----

----

I Retsakter, hvis offentliggørelse er obligatorisk

----

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EF) Nr. 1638/2006

af 24. oktober 2006

om almindelige bestemmelser om oprettelse af et europæisk naboskabs- og partnerskabsinstrument

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 179 og 181 A,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

efter proceduren i traktatens artikel 251 (1), og

ud fra følgende betragtninger:

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

AFSNIT I

MÅL OG PRINCIPPER

Artikel 1

Formål og anvendelsesområde

1.   Ved denne forordning oprettes der et naboskabs- og partnerskabsinstrument til at yde EF-bistand til at udvikle et område med velstand og gode naboskabsforbindelser mellem EU og de i bilaget nævnte lande og territorier (i det følgende benævnt »partnerlandene«).

2.   EF-bistanden anvendes til partnerlandenes fordel. EF-bistanden kan anvendes til medlemsstaternes og partnerlandenes samt deres regioners fælles fordel til at befordre grænseoverskridende og transregionalt samarbejde, jf. artikel 6.

3.   EU bygger på værdier som frihed, demokrati, respekt for menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og retsstaten og søger at vinde tilslutning til disse værdier i partnerlandene gennem dialog og samarbejde.

Artikel 2

Anvendelsesområdet for EF-bistanden

1.   EF-bistanden skal fremme et udvidet samarbejde og en gradvis økonomisk integration mellem Den Europæiske Union og partnerlandene og særlig gennemførelsen af partnerskabs- og samarbejdsaftaler, associeringsaftaler og andre eksisterende og fremtidige aftaler. Den skal desuden støtte partnerlandene i deres bestræbelser på at fremme god forvaltningspraksis og en retfærdig socioøkonomisk udvikling.

2.   EF-bistanden anvendes til at støtte foranstaltninger inden for følgende samarbejdsområder:

Artikel 3

Referencerammer

1.   Partnerskabs- og samarbejdsaftalerne, associeringsaftalerne og andre eksisterende eller fremtidige aftaler, ved hvilke der etableres forbindelser med partnerlande, og de relevante meddelelser fra Kommissionen og Rådets konklusioner om retningslinjerne for EU's politik over for disse lande danner referencerammerne for programmeringen af EF-bistanden i henhold til denne forordning. I fællesskab vedtagne handlingsplaner eller andre tilsvarende dokumenter udgør referencegrundlaget for fastsættelsen af EF-bistandsprioriteterne.

2.   I tilfælde, hvor der ikke, som omhandlet i stk. 1, er indgået sådanne aftaler mellem EU og partnerlandene, kan der ydes EF-bistand, såfremt den findes egnet til at realisere EU's politiske mål, og bistanden tilrettelægges på grundlag af disse mål.

Artikel 4

Komplementaritet, partnerskab og samfinansiering

1.   EF-bistanden i henhold til denne forordning supplerer generelt eller bidrager til tilsvarende nationale, regionale eller lokale strategier og foranstaltninger.

2.   EF-bistanden i henhold til denne forordning ydes normalt som led i et partnerskab mellem Kommissionen og modtagerne. I partnerskabet inddrages, hvor det er relevant, nationale, regionale og lokale myndigheder såvel som arbejdsmarkedets parter og økonomiske interesseorganisationer, civilsamfundet og andre relevante instanser.

3.   Modtagerlandene involverer i fornødent omfang de relevante partnere på det mest hensigtsmæssige territoriale niveau, særlig på regionalt og lokalt plan, i udarbejdelsen, gennemførelsen og overvågningen af programmer og projekter.

4.   EF-bistanden i henhold til denne forordning samfinansieres generelt af modtagerlandene med offentlige midler, bidrag fra modtagerne eller andre kilder. Kravene om samfinansiering kan fraviges i behørigt begrundede tilfælde, og når det er nødvendigt for at støtte udviklingen af det civile samfund og ikke-statslige aktører i forbindelse med foranstaltninger, der sigter mod at fremme menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder og støtte demokratiseringen.

Artikel 5

Sammenhæng, kompatibilitet og koordination

1.   Programmer og projekter, som finansieres i henhold til denne forordning, skal være forenelige med EU's politikker. De afstemmes efter de aftaler, som Fællesskabet og dets medlemsstater har indgået med partnerlandene, og forpligtelserne i henhold til multilaterale aftaler og internationale konventioner, som de er part i, herunder forpligtelserne om menneskerettigheder, demokrati og god forvaltningspraksis.

2.   Kommissionen og medlemsstaterne sikrer sammenhæng mellem EF-bistanden i henhold til denne forordning og finansiel bistand fra Fællesskabet og medlemsstaterne gennem andre interne og eksterne finansieringsinstrumenter og fra Den Europæiske Investeringsbank (EIB).

3.   Kommissionen og medlemsstaterne sørger for at koordinere deres respektive bistandsprogrammer for at øge bistandens virkning og effektivitet i overensstemmelse med de opstillede retningslinjer for styrkelse af den praktiske koordination inden for den eksterne bistand og for harmonisering af politikker og procedurer. Koordinationen indebærer regelmæssige høringer og hyppig udveksling af oplysninger i de forskellige faser af bistandsproceduren, navnlig på stedet, og udgør et vigtigt skridt i medlemsstaternes og Fællesskabets programmeringsproces.

4.   Kommissionen tager i kontakt med medlemsstaterne de nødvendige skridt til at garantere en passende koordination og et passende samarbejde med multilaterale og regionale institutioner og enheder såsom de internationale finansieringsinstitutioner, De Forenede Nationers særorganisationer, fonde og programmer samt donorer uden for EU.

AFSNIT II

PROGRAMMERING OG TILDEL ING AF MIDLER

Artikel 6

Programmernes art

1.   EF-bistanden i henhold til denne forordning gennemføres ved hjælp af:

2.   Multilandeprogrammer kan omfatte transregionale samarbejdsforanstaltninger. I denne forordning forstås ved transregionalt samarbejde: samarbejde mellem medlemsstater og partnerlande til løsning af fælles udfordringer med henblik på at opnå fælles fordele overalt på medlemsstaternes og partnerlandenes territorium.

Artikel 7

Programmering og tildeling af midler

1.   For lande- og multilandeprogrammerne vedtages der strategidokumenter efter proceduren i artikel 26, stk. 2. Strategidokumenterne afspejler de referencerammer og handlingsplaner, som er omhandlet i artikel 3, og overholder principperne og bestemmelserne i artikel 4 og 5. Strategidokumenterne udarbejdes for en periode, der stemmer overens med prioriteterne i referencerammerne og indeholder flerårige vejledende programmer, herunder vejledende flerårige finansielle tildelinger og prioriterede mål for de enkelte lande eller regioner, som er i overensstemmelse med de i artikel 2, stk. 2, anførte mål. De tages op til fornyet overvejelse midtvejs i deres løbetid, eller når det måtte være nødvendigt, og kan revideres efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

2.   Når Kommissionen udarbejder lande- eller multilandeprogrammer, fastlægger den tildelingen til hvert program ud fra gennemsigtige og objektive kriterier og under hensyntagen til det pågældende lands eller den pågældende regions særlige kendetegn, ambitionsniveauet i EU's partnerskab med et givet land, de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelse af de vedtagne mål, herunder vedrørende forvaltningspraksis og reformer og kapaciteten til at forvalte og absorbere EF-bistanden.

3.   Kommissionen vedtager alene med henblik på grænseoverskridende samarbejde og med sigte på at opstille den liste over fælles operationelle programmer, der er omhandlet i artikel 9, stk. 1, over de vejledende flerårige tildelinger dertil og over de territoriale enheder, der er berettiget til at deltage i hvert af dem, et eller om nødvendigt flere strategidokumenter efter proceduren i artikel 26, stk. 2. Disse strategidokumenter udarbejdes under hensyntagen til principperne og procedurerne i artikel 4 og 5 og dækker i princippet en periode på op til syv år fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

4.   Kommissionen fastsætter fordelingen af midlerne til programmerne for grænseoverskridende samarbejde under hensyntagen til objektive kriterier, såsom befolkningens størrelse i de støtteberettigede områder og andre faktorer, der har indflydelse på samarbejdets intensitet, herunder grænseområdernes særlige karakteristika og kapaciteten til at forvalte og absorbere EF-bistanden.

5.   Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU) yder et bidrag til programmer for grænseoverskridende samarbejde, som udarbejdes og gennemføres i medfør af denne forordning. Bidraget fra EFRU til foranstaltninger for grænserne til partnerlandene er det beløb, der er fastsat i de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EF) nr. 1083/2006 af 11. juli 2006 om generelle bestemmelser for Den Europæiske Fond for Regionaludvikling, Den Europæiske Socialfond og Samhørighedsfonden (9).

6.   I tilfælde af kriser eller trusler mod demokratiet, retsstaten, menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder eller ved naturkatastrofer eller katastrofer udløst af mennesker kan der foretages en ad hoc-revision af strategidokumenterne efter en hasteprocedure. Ved denne revision skal der sikres sammenhæng mellem EF-bistanden i henhold til denne forordning, og den bistand, der ydes i henhold til andre EF-finansieringsinstrumenter, herunder Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF, Euratom) (10) om oprettelse af et stabilitetsinstrument.

AFSNIT III

GRÆNSEOVERSKRIDENDE SAMARBEJDE

Artikel 8

Geografisk støtteberettigelse

1.   De i artikel 6, stk. 1, litra a), nr. ii), omhandlede programmer for grænseoverskridende samarbejde kan omfatte følgende grænseregioner:

2.   For at sikre kontinuitet i det eksisterende samarbejde samt i andre begrundede tilfælde kan territoriale enheder, der støder op til de i stk. 1 nævnte enheder, få mulighed for at deltage i programmerne for grænseoverskridende samarbejde på de vilkår, som er fastsat i de strategidokumenter, der er omhandlet i artikel 7, stk. 3.

3.   For programmer, der udarbejdes i overensstemmelse med stk. 1, litra b), kan Kommissionen efter aftale med partnerne foreslå, at deltagelsen i samarbejdet udvides til hele den territoriale enhed på NUTS 2-niveau, på hvis område den territoriale enhed på NUTS 3-niveau er beliggende.

4.   Listen over søforbindelser af større betydning opstilles af Kommissionen i de strategidokumenter, der er nævnt i artikel 7, stk. 3, på basis af afstand og andre relevante geografiske og økonomiske kriterier.

Artikel 9

Programmering

1.   Det grænseoverskridende samarbejde i henhold til denne forordning gennemføres på grundlag af flerårige programmer for samarbejde for en grænse eller en gruppe af grænser, der omfatter flerårige foranstaltninger, som forfølger et sammenhængende sæt prioriteter og kan gennemføres med EF-bistand (i det følgende benævnt »fælles operationelle programmer«). De fælles operationelle programmer tager udgangspunkt i de i artikel 7, stk. 3, omhandlede strategidokumenter.

2.   De fælles operationelle programmer for landgrænser og søforbindelser af større betydning udarbejdes for hver. grænse på det mest hensigtsmæssige territoriale niveau og omfatter støtteberettigede territoriale enheder tilhørende en eller flere medlemsstater og et eller flere partnerlande.

3.   De fælles operationelle programmer for havområder er multilaterale og omfatter støtteberettigede territoriale enheder op til et fælles havområde tilhørende flere deltagende lande, herunder mindst en medlemsstat og et partnerland, under hensyntagen til de institutionelle ordninger og partnerskabsprincippet. I programmerne kan indgå bilaterale aktiviteter, der støtter samarbejdet mellem en medlemsstat og et partnerland. Programmerne koordineres nøje med transnationale samarbejdsprogrammer, der har delvis overlappende geografisk dækning, og som er indført i EU i henhold til forordning (EF) nr. 1083/2006.

4.   De fælles operationelle programmer udarbejdes af de berørte medlemsstater og partnerlande på det relevante territoriale niveau under hensyntagen til deres institutionelle ordning og partnerskabsprincippet som omhandlet i artikel 4. Programmerne omfatter normalt en syvårig periode, som går fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

5.   Andre lande end de deltagende lande, som støder op til et fælles havområde, hvor der gennemføres et fælles operationelt program, kan inddrages i dette fælles operationelle program og drage fordel af EF-bistand på de betingelser, som fastsættes i de i artikel 11 omhandlede gennemførelsesbestemmelser.

6.   Senest et år efter godkendelsen af de i artikel 7, stk. 3, nævnte strategidokumenter, forelægger de deltagende lande i fællesskab Kommissionen forslag til fælles operationelle programmer. Kommissionen godkender hvert fælles operationelt program efter at have undersøgt, om det er i overensstemmelse med denne forordning og gennemførelsesbestemmelserne.

7.   Fælles operationelle programmer kan revideres på foranledning af de deltagende lande, de deltagende grænseregioner eller Kommissionen for at tage hensyn til ændrede samarbejdsprioriteter, socioøkonomiske udviklinger, resultaterne af de pågældende foranstaltninger og overvågnings- og evalueringsprocessen samt behovet for at justere de disponible bistandsbeløb og omfordele ressourcer.

8.   Efter vedtagelsen af de fælles operationelle programmer indgår Kommissionen en finansieringsaftale med partnerlandene i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25. juni 2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (11). Finansieringsaftalen indeholder de lovbestemmelser, der er nødvendige til gennemførelse af det fælles operationelle program, og bør også undertegnes af den fælles forvaltningsmyndighed, der er omhandlet i artikel 10.

9.   De deltagende lande udvælger ud fra princippet om partnerskab i fællesskab, hvilke aktiviteter der er forenelige med prioriteterne og foranstaltningerne i de fælles operationelle programmer, til hvilke der ydes EF-bistand.

10.   I særlige og behørigt begrundede tilfælde, hvor:

tager Kommissionen efter at have hørt den eller de pågældende medlemsstater de nødvendige skridt til at sætte den pågældende medlemsstat i stand til at anvende EFRU-bidraget til programmet i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 1083/2006.

Artikel 10

Forvaltning af programmerne

1.   De fælles operationelle programmer gennemføres i princippet ved delt forvaltning af en fælles forvaltningsmyndighed, som befinder sig i en medlemsstat. Den fælles forvaltningsmyndighed kan bistås af et fælles fagligt sekretariat.

2.   De deltagende lande kan foreslå Kommissionen, at den fælles forvaltningsmyndighed placeres i et partnerland, forudsat at det udpegede organ er i stand til at anvende kriterierne i de relevante bestemmelser i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 til fulde.

3.   I denne forordning forstås ved »fælles forvaltningsmyndighed« en offentlig eller privat myndighed eller instans, herunder staten selv, på nationalt, regionalt eller lokalt plan, som udpeges i fællesskab af medlemsstaten eller medlemsstaterne og partnerlandet eller partnerlandene, der indgår i et fælles operationelt program, og som har den finansielle og administrative kapacitet til at forvalte EF-bistand og retsevne til at indgå de for anvendelsen af denne forordning nødvendige aftaler.

4.   Den fælles forvaltningsmyndighed har ansvaret for at forvalte og gennemføre det fælles operationelle program efter princippet om forsvarlig teknisk og økonomisk forvaltning og for transaktionernes lovlighed og formelle rigtighed. Med henblik herpå indfører den egnede forvaltnings-, kontrol- og regnskabssystemer og -standarder.

5.   Et fælles operationelt programs forvaltnings- og kontrolsystem er baseret på fuld adskillelse af forvaltnings-, certificerings- og revisionsfunktionerne enten gennem fuld opsplitning af opgaverne i forvaltningsmyndigheden eller ved udpegning af særskilte certificerings- og revisionsorganer.

6.   Til behørig forberedelse af gennemførelsen af de fælles operationelle programmer kan Kommissionen efter godkendelsen af det fælles operationelle program og før undertegnelsen af finansieringsaftalen give den fælles forvaltningsmyndighed tilladelse til at anvende en del af midlerne under programmet til at påbegynde finansieringen af en del af programmets aktiviteter, f.eks. forvaltningsmyndighedens løbende driftsomkostninger, faglig bistand og andre forberedelsesaktioner. De nærmere vilkår, der er gældende for denne forberedelsesfase, fastsættes i de i artikel 11 omhandlede gennemførelsesbestemmelser.

Artikel 11

Gennemførelsesbestemmelser

1.   Der vedtages efter proceduren i artikel 26, stk. 2, særlige gennemførelsesbestemmelser vedrørende dette afsnit.

2.   Gennemførelsesbestemmelserne vedrører spørgsmål så som samfinansieringssatsen, udarbejdelse af fælles operationelle programmer, udpegning af de fælles myndigheder og fastsættelse af deres opgaver, fastsættelse af overvågnings- og udvælgelsesudvalgenes og det fælles sekretariats rolle og funktion, udgifternes støtteberettigelse, fælles projektudvælgelse, forberedelsesfasen, teknisk og finansiel forvaltning af EF-bistanden, finanskontrol og revision, overvågning og evaluering, synlighed og informationsaktiviteter for potentielle modtagere.

AFSNIT IV

GENNEMFØRELSE

Artikel 12

Vedtagelse af handlingsprogrammer

1.   Handlingsprogrammer, der udarbejdes på basis af de strategidokumenter, der er omhandlet i artikel 7, stk. 1, vedtages efter proceduren i artikel 26, stk. 2, sædvanligvis hvert år.

Kommissionen kan undtagelsesvis, f.eks. når der ikke er vedtaget et handlingsprogram, på basis af strategidokumenterne og de flerårige vejledende programmer, der er omhandlet i artikel 7, træffe foranstaltninger uden om handlingsprogrammer efter samme regler og retningslinjer som for handlingsprogrammerne.

2.   I handlingsprogrammerne fastlægges mål, indsatsområder, forventede resultater, forvaltningsprocedurer og det samlede planlagte finansieringsbeløb. Der tages hensyn til erfaringerne fra Fællesskabets tidligere bistandsaktioner. Der gives en beskrivelse af de aktioner, der skal finansieres, en angivelse af de dertil svarende finansieringsbeløb og en vejledende tidsplan for gennemførelsen. Programmerne indeholder en definition af den type resultatindikatorer, der vil blive ført kontrol med, når de finansierede foranstaltninger under programmerne gennemføres.

3.   For det grænseoverskridende samarbejde vedtager Kommissionen fælles programmer efter proceduren i artikel 9.

4.   Kommissionen forelægger handlingsprogrammerne og de fælles programmer for grænseoverskridende samarbejde for Europa-Parlamentet og medlemsstaterne til orientering senest en måned efter vedtagelsen.

Artikel 13

Vedtagelse af særlige foranstaltninger, som ikke indgår i strategidokumenterne og de flerårige vejledende programmer

1.   Kommissionen træffer i tilfælde af uforudsete og behørigt begrundede behov eller omstændigheder særlige foranstaltninger, som ikke indgår i strategidokumenterne eller de flerårige vejledende programmer (i det følgende benævnt »særlige foranstaltninger«).

De særlige foranstaltninger kan også anvendes til at finansiere aktiviteter til at lette overgangen fra nødhjælp til langsigtede udviklingsaktiviteter, herunder aktiviteter, som hjælper befolkningen til bedre at modstå tilbagevendende kriser.

2.   Særlige foranstaltninger til et beløb på over 10 mio. EUR vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2.

Det er ikke nødvendigt at anvende den i artikel 26, stk. 2, fastlagte procedure for ændringer af særlige foranstaltninger som f.eks. tekniske tilpasninger, forlængelse af gennemførelsesperioden, reallokering af bevillinger inden for det planlagte budget eller forhøjelse af budgettet med et beløb på under 20 % af det oprindelige budget, så længe ændringerne ikke påvirker de oprindelige mål, der er fastsat i Kommissionens afgørelse.

3.   For de særlige foranstaltninger fastlægges mål, aktivitetsområder, forventede resultater, forvaltningsprocedurer og det samlede planlagte finansieringsbeløb. Der gives en beskrivelse af de aktioner, der skal finansieres, en angivelse af de dertil svarende finansieringsbeløb og en vejledende tidsplan for gennemførelsen. Der fastlægges en definition af den type resultatindikatorer, der vil blive ført kontrol med, når de særlige foranstaltninger gennemføres.

4.   Kommissionen meddeler Europa-Parlamentet og medlemsstaterne de særlige foranstaltninger, hvis værdi ikke overstiger 10 mio. EUR, til orientering senest en måned efter afgørelsen herom.

Artikel 14

Støtteberettigelse

1.   Følgende kan få adgang til finansiering i henhold til denne forordning i forbindelse med gennemførelsen af handlingsprogrammer, fælles programmer for grænseoverskridende samarbejde og særlige foranstaltninger:

2.   Når det er afgørende for at virkeliggøre denne forordnings mål, kan der ydes bistand til instanser eller aktører, der ikke er nævnt i denne artikel.

Artikel 15

Foranstaltningstyper

1.   EF-bistanden anvendes til at finansiere programmer, projekter og enhver form for foranstaltninger, der bidrager til at virkeliggøre denne forordnings mål.

2.   EF-bistanden kan også anvendes til:

3.   EF-bistanden anvendes i princippet ikke til at finansiere skatter, toldafgifter og andre skattemæssige forpligtelser.

Artikel 16

Støtteforanstaltninger

1.   EF-finansieringen kan også anvendes til at dække udgifter i forbindelse med forberedelse, opfølgning, kontrol, revision og evaluering, som er direkte nødvendige for gennemførelsen af denne forordning og realiseringen af dens mål, f.eks. undersøgelser, møder, information, bevidstgørelse, publikations- og uddannelsesaktiviteter, herunder uddannelse af partnere, så de kan deltage i programmernes forskellige faser, udgifter i forbindelse med edb-net til informationsudveksling og alle andre udgifter til administrativ og teknisk bistand, som Kommissionen måtte pådrage sig til forvaltningen af programmet. Den dækker også udgifter til administrativ assistance i Kommissionens delegationer til forvaltning af aktioner, som finansieres i henhold til denne forordning.

2.   Støtteforanstaltningerne er ikke nødvendigvis omfattet af en flerårig programmering og kan derfor finansieres uden om strategidokumenterne og de flerårige vejledende programmer. De kan dog også finansieres inden for rammerne af flerårige vejledende programmer. Kommissionen vedtager støtteforanstaltninger, der ikke er omfattet af flerårige vejledende programmer, i overensstemmelse med artikel 13.

Artikel 17

Samfinansiering

1.   Foranstaltninger, der finansieres i henhold til denne forordning, kan gøres til genstand for samfinansiering, navnlig med:

2.   I tilfælde af parallel samfinansiering opdeles projektet eller programmet i flere tydeligt identificerbare delprojekter, som hver især finansieres af de forskellige partnere, som deltager i samfinansieringen, således at finansieringsmidlernes endelige anvendelse altid kan identificeres. I tilfælde af samlet samfinansiering fordeles de samlede omkostninger ved projektet eller programmet mellem de partnere, som deltager i finansieringen, og midlerne sammenlægges, således at det ikke er muligt at identificere finansieringskilde i forbindelse med en specifik aktivitet under projektet eller programmet.

3.   I tilfælde af samlet samfinansiering kan Kommissionen modtage og forvalte midler på vegne af de enheder, der er omhandlet i stk. 1, litra a), b) og c), til gennemførelse af fælles foranstaltninger. Midlerne behandles som formålsbestemte indtægter i overensstemmelse med artikel 18 i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

Artikel 18

Forvaltningsprocedurer

1.   Kommissionen gennemfører foranstaltningerne i henhold til denne forordning i overensstemmelse med forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002.

2.   Kommissionen kan overlade offentligretlige opgaver, og navnlig budgetgennemførelsesopgaver til de organer, der er omhandlet i artikel 54, stk. 2, litra c), i forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002, såfremt disse har internationalt anerkendt status, anvender internationalt anerkendte forvaltnings- og kontrolsystemer og overvåges af en offentlig myndighed.

3.   Kommissionen kan indgå rammeaftaler med partnerlandene, som træffer alle nødvendige forholdsregler til at sikre, at EF-bistanden gennemføres korrekt, og at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes.

4.   I tilfælde af decentral forvaltning kan Kommissionen beslutte at benytte partnerlandenes eller –regionernes procedurer for udbud og tildeling af tilskud, forudsat at:

Artikel 19

Budgetforpligtelser

1.   Budgetforpligtelser indgås ved afgørelser, som Kommissionen træffer i medfør af artikel 9, stk. 6, artikel 12, stk. 1, artikel 13, stk. 1, og artikel 16, stk. 2.

2.   Budgetforpligtelser for foranstaltninger, hvis gennemførelse strækker sig over flere regnskabsår, kan fordeles på årlige trancher for flere år.

3.   EF's finansiering kan juridisk set bl.a. tage form af finansieringsaftaler, tilskudsaftaler, indkøbskontrakter og arbejdskontrakter.

Artikel 20

Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1.   Aftaler, der indgås i henhold til denne forordning, skal indeholde bestemmelser, som garanterer beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser, særlig i forbindelse med uregelmæssigheder, svig, korruption og anden ulovlig virksomhed, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (12), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (13) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 af 25. maj 1999 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) (14).

2.   I aftalerne anføres det udtrykkeligt, at Kommissionen og Revisionsretten har beføjelse til at foretage revision, herunder dokumentrevision eller revision på stedet, for alle kontrahenter eller underkontrahenter, som har modtaget EF-midler. Det skal også udtrykkeligt fastsættes, at Kommissionen kan foretage kontrol og inspektioner på stedet i overensstemmelse med forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96.

3.   I alle kontrakter, der indgås i forbindelse med gennemførelsen af EF-bistanden, skal Kommissionens og Revisionsrettens rettigheder som anført i stk. 2 sikres både under og efter kontraktgennemførelsen.

Artikel 21

Deltagelse i udbud og kontrakter

1.   Deltagelse i procedurerne for tildeling af indkøbs- eller tilskudsaftaler, der finansieres i henhold til denne forordning, er åben for alle fysiske personer, der er statsborgere i, og juridiske personer, der er etableret i en af EF-medlemsstaterne, et land, som er støtteberettiget i henhold til denne forordning, et land, som er støtteberettiget i henhold til et instrument til førtiltrædelsesstøtte oprettet ved Rådets forordning (EF) nr. 1085/2006 af 17. juli 2006 om oprettelse af et instrument til førtiltrædelsesbistand (Ipa) (15), eller en af EØS-medlemsstaterne.

2.   Kommissionen kan i behørigt begrundede tilfælde tillade deltagelse af fysiske og juridiske personer, der er statsborgere hhv. etableret i et land, som har traditionelle økonomiske, handelsmæssige eller geografiske forbindelser med nabolande, samt brug af leverancer og materialer af anden oprindelse.

3.   Deltagelse i procedurerne for tildeling af indkøbs- eller tilskudsaftaler, der finansieres under denne forordning, er også åben for alle fysiske personer, der er statsborgere i, og juridiske personer, der er etableret i ethvert andet land end de i stk. 1 nævnte, når der er aftalt gensidig adgang til deres eksterne bistand. Der gives gensidig adgang, når et land betragter medlemsstaterne og det pågældende modtagerland som støtteberettigede på lige vilkår.

Der gives gensidig adgang til Fællesskabets eksterne bistand ved en særlig afgørelse vedrørende et givet land eller en given regional landegruppe. En sådan afgørelse vedtages af Kommissionen efter proceduren i artikel 26, stk. 2, og gælder i en periode på mindst et år.

Der gives gensidig adgang til Fællesskabets eksterne bistand på grundlag af en sammenligning mellem Fællesskabet og andre donorer, og det foregår på sektorplan eller landeplan, hvad enten der er tale om et donor- eller modtagerland. Afgørelsen om at give et donorland adgang til denne gensidighed baseres på, hvor transparent, konsekvent og proportionel en hjælp denne donor yder, herunder hvilken kvalitativ og kvantitativ karakter hjælpen har. Modtagerlandene konsulteres under den proces, der er beskrevet i dette stykke.

4.   Deltagelse i procedurerne for tildeling af indkøbs- eller tilskudskontrakter, der finansieres i henhold til denne forordning, er åben for internationale organisationer.

5.   For eksperter, der bliver foreslået i forbindelse med procedurerne for tildeling af kontrakter, er der ikke krav om, at de skal opfylde de ovenfor anførte nationalitetsbetingelser.

6.   Alle leverancer og materialer, som indkøbes under aftaler, der finansieres under denne forordning, skal have oprindelse i Fællesskabet eller i et land, der er støtteberettiget i henhold til denne artikel. Begrebet »oprindelse« i denne forordnings forstand er defineret i de relevante EF-bestemmelser om oprindelsesregler til toldmæssige formål.

7.   Kommissionen kan i behørigt begrundede tilfælde tillade deltagelse af fysiske personer, der er statsborgere i, og juridiske personer, der er etableret i andre lande end de i stk. 1, 2 og 3, omhandlede samt indkøb af leverancer og materialer af anden oprindelse end den i stk. 6 nævnte. Undtagelser kan begrundes med, at varerne og tjenesteydelserne ikke er til rådighed på de berørte landes markeder, at sagen er yderst hastende, eller at reglerne om støtteberettigelse ville gøre det umuligt eller ekstremt vanskeligt at gennemføre et projekt, et program eller en foranstaltning.

8.   Når EF-finansiering vedrører en foranstaltning, som gennemføres via en international organisation, er deltagelse i de relevante kontraktlige procedurer åben for alle fysiske eller juridiske personer, der er støtteberettigede i henhold til stk. 1, 2 og 3, og for alle fysiske og juridiske personer, der er støtteberettigede i henhold til den pågældende organisations regler, idet det påses, at alle donorer behandles ens. De samme regler gælder for leverancer, materialer og eksperter.

Når EF-finansiering vedrører en foranstaltning, som samfinansieres med en medlemsstat, et tredjeland, der er omfattet af gensidighed som fastlagt i stk. 3, eller en regional organisation, er deltagelse i de relevante kontraktlige procedurer åben for alle fysiske og juridiske personer, der er støtteberettigede i henhold til stk. 1, 2 og 3, og for alle fysiske og juridiske personer, der er støtteberettigede i henhold til den pågældende medlemsstats, det pågældende tredjelands eller den pågældende regionale organisations regler. De samme regler gælder for leverancer, materialer og eksperter.

9.   Når EF-bistanden i henhold til denne forordning forvaltes af en fælles forvaltningsmyndighed, jf. artikel 10, er indkøbsreglerne dem, der er fastlagt i gennemførelsesbestemmelserne, jf. artikel 11.

10.   Tilbudsgivere, som er blevet tildelt kontrakter i henhold til denne forordning, skal respektere de grundlæggende arbejdstagerrettigheder som fastlagt i de relevante konventioner fra Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO).

11.   Stk. 1-10 berører ikke deltagelsen af kategorier af organisationer, som i kraft af deres karakter eller beliggenhed er støtteberettigede i forhold til foranstaltningens målsætninger.

Artikel 22

Forfinansiering

Renter på beløb, der stilles til rådighed for støttemodtagerne i forbindelse med forfinansiering, fradrages den endelige betaling.

Artikel 23

Midler, der stilles til rådighed for EIB eller andre finansielle formidlere

1.   De i artikel 15, stk. 2, litra c), omhandlede midler forvaltes af finansielle formidlere, EIB eller en anden bank eller organisation, som har den nødvendige kapacitet til at forvalte disse midler.

2.   Kommissionen vedtager fra sag til sag gennemførelsesbestemmelserne til stk. 1, navnlig hvad angår risikodeling, vederlag til den finansielle formidler, som står for gennemførelsen, anvendelse og tilbagebetaling af renter på midlerne samt afslutning af aktionen.

Artikel 24

Evaluering

1.   Kommissionen evaluerer regelmæssigt resultaterne af de geografiske og grænseoverskridende politikker og programmer, sektorpolitikkerne og programmeringens effektivitet for at efterprøve, om målene nås, og for at kunne rette henstillinger om en forbedring af fremtidige aktioner.

2.   Kommissionen sender væsentlige evalueringsrapporter til drøftelse i det i artikel 26 nævnte udvalg. Der tages højde for disse rapporter og drøftelser ved udformningen af programmerne og ressourcefordelingen.

AFSNIT V

AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 25

Årsrapport

Kommissionen undersøger, hvilke fremskridt der er gjort med gennemførelsen af de i henhold til denne forordning trufne foranstaltninger, og forelægger Europa-Parlamentet og Rådet en årsrapport om gennemførelsen af EF-bistanden. Rapporten forelægges også Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget. Den skal indeholde oplysninger for det foregående år om de finansierede foranstaltninger, overvågnings- og evalueringsresultaterne og gennemførelsen af budgetforpligtelser og -betalinger efter land, region og samarbejdssektor.

Artikel 26

Udvalg

1.   Kommissionen bistås af et udvalg.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF.

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF fastsættes til 30 dage.

3.   Udvalget vedtager selv sin forretningsorden.

4.   En observatør fra EIB deltager i udvalgets arbejde i spørgsmål, der vedrører EIB.

5.   Med henblik på at lette dialogen med Europa-Parlamentet informerer Kommissionen regelmæssigt Parlamentet om udvalgets arbejde og tilsender det de relevante dokumenter, herunder dagsordener, udkast til foranstaltninger og mødeprotokoller, jf. artikel 7, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF.

Artikel 27

Deltagelse af tredjelande, som ikke er opført i bilaget

1.   For at sikre, at EF-bistanden er sammenhængende og effektiv, kan Kommissionen ved vedtagelsen af de i artikel 12 omhandlede handlingsprogrammer eller de i artikel 13 omhandlede særlige foranstaltninger beslutte, at lande, territorier og regioner, som er berettigede til støtte i henhold til Fællesskabets øvrige eksterne støtteinstrumenter og Den Europæiske Udviklingsfond kan drage fordel af foranstaltningerne i henhold til denne forordning, når det pågældende projekt eller program er af global, horisontal, regional eller grænseoverskridende karakter.

2.   Denne finansieringsmulighed kan fastsættes i de i artikel 7 omhandlede dokumenter.

3.   Bestemmelserne om støtteberettigelse i artikel 14 og bestemmelserne om deltagelse i indkøbsprocedurerne i artikel 21 justeres således, at de pågældende lande, territorier og regioner kan deltage effektivt.

4.   I forbindelse med programmer, som finansieres af bevillinger fra forskellige eksterne EF-støtteinstrumenter, kan der være adgang til at deltage i indkøbsprocedurer for alle fysiske og juridiske personer fra lande, der er støtteberettigede i henhold til de forskellige instrumenter.

Artikel 28

Suspension af EF-bistanden

1.   Uden at dette indskrænker bestemmelserne om suspension af støtte i partnerskabs- og samarbejdsaftalerne og associeringsaftalerne med partnerlandene og –regionerne i tilfælde af, at et partnerland ikke overholder de i artikel 1 omhandlede principper, kan Rådet med kvalificeret flertal på forslag af Kommissionen tage alle egnede forholdsregler med hensyn til enhver EF-bistand til partnerlandet i henhold til denne forordning.

2.   I sådanne tilfælde anvendes EF-bistanden fortrinsvis til at støtte ikke-statslige aktører i forbindelse med foranstaltninger, der sigter på at fremme menneskerettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder samt at støtte demokratiseringsprocessen i partnerlandene.

Artikel 29

Finansieringsrammen

1.   Finansieringsrammen for gennemførelsen af denne forordning er for perioden 2007-2013 på 11 181 mio. EUR fordelt som følger:

2.   De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for den finansielle ramme.

Artikel 30

Evaluering

Kommissionen forelægger inden den 31. december 2010 Europa-Parlamentet og Rådet en rapport, der indeholder en evaluering af gennemførelsen af denne forordning i de første tre år, eventuelt ledsaget af et lovgivningsmæssigt forslag med de fornødne ændringer heraf, herunder ændringer af den finansielle fordeling, jf. artikel 29, stk. 1.

Artikel 31

Ophævelse

1.   Fra den 1. januar 2007 ophæves forordning (EØF) nr. 1762/92, forordning (EF) nr. 1734/94 og forordning (EF) nr. 1488/96.

2.   De ophævede forordninger finder fortsat anvendelse på retsakter og forpligtelser til gennemførelse af budgetterne for årene forud for 2007.

Artikel 32

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. januar 2007 til den 31. december 2013.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Strasbourg, den 24. oktober 2006.

På Europa-Parlamentets vegne

J. BORRELL FONTELLES

Formand

På Rådets vegne

P. LEHTOMÄKI

Formand

----

(1)  Europa-Parlamentets udtalelse af 6.7.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 17.10.2006.

(2)EUT C 46 af 24.2.2006, s. 1.

(3)EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

(4)EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11).

(5)EFT L 181 af 1.7.1992, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 2112/2005 (EUT L 344 af 27.12.2005, s. 23).

(6)EFT L 182 af 16.7.1994, s. 4. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 2110/2005 (EUT L 344 af 27.12.2005, s. 1).

(7)EFT L 189 af 30.7.1996, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 2112/2005.

(8)EFT L 12 af 18.1.2000, s. 1. Ændret ved forordning (EF) nr. 2112/2005.

(9)EUT L 210 af 31.7.2006, s. 25.

(10)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

(11)EFT L 248 af 16.9.2002, s. 1.

(12)EFT L 312 af 23.12,1995, s. 1.

(13)EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

(14)EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

(15)EUT L 210 af 31.7.2006, s. 82.

----

BILAG

Partnerlande, jf. artikel 1

Algeriet

Armenien

Aserbajdsjan

Belarus

Egypten

Georgien

Israel

Jordan

Libanon

Libyen

Moldova

Marokko

Den Russiske Føderation

Syrien

Tunesien

Ukraine

Vestbreddens og Gazastribens Palæstinensiske Myndighed

----

----

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 1639/2006/EF

af 24. oktober 2006

om et rammeprogram for konkurrenceevne og innovation (2007-2013)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 156, artikel 157, stk. 3, og artikel 175, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (2),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (3), og

ud fra følgende betragtninger:

TRUFFET FØLGENDE AFGØRELSE:

AFSNIT I

FÆLLES BESTEMMELSER

KAPITEL I

Rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation

Artikel 1

Indførelse af programmet

1.   Der indføres hermed et rammeprogram for Fællesskabets indsats inden for konkurrenceevne og innovation med særlig vægt på SMV'ernes behov for perioden 1. januar 2007 til 31. december 2013 (i det følgende benævnt »rammeprogrammet«).

2.   Rammeprogrammet har til formål at styrke den konkurrence- og innovationsevne, som Fællesskabet har i sin egenskab af et avanceret vidensamfund, hvor bæredygtig udvikling er baseret på en solid økonomisk vækst og en særdeles konkurrencepræget social markedsøkonomi med et højt niveau for beskyttelse og forbedring af miljøkvaliteten.

3.   Rammeprogrammet omfatter ikke foranstaltninger inden for forskning, teknologisk udvikling og demonstration, der gennemføres i henhold til traktatens artikel 166. Det skal bidrage til at udfylde kløften mellem forskning og innovation og fremme alle former for innovation.

Artikel 2

Mål

1.   Rammeprogrammet har følgende mål:

2.   Rammeprogrammets mål søges opfyldt gennem følgende særprogrammer, jf. afsnit II, herefter benævnt »særprogrammerne«:

Artikel 3

Budget

1.   Finansieringsrammen for gennemførelsen af rammeprogrammet er 3 621 300 000 EUR.

2.   Bilag I indeholder en vejledende fordeling af budgetbevillingerne på særprogrammerne.

3.   De årlige bevillinger godkendes af budgetmyndigheden inden for rammerne af den finansielle ramme.

Artikel 4

Tredjelandes deltagelse

Rammeprogrammet er åbent for deltagelse af følgende lande:

KAPITEL II

Gennemførelse af rammeprogrammet

Artikel 5

Årlige arbejdsprogrammer

1.   Kommissionen vedtager årlige arbejdsprogrammer for særprogrammerne efter proceduren i artikel 46, stk. 2, under hensyntagen til behovet for tilpasning til fremtidige udviklinger, navnlig efter midtvejsevalueringen.

Kommissionen sikrer, at de årlige arbejdsprogrammer gennemføres, og at Europa-Parlamentet informeres fyldestgørende og hurtigst muligt om deres udarbejdelse og gennemførelse.

2.   Ændringer af de årlige arbejdsprogrammer, der vedrører budgetbevillinger på over 1 mio. EUR, vedtages efter proceduren i artikel 46, stk. 2.

Artikel 6

Fælles gennemførelsesforanstaltninger for rammeprogrammet

1.   Instrumenterne i afdeling 2 i afsnit II, kapitel I, II og III, udgør en fælles værktøjskasse for rammeprogrammet. De kan også anvendes til at opfylde målene i hvert særprogram som angivet i det relevante årlige arbejdsprogram. Den i artikel 47, omhandlede brugerhåndbog skal indeholde en detaljeret liste over alle instrumenter.

2.   Støtten skal være fuldt ud i overensstemmelse med Fællesskabets statsstøttebestemmelser og de dertil knyttede instrumenter. Fællesskabets regler om offentlig adgang til dokumenter finder anvendelse. Der skal tages hensyn til principperne om gennemsigtighed og integrering af ligestillingsaspektet.

Artikel 7

Teknisk bistand

Finansieringsrammen i henhold til denne afgørelse kan også dække nødvendige udgifter i forbindelse med forberedende aktioner, overvågning, kontrol, revision og evaluering, som er direkte nødvendige for afgørelsens effektive gennemførelse og for opfyldelsen af dens mål.

Sådanne aktioner kan særlig omfatte undersøgelser, møder, informationsaktiviteter, publikationer, udgifter til IT-værktøjer, systemer og netværk til udveksling og behandling af oplysninger og andre udgifter til teknisk, videnskabelig og administrativ bistand og ekspertise, som Kommissionen har brug for at gennemføre denne afgørelse.

Artikel 8

Overvågning og evaluering

1.   Kommissionen overvåger løbende gennemførelsen af rammeprogrammet og særprogrammerne. Kommissionen overvåger endvidere synergieffekter inden for rammeprogrammet og med andre komplementære fællesskabsprogrammer og om muligt med nationale programmer, der medfinansieres af EU. Kommissionen undersøger i muligt omfang ligestillingsaspektet og overholdelsen af princippet om ikke-forskelsbehandling i programaktiviteterne.

Kommissionen udarbejder årligt en gennemførelsesrapport om rammeprogrammet og hvert særprogram med en beskrivelse af den finansielle gennemførelse, resultaterne og om muligt konsekvenserne. Den årlige rapport om iværksætter- og innovationsprogrammet skal klart identificere økoinnovationsaktiviteter.

2.   Der foretages midtvejs- og slutevalueringer af rammeprogrammet og særprogrammerne. Disse evalueringer skal bl.a. omfatte relevans, kohærens og synergieffekter, effektivitet, nyttevirkning, bæredygtighed, anvendelighed og i relevant omfang midlernes fordeling på sektorer. Slutevalueringen skal desuden omfatte en undersøgelse af, i hvilket omfang rammeprogrammet som helhed og hvert af de enkelte særprogrammer har nået deres mål.

Både midtvejs- og slutevalueringerne skal anvende passende metoder til at måle virkningen af rammeprogrammet og de enkelte særprogrammer i forhold til deres mål, herunder konkurrenceevne, innovation, iværksætterånd, øget produktivitet, beskæftigelse og miljø.

Evalueringerne skal omfatte en undersøgelse af kvaliteten af de i artikel 21, stk. 2, nævnte tjenester, der leveres af netværkspartnere. I midtvejsevalueringerne kan også indgå elementer fra den efterfølgende evaluering af tidligere programmer.

3.   Midtvejs- og slutevalueringerne af særprogrammerne og de nødvendige budgetbevillinger skal indgå i de respektive årlige arbejdsprogrammer.

De årlige arbejdsprogrammer opstiller et sæt af målelige mål for hver enkelt aktion og udvikler relevante evalueringskriterier samt en række kvantitative og kvalitative indikatorer til måling af, hvor effektivt der leveres resultater, som bidrager til at nå målene i det samlede rammeprogram og målene i de relevante særprogrammer.

Midtvejs- og slutevalueringen af rammeprogrammet og de nødvendige budgetbevillinger skal indgå i det årlige arbejdsprogram for iværksætter- og innovationsprogrammet.

4.   Midtvejsevalueringen af rammeprogrammet skal være afsluttet senest den 31. december 2009, og slutevalueringen senest den 31. december 2011.

Midtvejs- og slutevalueringerne af særprogrammerne gennemføres således, at resultaterne af dem kan anvendes i midtvejs- og slutevalueringen af rammeprogrammet.

5.   Kommissionen forelægger Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget de årlige gennemførelsesrapporter og resultaterne af midtvejs- og slutevalueringerne af rammeprogrammet og særprogrammerne.

Artikel 9

Beskyttelse af Fællesskabets finansielle interesser

1.   Kommissionen sikrer i forbindelse med gennemførelsen af aktioner, der finansieres i henhold til denne afgørelse, at Fællesskabets finansielle interesser beskyttes igennem forholdsregler mod svig, bestikkelse og enhver anden ulovlig aktivitet, gennem effektiv kontrol og gennem tilbagesøgning af uretmæssigt eller ulovligt udbetalte beløb samt, hvis der konstateres uregelmæssigheder, gennem sanktioner, der skal være effektive, stå i forhold til overtrædelsens karakter og have en afskrækkende virkning, jf. forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95, forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 og forordning (EF) nr. 1073/1999.

2.   I forbindelse med fællesskabsaktioner, der finansieres i henhold til denne afgørelse, finder forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 og forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 anvendelse på enhver overtrædelse af fællesskabsbestemmelser, herunder misligholdelse af kontraktmæssige forpligtelser, der er indgået på grundlag af rammeprogrammet, som kan tilskrives en økonomisk beslutningstagers handling eller undladelse, som medfører eller kunne medføre en uberettiget udgift og dermed skade Den Europæiske Unions almindelige budget eller budgetter, der forvaltes af den.

3.   Alle gennemførelsesforanstaltninger, der følger af denne afgørelse, skal navnlig indeholde bestemmelser om overvågning og finanskontrol udøvet af Kommissionen eller dennes befuldmægtigede repræsentant og om revision udført Revisionsretten, om nødvendigt på stedet.

AFSNIT II

SÆRPROGRAMMERNE

KAPITEL I

Iværksætter- og innovationsprogrammet

Afdeling 1

Mål og indsatsområder

Artikel 10

Indførelse af programmet og mål

1.   Iværksætter- og innovationsprogrammet indføres hermed til støtte for initiativ, navnlig i SMV'er, iværksætterånd, innovation, herunder økoinnovation, og industriel konkurrenceevne.

2.   Iværksætter- og innovationsprogrammet har til formål at støtte, forbedre og fremme:

Artikel 11

Adgang til finansiering for SMV'er i opstart- og vækstfasen

Indsatsen i forbindelse med adgang til finansiering for SMV'er i opstart- og vækstfasen og for investering i innovationsaktiviteter, herunder økoinnovation, kan omfatte:

Artikel 12

Samarbejde mellem SMV'er

Indsatsen i forbindelse med samarbejde mellem SMV'er kan omfatte:

Artikel 13

Innovationsaktiviteter

Indsatsen i forbindelse med innovation kan omfatte:

Artikel 14

Økoinnovationsaktiviteter

Indsatsen i forbindelse med økoinnovation kan omfatte:

Artikel 15

Iværksætterånd og innovationskultur

Indsatsen i forbindelse med iværksætterånd og innovationskultur kan omfatte:

Artikel 16

Virksomheds- og innovationsorienteret økonomisk og administrativ reform

Indsatsen i forbindelse med virksomheds- og innovationsorienteret økonomisk og administrativ reform kan omfatte:

Afdeling 2

Gennemførelse

Artikel 17

Fællesskabets finansielle instrumenter for SMV'er

1.   Fællesskabets finansielle instrumenter anvendes til at lette SMV'ers adgang til finansiering i visse faser af deres livscyklus: »seed«, opstart, ekspansion og overdragelse. SMV'ers investeringer i aktiviteter som f.eks. teknologisk udvikling, innovation, herunder økoinnovation, og teknologioverførsel samt grænseoverskridende ekspansion af deres økonomiske aktiviteter indgår i anvendelsesområdet for de relevante instrumenter.

2.   De i stk. 1 omhandlede instrumenter er:

3.   Bilag II indeholder gennemførelsesbestemmelser for de forskellige instrumenter.

Artikel 18

GIF

1.   GIF forvaltes af Den Europæiske Investeringsfond (EIF) på Kommissionens vegne.

GIF udfører følgende opgaver:

2.   GIF består af følgende to komponenter:

GIF kan investere i formidlere ved, hvis det er hensigtsmæssigt, at samarbejde med nationale eller regionale ordninger, der har til formål at fremme virksomheder, der investerer i små virksomheder.

Ud over de midler, som GIF bidrager med, skal hovedparten af den kapital, der investeres i en fond, stilles til rådighed af investorer, som arbejder på vilkår, der er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip, uanset disse investorers retlige form og ejerskabsstruktur.

Artikel 19

SMEG

1.   SMEG forvaltes af EIF på Kommissionens vegne.

SMEG udfører følgende opgaver:

2.   SMEG består af følgende fire komponenter:

Artikel 20

CBS

1.   CBS forvaltes sammen med internationale finansielle institutioner, herunder Den Europæiske Bank for Genopbygning og Udvikling (EBRD), Den Europæiske Investeringsbank (EIB), EIF og Europarådets Udviklingsbank (CEB).

CBS udfører følgende opgaver:

2.   CBS består af »seedkapitalaktionen« og partnerskabsaktionen.

»Seedkapitalaktionen« yder støtte til fremme af udbuddet af venturekapital til innovative SMV'er og andre SMV'er med vækstpotentiale, herunder virksomheder i den traditionelle økonomi, gennem støtte til »seed«- og startfonde eller lignende organer. Der kan også ydes støtte til langsigtet ansættelse af yderligere personale med særlig investerings- eller teknologiekspertise.

Partnerskabsaktionen yder støtte til finansielle formidlere til dækning af omkostningerne til teknisk bistand til forbedring af deres kreditvurderingsprocedurer i forbindelse med långivning til SMV'er med det formål at fremme udbuddet af finansieringsmuligheder i lande med et lavt formidlingsniveau gennem bankerne.

I forbindelse med partnerskabsaktionen forstås ved »lavt formidlingsniveau« bankvirksomhed i lande, hvor indenlandsk långivning i procent af landets bruttonationalprodukt er væsentligt lavere end fællesskabsgennemsnittet i henhold til relevante data fra Den Europæiske Centralbank eller Den Internationale Valutafond.

Partnerskabsaktionen understøtter de kreditlinjer eller den risikodeling, som internationale finansielle institutioner stiller til rådighed for partnerbanker eller finansielle institutioner fra de støtteberettigede lande. En væsentlig del af aktionen vedrører forbedring af bankernes og andre finansielle institutioners muligheder for at bedømme den kommercielle levedygtighed af projekter, hvor økoinnovation er en væsentlig komponent.

Artikel 21

Tjenester til støtte for virksomheder og innovation

1.   Tjenester til støtte for virksomheder og innovation, navnlig SMV'er, fremmes.

2.   Under hensyntagen til erfaringer og færdigheder opnået gennem eksisterende europæiske støttenetværk for erhvervslivet kan netværkspartnere få støtte til følgende tjenester:

Bilag III indeholder nærmere oplysninger om disse tjenester.

3.   Kommissionen udvælger netværkspartnere gennem indkaldelse af forslag i tilknytning til de forskellige tjenester, der er nævnt i stk. 2. På baggrund af disse indkaldelser af forslag kan Kommissionen indgå en partnerskabsrammeaftale med udvalgte netværkspartnere, som indeholder bestemmelser om den type aktiviteter, der skal tilbydes, proceduren for tildeling af støtte til dem og parternes almindelige rettigheder og pligter. Partnerskabsrammeaftalen kan omfatte hele programmets løbetid.

4.   Ud over de tjenester, der er nævnt i stk. 2, kan Kommissionen give finansiel støtte til gennemførelse af andre aktiviteter under rammeprogrammet på grundlag af indkaldelser af forslag, der kan begrænses til netværkspartnerne. Sådanne tjenester skal sikre, at interesserede parter og potentielle ansøgere kan få omfattende vejledning om rammeprogrammets støttemuligheder.

5.   Kommissionen støtter netværkspartnerne gennem koordinering og bistand til praktisk gennemførelse. Organisationer i lande, som ikke deltager i rammeprogrammet, kan få lov til at gøre brug af denne koordinering og bistand til praktisk gennemførelse.

6.   Kommissionen sikrer, at netværkspartnerne samarbejder med hinanden, og, i tilfælde hvor en netværkspartner ikke er i stand til at behandle en henvendelse direkte, videresender Kommissionen henvendelsen til en kompetent netværkspartner.

Artikel 22

Pilot- og markedsintroduktionsprojekter vedrørende innovation og økoinnovation

Fællesskabet yder støtte til projekter vedrørende den første anvendelse eller markedsintroduktion af fællesskabsrelevante innovative eller økoinnovative teknikker, produkter eller praksis, som allerede er blevet demonstreret teknisk med held, men som på grund af restrisikoen endnu ikke i betydeligt omfang er trængt ind på markedet. De vil blive udpeget til at skulle fremme en bredere anvendelse af sådanne teknikker, produkter eller praksis i de deltagende lande og til at lette markedsudbredelsen.

Artikel 23

Politikanalyser, udvikling, koordinering og »twinning«

Til støtte for politikanalyser, udvikling og koordinering med deltagende lande kan følgende iværksættes:

Artikel 24

Støtteforanstaltninger som led i iværksætter- og innovationsprogrammet

Kommissionen gennemfører regelmæssigt følgende:

Afdeling 3

Det årlige arbejdsprogram

Artikel 25

Det årlige arbejdsprogram

Det årlige arbejdsprogram skal i overensstemmelse med målene i artikel 10 indeholde en detaljeret beskrivelse af:

Det skal tydeligt fremgå af det årlige arbejdsprogram, hvilke foranstaltninger der fremmer økoinnovation.

Aktiviteter i henhold til artikel 24 er ikke omfattet af det årlige arbejdsprogram.

KAPITEL II

Støtteprogrammet for IKT-politik

Afdeling 1

Mål og indsatsområder

Artikel 26

Indførelse af programmet og mål

1.   Støtteprogrammet for IKT-politik indføres hermed.

2.   Som led i støtteprogrammet for IKT-politik gennemføres følgende aktioner:

3.   De i stk. 2 omhandlede aktioner gennemføres med særlig vægt på fremme af og oplysning om de muligheder og fordele, som IKT indebærer for borgere, offentlige myndigheder og virksomheder, navnlig SMV'er.

Artikel 27

Det europæiske samarbejdsområde for information

Indsatsen inden for det europæiske samarbejdsområde for information har til formål:

Artikel 28

Innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i IKT

Indsatsen inden for innovationsfremme gennem bredere anvendelse af og investeringer i IKT har til formål:

Artikel 29

Et inklusivt informationssamfund, mere effektive og fordelagtige tjenester på områder af offentlig interesse og forbedret livskvalitet

Aktionerne inden for udvikling af et inklusivt informationssamfund, mere effektive og fordelagtige tjenester på områder af offentlig interesse og forbedring af livskvaliteten har til formål:

Afdeling 2

Gennemførelse

Underafdeling 1

Gennemførelse af projekter, aktioner vedrørende bedste praksis og tematiske netværk

Artikel 30

Almindelige bestemmelser

Støtteprogrammet for IKT-politik kan gennemføres ved hjælp af projekter, aktioner vedrørende bedste praksis og tematiske netværk, herunder aktioner for afprøvning og demonstration i stor målestok af innovative offentlige tjenester med en tværeuropæisk dimension.

Projekterne, aktionerne vedrørende bedste praksis og de tematiske netværk har til formål at fremme udbredelse og bedst mulig anvendelse af innovative IKT-baserede løsninger, navnlig for tjenester på områder af offentlig interesse og for SMV'er. Fællesskabets støtte skal også lette koordineringen og gennemførelsen af aktioner for udvikling af informationssamfundet i medlemsstaterne generelt.

Artikel 31

Projekter, aktioner vedrørende bedste praksis og tematiske netværk

1.   Der ydes støtte til:

2.   Projekterne skal have til formål at fremme innovation, teknologioverførsel og formidling af nye teknologier, som allerede er modne til markedsføring.

Fællesskabet kan yde støtte til budgettet for de i stk. 1, litra a), omhandlede projekter.

3.   Aktionerne vedrørende bedste praksis skal gennemføres i specialiserede klynger og sammenknyttes gennem tematiske netværk.

Fællesskabets bidrag til de i stk. 1, litra b), omhandlede aktioner er begrænset til de direkte omkostninger, der anses for nødvendige eller rimelige til opnåelse af aktionens særlige mål.

4.   De tematiske netværk kan sammenknyttes med aktioner vedrørende bedste praksis.

Støtten til tematiske aktiviteter ydes til dækning af støtteberettigede meromkostninger ved koordinering og gennemførelse af netværket. Fællesskabets bidrag kan dække de støtteberettigede meromkostninger ved disse foranstaltninger.

Underafdeling 2

Andre bestemmelser

Artikel 32

Ansøgninger

Ansøgninger om fællesskabsstøtte til projekter, aktioner vedrørende bedste praksis og tematiske netværk, jf. artikel 31, skal indeholde en finansieringsplan med angivelse af alle projektets finansieringskomponenter, herunder den fællesskabsstøtte, der ansøges om, og anmodninger om støtte fra andre kilder. Ansøgere, som ansøger om andre former for fællesskabsstøtte som f.eks. tjenester eller undersøgelser, kan også om nødvendigt anmodes om at forelægge oplysninger vedrørende finansieringsplanen.

Artikel 33

Politikanalyser, udvikling og koordinering med deltagende lande

Til støtte for politikanalyser, udvikling og koordinering med deltagende lande iværksættes følgende:

Artikel 34

PR, kommunikation, informationsudveksling og formidling

1.   Til støtte for gennemførelsen af støtteprogrammet for IKT-politik eller som forberedelse af kommende foranstaltninger iværksættes følgende:

2.   Foranstaltninger i tilknytning til markedsføring af produkter, processer eller tjenester og salgsfremmende aktiviteter er ikke støtteberettigede.

Artikel 35

Projekter af fælles interesse: offentlige udbud på grundlag af tekniske specifikationer, der fastlægges i samarbejde med medlemsstaterne

I det omfang det er nødvendigt for at opfylde målsætningerne i støtteprogrammet for IKT-politik, og hvis medlemsstaterne har en klar fælles interesse med hensyn til udbredelse på europæisk plan af produkter eller tjenester eller centrale tjenesteelementer, kan Kommissionen iværksætte projekter af fælles interesse til udførelse af de nødvendige tekniske og organisatoriske opgaver. Der skal tages hensyn til eksisterende initiativer, så overlapning af indsatsen undgås.

Kommissionen fastlægger i samarbejde med medlemsstaterne fælles tekniske specifikationer og gennemførelsesplaner for sådanne projekter. På grundlag af de aftalte fælles tekniske specifikationer og gennemførelsesplaner offentliggør Kommissionen udbud med henblik på gennemførelse af de pågældende projekter. Udbuddene gennemføres udelukkende af Kommissionen i overensstemmelse med Fællesskabets udbudsregler.

Afdeling 3

Det årlige arbejdsprogram

Artikel 36

Det årlige arbejdsprogram

Det årlige arbejdsprogram skal i overensstemmelse med målene i artikel 26 indeholde en detaljeret beskrivelse af:

KAPITEL III

Programmet »Intelligent Energi — Europa«

Afdeling 1

Mål og indsatsområde

Artikel 37

Indførelse af programmet og mål

1.   Programmet »Intelligent Energi — Europa« til støtte for energieffektivitet, vedvarende energi og energidiversificering indføres hermed. Programmet skal bidrage til at sikre en sikker og bæredygtig energiforsyning i Europa og samtidig forbedre den europæiske konkurrenceevne.

2.   Programmet »Intelligent Energi — Europa« vedrører navnlig foranstaltninger:

Artikel 38

Operationelle mål

Med programmet »Intelligent Energi — Europa« forfølges følgende operationelle mål:

Artikel 39

Energieffektivitet og rationel anvendelse af ressourcer (Save)

Indsatsen til fremme af energieffektivitet og rationel anvendelse af energikilder kan omfatte:

Artikel 40

Nye og vedvarende ressourcer (Altener)

Indsatsen til fremme af nye og vedvarende energiressourcer kan omfatte:

Artikel 41

Energi inden for transport (Steer)

Indsatsen til fremme af energieffektivitet og anvendelse af nye og vedvarende energikilder inden for transport kan omfatte:

Artikel 42

Integrerede initiativer

Indsatsen for at kombinere flere af de særlige områder, der er omhandlet i artikel 39, 40 og 41, eller vedrørende bestemte af Fællesskabets prioriteringer, kan omfatte:

Afdeling 2

Gennemførelse

Artikel 43

PR og formidling

Der ydes støtte til følgende:

Artikel 44

Markedsintroduktionsprojekter

Fællesskabet yder støtte til projekter vedrørende markedsintroduktion af fællesskabsrelevante innovative teknikker, processer, produkter eller praksis, som allerede er blevet demonstreret teknisk med held. De skal udformes med henblik på at fremme en bredere anvendelse af sådanne teknikker, processer, produkter eller praksis i de deltagende lande og til at lette markedsudbredelsen.

Afdeling 3

Det årlige arbejdsprogram

Artikel 45

Det årlige arbejdsprogram

Det årlige arbejdsprogram skal i overensstemmelse med målene i artikel 37 indeholde en detaljeret beskrivelse af:

AFSNIT III

ALMINDELIGE OG AFSLUTTENDE BESTEMMELSER

Artikel 46

Udvalg

1.   Kommissionen bistås af følgende udvalg:

Kommissionen sikrer med bistand fra EIPC og i nært samarbejde med ICTC og IEEC en fuldstændig koordinering og et fuldstændigt samarbejde på tværs af hele rammeprogrammet, herunder en strategisk forvaltning og en sammenhængende generel gennemførelse.

2.   I forbindelse med de i stk. 1 omhandlede udvalg anvendes artikel 4 og 7 i afgørelse 1999/468/EF, jf. dennes artikel 8.

Perioden i artikel 4, stk. 3, i afgørelse 1999/468/EF, fastsættes til tre måneder.

3.   De i stk. 1 omhandlede udvalg fastsætter selv deres forretningsorden.

Artikel 47

Brugerhåndbog

1.   Efter rammeprogrammets ikrafttræden udgiver Kommissionen en letlæselig og brugervenlig håndbog med et sæt klare, enkle og gennemsigtige generelle principper for støttemodtageres deltagelse i rammeprogrammet. Håndbogen skal især gøre det lettere for SMV'er at deltage.

2.   Kommissionen sikrer, at tidsrummet mellem indgivelse af ansøgninger og meddelelse af evalueringsresultater er så kort som muligt. Evalueringsresultatet skal udsendes inden for rimelig tid.

Artikel 48

Strategisk Rådgivende Udvalg om Konkurrenceevne og Innovation

Kommissionen rådgives af et strategisk rådgivende udvalg om konkurrenceevne og innovation sammensat af repræsentanter for industri- og erhvervsorganisationer, herunder repræsentanter for SMV'er, og andre eksperter. Deres ekspertise skal ligge inden for sektorer og emner af relevans for rammeprogrammet, herunder finansiering, IKT, energi og økoinnovation.

Artikel 49

Ophævelse

Afgørelse 96/413/EF ophæves.

Artikel 50

Overgangsbestemmelser

Foranstaltningerne til opfyldelse af det mål, der er fastsat i artikel 27, litra b), gennemføres i henhold til afgørelse nr. 456/2005/EF indtil den 31. december 2008.

Derefter forvaltes de aktioner, som er iværksat i henhold til afgørelse nr. 456/2005/EF til og med nævnte dato, i overensstemmelse med nævnte afgørelse, idet det udvalg, der er nedsat ved nævnte afgørelse, erstattes af ICTC, der er nedsat i medfør af artikel 46, stk. 1, litra b), i nærværende afgørelse.

Med hensyn til de tjenester, der er omtalt i artikel 21, stk. 2, litra a), kan Kommissionen indtil den 31. december 2007 fortsætte driften af netværket af Euro-Infocentre og indgåelsen af specifikke årlige tilskudsaftaler med medlemmerne heraf, finansieret under dette rammeprogram og i henhold til de driftsmæssige retningslinjer fra det foregående flerårige program til fremme af initiativ og iværksætterånd iværksat ved beslutning 2000/819/EF.

Artikel 51

Ikrafttræden

Denne afgørelse træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Strasbourg, den 24. oktober 2006.

På Europa-Parlamentets vegne

J. BORRELL FONTELLES

Formand

På Rådets vegne

P. LEHTOMÄKI

Formand

----

(1)EUT C 65 af 17.3.2006, s. 22.

(2)EUT C 115 af 16.5.2006, s. 17.

(3)  Europa-Parlamentets udtalelse af 1.6.2006 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 12.10.2006.

(4)EUT L 124 af 20.5.2003, s. 36.

(5)EFT L 167 af 6.7.1996, s. 55.

(6)EFT L 183 af 11.7.1997, s. 12. Ændret ved beslutning nr. 1376/2002/EF (EFT L 200 af 30.7.2002, s. 1).

(7)EFT L 192 af 28.7.2000, s. 1. Senest ændret ved forordning (EF) nr. 1682/2004 (EUT L 308 af 5.10.2004, s. 1).

(8)EFT L 333 af 29.12.2000, s. 84. Senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets beslutning nr. 1776/2005/EF (EUT L 289 af 3.11.2005, s. 14).

(9)EFT L 14 af 18.1.2001, s. 32.

(10)EUT L 176 af 15.7.2003, s. 29. Ændret ved beslutning nr. 787/2004/EF (EUT L 138 af 30.4.2004, s. 12).

(11)EUT L 336 af 23.12.2003, s. 1. Senest ændret ved beslutning nr. 2113/2005/EF (EUT L 344 af 27.12.2005, s. 34).

(12)  Endnu ikke offentliggjort i EUT.

(13)EUT C 139 af 14.6.2006, s. 1.

(14)EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1.

(15)EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2.

(16)EFT L 136 af 31.5.1999, s. 1.

(17)EFT L 77 af 27.3.1996, s. 20.

(18)EFT L 167 af 22.6.2001, s. 10.

(19)EUT L 345 af 31.12.2003, s. 90.

(20)EFT L 283 af 27.10.2001, s. 33. Ændret ved tiltrædelsesakten af 2003.

(21)EFT L 1 af 4.1.2003, s. 65.

(22)EUT L 123 af 17.5.2003, s. 42.

(23)EUT L 52 af 21.2.2004, s. 50.

(24)EFT L 11 af 16.1.2003, s. 1.

(25)EFT L 184 af 17.7.1999, s. 23. Ændret ved afgørelse 2006/512/EF (EUT L 200 af 22.7.2006, s. 11)

(26)EUT L 79 af 24.3.2005, s. 1.

----

BILAG I

Vejledende fordeling af budgetbevillingerne

Den vejledende fordeling af budgetbevillingerne på særprogrammerne er som følger:

----

BILAG II

Gennemførelsesbestemmelser for Fællesskabets finansielle instrumenter for SMV'er, jf. artikel 17

1.   FÆLLES BESTEMMELSER FOR ALLE FÆLLESSKABETS FINANSIELLE INSTRUMENTER FOR SMV'ER

A.   Budget

Budgetbevillingerne dækker samtlige omkostninger ved hvert instrument, herunder betalingsforpligtelser over for finansielle formidlere som f.eks. tab i forbindelse med garantistillelse, administrationsgebyrer til EIF og de internationale finansielle institutioner, der forvalter EU-ressourcerne, og andre støtteberettigede omkostninger og udgifter.

Der kan overføres ressourcer mellem instrumenterne, således at det er muligt at tage højde for nye udviklingstendenser og ændrede markedsforhold i rammeprogrammets løbetid.

B.   Forvaltningskonti

EIF og de relevante internationale finansielle institutioner opretter separate forvaltningskonti til budgetmidlerne for hvert instrument. Disse konti kan forrentes. Renter tilskrevet indtil og med den 31. december 2013 kan tilføres budgetmidlerne og anvendes til det pågældende instruments formål.

Kontoførerens betalinger til dækning af betalingsforpligtelser over for finansielle formidlere debiteres den pågældende forvaltningskonto. Beløb, der af kontoføreren skal tilbagebetales til Den Europæiske Unions almindelige budget, kontoførerens administrationsgebyrer og andre støtteberettigede omkostninger og udgifter debiteres forvaltningskontoen i overensstemmelse med de betingelser, der er fastsat i aftalerne mellem Kommissionen og kontoføreren. Forvaltningskontoen krediteres indtægter fra Kommissionen, renter og, afhængigt af instrumentet, provenu ved gennemførte investeringer (GIF) eller garantigebyrer og andre indtægter (SMEG-faciliteten).

Efter den 31. december 2013 overføres indestående på forvaltningskontoen til Den Europæiske Unions almindelige budget, når bortses fra midler, som der er indgået forpligtelse om, men som endnu ikke er debiteret, og midler, der med rimelighed kan kræves anvendt til dækning af støtteberettigede omkostninger og udgifter.

C.   Gebyrer

Der opkræves et passende gebyr for brug af instrumenterne. Gebyrerne fastsættes af Kommissionen i overensstemmelse med praksis på markedet, idet der tages hensyn til:

D.   Synlighed og opmærksomhedsskabelse

Alle formidlere sørger for, at det på passende vis fremgår og er gennemskueligt, at der er ydet støtte fra Fællesskabet, bl.a. ved at give tilstrækkelig oplysning om de finansieringsmuligheder, rammeprogrammet giver.

Det skal sikres, at de endelige støttemodtagere er tilstrækkeligt informeret om de eksisterende finansieringsmuligheder.

2.   GENNEMFØRELSE AF GIF

A.   Indledning

Kommissionen og EIF træffer nærmere aftale om forvaltning og overvågning. Kommissionen anvender særlige retningslinjer for forvaltningen af midlerne.

B.   Formidlere

GIF1 og GIF2 har som målgruppe kommercielt orienterede formidlere, der forvaltes af uafhængige team, som har den fornødne blanding af kompetence og erfaring. Formidlerne udvælges i overensstemmelse med bedste forretnings- og markedspraksis og på en gennemsigtig og ikke-diskriminerende måde, og uden at der opstår interessekonflikter. Der arbejdes gennem et bredt spektrum af specialiserede fonde eller lignende strukturer.

C.   Støttekriterier

GIF supplerer EIB-gruppens, herunder EIF's, egne ressourcebaserede aktiviteter gennem en investeringspolitik, der indebærer en højere risikoprofil, både hvad angår de formidlende fonde og deres investeringspolitik.

GIF1

GIF1 investerer i formidlende venturekapitalfonde og andre investeringsinstrumenter, der investerer i indtil 10 år gamle SMV'er, typisk fra før-A-fasen (»seed«) og A-fasen (opstartfasen), og som om nødvendigt foretager opfølgende investeringer. Den samlede investering i en formidlende venturekapitalfond kan normalt højst udgøre 25 % af den pågældende fonds samlede kapital eller indtil 50 % for nye fonde, der forventes at have en særlig katalysatorrolle ved udvikling af venturekapitalmarkederne for en særlig teknologi eller i en bestemt region og investeringsværktøjer fra business angels. Den samlede investering i en formidlende venturekapitalfond, hvis investeringsfokus er på SMV'er, der arbejder inden for økoinnovation, kan højst udgøre 50 %. Mindst 50 % af den kapital, der investeres i en fond, skal stilles til rådighed af investorer, der arbejder på normale markedsvilkår (»det markedsøkonomiske investorprincip«), uanset hvilken retlig form og hvilken ejerstruktur de investorer, der stiller denne del af kapitalen til rådighed, har. Der kan ikke indgås forpligtelser på over 30 mio. EUR i en enkelt fond. GIF1 kan investere sammen med EIF's egne midler eller midler under EIB-mandatet eller andre midler, der forvaltes af EIF.

GIF2

GIF2 investerer i formidlende venturekapitalfonde, der investerer i SMV'er, typisk i B- og C-fasen (ekspansionsfasen). Den samlede investering i en formidlende venturekapitalfond kan normalt højst udgøre 15 % af den pågældende fonds samlede kapital eller indtil 25 % for:

Hvis der investeres GIF2-ressourcer sammen med EIF's egne ressourcer eller ressourcer under EIB-mandatet eller andre ressourcer, der forvaltes af EIF, kan GIF2's bidrag højst udgøre 15 %. Mindst 50 % af den kapital, der investeres i en fond, skal stilles til rådighed af investorer, der arbejder på normale markedsvilkår (»det markedsøkonomiske investorprincip«), uanset hvilken retlig form og hvilken ejerstruktur de investorer, der stiller denne del af kapitalen til rådighed, har. Der kan ikke indgås forpligtelser på over 30 mio. EUR i en enkelt fond.

D.   Ligestillede investeringer

GIF-investeringer i en formidlende fond er ligestillet med private investorers investeringer.

E.   Hovedinvestor

I forbindelse med nye fonde, der forventes at have en særlig katalysatorrolle ved udvikling af venturekapitalmarkeder for en særlig teknologi eller i en bestemt region, kan EIF fungere som hovedinvestor.

F.   Gennemsigtige vilkår

EIF sikrer, at finansieringsvilkårene og -betingelserne under GIF1 og GIF2 bliver gennemsigtige og forståelige.

G.   GIF-facilitetens løbetid

GIF er en langsigtet facilitet, som normalt foretager investeringer på 5 til 12 års sigt i formidlende fonde. GIF's investeringshorisont er under ingen omstændigheder længere end 19 år fra undertegnelsen af overdragelsesaftalen mellem Kommissionen og EIF. Der skal i aftalerne mellem EIF og formidlerne fastlægges passende exit-strategier.

H.   Realisering af investeringerne

Da de fleste af de investeringer, der foretages under GIF, sker i unoterede illikvide enheder, realiseres disse investeringer på grundlag af fordeling af det provenu, som formidleren modtager ved salget af deres investeringer i SMV'er.

I.   Geninvestering af provenu ved realiserede investeringer

Provenu, herunder udbytte og tilbagebetalinger, som EIF modtager inden den 31. december 2013, tilbageføres til GIF-ressourcerne og anvendes til formål under GIF-faciliteten.

3.   GENNEMFØRELSE AF SMEG-FACILITETEN

A.   Indledning

Kommissionen og EIF træffer nærmere aftale om forvaltning og overvågning, der skal være i overensstemmelse med almindelig forretningspraksis. Kommissionen anvender særlige retningslinjer for forvaltningen af midlerne.

B.   Formidlere

Der udvælges formidlere blandt de garantiordninger, der allerede eksisterer, eller som kan etableres, i de støtteberettigede lande, herunder organisationer, der stiller gensidige garantier, og andre egnede finansielle institutioner. Udvælgelsesprocedurerne skal være gennemsigtige og ikke-diskriminerende, og interessekonflikter skal undgås.

Formidlerne udvælges i overensstemmelse med bedste markedspraksis hvad angår:

C.   Støttekriterier

De finansielle kriterier for støtte under SMEG-faciliteten fastsættes for hver formidler på grundlag af formidlernes aktiviteter, idet formålet er at nå ud til så mange SMV'er som muligt. Disse bestemmelser skal afspejle markedsbetingelserne og markedspraksis i det relevante område.

Der kan ydes støtte til finansiering af erhvervelse af materielle og immaterielle aktiver, herunder innovationsaktiviteter, teknologisk udvikling og erhvervelse af licenser.

Blandt kriterierne i forbindelse med den fjerde SMEG-komponent, d) securitisation af SMV'ers gældsfinansieringsporteføljer, indgår individuelle transaktioner, transaktioner med flere partnere samt transaktioner, hvori der er deltagelse fra flere lande. Støttekriterierne baseres på bedste markedspraksis, særlig hvad angår kreditværdigheden og risikospredningen for den securitiserede portefølje.

D.   Garantibetingelser

De garantier, der stilles af EIF på Kommissionens vegne under SMEG-facilitetens a) gældsfinansieringskomponent, b) mikrokreditkomponent og c) egenkapital- eller lånekapitalkomponent, omfatter en del af den risiko, som den finansielle formidler påtager sig i en finansieringsportefølje af enkelttransaktioner. SMEG-facilitetens fjerde komponent, d) securitisation, indebærer risikodeling i forbindelse med visse securitiserede trancher, som har forrang frem for den mest risikovillige del af investeringen, eller som placerer risikoen ved en betydelig del af den mest risikovillige del af investeringen hos den oprindelige investor, mens risikoen ved den resterende del deles.

De garantier, som EIF stiller i forbindelse med SMEG-facilitetens, a) gældsfinansieringskomponent, b) mikrokreditkomponent og c) egenkapital- eller lånekapitalkomponent, er sædvanligvis ligestillet med formidlerens garantier eller i påkommende tilfælde finansiering.

EIF kan pålægge en finansiel formidler et gebyr beregnet på grundlag af beløb, der er indgået forpligtelse om, men som ikke er anvendt, efter en aftalt tabel (»forpligtelsesgebyrer«) og garantigebyrer. EIF kan også opkræve gebyrer for individuelle securitationstransaktioner.

E.   Loft over EIF's samlede tab

Der lægges loft over SMEG-facilitetens omkostninger for Den Europæiske Unions almindelige budget, således at omkostningerne under ingen omstændigheder overstiger de budgetbevillinger, som EIF har fået stillet til rådighed under SMEG-faciliteten. Der kan ikke være eventual forpligtelser på budgettet.

EIF's forpligtelse til at betale sin del af formidlerens tab består, indtil det samlede beløb til dækning af tab i forbindelse med en bestemt finansieringsportefølje, i givet fald minus de tab, der er blevet dækket, når et på forhånd aftalt beløb, hvorefter EIF's garanti automatisk bortfalder.

F.   Indsættelse på forvaltningskontoen af genindvundne beløb og andet provenu

Beløb til dækning af tab, der modtages fra en formidler, krediteres forvaltningskontoen og indgår i beregningen af loftet over EIF's samlede tab over for den pågældende formidler. Andet provenu, f.eks. forpligtelsesgebyrer og garantigebyrer, krediteres forvaltningskontoen og tilføres SMEG-facilitetens midler, hvis de indgår inden den 31. december 2013.

G.   SMEG-facilitetens varighed

Individuelle SMV-garantier kan have en løbetid på op til l0 år.

4.   GENNEMFØRELSE AF CBS

A.   Indledning

Gennemførelsesbestemmelserne for »seedkapitalaktionen« og partnerskabsaktionen, herunder forvaltning og overvågning, fastlægges i en aftale mellem Kommissionen og EIF eller de relevante internationale finansieringsinstitutioner.

Formidlerne udvælges i overensstemmelse med bedste markedspraksis.

Udvælgelsesprocedurerne for levering af teknisk bistand skal være gennemsigtige og ikke-diskriminerende, og interessekonflikter skal undgås.

B.   »Seedkapitalaktionen«

»Seedkapitalaktionen« gennemføres på forvaltningsbasis. Budgetbevillingerne omfatter aktionens samlede omkostninger, herunder forvaltningsomkostninger og andre støtteberettigede omkostninger eller udgifter. Der gives støtte til investeringsfonde, som har »seedkapital« i deres overordnede investeringsprogram, gennem dækning af dele af administrationsomkostningerne i forbindelse hermed.

C.   Partnerskabsaktionen

Partnerskabsaktionen forvaltes gennem EIF eller relevante internationale finansielle institutioner. Den omfatter teknisk bistand, forvaltningsgebyrer og andre støtteberettigede omkostninger til støtte for kapacitetsopbygning.

5.   EVALUERING

Den eksterne evaluering gennemføres af uafhængige eksperter under hensyntagen til virkningen af vækst- og beskæftigelsesinitiativet, der er indført ved Rådets afgørelse 98/347/EF af 19. maj 1998 om finansielle støtteforanstaltninger for innovative og jobskabende små og mellemstore virksomheder (SMV) — Vækst- og beskæftigelsesinitiativet (1), og det flerårige program til fremme af initiativ og iværksætterånd, navnlig for SMV. Ved de eksterne evalueringer bedømmes konsekvenserne af Fællesskabets finansielle instrumenter for SMV'er, og der gives en kvalitativ og kvantitativ analyse af de opnåede resultater, navnlig en bedømmelse af hvert instruments katalysatoreffekt og costbenefit. Evalueringsrapporterne skal indeholde statistiske data for EU som helhed og for de enkelte medlemsstater og de øvrige deltagende lande, herunder:

De resultater og erfaringer, der kommer til udtryk i de eksterne evaluatorers rapporter, skal offentliggøres på passende vis, ligesom der skal ske en formidling af bedste praksis blandt aktørerne.

----

(1)EFT L 155 af 29.5.1998, s. 43.

----

BILAG III

Nærmere beskrivelse af de tjenester til støtte for virksomheder og innovation, der er omhandlet i artikel 21

----