# Uradni list L 130/2010

| | ISSN 1725-5155
  doi:10.3000/17255155.L_2010.130.slv |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | L 130 |
| | |
| Slovenska izdaja | Zakonodaja | Zvezek 5328. maj 2010 |

ISSN 1725-5155

doi:10.3000/17255155.L_2010.130.slv

Uradni list

Evropske unije

L 130

Slovenska izdaja

Zakonodaja

Zvezek 5328. maj 2010

---

| Vsebina | | II   Nezakonodajni akti | Stran |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTI, KI JIH SPREJMEJO ORGANI, USTANOVLJENI Z MEDNARODNIMI SPORAZUMI |
| | * | Pravilnik št. 77 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe o homologaciji parkirnih svetilk za vozila na motorni pogon | 1 |
| | * | Pravilnik št. 90 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo sklopov nadomestnih zavornih oblog in zavornih oblog bobnastih zavor za motorna vozila in njihove priklopnike | 19 |
| | * | Pravilnik št. 94 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo vozil glede zaščite potnikov pri čelnem trku | 50 |

Vsebina

II   Nezakonodajni akti

Stran

AKTI, KI JIH SPREJMEJO ORGANI, USTANOVLJENI Z MEDNARODNIMI SPORAZUMI

*

Pravilnik št. 77 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe o homologaciji parkirnih svetilk za vozila na motorni pogon

1

*

Pravilnik št. 90 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo sklopov nadomestnih zavornih oblog in zavornih oblog bobnastih zavor za motorna vozila in njihove priklopnike

19

*

Pravilnik št. 94 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo vozil glede zaščite potnikov pri čelnem trku

50

| SL | Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.
  Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica. |
| --- | --- |

SL

Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.

Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica.

---

II Nezakonodajni akti

AKTI, KI JIH SPREJMEJO ORGANI, USTANOVLJENI Z MEDNARODNIMI SPORAZUMI

| 28.5.2010 | SL | Uradni list Evropske unije | L 130/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

SL

Uradni list Evropske unije

L 130/1

---

Akti, ki jih sprejmejo organi, ustanovljeni z mednarodnimi sporazumi Po mednarodnem javnem pravu imajo samo izvirna besedila UN/ECE pravni učinek. Status in datum veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v zadnji različici dokumenta o statusu UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na spletni strani:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 77 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe o homologaciji parkirnih svetilk za vozila na motorni pogon

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatka 12 k izvirni različici Pravilnika – datum veljavnosti: 15. oktober 2008

VSEBINA

PRAVILNIK

| 1. | Področje uporabe |
| --- | --- |

1.

| 2. | Opredelitve pojmov |
| --- | --- |

2.

| 3. | Vloga za podelitev homologacije |
| --- | --- |

3.

| 4. | Oznake |
| --- | --- |

4.

| 5. | Homologacija |
| --- | --- |

5.

| 6. | Splošne specifikacije |
| --- | --- |

6.

| 7. | Fotometrične značilnosti |
| --- | --- |

7.

| 8. | Preskusni postopek |
| --- | --- |

8.

| 9. | Barva oddane svetlobe |
| --- | --- |

9.

| 10. | Opombe glede barv |
| --- | --- |

10.

| 11. | Spremembe tipa parkirne svetilke in razširitev homologacije |
| --- | --- |

11.

| 12. | Skladnost proizvodnje |
| --- | --- |

12.

| 13. | Kazni za neskladnost proizvodnje |
| --- | --- |

13.

| 14. | Dokončna prekinitev proizvodnje |
| --- | --- |

14.

| 15. | Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, in upravnih organov |
| --- | --- |

15.

| 16. | Prehodne določbe |
| --- | --- |

16.

PRILOGE

| Priloga 1 – | Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali dokončni prekinitvi proizvodnje tipa parkirne svetilke v skladu s Pravilnikom št. 77 |
| --- | --- |

Priloga 1 –

| Priloga 2 – | Namestitev homologacijske oznake |
| --- | --- |

Priloga 2 –

| Priloga 3 – | Najmanjši koti, potrebni za razporeditev svetlobe v prostoru |
| --- | --- |

Priloga 3 –

| Priloga 4 – | Fotometrične meritve |
| --- | --- |

Priloga 4 –

| Priloga 5 | Barva oddane svetlobe – trikromatske koordinate |
| --- | --- |

Priloga 5

| Priloga 6 – | Najmanjše zahteve za nadzorne postopke za skladnost proizvodnje |
| --- | --- |

Priloga 6 –

| Priloga 7 – | Najmanjše zahteve za vzorčenje, ki ga izvede inšpektor |
| --- | --- |

Priloga 7 –

1.   PODROČJE UPORABE

Ta pravilnik se uporablja za parkirne svetilke za vozila kategorij M, N in T (1).

2.   OPREDELITVE POJMOV

V tem pravilniku:

| 2.1 | „parkirna svetilka“ pomeni svetilko, ki se uporablja za opozarjanje na stoječe vozilo; |
| --- | --- |

2.1

„parkirna svetilka“ pomeni svetilko, ki se uporablja za opozarjanje na stoječe vozilo;

| 2.2 | opredelitve pojmov iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, veljavne v času vloge za homologacijo, veljajo tudi za ta pravilnik; |
| --- | --- |

2.2

opredelitve pojmov iz Pravilnika št. 48 in njegovih sprememb, veljavne v času vloge za homologacijo, veljajo tudi za ta pravilnik;

| 2.3 | „parkirne svetilke različnih tipov“ pomeni svetilke, ki se razlikujejo v naslednjih bistvenih vidikih:






  (a) | blagovnem imenu ali znamki; |
| --- | --- | --- |

2.3

„parkirne svetilke različnih tipov“ pomeni svetilke, ki se razlikujejo v naslednjih bistvenih vidikih:

(a)

blagovnem imenu ali znamki;

| (b) | značilnostih optičnega sistema (stopnje svetilnosti, kot razporeditve svetlobe, kategorija žarnice z žarilno nitko, modul svetlobnega vira itd.); |
| --- | --- |

(b)

značilnostih optičnega sistema (stopnje svetilnosti, kot razporeditve svetlobe, kategorija žarnice z žarilno nitko, modul svetlobnega vira itd.);

sprememba barve žarnice z žarilno nitko ali barve katerega koli filtra ne pomeni spremembe tipa.

| 2.4 | Sklicevanja iz tega pravilnika na standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko in na Pravilnik št. 37 pomenijo sklicevanje na Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, veljavne v času vloge za homologacijo. |
| --- | --- |

2.4

Sklicevanja iz tega pravilnika na standardne (etalonske) žarnice z žarilno nitko in na Pravilnik št. 37 pomenijo sklicevanje na Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, veljavne v času vloge za homologacijo.

3.   VLOGA ZA PODELITEV HOMOLOGACIJE

| 3.1 | Vlogo za podelitev homologacije vloži lastnik blagovnega imena ali znamke ali njegov ustrezno pooblaščeni predstavnik.
  Po izbiri vlagatelja se v vlogi določi, da je napravo mogoče vgraditi v vozilo pod različnimi nakloni referenčne osi glede na referenčne ravnine vozila in tal ali da jo je mogoče zasukati okrog njene referenčne osi; ti različni pogoji vgradnje se navedejo v sporočilu. |
| --- | --- |

3.1

Vlogo za podelitev homologacije vloži lastnik blagovnega imena ali znamke ali njegov ustrezno pooblaščeni predstavnik.

Po izbiri vlagatelja se v vlogi določi, da je napravo mogoče vgraditi v vozilo pod različnimi nakloni referenčne osi glede na referenčne ravnine vozila in tal ali da jo je mogoče zasukati okrog njene referenčne osi; ti različni pogoji vgradnje se navedejo v sporočilu.

| 3.2 | Za vsak tip parkirne svetilke se vlogi priložijo:






  3.2.1 | kratek tehnični opis, ki, razen pri svetilkah z nezamenljivimi svetlobnimi viri navaja zlasti:






  (a) | kategorijo ali kategorije predpisanih žarnic z žarilno nitko; ta kategorija žarnic z žarilno nitko je ena od kategorij iz Pravilnika št. 37 in sprememb tega pravilnika, ki veljajo v času vloge za homologacijo; in/ali |
| --- | --- | --- | --- |

3.2

Za vsak tip parkirne svetilke se vlogi priložijo:

3.2.1

kratek tehnični opis, ki, razen pri svetilkah z nezamenljivimi svetlobnimi viri navaja zlasti:

(a)

kategorijo ali kategorije predpisanih žarnic z žarilno nitko; ta kategorija žarnic z žarilno nitko je ena od kategorij iz Pravilnika št. 37 in sprememb tega pravilnika, ki veljajo v času vloge za homologacijo; in/ali

| (b) | posebno identifikacijsko oznako modula svetlobnega vira. |
| --- | --- |

(b)

posebno identifikacijsko oznako modula svetlobnega vira.

| 3.2.2 | risbe (v treh izvodih), ki so dovolj natančne za določitev tipa parkirne svetilke in ki geometrijsko prikazujejo možne položaje za vgradnjo svetilke v vozilo; os opazovanja, ki se pri preskusih obravnava kot referenčna os (vodoravni kot H = 0°, navpični kot V = 0°), in točko, ki se v navedenih preskusih obravnava kot referenčno središče; |
| --- | --- |

3.2.2

risbe (v treh izvodih), ki so dovolj natančne za določitev tipa parkirne svetilke in ki geometrijsko prikazujejo možne položaje za vgradnjo svetilke v vozilo; os opazovanja, ki se pri preskusih obravnava kot referenčna os (vodoravni kot H = 0°, navpični kot V = 0°), in točko, ki se v navedenih preskusih obravnava kot referenčno središče;

| 3.2.3 | dva vzorca; če so parkirne svetilke zasnovane tako, da se lahko vgradijo le na eni strani vozila, sta lahko predložena vzorca enaka in primerna za vgradnjo le na desni ali le na levi strani vozila. |
| --- | --- |

3.2.3

dva vzorca; če so parkirne svetilke zasnovane tako, da se lahko vgradijo le na eni strani vozila, sta lahko predložena vzorca enaka in primerna za vgradnjo le na desni ali le na levi strani vozila.

4.   OZNAKE

| 4.1 | Parkirne svetilke, predložene za homologacijo, morajo imeti jasno, čitljivo in neizbrisno označeno:






  4.1.1 | blagovno ime ali znamko vlagatelja, |
| --- | --- | --- |

4.1

Parkirne svetilke, predložene za homologacijo, morajo imeti jasno, čitljivo in neizbrisno označeno:

4.1.1

blagovno ime ali znamko vlagatelja,

| 4.1.2 | jasno čitljivo in neizbrisno oznako, razen pri svetilkah z nezamenljivimi svetlobnimi viri, ki navaja:






  (a) | kategorijo ali kategorije predpisanih žarnic z žarilno nitko; in/ali |
| --- | --- | --- |

4.1.2

jasno čitljivo in neizbrisno oznako, razen pri svetilkah z nezamenljivimi svetlobnimi viri, ki navaja:

(a)

kategorijo ali kategorije predpisanih žarnic z žarilno nitko; in/ali

| (b) | posebno identifikacijsko oznako modula svetlobnega vira; |
| --- | --- |

(b)

posebno identifikacijsko oznako modula svetlobnega vira;

| 4.1.3 | v primeru svetilk z nezamenljivimi svetlobnimi viri ali moduli svetlobnih virov oznako nazivne napetosti ali razpona napetosti in nazivne vatne moči. |
| --- | --- |

4.1.3

v primeru svetilk z nezamenljivimi svetlobnimi viri ali moduli svetlobnih virov oznako nazivne napetosti ali razpona napetosti in nazivne vatne moči.

| 4.2 | Vsaka svetilka mora imeti dovolj veliko površino za homologacijsko oznako in dodatni simbol iz odstavka 5.5; ta prostor se označi na risbah iz odstavka 3.2.2. |
| --- | --- |

4.2

Vsaka svetilka mora imeti dovolj veliko površino za homologacijsko oznako in dodatni simbol iz odstavka 5.5; ta prostor se označi na risbah iz odstavka 3.2.2.

| 4.3 | v primeru svetilk z moduli svetlobnih virov moduli svetlobnih virov vključujejo:






  4.3.1 | blagovno ime ali znamko vlagatelja; ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna; |
| --- | --- | --- |

4.3

v primeru svetilk z moduli svetlobnih virov moduli svetlobnih virov vključujejo:

4.3.1

blagovno ime ali znamko vlagatelja; ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna;

| 4.3.2 | posebno identifikacijsko oznako modula; ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna. Ta posebna identifikacijska oznaka vključuje začetni črki „MD“ za „MODUL“, ki jima sledi homologacijska oznaka brez kroga, kot je določeno v odstavku 5.5.1, tej pa, če se uporablja več neenakih modulov svetlobnih virov, sledijo dodatni simboli ali znaki; ta posebna identifikacijska oznaka se označi na risbah iz odstavka 3.2.2.
  Ni treba, da je homologacijska oznaka enaka oznaki na svetilki, v kateri se uporablja modul, vendar morata obe oznaki pripadati istemu vlagatelju. |
| --- | --- |

4.3.2

posebno identifikacijsko oznako modula; ta oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna. Ta posebna identifikacijska oznaka vključuje začetni črki „MD“ za „MODUL“, ki jima sledi homologacijska oznaka brez kroga, kot je določeno v odstavku 5.5.1, tej pa, če se uporablja več neenakih modulov svetlobnih virov, sledijo dodatni simboli ali znaki; ta posebna identifikacijska oznaka se označi na risbah iz odstavka 3.2.2.

Ni treba, da je homologacijska oznaka enaka oznaki na svetilki, v kateri se uporablja modul, vendar morata obe oznaki pripadati istemu vlagatelju.

| 4.3.3 | oznako ocenjene napetosti in ocenjene vatne moči. |
| --- | --- |

4.3.3

oznako ocenjene napetosti in ocenjene vatne moči.

5.   HOMOLOGACIJA

| 5.1 | Če vzorca tipa parkirne svetilke, predložena v skladu z odstavkom 3.2.3, izpolnjujeta zahteve tega pravilnika, se homologacija podeli. |
| --- | --- |

5.1

Če vzorca tipa parkirne svetilke, predložena v skladu z odstavkom 3.2.3, izpolnjujeta zahteve tega pravilnika, se homologacija podeli.

| 5.2 | Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli številka homologacije. Prvi dve števki (zdaj 00 za Pravilnik v izvirni obliki) pomenita spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu parkirne svetilke. |
| --- | --- |

5.2

Vsakemu homologiranemu tipu se dodeli številka homologacije. Prvi dve števki (zdaj 00 za Pravilnik v izvirni obliki) pomenita spremembe, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika ob izdaji homologacije. Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu parkirne svetilke.

| 5.3 | Pri vlogi za homologacijo tipa svetlobne in svetlobno-signalne naprave, ki je sestavljena iz parkirne svetilke in drugih svetilk, se lahko izda enotna oznaka homologacije, če je ta svetilka skladna z zahtevami tega pravilnika in če je vsaka izmed ostalih svetilk, ki so del svetlobne in svetlobno-signalne naprave, za katero se zahteva homologacija, skladna s pravilnikom, ki se uporablja v zvezi z njo. |
| --- | --- |

5.3

Pri vlogi za homologacijo tipa svetlobne in svetlobno-signalne naprave, ki je sestavljena iz parkirne svetilke in drugih svetilk, se lahko izda enotna oznaka homologacije, če je ta svetilka skladna z zahtevami tega pravilnika in če je vsaka izmed ostalih svetilk, ki so del svetlobne in svetlobno-signalne naprave, za katero se zahteva homologacija, skladna s pravilnikom, ki se uporablja v zvezi z njo.

| 5.4 | Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončni prekinitvi proizvodnje se pošlje pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

5.4

Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o dokončni prekinitvi proizvodnje se pošlje pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, z obrazcem, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

| 5.5 | Na vsaki parkirni svetilki, ki je v skladu s tipom, homologiranim po tem pravilniku, mora biti poleg oznake iz odstavka 4.1 na mestu iz odstavka 4.2 mednarodna homologacijska oznaka, ki jo sestavljajo:






  5.5.1 | krog, ki obkroža črko „E“, kateri sledi številčna oznaka države, ki je podelila homologacijo (2); |
| --- | --- | --- |

5.5

Na vsaki parkirni svetilki, ki je v skladu s tipom, homologiranim po tem pravilniku, mora biti poleg oznake iz odstavka 4.1 na mestu iz odstavka 4.2 mednarodna homologacijska oznaka, ki jo sestavljajo:

5.5.1

krog, ki obkroža črko „E“, kateri sledi številčna oznaka države, ki je podelila homologacijo (2);

| 5.5.2 | številka tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije; |
| --- | --- |

5.5.2

številka tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije;

| 5.5.3 | če svetilka oddaja oranžno svetlobo proti prednjemu in zadnjemu delu, mora biti označena s puščico, ki označuje njeno usmerjenost, pri čemer puščica kaže na prednji del vozila; |
| --- | --- |

5.5.3

če svetilka oddaja oranžno svetlobo proti prednjemu in zadnjemu delu, mora biti označena s puščico, ki označuje njeno usmerjenost, pri čemer puščica kaže na prednji del vozila;

| 5.5.4 | kadar se za tip svetlobne in svetlobno-signalne naprave, ki je sestavljena iz parkirne svetilke in drugih svetilk izda enotna homologacijska številka, kot je opisano v odstavku 5.3, se lahko pritrdi enotna homologacijska oznaka, ki jo sestavljajo dodatni simboli, predpisani v različnih pravilnikih, v skladu s katerimi je bila homologacija podeljena; |
| --- | --- |

5.5.4

kadar se za tip svetlobne in svetlobno-signalne naprave, ki je sestavljena iz parkirne svetilke in drugih svetilk izda enotna homologacijska številka, kot je opisano v odstavku 5.3, se lahko pritrdi enotna homologacijska oznaka, ki jo sestavljajo dodatni simboli, predpisani v različnih pravilnikih, v skladu s katerimi je bila homologacija podeljena;

| 5.5.5 | na napravah z omejeno razporeditvijo svetlobe v skladu z odstavkom 2.3 Priloge 4 k temu pravilniku navpična puščica, ki ima izhodišče v horizontalnem odseku in je usmerjena navzdol. |
| --- | --- |

5.5.5

na napravah z omejeno razporeditvijo svetlobe v skladu z odstavkom 2.3 Priloge 4 k temu pravilniku navpična puščica, ki ima izhodišče v horizontalnem odseku in je usmerjena navzdol.

| 5.6 | Oznaka v skladu z odstavkoma 4.1.1 in 5.5 je jasno čitljiva in neizbrisna tudi v primeru, ko so parkirne svetilke nameščene na vozila. |
| --- | --- |

5.6

Oznaka v skladu z odstavkoma 4.1.1 in 5.5 je jasno čitljiva in neizbrisna tudi v primeru, ko so parkirne svetilke nameščene na vozila.

| 5.7 | Homologacijska oznaka je jasno čitljiva in neizbrisna. Namesti se lahko na notranji ali zunanji (prozorni ali neprozorni) del naprave, ki je neločljiv od prozornega dela naprave, ki oddaja svetlobo. V vsakem primeru je oznaka vidna, ko se naprava pritrdi na vozilo ali ko se odpre premični del, kot je pokrov motorja ali prtljažnika, ali ko se odprejo vrata. |
| --- | --- |

5.7

Homologacijska oznaka je jasno čitljiva in neizbrisna. Namesti se lahko na notranji ali zunanji (prozorni ali neprozorni) del naprave, ki je neločljiv od prozornega dela naprave, ki oddaja svetlobo. V vsakem primeru je oznaka vidna, ko se naprava pritrdi na vozilo ali ko se odpre premični del, kot je pokrov motorja ali prtljažnika, ali ko se odprejo vrata.

| 5.8 | V Prilogi 2 k temu pravilniku je primer namestitve homologacijske oznake. |
| --- | --- |

5.8

V Prilogi 2 k temu pravilniku je primer namestitve homologacijske oznake.

6.   SPLOŠNE SPECIFIKACIJE

| 6.1 | Vsak vzorec je skladen s specifikacijami iz odstavkov 7 in 9 tega pravilnika. |
| --- | --- |

6.1

Vsak vzorec je skladen s specifikacijami iz odstavkov 7 in 9 tega pravilnika.

| 6.2 | Parkirne svetilke so oblikovane in izdelane tako, da ob običajni uporabi kljub možni izpostavljenosti tresljajem zadovoljivo delujejo in ohranijo značilnosti iz tega pravilnika. |
| --- | --- |

6.2

Parkirne svetilke so oblikovane in izdelane tako, da ob običajni uporabi kljub možni izpostavljenosti tresljajem zadovoljivo delujejo in ohranijo značilnosti iz tega pravilnika.

| 6.3 | V primeru modulov svetlobnih virov se preveri, ali:






  6.3.1 | je zasnova modulov svetlobnih virov takšna, da:






  (a) | je vsak modul svetlobnega vira mogoče pritrditi le v določen in pravilen položaj ter ga je mogoče odstraniti le z orodjem; |
| --- | --- | --- | --- |

6.3

V primeru modulov svetlobnih virov se preveri, ali:

6.3.1

je zasnova modulov svetlobnih virov takšna, da:

(a)

je vsak modul svetlobnega vira mogoče pritrditi le v določen in pravilen položaj ter ga je mogoče odstraniti le z orodjem;

| (b) | v istem ohišju svetilke, če se v ohišju naprave uporablja več kot en modul svetlobnega vira, ni mogoče medsebojno zamenjati modulov svetlobnega vira, ki imajo različne značilnosti; |
| --- | --- |

(b)

v istem ohišju svetilke, če se v ohišju naprave uporablja več kot en modul svetlobnega vira, ni mogoče medsebojno zamenjati modulov svetlobnega vira, ki imajo različne značilnosti;

| 6.3.2 | moduli svetlobnih virov ne omogočajo nedovoljenih sprememb. |
| --- | --- |

6.3.2

moduli svetlobnih virov ne omogočajo nedovoljenih sprememb.

| 6.4 | Pri zamenljivih žarnicah z žarilno nitko:






  6.4.1 | Uporabijo se lahko vse kategorije žarnic z žarilno nitko, homologiranih v skladu s Pravilnikom št. 37, če Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, ki veljajo v času vloge za homologacijo, ne določajo nobenih omejitev glede uporabe. |
| --- | --- | --- |

6.4

Pri zamenljivih žarnicah z žarilno nitko:

6.4.1

Uporabijo se lahko vse kategorije žarnic z žarilno nitko, homologiranih v skladu s Pravilnikom št. 37, če Pravilnik št. 37 in njegove spremembe, ki veljajo v času vloge za homologacijo, ne določajo nobenih omejitev glede uporabe.

| 6.4.2 | Zasnova naprave je takšna, da je mogoče žarnico z žarilno nitko pritrditi le v pravilen položaj. |
| --- | --- |

6.4.2

Zasnova naprave je takšna, da je mogoče žarnico z žarilno nitko pritrditi le v pravilen položaj.

| 6.4.3 | Nosilec žarnice z žarilno nitko je v skladu z značilnostmi iz publikacije IEC 60061. Velja ustrezen seznam podatkov o nosilcu glede na kategorijo uporabljene žarnice z žarilno nitko. |
| --- | --- |

6.4.3

Nosilec žarnice z žarilno nitko je v skladu z značilnostmi iz publikacije IEC 60061. Velja ustrezen seznam podatkov o nosilcu glede na kategorijo uporabljene žarnice z žarilno nitko.

7.   FOTOMETRIČNE ZNAČILNOSTI

| 7.1 | Svetloba, ki jo oddaja vsak od obeh vzorcev, v referenčni osi ni manjša od najmanjše svetilnosti in ne presega največje svetilnosti, kot sta opredeljeni v nadaljevanju: | Najmanjša vrednost
  (cd) | Največja vrednost
  (cd) |
| --- | --- | --- | --- |
| 7.1.2 | Svetilnost naprej obrnjenih parkirnih svetilk |

7.1

Svetloba, ki jo oddaja vsak od obeh vzorcev, v referenčni osi ni manjša od najmanjše svetilnosti in ne presega največje svetilnosti, kot sta opredeljeni v nadaljevanju:

Najmanjša vrednost

(cd)

Največja vrednost

(cd)

7.1.2

Svetilnost naprej obrnjenih parkirnih svetilk

2

60

| 7.1.2 | Svetilnost nazaj obrnjenih parkirnih svetilk |
| --- | --- |

7.1.2

Svetilnost nazaj obrnjenih parkirnih svetilk

2

30

| 7.1.3 | Posamična svetilka z več kot enim svetlobnim virom doseže najmanjšo zahtevano svetilnost tudi v primeru odpovedi katerega koli svetlobnega vira, v primeru osvetljenosti vseh svetlobnih virov pa se ne presežejo največje vrednosti svetilnosti.
  Vsi svetlobni viri, ki so povezani v nizu, se obravnavajo kot en svetlobni vir. |
| --- | --- |

7.1.3

Posamična svetilka z več kot enim svetlobnim virom doseže najmanjšo zahtevano svetilnost tudi v primeru odpovedi katerega koli svetlobnega vira, v primeru osvetljenosti vseh svetlobnih virov pa se ne presežejo največje vrednosti svetilnosti.

Vsi svetlobni viri, ki so povezani v nizu, se obravnavajo kot en svetlobni vir.

| 7.2 | Izven referenčne osi in znotraj kotnih polj, opredeljenih v diagramih v Prilogi 3 k temu pravilniku, svetilnost vsakega od obeh vzorcev:






  7.2.1 | v vsaki smeri, ki ustreza točkam v tabeli, ki prikazuje razporeditev svetilnosti, iz Priloge 4 k Pravilniku, ni manjša od vrednosti v navedeni tabeli za zadevno smer, izraženi kot odstotek najmanjše vrednosti, navedene v odstavku 7.1; |
| --- | --- | --- |

7.2

Izven referenčne osi in znotraj kotnih polj, opredeljenih v diagramih v Prilogi 3 k temu pravilniku, svetilnost vsakega od obeh vzorcev:

7.2.1

v vsaki smeri, ki ustreza točkam v tabeli, ki prikazuje razporeditev svetilnosti, iz Priloge 4 k Pravilniku, ni manjša od vrednosti v navedeni tabeli za zadevno smer, izraženi kot odstotek najmanjše vrednosti, navedene v odstavku 7.1;

| 7.2.2 | v vsaki smeri znotraj prostora, iz katerega je zadevna svetloba vidna, ne preseže največje vrednosti, navedene v odstavku 7.1; |
| --- | --- |

7.2.2

v vsaki smeri znotraj prostora, iz katerega je zadevna svetloba vidna, ne preseže največje vrednosti, navedene v odstavku 7.1;

| 7.2.3 | za parkirne svetilke, ki so usmerjene k zadnjemu delu in združene z zavornimi svetilkami (glej odstavek 7.1.2), pa je pod ravnino, ki se nahaja pod vodoravno ravnino in z njo tvori kot 5°, dovoljena svetilnost 60 cd; |
| --- | --- |

7.2.3

za parkirne svetilke, ki so usmerjene k zadnjemu delu in združene z zavornimi svetilkami (glej odstavek 7.1.2), pa je pod ravnino, ki se nahaja pod vodoravno ravnino in z njo tvori kot 5°, dovoljena svetilnost 60 cd;

| 7.2.4 | poleg tega






  7.2.4.1 | je svetilnost v vseh poljih, kot so opredeljena v Prilogi 3, najmanj 0,05 cd; |
| --- | --- | --- |

7.2.4

poleg tega

7.2.4.1

je svetilnost v vseh poljih, kot so opredeljena v Prilogi 3, najmanj 0,05 cd;

| 7.2.4.2 | je treba upoštevati zahteve v zvezi z lokalnimi odstopanji svetilnosti, kot so določene v odstavku 2.2 Priloge 4. |
| --- | --- |

7.2.4.2

je treba upoštevati zahteve v zvezi z lokalnimi odstopanji svetilnosti, kot so določene v odstavku 2.2 Priloge 4.

| 7.3 | Priloga 4 tega pravilnika, na katero se sklicuje odstavek 7.2.1, vsebuje podrobnosti o merilnih metodah, ki jih je treba uporabiti. |
| --- | --- |

7.3

Priloga 4 tega pravilnika, na katero se sklicuje odstavek 7.2.1, vsebuje podrobnosti o merilnih metodah, ki jih je treba uporabiti.

8.   PRESKUSNI POSTOPEK

Vse meritve se izvedejo z nebarvnimi standardnimi žarnicami z žarilno nitko, predpisanimi za napravo, ki so prilagojeni za proizvajanje običajnega svetlobnega toka, predpisanega za zadevne vrste svetilk.

| 8.1 | Vse meritve na svetilkah z nezamenljivimi svetlobnimi viri (žarnice z žarilno nitko in drugi) se opravijo pri napetostih 6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V.
  Pri svetlobnih virih, ki se napajajo s posebno napajalno enoto, se navedene preskusne napetosti uporabijo pri vhodnih priključkih te napajalne enote. Preskusni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva posebno napajalno enoto, ki je potrebna za napajanje svetlobnih virov. |
| --- | --- |

8.1

Vse meritve na svetilkah z nezamenljivimi svetlobnimi viri (žarnice z žarilno nitko in drugi) se opravijo pri napetostih 6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V.

Pri svetlobnih virih, ki se napajajo s posebno napajalno enoto, se navedene preskusne napetosti uporabijo pri vhodnih priključkih te napajalne enote. Preskusni laboratorij lahko od proizvajalca zahteva posebno napajalno enoto, ki je potrebna za napajanje svetlobnih virov.

| 8.2 | Določijo se omejitve svetleče vidne površine v smeri referenčne osi svetlobno-signalne naprave. |
| --- | --- |

8.2

Določijo se omejitve svetleče vidne površine v smeri referenčne osi svetlobno-signalne naprave.

9.   BARVA ODDANE SVETLOBE

Barva svetlobe, oddane znotraj polja razporeditve svetlobe iz odstavka 2 Priloge 4, ki se izmeri z uporabo svetlobnega vira z barvno temperaturo 2 856 K, kar ustreza svetilu A Mednarodne komisije za osvetlitev (CIE), mora biti rdeča, bela ali oranžna. V zvezi s preskusi glej Prilogo 5 k temu pravilniku. Zunaj tega polja ni opaziti večjih barvnih odstopanj.

Vendar je treba kolorimetrične značilnosti svetilk z nezamenljivimi svetlobnimi viri (žarnice z žarilno nitko in drugi) preveriti s svetlobnimi viri, ki so v svetilki, v skladu z odstavkom 8.1 tega pravilnika.

10.   OPOMBE GLEDE BARV

Vsaka homologacija v skladu s tem pravilnikom se na podlagi odstavka 5 podeli za tip naprave, ki oddaja svetlobo določene barve ali nebarvno svetlobo; člen 3 Sporazuma, ki mu je priložen ta pravilnik, v skladu s tem pogodbenicam ne preprečuje, da za naprave, vgrajene v vozila, ki jih registrirajo, prepovejo nekatere barve, kot določa ta pravilnik.

11.   SPREMEMBE TIPA PARKIRNE SVETILKE IN RAZŠIRITEV HOLOMOGACIJE

| 11.1 | Vsaka sprememba tipa parkirne svetilke se sporoči upravnemu organu, ki je podelil homologacijo tipa parkirne svetilke. Organ lahko potem:






  11.1.1 | meni, da spremembe verjetno ne bodo imele znatnega škodljivega učinka in da parkirna svetilka v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve; ali |
| --- | --- | --- |

11.1

Vsaka sprememba tipa parkirne svetilke se sporoči upravnemu organu, ki je podelil homologacijo tipa parkirne svetilke. Organ lahko potem:

11.1.1

meni, da spremembe verjetno ne bodo imele znatnega škodljivega učinka in da parkirna svetilka v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve; ali

| 11.1.2 | od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva nadaljnje poročilo o preskusu. |
| --- | --- |

11.1.2

od tehnične službe, ki izvaja preskuse, zahteva nadaljnje poročilo o preskusu.

| 11.2 | Potrditev ali zavrnitev homologacije se sporoči z opredelitvijo spremembe po postopku iz odstavka 5.4. |
| --- | --- |

11.2

Potrditev ali zavrnitev homologacije se sporoči z opredelitvijo spremembe po postopku iz odstavka 5.4.

| 11.3 | Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko vsakemu sporočilu, ki se sestavi za tako razširitev. |
| --- | --- |

11.3

Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko vsakemu sporočilu, ki se sestavi za tako razširitev.

12.   SKLADNOST PROIZVODNJE

Skladnost proizvodnih postopkov je v skladu s postopki iz Dodatka 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) v naslednjih zahtevah:

| 12.1 | svetilke, homologirane po tem pravilniku, se izdelajo v skladu s homologiranim tipom, tako da izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 7. in 9; |
| --- | --- |

12.1

svetilke, homologirane po tem pravilniku, se izdelajo v skladu s homologiranim tipom, tako da izpolnjujejo zahteve iz odstavkov 7. in 9;

| 12.2 | izpolnjene so najmanjše zahteve za nadzorne postopke za skladnost proizvodnje iz Priloge 6 k temu pravilniku; |
| --- | --- |

12.2

izpolnjene so najmanjše zahteve za nadzorne postopke za skladnost proizvodnje iz Priloge 6 k temu pravilniku;

| 12.3 | izpolnjene so najmanjše zahteve za vzorčenje, ki ga izvede inšpektor, iz Priloge 7 k temu pravilniku; |
| --- | --- |

12.3

izpolnjene so najmanjše zahteve za vzorčenje, ki ga izvede inšpektor, iz Priloge 7 k temu pravilniku;

| 12.4 | organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v posameznem proizvodnem obratu. To preverjanje se običajno opravi enkrat na dve leti. |
| --- | --- |

12.4

organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri metode nadzora skladnosti, ki se uporabljajo v posameznem proizvodnem obratu. To preverjanje se običajno opravi enkrat na dve leti.

13.   KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

| 13.1 | Homologacija, ki se podeli za tip parkirne svetilke po tem pravilniku, se lahko prekliče, če zgoraj določene zahteve niso izpolnjene ali če parkirna svetilka s homologacijsko oznako ni v skladu s homologiranim tipom. |
| --- | --- |

13.1

Homologacija, ki se podeli za tip parkirne svetilke po tem pravilniku, se lahko prekliče, če zgoraj določene zahteve niso izpolnjene ali če parkirna svetilka s homologacijsko oznako ni v skladu s homologiranim tipom.

| 13.2 | Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

13.2

Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

14.   DOKONČNA PREKINITEV PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije dokončno preneha proizvajati parkirno svetilko po tem pravilniku, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko ta organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

15.   IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, IN UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, in upravnih organov, ki podelijo homologacijo in katerim se pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije.

16.   PREHODNE DOLOČBE

| 16.1 | Od uradnega datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacije ECE v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5. |
| --- | --- |

16.1

Od uradnega datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti podelitve homologacije ECE v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5.

| 16.2 | Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, po 24 mesecih od datuma veljavnosti podelijo homologacije ECE le, če tip parkirne svetilke, ki ga je treba homologirati, izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5. |
| --- | --- |

16.2

Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, po 24 mesecih od datuma veljavnosti podelijo homologacije ECE le, če tip parkirne svetilke, ki ga je treba homologirati, izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5.

| 16.3 | Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne zavrnejo podelitve razširitve homologacije v skladu z izvirno različico tega pravilnika in kasnejšimi dodatki. |
| --- | --- |

16.3

Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, ne zavrnejo podelitve razširitve homologacije v skladu z izvirno različico tega pravilnika in kasnejšimi dodatki.

| 16.4 | Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej podeljujejo homologacije tistih tipov parkirnih svetilk, ki izpolnjujejo zahteve izvirne različice tega pravilnika in kasnejših dodatkov, v 12 mesecih od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku. |
| --- | --- |

16.4

Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej podeljujejo homologacije tistih tipov parkirnih svetilk, ki izpolnjujejo zahteve izvirne različice tega pravilnika in kasnejših dodatkov, v 12 mesecih od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku.

| 16.5 | Homologacije ECE, podeljene v skladu s tem pravilnikom v 12 mesecih od datuma veljavnosti, in vse razširitve homologacij, vključno z razširitvami v skladu z izvirno različico tega pravilnika in kasnejšimi dodatki, veljajo za nedoločen čas. Če tip parkirne svetilke, homologiran v skladu z izvirno različico tega pravilnika in kasnejšimi dodatki, izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5, pogodbenica, ki je podelila homologacijo, o tem obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik. |
| --- | --- |

16.5

Homologacije ECE, podeljene v skladu s tem pravilnikom v 12 mesecih od datuma veljavnosti, in vse razširitve homologacij, vključno z razširitvami v skladu z izvirno različico tega pravilnika in kasnejšimi dodatki, veljajo za nedoločen čas. Če tip parkirne svetilke, homologiran v skladu z izvirno različico tega pravilnika in kasnejšimi dodatki, izpolnjuje zahteve iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5, pogodbenica, ki je podelila homologacijo, o tem obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik.

| 16.6 | Nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti tipa parkirne svetilke, homologiranega v skladu z Dodatkom 5 k Pravilniku. |
| --- | --- |

16.6

Nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti tipa parkirne svetilke, homologiranega v skladu z Dodatkom 5 k Pravilniku.

| 16.7 | V 36 mesecih od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti tipa parkirne svetilke, homologirane v skladu z izvirno različico Pravilnika in kasnejšimi dodatki. |
| --- | --- |

16.7

V 36 mesecih od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne sme zavrniti tipa parkirne svetilke, homologirane v skladu z izvirno različico Pravilnika in kasnejšimi dodatki.

| 16.8 | Po 36 mesecih od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, lahko zavrnejo prodajo tipa parkirne svetilke, ki ne izpolnjuje zahtev Dodatka 5 k Pravilniku, če parkirna svetilka ni namenjena zamenjavi za vgradnjo na vozila v uporabi. |
| --- | --- |

16.8

Po 36 mesecih od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, lahko zavrnejo prodajo tipa parkirne svetilke, ki ne izpolnjuje zahtev Dodatka 5 k Pravilniku, če parkirna svetilka ni namenjena zamenjavi za vgradnjo na vozila v uporabi.

| 16.9 | Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, lahko nadaljujejo s podeljevanjem homologacij parkirnih svetilk na podlagi katerih koli predhodnih dodatkov k Pravilniku, če so parkirne svetilke namenjene zamenjavi za vgradnjo na vozila v uporabi. |
| --- | --- |

16.9

Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, lahko nadaljujejo s podeljevanjem homologacij parkirnih svetilk na podlagi katerih koli predhodnih dodatkov k Pravilniku, če so parkirne svetilke namenjene zamenjavi za vgradnjo na vozila v uporabi.

| 16.10 | Od uradnega datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne prepove vgradnje parkirne svetilke, odobrene v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5. |
| --- | --- |

16.10

Od uradnega datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, ne prepove vgradnje parkirne svetilke, odobrene v skladu s tem pravilnikom, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5.

| 16.11 | Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej dovolijo vgradnjo parkirne svetilke, homologirane v skladu z izvirno različico tega pravilnika in kasnejšimi dodatki, v 48 mesecih od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku. |
| --- | --- |

16.11

Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej dovolijo vgradnjo parkirne svetilke, homologirane v skladu z izvirno različico tega pravilnika in kasnejšimi dodatki, v 48 mesecih od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku.

| 16.12 | Po preteku obdobja 48 mesecev od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, prepovejo vgradnjo parkirne svetilke, ki ne izpolnjuje zahtev iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5, v novo vozilo, za katero je bila podeljena nacionalna homologacija ali posamezna homologacija več kot 24 mesecev od datuma veljavnosti Dodatka 5 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

16.12

Po preteku obdobja 48 mesecev od datuma veljavnosti Dodatka 5 k Pravilniku lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, prepovejo vgradnjo parkirne svetilke, ki ne izpolnjuje zahtev iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5, v novo vozilo, za katero je bila podeljena nacionalna homologacija ali posamezna homologacija več kot 24 mesecev od datuma veljavnosti Dodatka 5 k temu pravilniku.

| 16.13 | Po preteku obdobja 60 mesecev od datuma veljavnosti lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, prepovejo vgradnjo parkirne svetilke, ki ne izpolnjuje zahtev iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5, v novo vozilo, ki je bilo prvič registrirano več kot 60 mesecev od datuma veljavnosti Dodatka 5 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

16.13

Po preteku obdobja 60 mesecev od datuma veljavnosti lahko pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, prepovejo vgradnjo parkirne svetilke, ki ne izpolnjuje zahtev iz tega pravilnika, kot je bil spremenjen z Dodatkom 5, v novo vozilo, ki je bilo prvič registrirano več kot 60 mesecev od datuma veljavnosti Dodatka 5 k temu pravilniku.

---

(1)  Kot je določeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o proizvodnji vozil (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, kakor je bil nazadnje spremenjen s Spremembo 4).

(2)  1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južno Afriko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto, 51 za Republiko Korejo, 52 za Malezijo, 53 za Tajsko, 54 in 55 (prosto), 56 za Črno goro, 57 (prosto) in 58 za Tunizijo. Naslednje številčne oznake se dodelijo drugim državam v kronološkem zaporedju, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za cestna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v cestna vozila in/ali uporabijo na njih, in pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, ali k njemu pristopijo, generalni sekretar Združenih narodov pa tako dodeljene številčne oznake sporoči pogodbenicam Sporazuma.

---

PRILOGA 1

SPOROČILO

(Največji format: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PRILOGA 2

NAMESTITEV HOMOLOGACIJSKE OZNAKE

Image

Moduli svetlobnega vira

MD E3 17325

Modul svetlobnega vira s prikazano identifikacijsko oznako je bil homologiran skupaj s svetilko, homologirano v Italiji (E3), pod številko homologacije 17325.

---

PRILOGA 3

NAJMANJŠI KOTI, POTREBNI ZA RAZPOREDITEV SVETLOBE V PROSTORU
   (1)

V vseh primerih so najmanjši navpični koti razporeditve svetlobe v prostoru 15° nad in 15° pod vodoravno ravnino z izjemo svetilk z višino vgradnje, enako ali manjšo od 750 mm nad tlemi, pri katerih so koti 15° nad in 5° pod horizontalno ravnino.

Image

---

(1)  Koti, prikazani v teh diagramih, so pravilni za naprave, ki se vgradijo na desno stran vozila. Puščice so usmerjene proti prednjemu delu vozil.

---

PRILOGA 4

FOTOMETRIČNE MERITVE

1.   MERILNE METODE

1.1   Med fotometričnimi meritvami se neželena razpršitev svetlobe prepreči z ustreznim zakrivanjem.

1.2   V primeru izpodbijanja rezultatov meritev se meritve opravijo tako, da izpolnjujejo naslednje zahteve:

| 1.2.1 | razdalja, na kateri se izvaja meritev, je v skladu z zakonom o obratni vrednosti kvadrata razdalje; |
| --- | --- |

1.2.1

razdalja, na kateri se izvaja meritev, je v skladu z zakonom o obratni vrednosti kvadrata razdalje;

| 1.2.2 | oprema za merjenje je takšna, da je kotna odprtina sprejemnika, gledano iz referenčnega središča svetlobe, med 10’ in 1°; |
| --- | --- |

1.2.2

oprema za merjenje je takšna, da je kotna odprtina sprejemnika, gledano iz referenčnega središča svetlobe, med 10’ in 1°;

| 1.2.3 | zahteva v zvezi z svetilnostjo za določeno smer opazovanja je izpolnjena, če je izpolnjena v smeri, ki od smeri opazovanja ne odstopa za več kot 15’. |
| --- | --- |

1.2.3

zahteva v zvezi z svetilnostjo za določeno smer opazovanja je izpolnjena, če je izpolnjena v smeri, ki od smeri opazovanja ne odstopa za več kot 15’.

1.3   V primeru možnosti namestitve naprave na vozilo v več različnih položajev se fotometrične meritve ponovijo za vsak položaj ali skrajne položaje polja referenčne osi, ki jih določi proizvajalec.

2.   TABELA STANDARDNE RAZPOREDITVE SVETILNOSTI

| Leva | Desna |
| --- | --- |
| |

Leva

Desna

Image

2.1   Smer H = 0° in V = 0° ustreza referenčni osi. (Na vozilu je vodoravna, vzporedna z vzdolžno srednjo ravnino vozila in usmerjena v zahtevano smer vidnosti). Potuje skozi referenčno središče. Vrednosti, prikazane v tabeli, za različne smeri meritev navajajo najmanjše svetilnosti kot odstotek najmanjše zahtevane vrednosti v osi za vsako svetilko (v smeri H = 0° in V = 0°).

2.2   Znotraj polja razporeditve svetlobe iz odstavka 2, ki je shematično prikazano kot mreža, mora biti svetlobni vzorec skoraj enoten, če svetilnost v vsaki smeri dela polja, ki ga sestavljajo mrežne črte, dosega vsaj najmanjšo odstotno vrednost, ki je prikazana (dostopna) na mrežnih črtah, ki obdajajo zadevno smer.

2.3   Vendar se v primeru, ko je naprava namenjena vgradnji na višino, ki je enaka ali manjša od 750 mm nad tlemi, fotometrična svetilnost preveri le do kota 5° navzdol.

3.   FOTOMETRIČNA MERITEV SVETILK

Preveri se fotometrično delovanje:

3.1   nezamenljivih svetlobnih virov (žarnice z žarilno nitko in drugi):

s svetlobnimi viri v svetilki, v skladu z odstavkom 8.1 tega pravilnika.

3.2   zamenljivih žarnic z žarilno nitko:

v primeru žarnic z žarilno nitko z napetostjo 6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V se vrednosti proizvedene svetilnosti popravijo. Korekcijski koeficient je razmerje med referenčnim svetlobnim tokom in povprečno vrednostjo svetlobnega toka pri uporabljeni napetosti (6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V). Dejanski svetlobni tokovi vsake uporabljene žarnice z žarilno nitko ne smejo odstopati od povprečne vrednosti za več kot ± 5 odstotkov Druga možnost je, da se standardna žarnica z žarilno nitko, proizvaja referenčni svetlobni tok, uporabi v vsakem posameznem položaju, pri čemer se posamezne meritve v vsakem položaju seštejejo.

3.3   Za vsako signalno svetilko razen tistih, ki imajo žarnice z žarilno nitko, je svetilnost, izmerjena po eni minuti in po 30 minutah delovanja, v skladu z najmanjšimi in največjimi zahtevami. Razporeditev svetilnosti po eni minuti delovanja je mogoče izračunati na podlagi razporeditve svetilnosti po tridesetih minutah delovanja, tako da se na vsaki preskusni točki uporabi razmerje med vrednostmi svetilnosti, izmerjenimi pri visoki napetosti po eni minuti in po 30 minutah delovanja.

---

PRILOGA 5

BARVA ODDANE SVETLOBE: KROMATSKE KOORDINATE

Za preverjanje kolorimetričnih značilnosti se uporabi svetlobni vir z barvno temperaturo 2 854 K, kar ustreza svetilu A Mednarodne komisije za osvetlitev (CIE). Vendar je treba kolorimetrične značilnosti svetilk z nezamenljivimi svetlobnimi viri (žarnice z žarilno nitko in drugi) preveriti s svetlobnimi viri, ki so v svetilki, v skladu z odstavkom 8.1 tega pravilnika.

---

PRILOGA 6

Najmanjše zahteve za nadzorne postopke za skladnost proizvodnje

1.   SPLOŠNO

1.1   Zahteve glede skladnosti so z mehanskega in geometrijskega stališča izpolnjene, če razlike ne presegajo neizogibnih proizvodnih odstopanj glede na zahteve iz tega pravilnika.

1.2   V zvezi s fotometričnim delovanjem se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnega delovanja naključno izbrane svetilke, ki ima standardno žarnico z žarilno nitko ali nezamenljiv svetlobni vir (žarnice z žarilno nitko ali drugi), ter kadar se vse meritve opravijo pri napetosti 6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V:

| 1.2.1 | nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisanih v tem pravilniku. |
| --- | --- |

1.2.1

nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisanih v tem pravilniku.

| 1.2.2 | Če ima svetilka zamenljive svetlobne vire in če rezultati zgoraj opisanega preskusa ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi ponovijo z drugo standardno žarnico z žarilno nitko. |
| --- | --- |

1.2.2

Če ima svetilka zamenljive svetlobne vire in če rezultati zgoraj opisanega preskusa ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi ponovijo z drugo standardno žarnico z žarilno nitko.

1.3   Kromatske koordinate so upoštevane, kadar ima svetilka standardno žarnico z žarilno nitko, pri svetilkah z nezamenljivim svetlobnim virom (žarnice z žarilno nitko ali drugi) pa, kadar se kolorimetrične značilnosti preverijo s svetlobnim virom v svetilki.

2.   NAJMANJŠE ZAHTEVE ZA PREVERJANJE SKLADNOSTI, KI GA IZVAJA PROIZVAJALEC

Za vsak tip svetilke imetnik homologacijske oznake v ustreznih časovnih presledkih opravi vsaj v nadaljevanju opisane preskuse. Preskusi se izvedejo v skladu z določbami iz tega pravilnika.

Če katero koli vzorčenje pokaže neskladnost glede na vrsto zadevnega preskusa, je treba izbrati in preskusiti nove vzorce. Proizvajalec mora sprejeti ukrepe za zagotovitev skladnosti zadevne proizvodnje.

2.1   Vrsta preskusov

Preskusi skladnosti v tem pravilniku zajemajo fotometrične in kolorimetrične značilnosti.

2.2   Metode, ki se uporabljajo pri preskusih

| 2.2.1 | Preskusi se v splošnem izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika. |
| --- | --- |

2.2.1

Preskusi se v splošnem izvajajo v skladu z metodami iz tega pravilnika.

| 2.2.2 | Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga opravi proizvajalec, se lahko s soglasjem pristojnega organa, odgovornega za homologacijske preskuse, uporabijo enakovredne metode. Proizvajalec mora dokazati, da so uporabljene metode enakovredne metodam iz tega pravilnika. |
| --- | --- |

2.2.2

Pri katerem koli preskusu skladnosti, ki ga opravi proizvajalec, se lahko s soglasjem pristojnega organa, odgovornega za homologacijske preskuse, uporabijo enakovredne metode. Proizvajalec mora dokazati, da so uporabljene metode enakovredne metodam iz tega pravilnika.

| 2.2.3 | Uporaba odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 zahteva redno umerjanje preskusne naprave in njeno skladnost z meritvami, ki jih izvede pristojni organ. |
| --- | --- |

2.2.3

Uporaba odstavkov 2.2.1 in 2.2.2 zahteva redno umerjanje preskusne naprave in njeno skladnost z meritvami, ki jih izvede pristojni organ.

| 2.2.4 | V vseh primerih veljajo referenčne metode iz tega pravilnika, zlasti za upravno preverjanje in vzorčenje. |
| --- | --- |

2.2.4

V vseh primerih veljajo referenčne metode iz tega pravilnika, zlasti za upravno preverjanje in vzorčenje.

2.3   Vrsta vzorčenja

Vzorci svetilk se naključno izberejo iz proizvodnje enotne serije. Enotna serija pomeni serijo svetilk istega tipa, ki je opredeljena v skladu s proizvodnimi metodami proizvajalca.

Ocena v splošnem zajema serijsko proizvodnjo posameznih tovarn. Vendar lahko proizvajalec združi evidence o istem tipu iz več tovarn, če vse uporabljajo enak sistem kakovosti in enako upravljanje kakovosti.

2.4   Izmerjene in zapisane fotometrične značilnosti

Fotometrične meritve se opravijo za najmanjše vrednosti vzorčne svetilke na točkah iz Priloge 4 in za zahtevane kromatične koordinate.

2.5   Merila sprejemljivosti

Proizvajalec je odgovoren za izvedbo statistične študije rezultatov preskusa in, v soglasju s pristojnim organom, za določitev meril, ki urejajo sprejemljivost njegovih proizvodov, da se izpolnijo zahteve za preverjanje skladnosti proizvodov iz odstavka 12.1 tega pravilnika.

Merila sprejemljivosti so takšna, da bi bila pri 95-odstotni stopnji zanesljivosti najmanjša verjetnost za uspešen pregled naključnih vzorcev v skladu s Prilogo 7 (prvo vzorčenje) 0,95.

---

PRILOGA 7

NAJMANJŠE ZAHTEVE ZA VZORČENJE, KI GA IZVEDE INŠPEKTOR

1.   SPLOŠNO

1.1   Zahteve glede skladnosti se štejejo za izpolnjene z mehanskega in geometrijskega stališča v skladu z zahtevami iz tega pravilnika, če razlike ne presegajo neizogibnih proizvodnih odstopanj.

1.2   V zvezi s fotometričnimi značilnostmi se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če pri preskušanju fotometričnih značilnosti naključno izbranih svetilk, ki imajo standardno žarnico z žarilno nitko ali nezamenljiv svetlobni vir (žarnice z žarilno nitko ali drugi) pri napetosti 6,75 V, 13,5 V ali 28,0 V:

| 1.2.1 | nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisanih v tem pravilniku. |
| --- | --- |

1.2.1

nobena izmerjena vrednost ne odstopa za več kot 20 odstotkov od vrednosti, predpisanih v tem pravilniku.

| 1.2.2 | Če ima svetilka zamenljive svetlobne vire in če rezultati opisanega preskusa ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi ponovijo z drugo standardno žarnico z žarilno nitko. |
| --- | --- |

1.2.2

Če ima svetilka zamenljive svetlobne vire in če rezultati opisanega preskusa ne izpolnjujejo zahtev, se preskusi ponovijo z drugo standardno žarnico z žarilno nitko.

| 1.2.3 | Pri tem se svetilke z očitnimi okvarami ne upoštevajo. |
| --- | --- |

1.2.3

Pri tem se svetilke z očitnimi okvarami ne upoštevajo.

1.3   Kromatske koordinate so upoštevane, kadar ima svetilka standardno žarnico z žarilno nitko, pri svetilkah z nezamenljivim svetlobnim virom (žarnice z žarilno nitko ali drugi) pa, kadar se kolorimetrične značilnosti preverijo s svetlobnim virom v svetilki.

2.   PRVO VZORČENJE

Pri prvem vzorčenju se naključno izberejo štiri svetilke. Prvi vzorec dveh svetilk se označi z A, drugi vzorec pa se označi z B.

2.1   Skladnost se ne izpodbija

| 2.1.1 | Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če se pri izmerjenih vrednostih svetilk ugotovijo naslednja neugodna odstopanja:






  2.1.1.1 | vzorec A







  A1: | ena svetilka | 0 odstotkov |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ena svetilka ne več kot | 20 odstotkov |
| A2: | obe svetilki več kot | 0 odstotkov |
| vendar ne več kot | 20 odstotkov |
| nadaljuj z vzorcem B | |

2.1.1

Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če se pri izmerjenih vrednostih svetilk ugotovijo naslednja neugodna odstopanja:

2.1.1.1

vzorec A

A1:

ena svetilka

0 odstotkov

ena svetilka ne več kot

20 odstotkov

A2:

obe svetilki več kot

0 odstotkov

vendar ne več kot

20 odstotkov

nadaljuj z vzorcem B

| 2.1.1.2 | vzorec B







  B1: | obe svetilki: | 0 odstotkov |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2

vzorec B

B1:

obe svetilki:

0 odstotkov

| 2.1.2 | ali če so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorec A. |
| --- | --- |

2.1.2

ali če so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorec A.

2.2   Skladnost se izpodbija

| 2.2.1 | Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da njegova proizvodnja izpolnjuje zahteve (uskladitev), če so odstopanja izmerjenih vrednosti svetilk:






  2.2.1.1 | vzorec A







  A3: | ena svetilka ne več kot | 20 odstotkov |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ena svetilka več kot | 20 odstotkov |
| vendar ne več kot | 30 odstotkov |

2.2.1

Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva, da njegova proizvodnja izpolnjuje zahteve (uskladitev), če so odstopanja izmerjenih vrednosti svetilk:

2.2.1.1

vzorec A

A3:

ena svetilka ne več kot

20 odstotkov

ena svetilka več kot

20 odstotkov

vendar ne več kot

30 odstotkov

| 2.2.1.2 | vzorec B







  B2: | v primeru A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| ena svetilka več kot | 0 odstotkov |
| vendar ne več kot | 20 odstotkov |
| ena svetilka ne več kot | 20 odstotkov |
| B3: | v primeru A2 | |
| ena svetilka | 0 odstotkov |
| ena svetilka več kot | 20 odstotkov |
| vendar ne več kot | 30 odstotkov |

2.2.1.2

vzorec B

B2:

v primeru A2

ena svetilka več kot

0 odstotkov

vendar ne več kot

20 odstotkov

ena svetilka ne več kot

20 odstotkov

B3:

v primeru A2

ena svetilka

0 odstotkov

ena svetilka več kot

20 odstotkov

vendar ne več kot

30 odstotkov

| 2.2.2 | ali če pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorec A niso izpolnjeni. |
| --- | --- |

2.2.2

ali če pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorec A niso izpolnjeni.

2.3   Preklic homologacije

Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 13, če so po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, odstopanja izmerjenih vrednosti svetilk:

| 2.3.1 | vzorec A







  A4: | ena svetilka ne več kot | 20 odstotkov |
| --- | --- | --- | --- |
| ena svetilka več kot | 30 odstotkov |
| A5: | obe svetilki več kot | 20 odstotkov |

2.3.1

vzorec A

A4:

ena svetilka ne več kot

20 odstotkov

ena svetilka več kot

30 odstotkov

A5:

obe svetilki več kot

20 odstotkov

| 2.3.2 | vzorec B







  B4: | v primeru A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| ena svetilka več kot | 0 odstotkov |
| vendar ne več kot | 20 odstotkov |
| ena svetilka več kot | 20 odstotkov |
| B5: | v primeru A2 | |
| obe svetilki več kot | 20 odstotkov |
| B6: | v primeru A2 | |
| ena svetilka | 0 odstotkov |
| ena svetilka več kot | 30 odstotkov |

2.3.2

vzorec B

B4:

v primeru A2

ena svetilka več kot

0 odstotkov

vendar ne več kot

20 odstotkov

ena svetilka več kot

20 odstotkov

B5:

v primeru A2

obe svetilki več kot

20 odstotkov

B6:

v primeru A2

ena svetilka

0 odstotkov

ena svetilka več kot

30 odstotkov

| 2.3.3 | ali če pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorca A in B niso izpolnjeni. |
| --- | --- |

2.3.3

ali če pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorca A in B niso izpolnjeni.

3.   PONOVLJENO VZORČENJE

V primerih A3, B2, B3 je treba v dveh mesecih po obvestilu ponoviti vzorčenje, tako da se med proizvodi, serijsko izdelanimi po uskladitvi proizvodnje, izbereta tretji vzorec C, sestavljen iz dveh svetilk, in četrti vzorec D, sestavljen iz dveh svetilk.

3.1   Skladnost se ne izpodbija

| 3.1.1 | Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če so odstopanja izmerjenih vrednosti naprav:






  3.1.1.1 | vzorec C







  C1: | ena svetilka | 0 odstotkov |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ena svetilka ne več kot | 20 odstotkov |
| C2: | obe svetilki več kot | 0 odstotkov |
| vendar ne več kot | 20 odstotkov |
| nadaljuj z vzorcem D | |

3.1.1

Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje ne izpodbija, če so odstopanja izmerjenih vrednosti naprav:

3.1.1.1

vzorec C

C1:

ena svetilka

0 odstotkov

ena svetilka ne več kot

20 odstotkov

C2:

obe svetilki več kot

0 odstotkov

vendar ne več kot

20 odstotkov

nadaljuj z vzorcem D

| 3.1.1.2 | vzorec D







  D1: | v primeru C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| obe svetilki: | 0 odstotkov |

3.1.1.2

vzorec D

D1:

v primeru C2

obe svetilki:

0 odstotkov

| 3.1.2 | ali če so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorec C. |
| --- | --- |

3.1.2

ali če so izpolnjeni pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorec C.

3.2   Skladnost se izpodbija

| 3.2.1 | Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva izpolnjevanje zahtev pri proizvodnji (uskladitev), če so odstopanja izmerjenih vrednosti svetilk:






  3.2.1.1 | vzorec D







  D2: | v primeru C2 | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ena svetilka več kot | 0 odstotkov |
| vendar ne več kot | 20 odstotkov |
| ena svetilka ne več kot | 20 odstotkov |

3.2.1

Po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, se skladnost svetilk iz serijske proizvodnje izpodbija, pri čemer se od proizvajalca zahteva izpolnjevanje zahtev pri proizvodnji (uskladitev), če so odstopanja izmerjenih vrednosti svetilk:

3.2.1.1

vzorec D

D2:

v primeru C2

ena svetilka več kot

0 odstotkov

vendar ne več kot

20 odstotkov

ena svetilka ne več kot

20 odstotkov

| 3.2.1.2 | ali če pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorec C niso izpolnjeni. |
| --- | --- |

3.2.1.2

ali če pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorec C niso izpolnjeni.

3.3   Preklic homologacije

Skladnost se izpodbija in uporabi se odstavek 13, če so po postopku vzorčenja, prikazanem na sliki 1 te priloge, odstopanja izmerjenih vrednosti svetilk:

| 3.3.1 | vzorec C







  C3: | ena svetilka ne več kot | 20 odstotkov |
| --- | --- | --- | --- |
| ena svetilka več kot | 20 odstotkov |
| C4: | obe svetilki več kot | 20 odstotkov |

3.3.1

vzorec C

C3:

ena svetilka ne več kot

20 odstotkov

ena svetilka več kot

20 odstotkov

C4:

obe svetilki več kot

20 odstotkov

| 3.3.2 | vzorec D







  D3: | v primeru C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| ena svetilka 0 ali več kot | 0 odstotkov |
| ena svetilka več kot | 20 odstotkov |

3.3.2

vzorec D

D3:

v primeru C2

ena svetilka 0 ali več kot

0 odstotkov

ena svetilka več kot

20 odstotkov

| 3.3.3 | ali če pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorca C in D niso izpolnjeni. |
| --- | --- |

3.3.3

ali če pogoji iz odstavka 1.2.2 za vzorca C in D niso izpolnjeni.

Slika 1

Image

---

| 28.5.2010 | SL | Uradni list Evropske unije | L 130/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

SL

Uradni list Evropske unije

L 130/19

---

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 90 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo sklopov nadomestnih zavornih oblog in zavornih oblog bobnastih zavor za motorna vozila in njihove priklopnike

Vključuje vsa veljavna besedila do:

Dodatka 11 k seriji sprememb 01 – Začetek veljavnosti: 24. oktober 2009

VSEBINA

PRAVILNIK

| 1. | Področje uporabe |
| --- | --- |

1.

| 2. | Opredelitev pojmov |
| --- | --- |

2.

| 3. | Vloga za homologacijo |
| --- | --- |

3.

| 4. | Homologacija |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikacije in preskusi |
| --- | --- |

5.

| 6. | Pakiranje in označevanje |
| --- | --- |

6.

| 7. | Spremembe in razširitev homologacije sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore |
| --- | --- |

7.

| 8. | Skladnost proizvodnje |
| --- | --- |

8.

| 9. | Kazni za neskladnost proizvodnje |
| --- | --- |

9.

| 10. | Popolno prenehanje proizvodnje |
| --- | --- |

10.

| 11. | Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov |
| --- | --- |

11.

| 12. | Prehodne določbe |
| --- | --- |

12.

PRILOGE

| Priloga 1 – | Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ali popolnem prenehanju proizvodnje sklopa nadomestnih zavornih oblog ali nadomestnih zavornih oblog bobnaste zavore v skladu s Pravilnikom št. 90 |
| --- | --- |

Priloga 1 –

| Priloga 2 – | Razporeditev homologacijske oznake in podatkov o homologaciji |
| --- | --- |

Priloga 2 –

| Priloga 3 – | Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorij M1, M2 in N1 |
| --- | --- |

Priloga 3 –

| Priloga 4 – | Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog in zavornih oblog bobnaste zavore za vozila kategorij M3, N2 in N3 |
| --- | --- |

Priloga 4 –

| Priloga 5 – | Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorij O1 in O2 |
| --- | --- |

Priloga 5 –

| Priloga 6 – | Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog in zavornih oblog bobnaste zavore za vozila kategorij O3 in O4 |
| --- | --- |

Priloga 6 –

| Priloga 7 – | Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorije L |
| --- | --- |

Priloga 7 –

| Priloga 8 – | Tehnični predpisi za sklope nadomestnih zavornih oblog, ki so namenjeni za uporabo v ločenih sistemih parkirnih zavor, ki so neodvisni od sistema delovnih zavor vozila |
| --- | --- |

Priloga 8 –

| Priloga 9 – | Ugotavljanje tornega obnašanja zavornih oblog na preskusnih napravah |
| --- | --- |

Priloga 9 –

1.   PODROČJE UPORABE

| 1.1 | Ta pravilnik se uporablja za:






  1.1.1 | Sklope nadomestnih zavornih oblog, namenjenih za uporabo v tornih zavorah, ki so sestavni del zavornega sistema vozil kategorij M, N, L in O, ki so bila homologirana v skladu s pravilniki št. 13, št. 13-H ali št. 78. |
| --- | --- | --- |

1.1

Ta pravilnik se uporablja za:

1.1.1

Sklope nadomestnih zavornih oblog, namenjenih za uporabo v tornih zavorah, ki so sestavni del zavornega sistema vozil kategorij M, N, L in O, ki so bila homologirana v skladu s pravilniki št. 13, št. 13-H ali št. 78.

| 1.1.2 | Nadomestne zavorne obloge bobnastih zavor, ki se zakovičijo na zavorno čeljust, za vgradnjo in uporabo na vozilih kategorij M3, N2, N3, O3 ali O4, ki so bila homologirana v skladu s Pravilnikom št. 13. |
| --- | --- |

1.1.2

Nadomestne zavorne obloge bobnastih zavor, ki se zakovičijo na zavorno čeljust, za vgradnjo in uporabo na vozilih kategorij M3, N2, N3, O3 ali O4, ki so bila homologirana v skladu s Pravilnikom št. 13.

| 1.1.3 | Za sklope nadomestnih zavornih oblog, ki se uporabljajo v ločenih sistemih parkirnih zavor, ki so neodvisni od sistema delovnih zavor vozila, veljajo samo tehnični predpisi iz Priloge 8 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

1.1.3

Za sklope nadomestnih zavornih oblog, ki se uporabljajo v ločenih sistemih parkirnih zavor, ki so neodvisni od sistema delovnih zavor vozila, veljajo samo tehnični predpisi iz Priloge 8 k temu pravilniku.

| 1.2 | Sklope nadomestnih zavornih oblog se lahko homologira za vgradnjo in uporabo na motornih vozilih in priklopnikih, ki so bili homologirani v skladu s Pravilnikom št. 13 ali Pravilnikom št. 78. Nadomestne zavorne obloge za bobnaste zavore, ki se zakovičijo na zavorno čeljust, se lahko homologira za vgradnjo in uporabo na motornih vozilih in priklopnikih, ki so bili homologirani v skladu s Pravilnikom št. 13 in so razvrščeni v kategorije M3, N2, N3, O3 in O4
   (1). |
| --- | --- |

1.2

Sklope nadomestnih zavornih oblog se lahko homologira za vgradnjo in uporabo na motornih vozilih in priklopnikih, ki so bili homologirani v skladu s Pravilnikom št. 13 ali Pravilnikom št. 78. Nadomestne zavorne obloge za bobnaste zavore, ki se zakovičijo na zavorno čeljust, se lahko homologira za vgradnjo in uporabo na motornih vozilih in priklopnikih, ki so bili homologirani v skladu s Pravilnikom št. 13 in so razvrščeni v kategorije M3, N2, N3, O3 in O4
   (1).

2.   OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku:

| 2.1 | „zavorni sistem“ je sistem, opredeljen v odstavku 2.3 Pravilnika št. 13; |
| --- | --- |

2.1

„zavorni sistem“ je sistem, opredeljen v odstavku 2.3 Pravilnika št. 13;

| 2.2 | „torna zavora“ pomeni tisti del zavornega sistema, v katerem se zaradi trenja med zavorno oblogo in zavornim kolutom ali bobnom kolesa, ki se medsebojno relativno premikata, razvijejo sile, ki delujejo v nasprotni smeri gibanja; |
| --- | --- |

2.2

„torna zavora“ pomeni tisti del zavornega sistema, v katerem se zaradi trenja med zavorno oblogo in zavornim kolutom ali bobnom kolesa, ki se medsebojno relativno premikata, razvijejo sile, ki delujejo v nasprotni smeri gibanja;

| 2.3 | „sklop zavornih oblog“ pomeni sestavni del torne zavore, ki se pritisne ob boben oziroma kolut, da nastane torna sila; |
| --- | --- |

2.3

„sklop zavornih oblog“ pomeni sestavni del torne zavore, ki se pritisne ob boben oziroma kolut, da nastane torna sila;

| 2.3.1 | „sklop zavorne čeljusti“ pomeni sklop zavornih oblog bobnaste zavore; |
| --- | --- |

2.3.1

„sklop zavorne čeljusti“ pomeni sklop zavornih oblog bobnaste zavore;

| 2.3.1.1 | „zavorna čeljust“ pomeni sestavni del sklopa zavorne čeljusti, ki nosi zavorno oblogo; |
| --- | --- |

2.3.1.1

„zavorna čeljust“ pomeni sestavni del sklopa zavorne čeljusti, ki nosi zavorno oblogo;

| 2.3.2 | „sklop zavorne ploščice“ pomeni del sklopa zavornih oblog kolutne zavore; |
| --- | --- |

2.3.2

„sklop zavorne ploščice“ pomeni del sklopa zavornih oblog kolutne zavore;

| 2.3.2.1 | „nosilna ploščica“ pomeni sestavni del sklopa zavorne ploščice, ki nosi zavorno oblogo; |
| --- | --- |

2.3.2.1

„nosilna ploščica“ pomeni sestavni del sklopa zavorne ploščice, ki nosi zavorno oblogo;

| 2.3.3 | „zavorna obloga“ pomeni sestavni del iz tornega materiala z obliko in končno dimenzijo, ki se pritrdi na zavorno čeljust ali na nosilno ploščico; |
| --- | --- |

2.3.3

„zavorna obloga“ pomeni sestavni del iz tornega materiala z obliko in končno dimenzijo, ki se pritrdi na zavorno čeljust ali na nosilno ploščico;

| 2.3.4 | „zavorna obloga bobnaste zavore“ pomeni zavorno oblogo za bobnasto zavoro; |
| --- | --- |

2.3.4

„zavorna obloga bobnaste zavore“ pomeni zavorno oblogo za bobnasto zavoro;

| 2.3.5 | „torni material“ pomeni izdelek, ki je nastal s posebno mešanico materialov in postopkov, ki skupaj določajo značilnosti zavorne obloge; |
| --- | --- |

2.3.5

„torni material“ pomeni izdelek, ki je nastal s posebno mešanico materialov in postopkov, ki skupaj določajo značilnosti zavorne obloge;

| 2.4 | „tip zavorne obloge“ pomeni kategorijo zavornih oblog, ki se ne razlikujejo po značilnostih tornega materiala; |
| --- | --- |

2.4

„tip zavorne obloge“ pomeni kategorijo zavornih oblog, ki se ne razlikujejo po značilnostih tornega materiala;

| 2.5 | „tip sklopa zavornih oblog“ pomeni sklope zavornih oblog za posamezno kolo, ki se ne razlikujejo po tipu zavornih oblog, dimenzijah in značilnostih delovanja; |
| --- | --- |

2.5

„tip sklopa zavornih oblog“ pomeni sklope zavornih oblog za posamezno kolo, ki se ne razlikujejo po tipu zavornih oblog, dimenzijah in značilnostih delovanja;

| 2.6 | „tip zavorne obloge bobnaste zavore“ pomeni sklope sestavnih delov zavornih oblog za posamezno kolo, ki se po vgradnji v zavorno čeljust ne razlikujejo po tipu zavornih oblog, dimenzijah in značilnostih delovanja; |
| --- | --- |

2.6

„tip zavorne obloge bobnaste zavore“ pomeni sklope sestavnih delov zavornih oblog za posamezno kolo, ki se po vgradnji v zavorno čeljust ne razlikujejo po tipu zavornih oblog, dimenzijah in značilnostih delovanja;

| 2.7 | „originalna zavorna obloga“ pomeni tip zavorne obloge, ki je naveden v dokumentaciji o homologaciji vozila, Pravilnik št. 13, Priloga 2, odstavek 8.1 (2), ali Pravilnik št. 78, Priloga 1, odstavek 5.4; |
| --- | --- |

2.7

„originalna zavorna obloga“ pomeni tip zavorne obloge, ki je naveden v dokumentaciji o homologaciji vozila, Pravilnik št. 13, Priloga 2, odstavek 8.1 (2), ali Pravilnik št. 78, Priloga 1, odstavek 5.4;

| 2.8 | „sklop originalnih zavornih oblog“ pomeni sklop zavornih oblog, ki je skladen s podatki, priloženimi dokumentaciji o homologaciji vozila; |
| --- | --- |

2.8

„sklop originalnih zavornih oblog“ pomeni sklop zavornih oblog, ki je skladen s podatki, priloženimi dokumentaciji o homologaciji vozila;

| 2.9 | „sklop nadomestnih zavornih oblog“ pomeni sklop zavornih oblog tipa, ki je v tem pravilniku homologiran kot ustrezno nadomestilo za sklop originalnih zavornih oblog; |
| --- | --- |

2.9

„sklop nadomestnih zavornih oblog“ pomeni sklop zavornih oblog tipa, ki je v tem pravilniku homologiran kot ustrezno nadomestilo za sklop originalnih zavornih oblog;

| 2.10 | „originalna zavorna obloga bobnaste zavore“ pomeni zavorno oblogo bobnaste zavore, ki je skladna s podatki, priloženimi dokumentaciji o homologaciji vozila; |
| --- | --- |

2.10

„originalna zavorna obloga bobnaste zavore“ pomeni zavorno oblogo bobnaste zavore, ki je skladna s podatki, priloženimi dokumentaciji o homologaciji vozila;

| 2.11 | „nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore“ pomeni zavorno oblogo bobnaste zavore tipa, ki je v tem pravilniku homologiran kot ustrezno nadomestilo za originalno zavorno oblogo, ki se namesti na zavorno čeljust; |
| --- | --- |

2.11

„nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore“ pomeni zavorno oblogo bobnaste zavore tipa, ki je v tem pravilniku homologiran kot ustrezno nadomestilo za originalno zavorno oblogo, ki se namesti na zavorno čeljust;

| 2.12 | „sklop zavornih oblog parkirne zavore“ pomeni sklop zavorne ploščice ali sklop zavorne čeljusti, ki sodi k sistemu parkirnih zavor, ki je ločen in neodvisen od sistema delovnih zavor; |
| --- | --- |

2.12

„sklop zavornih oblog parkirne zavore“ pomeni sklop zavorne ploščice ali sklop zavorne čeljusti, ki sodi k sistemu parkirnih zavor, ki je ločen in neodvisen od sistema delovnih zavor;

| 2.13 | „proizvajalec“ pomeni organizacijo, ki lahko prevzame tehnično odgovornost za sklope zavornih oblog ali za zavorne obloge bobnaste zavore in dokaže, da lahko zagotavlja skladnost proizvodnje. |
| --- | --- |

2.13

„proizvajalec“ pomeni organizacijo, ki lahko prevzame tehnično odgovornost za sklope zavornih oblog ali za zavorne obloge bobnaste zavore in dokaže, da lahko zagotavlja skladnost proizvodnje.

3.   VLOGA ZA HOMOLOGACIJO

| 3.1 | Vlogo za homologacijo tipa sklopa nadomestnih zavornih oblog ali tipa nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore za določen tip vozila (določene tipe vozil) vloži proizvajalec sklopa nadomestnih oblog/nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore ali njegov ustrezno pooblaščeni predstavnik. |
| --- | --- |

3.1

Vlogo za homologacijo tipa sklopa nadomestnih zavornih oblog ali tipa nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore za določen tip vozila (določene tipe vozil) vloži proizvajalec sklopa nadomestnih oblog/nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore ali njegov ustrezno pooblaščeni predstavnik.

| 3.2 | Vlogo za sklope nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore lahko vloži imetnik homologacije oziroma homologacij vozila po Pravilniku št. 13 ali Pravilniku št. 78, če sklopi nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore ustrezajo tipu, navedenemu v dokumentaciji o homologaciji vozila. |
| --- | --- |

3.2

Vlogo za sklope nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore lahko vloži imetnik homologacije oziroma homologacij vozila po Pravilniku št. 13 ali Pravilniku št. 78, če sklopi nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore ustrezajo tipu, navedenemu v dokumentaciji o homologaciji vozila.

| 3.3 | Vlogi za homologacijo se v trojniku priloži opis sklopa nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore v zvezi s podatki, opredeljenimi v Prilogi 1 k temu pravilniku, in z naslednjimi podatki:






  3.3.1 | diagrami, ki prikazujejo funkcionalne mere sklopa nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore; |
| --- | --- | --- |

3.3

Vlogi za homologacijo se v trojniku priloži opis sklopa nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore v zvezi s podatki, opredeljenimi v Prilogi 1 k temu pravilniku, in z naslednjimi podatki:

3.3.1

diagrami, ki prikazujejo funkcionalne mere sklopa nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore;

| 3.3.2 | navedbo položaja sklopa nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore na vozilih, za katera se vloži vloga za homologacijo vgradnje. |
| --- | --- |

3.3.2

navedbo položaja sklopa nadomestnih zavornih oblog ali nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore na vozilih, za katera se vloži vloga za homologacijo vgradnje.

| 3.4 | Za izvedbo preskusov za homologacijo se predloži zadostna količina sklopov zavornih oblog ali zavornih oblog bobnaste zavore tipa, za katerega se vloži vloga za homologacijo. |
| --- | --- |

3.4

Za izvedbo preskusov za homologacijo se predloži zadostna količina sklopov zavornih oblog ali zavornih oblog bobnaste zavore tipa, za katerega se vloži vloga za homologacijo.

| 3.5 | Vlagatelj soglaša in tehničnim službam, ki izvajajo homologacijske preskuse, da na voljo ustrezno reprezentativno vozilo oziroma vozila in/ali zavoro oziroma zavore. |
| --- | --- |

3.5

Vlagatelj soglaša in tehničnim službam, ki izvajajo homologacijske preskuse, da na voljo ustrezno reprezentativno vozilo oziroma vozila in/ali zavoro oziroma zavore.

| 3.6 | Pristojni organ pred podelitvijo homologacije preveri, ali obstajajo zadovoljivi ukrepi za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje. |
| --- | --- |

3.6

Pristojni organ pred podelitvijo homologacije preveri, ali obstajajo zadovoljivi ukrepi za zagotavljanje učinkovitega nadzora skladnosti proizvodnje.

| 3.6.1 | Vlagatelj predloži vrednosti tornega obnašanja v skladu z odstavkom 2.4.1 oziroma 3.4.1 Priloge 9 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

3.6.1

Vlagatelj predloži vrednosti tornega obnašanja v skladu z odstavkom 2.4.1 oziroma 3.4.1 Priloge 9 k temu pravilniku.

4.   HOMOLOGACIJA

| 4.1 | Če sklopi zavornih oblog ali zavorne obloge bobnaste zavore, predloženi v homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjujejo zahteve odstavka 5 spodaj, se homologacija tipa sklopa nadomestnih zavornih oblog ali tipa nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore podeli. |
| --- | --- |

4.1

Če sklopi zavornih oblog ali zavorne obloge bobnaste zavore, predloženi v homologacijo v skladu s tem pravilnikom, izpolnjujejo zahteve odstavka 5 spodaj, se homologacija tipa sklopa nadomestnih zavornih oblog ali tipa nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore podeli.

| 4.1.1 | Pri sklopih nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorije L s kombiniranim zavornim sistemom v smislu odstavka 2.9 Pravilnika št. 78 mora biti homologacija omejena na kombinacijo oziroma kombinacije sklopa zavornih oblog na oseh vozila, ki so bile preskušene v skladu s Prilogo 7 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

4.1.1

Pri sklopih nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorije L s kombiniranim zavornim sistemom v smislu odstavka 2.9 Pravilnika št. 78 mora biti homologacija omejena na kombinacijo oziroma kombinacije sklopa zavornih oblog na oseh vozila, ki so bile preskušene v skladu s Prilogo 7 k temu pravilniku.

| 4.2 | Vsakemu homologiranemu tipu sklopa nadomestnih zavornih oblog ali tipu zavorne obloge bobnaste zavore se dodeli številka homologacije, ki je sestavljena iz treh skupin števk:






  4.2.1 | Prvi dve števki (trenutno 01 za Pravilnik v seriji sprememb 01) označujeta serijo sprememb, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika v času izdaje homologacije. |
| --- | --- | --- |

4.2

Vsakemu homologiranemu tipu sklopa nadomestnih zavornih oblog ali tipu zavorne obloge bobnaste zavore se dodeli številka homologacije, ki je sestavljena iz treh skupin števk:

4.2.1

Prvi dve števki (trenutno 01 za Pravilnik v seriji sprememb 01) označujeta serijo sprememb, vključno z zadnjimi večjimi tehničnimi spremembami Pravilnika v času izdaje homologacije.

| 4.2.2 | Naslednje tri števke označujejo tip zavorne obloge. |
| --- | --- |

4.2.2

Naslednje tri števke označujejo tip zavorne obloge.

| 4.2.3 | Pripona iz treh števk označuje zavorno čeljust ali nosilno ploščico ali mere pri zavornih oblogah bobnaste zavore. |
| --- | --- |

4.2.3

Pripona iz treh števk označuje zavorno čeljust ali nosilno ploščico ali mere pri zavornih oblogah bobnaste zavore.

| 4.3 | Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu sklopa zavornih oblog ali tipu zavorne obloge bobnaste zavore. Ista homologacijska številka lahko zajema uporabo tipa sklopa zavornih oblog ali tipa zavorne obloge bobnaste zavore na več različnih tipih vozil. |
| --- | --- |

4.3

Ista pogodbenica ne sme dodeliti iste številke drugemu tipu sklopa zavornih oblog ali tipu zavorne obloge bobnaste zavore. Ista homologacijska številka lahko zajema uporabo tipa sklopa zavornih oblog ali tipa zavorne obloge bobnaste zavore na več različnih tipih vozil.

| 4.4 | Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o popolnem prenehanju proizvodnje tipa sklopa zavornih oblog ali tipa zavorne obloge bobnaste zavore v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, skladnim z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

4.4

Obvestilo o podelitvi, razširitvi, zavrnitvi ali preklicu homologacije ali o popolnem prenehanju proizvodnje tipa sklopa zavornih oblog ali tipa zavorne obloge bobnaste zavore v skladu s tem pravilnikom se pošlje pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, skladnim z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

| 4.5 | Na vsak sklop zavornih oblog oziroma na zavorno oblogo bobnaste zavore tipa, ki je homologiran po tem pravilniku, se na vidno in zlahka dostopno mesto namesti mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:






  4.5.1 | kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (3); |
| --- | --- | --- |

4.5

Na vsak sklop zavornih oblog oziroma na zavorno oblogo bobnaste zavore tipa, ki je homologiran po tem pravilniku, se na vidno in zlahka dostopno mesto namesti mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:

4.5.1

kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (3);

| 4.5.2 | številke tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije, desno od kroga iz odstavka 4.5.1. |
| --- | --- |

4.5.2

številke tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije, desno od kroga iz odstavka 4.5.1.

| 4.6 | Homologacijska oznaka iz odstavka 4.5 mora biti čitljiva in neizbrisna. |
| --- | --- |

4.6

Homologacijska oznaka iz odstavka 4.5 mora biti čitljiva in neizbrisna.

| 4.7 | V Prilogi 2 k temu pravilniku so navedeni primeri razporeditve homologacijske oznake ter podatkov o homologaciji, navedenih zgoraj in v odstavku 6.5 spodaj. |
| --- | --- |

4.7

V Prilogi 2 k temu pravilniku so navedeni primeri razporeditve homologacijske oznake ter podatkov o homologaciji, navedenih zgoraj in v odstavku 6.5 spodaj.

5.   SPECIFIKACIJE IN PRESKUSI

5.1   Splošno

Sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore sta zasnovana in izdelana tako, da je po nadomestitvi sklopa ali obloge, prvotno vgrajene v vozilo, zavorni učinek tega vozila enak zavornemu učinku homologiranega tipa vozila.

Natančneje:

| (a) | vozilo, opremljeno s sklopi nadomestnih zavornih oblog oziroma z nadomestnimi zavornimi oblogami bobnaste zavore, mora izpolnjevati ustrezne predpise glede zaviranja iz Pravilnika št. 13, vključno s serijo sprememb 09, ali iz Pravilnika št. 78, vključno s serijo sprememb 01; |
| --- | --- |

(a)

vozilo, opremljeno s sklopi nadomestnih zavornih oblog oziroma z nadomestnimi zavornimi oblogami bobnaste zavore, mora izpolnjevati ustrezne predpise glede zaviranja iz Pravilnika št. 13, vključno s serijo sprememb 09, ali iz Pravilnika št. 78, vključno s serijo sprememb 01;

| (b) | sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore mora imeti podobne značilnosti delovanja kot prvotni sklop zavornih oblog oziroma prvotna zavorna obloga bobnaste zavore, ki ga bosta nadomestila; |
| --- | --- |

(b)

sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore mora imeti podobne značilnosti delovanja kot prvotni sklop zavornih oblog oziroma prvotna zavorna obloga bobnaste zavore, ki ga bosta nadomestila;

| (c) | sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore mora imeti ustrezne mehanske značilnosti; |
| --- | --- |

(c)

sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore mora imeti ustrezne mehanske značilnosti;

| (d) | zavorne obloge ne smejo vsebovati azbesta. |
| --- | --- |

(d)

zavorne obloge ne smejo vsebovati azbesta.

5.1.1   Šteje se, da sklopi nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore, ki ustrezajo tipu iz dokumentacije o homologaciji vozila v skladu s Pravilnikom št. 13 ali Pravilnikom št. 78, izpolnjujejo zahteve iz odstavka 5 tega pravilnika.

5.2   Zahteve glede zmogljivosti

5.2.1   Sklopi nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorij M1, M2 in N1

Vsaj ena garnitura sklopov nadomestnih zavornih oblog, ki predstavlja tip obloge, ki je v postopku homologacije, se vgradi in preskusi na vsaj enem vozilu, ki je predstavnik tipa vozila v postopku homologacije, skladno z določbami iz Priloge 3 in mora izpolnjevati zahteve iz te priloge. Predstavnik tipa vozila oziroma predstavniki tipov vozil se izberejo iz razpona vozil, na katerih se te garniture uporabljajo, s pomočjo analize najslabšega primera (4). Za preverjanje občutljivosti na hitrost in enakovredne učinkovitosti pri hladnih zavorah se uporabi enega od dveh postopkov iz Priloge 3.

5.2.2   Sklopi nadomestnih zavornih oblog in nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore za vozila kategorij M3, N2 in N3

Vsaj ena garnitura sklopov nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestnih zavornih oblog bobnaste zavore, ki predstavlja tip obloge, ki je v postopku homologacije, se vgradi in preskusi na vsaj enem vozilu ali zavori, ki je predstavnik tipa vozila v postopku homologacije, skladno z določbami iz Priloge 4, z uporabo enega od dveh postopkov, opisanih v odstavku 1 (preskus vozila) ali v odstavku 2 (preskus na vztrajnostnem dinamometru) in mora izpolnjevati zahteve iz te priloge. Predstavnik tipa vozila oziroma predstavniki tipov vozil ali zavora oziroma zavore se izberejo iz razpona uporabe s pomočjo analize najslabšega primera (4).

5.2.3   Sklopi nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorij O1 in O2

Sklopi nadomestnih zavornih oblog se preskušajo skladno z določbami iz Priloge 5 in morajo izpolnjevati zahteve iz te priloge.

5.2.4   Sklopi nadomestnih zavornih oblog in nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore za vozila kategorij O3 in O4

Sklopi nadomestnih zavornih oblog in nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore se preskušajo v skladu z določbami iz Priloge 6 in morajo izpolnjevati zahteve iz te priloge. Za te preskuse se uporabi enega od treh postopkov iz odstavka 3 Priloge 2 do Priloge 11 k Pravilniku št. 13.

5.2.5   Sklopi nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorije L

Vsaj ena garnitura sklopov nadomestnih zavornih oblog, ki predstavlja tip obloge, ki je v postopku homologacije, se vgradi in preskusi na vsaj enem vozilu, ki je predstavnik tipa vozila v postopku homologacije, skladno s predpisi Priloge 7 in mora izpolnjevati zahteve iz te priloge. Predstavnik tipa vozila oziroma predstavniki tipov vozil se izberejo iz razpona uporabe s pomočjo analize najslabšega primera (5).

5.3   Mehanske značilnosti

5.3.1   Sklopi nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorij M1, M2, N1, O1, O2, in L

5.3.1.1   Pri sklopih nadomestnih zavornih oblog tipa, za katerega se vloži vloga za homologacijo, se preskusi strižna trdnost skladno s standardom ISO 6312:1981 ali ISO 6312:2001.

Najmanjša sprejemljiva strižna trdnost je 250 N/cm2 za sklop zavorne ploščice in 100 N/cm2 za sklop zavorne čeljusti.

5.3.1.2   Pri sklopih nadomestnih zavornih oblog tipa, za katerega se vloži vloga za homologacijo, se preskusi stisljivost skladno s standardom ISO 6310:1981 ali ISO 6310:2001.

Vrednosti stisljivosti ne smejo presegati dveh odstotkov pri temperaturi okolja in petih odstotkov pri 400 °C za sklop zavorne ploščice ter dveh odstotkov pri temperaturi okolja in štirih odstotkov pri 200 °C za sklop zavorne čeljusti. Ta zahteva ne velja za sklope zavornih oblog parkirne zavore.

5.3.2   Sklopi nadomestnih zavornih oblog in nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore za vozila kategorij M3, N2, N3, O3 in O4

5.3.2.1   Strižna trdnost

Ta preskus se uporablja samo za sklope zavornih ploščic kolutnih zavor.

Pri sklopih nadomestnih zavornih oblog tipa, za katerega se vloži vloga za homologacijo, se preskusi strižna trdnost skladno s standardom ISO 6312:1981 ali ISO 6312:2001. Sklope zavornih oblog se lahko razdeli na dva ali tri dele, da ustrezajo zmožnosti preskusne naprave.

Najmanjša sprejemljiva strižna trdnost je 250 N/cm2.

5.3.2.2   Stisljivost

Pri sklopih nadomestnih zavornih oblog in nadomestnih zavornih oblogah bobnaste zavore tipa, za katerega se vloži vloga za homologacijo, se preskusi stisljivost skladno s standardom ISO 6310:1981 ali ISO 6310:2001. Lahko se uporabijo ploščati vzorci glede na tip vzorca I.

Vrednosti stisljivosti ne smejo presegati dveh odstotkov pri temperaturi okolja in petih odstotkov pri 400 °C za sklope zavorne ploščice ter dveh odstotkov pri temperaturi okolja in štirih odstotkov pri 200 °C za sklope zavorne čeljusti in zavorne obloge bobnaste zavore.

5.3.2.3   Trdota materiala (6)

Ta zahteva se uporablja za sklope zavornih oblog bobnaste zavore in zavorne obloge bobnaste zavore.

Pri sklopih nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestnih zavornih oblogah bobnaste zavore tipa, za katerega se vloži vloga za homologacijo, se preskusi trdota skladno s standardom ISO 2039-2:1987.

Podatek o trdoti za torni material na torni površini je povprečna vrednost petih vzorcev oblog iz različnih proizvodnih serij (če so na voljo) tako, da se na različnih mestih vsake zavorne obloge opravi pet meritev.

6.   PAKIRANJE IN OZNAČEVANJE

| 6.1 | Sklopi nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore, ki ustrezajo tipu, homologiranemu skladno s tem pravilnikom, se prodajajo v garniturah za posamezno os. |
| --- | --- |

6.1

Sklopi nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore, ki ustrezajo tipu, homologiranemu skladno s tem pravilnikom, se prodajajo v garniturah za posamezno os.

| 6.2 | Vsaka garnitura za posamezno os mora biti v posebnem zavoju, ki je zapečaten tako, da se predhodno odpiranje takoj opazi. |
| --- | --- |

6.2

Vsaka garnitura za posamezno os mora biti v posebnem zavoju, ki je zapečaten tako, da se predhodno odpiranje takoj opazi.

| 6.3 | Na vsakem zavoju morajo biti navedeni naslednji podatki:






  6.3.1 | količina sklopov nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestnih zavornih oblog bobnaste zavore v zavoju; |
| --- | --- | --- |

6.3

Na vsakem zavoju morajo biti navedeni naslednji podatki:

6.3.1

količina sklopov nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestnih zavornih oblog bobnaste zavore v zavoju;

| 6.3.2 | ime proizvajalca ali trgovska oznaka; |
| --- | --- |

6.3.2

ime proizvajalca ali trgovska oznaka;

| 6.3.3 | znamka in tip sklopov nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestnih zavornih oblog bobnaste zavore; |
| --- | --- |

6.3.3

znamka in tip sklopov nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestnih zavornih oblog bobnaste zavore;

| 6.3.4 | vozila/osi/zavore, za katere je vsebina zavoja homologirana; |
| --- | --- |

6.3.4

vozila/osi/zavore, za katere je vsebina zavoja homologirana;

| 6.3.5 | homologacijska oznaka. |
| --- | --- |

6.3.5

homologacijska oznaka.

| 6.4 | Vsak zavoj mora vsebovati navodila o vgradnji v uradnem jeziku ECE, dopolnjena z ustreznim besedilom v jeziku države, v kateri se prodaja, vključno s:






  6.4.1 | podatki za dodatno opremo; |
| --- | --- | --- |

6.4

Vsak zavoj mora vsebovati navodila o vgradnji v uradnem jeziku ECE, dopolnjena z ustreznim besedilom v jeziku države, v kateri se prodaja, vključno s:

6.4.1

podatki za dodatno opremo;

| 6.4.2 | navedbo, da je treba sklope nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore zamenjati za celotno os; |
| --- | --- |

6.4.2

navedbo, da je treba sklope nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore zamenjati za celotno os;

| 6.4.3 | in za nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore splošno izjavo, ki opozarja na naslednje točke: | neoporečnost platforme zavorne čeljusti, naležne površine ležaja in tečaja; |
| --- | --- | --- |

6.4.3

in za nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore splošno izjavo, ki opozarja na naslednje točke:

neoporečnost platforme zavorne čeljusti, naležne površine ležaja in tečaja;

| | zavorna čeljust se ne izkrivlja, deformira ali rjavi; |
| --- | --- |

zavorna čeljust se ne izkrivlja, deformira ali rjavi;

| | tip in velikost zakovice, ki jo je treba uporabljati; |
| --- | --- |

tip in velikost zakovice, ki jo je treba uporabljati;

| | potrebna orodja za kovičenje in sile; |
| --- | --- |

potrebna orodja za kovičenje in sile;

| 6.4.4 | pri kombiniranih zavornih sistemih v smislu odstavka 2.9 Pravilnika št. 78 je treba poleg tega navesti kombinacijo oziroma kombinacije homologiranega sklopa zavornih oblog. |
| --- | --- |

6.4.4

pri kombiniranih zavornih sistemih v smislu odstavka 2.9 Pravilnika št. 78 je treba poleg tega navesti kombinacijo oziroma kombinacije homologiranega sklopa zavornih oblog.

| 6.5 | Na vsakem sklopu nadomestnih zavornih oblog oziroma na nadomestni zavorni oblogi bobnaste zavore morajo biti stalno nameščeni naslednji podatki o homologaciji:






  6.5.1 | homologacijska oznaka; |
| --- | --- | --- |

6.5

Na vsakem sklopu nadomestnih zavornih oblog oziroma na nadomestni zavorni oblogi bobnaste zavore morajo biti stalno nameščeni naslednji podatki o homologaciji:

6.5.1

homologacijska oznaka;

| 6.5.2 | datum proizvodnje, vsaj mesec in leto, ali serijska številka; |
| --- | --- |

6.5.2

datum proizvodnje, vsaj mesec in leto, ali serijska številka;

| 6.5.3 | znamka in tip zavornih oblog. |
| --- | --- |

6.5.3

znamka in tip zavornih oblog.

7.   SPREMEMBE IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE SKLOPA NADOMESTNIH ZAVORNIH OBLOG OZIROMA NADOMESTNE ZAVORNE OBLOGE BOBNASTE ZAVORE

| 7.1 | Vsaka sprememba tipa sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma tipa nadomestne zavorne obloga bobnaste zavore se sporoči upravnemu organu, ki je podelil homologacijo tipa. Organ lahko potem:






  7.1.1 | meni, da ni verjetno, da bi spremembe imele znaten škodljiv učinek in da sklop zavornih oblog oziroma zavorna obloga bobnaste zavore v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali |
| --- | --- | --- |

7.1

Vsaka sprememba tipa sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma tipa nadomestne zavorne obloga bobnaste zavore se sporoči upravnemu organu, ki je podelil homologacijo tipa. Organ lahko potem:

7.1.1

meni, da ni verjetno, da bi spremembe imele znaten škodljiv učinek in da sklop zavornih oblog oziroma zavorna obloga bobnaste zavore v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve, ali

| 7.1.2 | zahteva od tehnične službe, pristojne za opravljanje preskusov, dodatno poročilo o preskusu. |
| --- | --- |

7.1.2

zahteva od tehnične službe, pristojne za opravljanje preskusov, dodatno poročilo o preskusu.

| 7.2 | Potrditev ali zavrnitev homologacije se z opredelitvijo sprememb po postopku iz odstavka 4.4 zgoraj sporoči pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik. |
| --- | --- |

7.2

Potrditev ali zavrnitev homologacije se z opredelitvijo sprememb po postopku iz odstavka 4.4 zgoraj sporoči pogodbenicam Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik.

| 7.3 | Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko te razširitve in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom o podeljeni homologaciji, skladnim z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

7.3

Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli serijsko številko te razširitve in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom o podeljeni homologaciji, skladnim z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

8.   SKLADNOST PROIZVODNJE

| 8.1 | Sklopi nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore, homologirane po tem pravilniku, se izdelajo tako, da so skladni s homologiranim tipom. |
| --- | --- |

8.1

Sklopi nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore, homologirane po tem pravilniku, se izdelajo tako, da so skladni s homologiranim tipom.

| 8.2 | Šteje se, da originalni sklopi zavornih oblog oziroma originalne zavorne obloge bobnaste zavore, ki se uporabljajo v skladu z odstavkom 3.2, izpolnjujejo zahteve iz odstavka 8. |
| --- | --- |

8.2

Šteje se, da originalni sklopi zavornih oblog oziroma originalne zavorne obloge bobnaste zavore, ki se uporabljajo v skladu z odstavkom 3.2, izpolnjujejo zahteve iz odstavka 8.

| 8.3 | Zaradi preverjanja izpolnjevanja zahtev iz odstavka 8.1 se izvede ustrezen nadzor proizvodnje. Ta nadzor vključuje nadzor uporabljenih surovin in sestavnih delov. |
| --- | --- |

8.3

Zaradi preverjanja izpolnjevanja zahtev iz odstavka 8.1 se izvede ustrezen nadzor proizvodnje. Ta nadzor vključuje nadzor uporabljenih surovin in sestavnih delov.

| 8.4 | Imetnik homologacije zlasti:






  8.4.1 | zagotovi, da se za vsak tip sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore opravijo vsaj ustrezni preskusi, predpisani v odstavku 5.3., in preskus tornega obnašanja, predpisan v Prilogi 9 k temu pravilniku, na podlagi statističnega preverjanja in naključnih vzorcev v skladu z rednim postopkom zagotavljanja kakovosti. Za sklope zavornih oblog parkirne zavore se uporablja samo strižna trdnost, opisana v odstavku 5.3; |
| --- | --- | --- |

8.4

Imetnik homologacije zlasti:

8.4.1

zagotovi, da se za vsak tip sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore opravijo vsaj ustrezni preskusi, predpisani v odstavku 5.3., in preskus tornega obnašanja, predpisan v Prilogi 9 k temu pravilniku, na podlagi statističnega preverjanja in naključnih vzorcev v skladu z rednim postopkom zagotavljanja kakovosti. Za sklope zavornih oblog parkirne zavore se uporablja samo strižna trdnost, opisana v odstavku 5.3;

| 8.4.2 | zagotavlja, da obstajajo postopki za učinkovit nadzor kakovosti izdelkov; |
| --- | --- |

8.4.2

zagotavlja, da obstajajo postopki za učinkovit nadzor kakovosti izdelkov;

| 8.4.3 | ima dostop do kontrolne opreme, potrebne za preverjanje ustreznosti vsakega homologiranega tipa; |
| --- | --- |

8.4.3

ima dostop do kontrolne opreme, potrebne za preverjanje ustreznosti vsakega homologiranega tipa;

| 8.4.4 | analizira rezultate vsakega tipa preskusa zaradi preverjanja in zagotavljanja doslednosti značilnosti proizvodov ob upoštevanju nihanj pri serijski proizvodnji; |
| --- | --- |

8.4.4

analizira rezultate vsakega tipa preskusa zaradi preverjanja in zagotavljanja doslednosti značilnosti proizvodov ob upoštevanju nihanj pri serijski proizvodnji;

| 8.4.5 | poskrbi, da so rezultati preskusov zapisani in so s potrebnimi prilogami na voljo za obdobje, dogovorjeno s homologacijskim organom; |
| --- | --- |

8.4.5

poskrbi, da so rezultati preskusov zapisani in so s potrebnimi prilogami na voljo za obdobje, dogovorjeno s homologacijskim organom;

| 8.4.6 | zagotovi, da se po vsaki seriji vzorcev ali preskušancev, ki dokazuje neskladnost z zadevno vrsto preskusa, opravita nadaljnje vzorčenje in nadaljnji preskus. Pri tem se uporabijo vsi potrebni ukrepi za ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje teh izdelkov. |
| --- | --- |

8.4.6

zagotovi, da se po vsaki seriji vzorcev ali preskušancev, ki dokazuje neskladnost z zadevno vrsto preskusa, opravita nadaljnje vzorčenje in nadaljnji preskus. Pri tem se uporabijo vsi potrebni ukrepi za ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje teh izdelkov.

| 8.5 | Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri ustreznost uporabljenih metod preverjanja skladnosti v vsaki proizvodni enoti. |
| --- | --- |

8.5

Pristojni organ, ki je podelil homologacijo, lahko kadar koli preveri ustreznost uporabljenih metod preverjanja skladnosti v vsaki proizvodni enoti.

| 8.5.1 | Pri vsakem takem pregledu se inšpektorju predloži proizvodna in preskusna dokumentacija. |
| --- | --- |

8.5.1

Pri vsakem takem pregledu se inšpektorju predloži proizvodna in preskusna dokumentacija.

| 8.5.2 | Inšpektor lahko izbere naključne vzorce za preskus v proizvajalčevem laboratoriju. Najmanjše število vzorcev se lahko določi na podlagi rezultatov preverjanj proizvajalca. |
| --- | --- |

8.5.2

Inšpektor lahko izbere naključne vzorce za preskus v proizvajalčevem laboratoriju. Najmanjše število vzorcev se lahko določi na podlagi rezultatov preverjanj proizvajalca.

| 8.5.3 | Če je stopnja kakovosti nezadovoljiva ali če je treba potrditi veljavnost preskusov iz zgornjega odstavka 8.5.2, inšpektor izbere vzorce in jih pošlje tehnični službi, ki je opravila homologacijske preskuse. |
| --- | --- |

8.5.3

Če je stopnja kakovosti nezadovoljiva ali če je treba potrditi veljavnost preskusov iz zgornjega odstavka 8.5.2, inšpektor izbere vzorce in jih pošlje tehnični službi, ki je opravila homologacijske preskuse.

| 8.5.4 | Pristojni organ lahko opravi kateri koli preskus, predpisan v tem pravilniku. |
| --- | --- |

8.5.4

Pristojni organ lahko opravi kateri koli preskus, predpisan v tem pravilniku.

| 8.5.5 | Običajno se pregled, ki ga odobri pristojni organ, opravi enkrat letno. Če so rezultati pregleda negativni, pristojni organ sprejme vse potrebne ukrepe za čim hitrejšo ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje. |
| --- | --- |

8.5.5

Običajno se pregled, ki ga odobri pristojni organ, opravi enkrat letno. Če so rezultati pregleda negativni, pristojni organ sprejme vse potrebne ukrepe za čim hitrejšo ponovno vzpostavitev skladnosti proizvodnje.

9.   KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

| 9.1 | Homologacija, podeljena v zvezi s tipom sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma tipom zavorne obloge bobnaste zavore v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če niso izpolnjene zahteve iz odstavka 8.1 zgoraj. |
| --- | --- |

9.1

Homologacija, podeljena v zvezi s tipom sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma tipom zavorne obloge bobnaste zavore v skladu s tem pravilnikom, se lahko prekliče, če niso izpolnjene zahteve iz odstavka 8.1 zgoraj.

| 9.2 | Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku. |
| --- | --- |

9.2

Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

10.   POPOLNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije povsem preneha proizvajati tip sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma tip zavorne obloge bobnaste zavore, ki je homologiran v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Ko ta organ prejme ustrezno sporočilo, o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, s sporočilom v obliki, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

11.   IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, sekretariatu Združenih narodov pošljejo imena in naslove tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in ki se jim pošljejo certifikati, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, razširitev, zavrnitev ali preklic homologacije ali popolno prenehanje proizvodnje.

12.   PREHODNE DOLOČBE

| 12.1 | Nobena pogodbenica ne sme zavrniti podelitve homologacije na podlagi tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s serijo sprememb 01. |
| --- | --- |

12.1

Nobena pogodbenica ne sme zavrniti podelitve homologacije na podlagi tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s serijo sprememb 01.

| 12.2 | Od 1. januarja 1995 smejo pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, homologacije podeliti le, če homologiran sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s serijo sprememb 01. |
| --- | --- |

12.2

Od 1. januarja 1995 smejo pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, homologacije podeliti le, če homologiran sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore izpolnjuje zahteve tega pravilnika, kakor je bil spremenjen s serijo sprememb 01.

| 12.3 | Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej dovoljujejo vgradnjo ali uporabo sklopa nadomestnih zavornih oblog na vozilu v uporabi, homologiran po tem pravilniku v originalni, nespremenjeni obliki. |
| --- | --- |

12.3

Pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, še naprej dovoljujejo vgradnjo ali uporabo sklopa nadomestnih zavornih oblog na vozilu v uporabi, homologiran po tem pravilniku v originalni, nespremenjeni obliki.

---

(1)  Sklicevanja v tem pravilniku na Pravilnik št. 13 se štejejo tudi kot sklicevanja na kateri koli drug mednarodni predpis, ki vsebuje enake tehnične zahteve kot Pravilnik št. 13. V skladu s tem je treba razlagati tudi sklicevanja na določene dele Pravilnika.

(2)  Če take zavorne obloge na trgu ni na voljo, se lahko namesto njih uporabljajo zavorne obloge iz odstavka 8.2.

(3)  1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Srbijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podelijo države članice z uporabo svojih oznak ECE), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južno Afriko, 48 za Novo Zelandijo, 49 za Ciper, 50 za Malto, 51 za Republiko Korejo, 52 za Malezijo, 53 za Tajsko, 54 in 55 (prosto), 56 za Črno goro, 57 (prosto) ter 58 za Tunizijo. Nadaljnje številke se za druge države določijo po kronološkem vrstnem redu, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih tehničnih predpisov za kolesna vozila, opremo in dele, ki se lahko vgradijo v kolesna vozila in/ali na njih uporabijo, in pogojih za vzajemno priznavanje homologacij, podeljenih na podlagi teh predpisov, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako določene številke sporoči pogodbenicam Sporazuma.

(4)  Analiza najslabšega primera mora za vsak tip vozila v razponu uporabe vsebovati (najmanj) naslednje tehnične lastnosti:

| (a) | Premer koluta |
| --- | --- |

(a)

Premer koluta

| (b) | Debelina koluta |
| --- | --- |

(b)

Debelina koluta

| (c) | Prezračevani ali neprezračevani kolut |
| --- | --- |

(c)

Prezračevani ali neprezračevani kolut

| (d) | Premer bata |
| --- | --- |

(d)

Premer bata

| (e) | Dinamični polmer pnevmatike |
| --- | --- |

(e)

Dinamični polmer pnevmatike

| (f) | Masa vozila |
| --- | --- |

(f)

Masa vozila

| (g) | Osna masa in odstotek zavorne sile osi |
| --- | --- |

(g)

Osna masa in odstotek zavorne sile osi

| (h) | Najvišja hitrost vozila |
| --- | --- |

(h)

Najvišja hitrost vozila

V poročilu o preskusu je treba navesti preskusne pogoje.

(5)  Prim. opombo 4.

(6)  Ta preskus je vključen za namene skladnosti proizvodnje. O najnižjih vrednostih in odstopanjih se je treba dogovoriti s tehnično službo.

---

PRILOGA 1

SPOROČILO

(Največji format: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PRILOGA 2

RAZPOREDITEV HOMOLOGACIJSKE OZNAKE IN PODATKOV O HOMOLOGACIJI

(glej odstavek 4.7. tega pravilnika)

Image

a = najmanj 8 mm

Iz zgornje homologacijske oznake je razvidno, da je bil zadevni del homologiran na Nizozemskem (E4) v skladu s Pravilnikom št. 90. V tem primeru prvi dve števki homologacijske številke pomenita, da je v času podelitve zadevne homologacijske številke Pravilnik št. 90 že vseboval serijo sprememb 01; naslednje tri števke je homologacijski organ dodelil za tip zavornih oblog, števke v priponi pa je homologacijski organ dodelil za zavorno čeljust ali nosilno ploščo. Vseh osem števk skupaj sestavlja homologacijsko številko za navedeni tip sklopa nadomestnih zavornih oblog.

Primer oznake sklopa zavorne ploščice

Image

Primer oznake sklopa zavorne čeljusti

Image

Primer oznake zavorne obloge bobnaste zavore

Image

Opomba: Položaj oznak in medsebojni položaj oznak, prikazanih v zgornjih primerih, ni obvezen.

---

PRILOGA 3

Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorij M1, M2 in N1

1.   Skladnost s Pravilnikom št. 13

Skladnost z zahtevami Pravilnika št. 13 se preveri s preskusom vozila.

1.1   Priprava vozila

1.1.1   Preskusno vozilo

Vozilo, ki je predstavnik tipa oziroma tipov, za katere se vloži vloga za homologacijo sklopov nadomestnih zavornih oblog, mora biti opremljeno s tistim tipom sklopa nadomestnih zavornih oblog, za katerega se vloži vloga za podelitev homologacije, in mora biti v skladu z zahtevami pravilnikov št. 13 in št. 13-H opremljeno z merilniki za preskušanje zaviranja.

Zavorne obloge, ki so v postopku preskusa, morajo biti nameščene na ustrezne zavore in se, dokler se ne določi postopek utekavanja, utekajo po navodilih proizvajalca v dogovoru z organom za tehnično preskušanje.

1.1.2   Postopek utekavanja

1.1.2.1   Splošni pogoji

Sklopi zavornih oblog, ki so v postopku preskusa, morajo biti nameščeni na ustrezne zavore. Pri sklopih nadomestnih zavornih oblog je treba uporabiti nove zavorne obloge. Zavorne obloge bobnaste zavore se lahko strojno obdela, da se doseže najboljši možen začetni stik med oblogami in bobnom oziroma bobni. Preskusno vozilo mora biti popolnoma obremenjeno.

Lahko se uporabijo sklopi originalnih zavornih oblog, ki se uporabljajo za primerjalni preskus in so že vgrajeni na preskusno vozilo, če so v dobrem stanju in ni izrabljene več kot 20 odstotkov prvotne debeline. Ne sme biti vidnih poškodb, razpok, čezmerne korozije ali znakov pregretja. Utečeni morajo biti v skladu s spodaj opisanim postopkom.

1.1.2.2   Postopek

Prevozite najmanj 50 km z vsaj 100 zaviranji pri različnih pojemkih (vsaj med 1 m/s2 in 5 m/s2) pri začetnih hitrostih od 50 km/h do 120 km/h. V postopku utekavanja je treba vsaj trikrat doseči temperaturno območje med 250 °C in 500 °C za sklope zavorne ploščice oziroma med 150 °C in 250 °C za sklope zavornih oblog bobnaste zavore (merjeno na torni površini koluta ali bobna). Temperatura ne sme presegati 500 °C za sklope zavorne ploščice oziroma 250 °C za sklope zavornih oblog bobnaste zavore.

1.1.2.3   Preverjanje delovanja

Z zaviranjem ene osi naenkrat opravite pet zaviranj pri hitrosti s 70 km/h na 0 km/h (sprednja os) in s 45 km/h na 0 km/h (zadnja os) pri tlaku v vodu 4 Mpa (1) in začetni temperaturi 100 °C za vsako zaustavitev. Pet zaporednih neenakih rezultatov mora biti v mejah dopustnega odstopanja 0,6 m/s2 (sprednja os) oziroma 0,4 m/s2 (zadnja os) povprečnega polnega pojemka.

Če ta zahteva ni izpolnjena, je treba postopek utekavanja po odstavku 1.1.2.2 razširiti, preverjanje delovanja po odstavku 1.1.2.3 pa je treba ponoviti.

1.2   Zavorni sistem vozila se preverja skladno z zahtevami za ustrezno kategorijo vozila (M1, M2 ali N1) iz odstavkov 1 in 2 Priloge 4 k Pravilniku št. 13. Veljajo naslednje zahteve oziroma preskusi:

1.2.1   Sistem delovne zavore

1.2.1.1   Preskus tipa 0 z odklopljenim motorjem in obremenjenim vozilom

1.2.1.2   Preskus tipa 0 z vklopljenim motorjem, z neobremenjenim in obremenjenim vozilom, skladno z odstavkom 1.4.3.1 (preskus stabilnosti) in odstavkom 1.4.3.2 (samo preskus pri začetni hitrosti v = 0,8 vmax) Priloge 4 k Pravilniku št. 13.

1.2.1.3   Preskus tipa I

1.2.2   Pomožni zavorni sistem

1.2.2.1   Preskus tipa 0 z odklopljenim motorjem, z obremenjenim vozilom (ta preskus se lahko opusti, ko je razvidno, da so zahteve izpolnjene, npr. pri sistemu diagonalne vezave zavorne instalacije)

1.2.3   Parkirni zavorni sistem

(Velja samo v primeru, ko se zavore, za katere se vloži vlogo za homologacijo zavornih oblog, uporablja za parkiranje.)

1.2.3.1   Preskus na naklonu vsaj 18 odstotkov, z obremenjenim vozilom

1.3   Vozilo mora izpolnjevati vse ustrezne zahteve iz odstavka 2 Priloge 4 k Pravilniku št. 13, kot je določeno za to kategorijo vozil.

2.   Dodatne zahteve

Skladnost z dodatnimi zahtevami se preverja z enim od naslednjih postopkov:

2.1   Preskus na vozilu (z ločenim zaviranjem posameznih osi)

Za ta preskus se vozilo popolnoma obremeni in zavore se uporabi vedno pri odklopljenem motorju in na ravni cesti.

Sistem za upravljanje delovne zavore vozila mora biti opremljen z napravo za ločevanje zavore prednje osi od zavore zadnje osi, tako da se lahko obe uporabljata neodvisno ena od druge.

V primeru vloge za odobritev sklopa zavornih oblog za zavore prednje osi je treba delovanje zavor zadnje osi za ves čas preskusa odklopiti.

V primeru vloge za odobritev sklopa zavornih oblog za zavore zadnje osi je treba delovanje zavor prednje osi za ves čas preskusa odklopiti.

2.1.1   Preskus enakovredne učinkovitosti pri zaviranju s hladnimi zavorami

Učinkovitost sklopa nadomestnih zavornih oblog pri zaviranju s hladnimi zavorami se primerja z učinkovitostjo originalnega sklopa zavornih oblog tako, da se primerja rezultate preskusov, in sicer na naslednji način.

2.1.1.1   Zavore se uporabijo vsaj šestkrat s postopnim povečevanjem pritiska na stopalko ali tlaka v vodu, dokler kolesa ne blokirajo oziroma do povprečnega polnega pojemka 6 m/s2 ali do največjega dovoljenega pritiska na stopalko za zadevno kategorijo vozila, in sicer s spodaj navedeno začetno hitrostjo:

| Kategorija vozila | Preskusna hitrost v km/h |
| --- | --- |
| sprednja os | zadnja os |
| M1 | 70 | 45 |
| M2 | 50 | 40 |
| N1 | 65 | 50 |

Kategorija vozila

Preskusna hitrost v km/h

sprednja os

zadnja os

M1

70

45

M2

50

40

N1

65

50

Začetna temperatura zavor pred vsako uporabo zavore mora biti ≤ 100 °C.

2.1.1.2   Pritisk na stopalko oziroma tlak v delovnem vodu in povprečni polni pojemek se zabeležita in prikažeta grafično za vsako uporabo zavore, določi se tudi pritisk na stopalko, ki je potreben, da se doseže (če je mogoče) povprečni polni pojemek 5 m/s2 za zavore prednje osi in 3 m/s2 za zavore zadnje osi. Če teh vrednosti ni mogoče doseči z največjim dovoljenim pritiskom na stopalko, se izmenično določi pritisk na stopalko ali tlak v delovnem vodu, ki sta potrebna, da se doseže največji pojemek.

2.1.1.3   Šteje se, da je sklop nadomestnih zavornih oblog po učinkovitosti primerljiv s sklopom originalnih zavornih oblog, če so doseženi povprečni polni pojemki ob enakem pritisku na stopalko ali tlaku v vodu v zgornjih dveh tretjinah nastale krivulje v mejah ± 15 odstotkov pojemkov, ki se jih doseže s sklopom originalnih zavornih oblog.

2.1.2   Preskus občutljivosti na hitrost

2.1.2.1   Na stopalko se pritisne z močjo, ki je razvidna iz odstavka 2.1.1.2 te priloge pri začetni temperaturi zavore ≤ 100 °C, nato se trikrat pritisne na zavoro pri vsaki od naslednjih hitrosti:

| (a) | Prednja os 65 km/h, 100 km/h in 135 km/h, kjer vmax presega 150 km/h. |
| --- | --- |

(a)

Prednja os 65 km/h, 100 km/h in 135 km/h, kjer vmax presega 150 km/h.

| (b) | Zadnja os 45 km/h, 65 km/h in 90 km/h, kjer vmax presega 150 km/h. |
| --- | --- |

(b)

Zadnja os 45 km/h, 65 km/h in 90 km/h, kjer vmax presega 150 km/h.

2.1.2.2   Izračuna se povprečje rezultatov za vsako skupino treh pritiskov, hitrost glede na ustrezen povprečni polni pojemek pa se prikaže grafično.

2.1.2.3   Povprečni polni pojemki, zabeleženi za višje hitrosti, morajo biti v okviru ± 15 odstotkov tistih, ki so zabeleženi pri najnižji hitrosti.

2.2   Preskusi na vztrajnostnem dinamometru

2.2.1   Preskusna oprema

Za namene preskusov mora biti vztrajnostni dinamometer opremljen z zadevno zavoro vozila. Dinamometer mora biti opremljen z merilniki za zvezno beleženje števila vrtljajev, zavornega navora, tlaka v vodu, števila vrtljajev po aktiviranju zavore, zavornega časa in temperature zavornega koluta.

2.2.2   Preskusni pogoji

2.2.2.1   Vrtilna masa dinamometra mora ustrezati polovici deleža največje tehnično dovoljene mase vozila na osi, kot je prikazano v spodnji tabeli, in kotalnemu polmeru največje pnevmatike, ki je dovoljena za ta tip oziroma tipe vozila.

| Kategorija vozila | Delež največje mase vozila na os |
| --- | --- |
| sprednja | zadnja |
| M1 | 0,77 | 0,32 |
| M2 | 0,69 | 0,44 |
| N1 | 0,66 | 0,39 |

Kategorija vozila

Delež največje mase vozila na os

sprednja

zadnja

M1

0,77

0,32

M2

0,69

0,44

N1

0,66

0,39

2.2.2.2   Začetna vrtilna hitrost vztrajnostnega dinamometra mora ustrezati linearni hitrosti vozila, kot je navedeno v odstavkih 2.2.3 in 2.2.4 te priloge, in je odvisna od dinamičnega polmera pnevmatike.

2.2.2.3   Zavorne obloge, ki se preskušajo, morajo biti nameščene na ustrezne zavore in utečene po naslednjem postopku:

| | Faza utekavanja 1, 64 zaviranj z 80 km/h na 30 km/h pri različnih tlakih v vodu:








  Parameter | Sprednja os | Zadnja os
  Kolutna zavora | Zadnja os
  Bobnasta zavora |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Število zaviranj na cikel | 32 | 32 | 32 |
| Hitrost zavore (km/h) | 80 | 80 | 80 |
| Hitrost sprostitve (km/h) | 30 | 30 | 30 |
| Začetna temperatura zavor (°C) | < 100 | < 100 | < 80 |
| Končna temperatura zavor (°C) | Odprto | Odprto | Odprto |
| Tlak zaviranja 1 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak zaviranja 2 (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Tlak zaviranja 3 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak zaviranja 4 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak zaviranja 5 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Tlak zaviranja 6 (kPa) | 3 800 | 3 800 | 3 800 |
| Tlak zaviranja 7 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak zaviranja 8 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Tlak zaviranja 9 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak zaviranja 10 (kPa) | 3 400 | 3 400 | 3 400 |
| Tlak zaviranja 11 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak zaviranja 12 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Tlak zaviranja 13 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak zaviranja 14 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Tlak zaviranja 15 (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Tlak zaviranja 16 (kPa) | 4 600 | 4 600 | 4 600 |
| Tlak zaviranja 17 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Tlak zaviranja 18 (kPa) | 5 100 | 5 100 | 5 100 |
| Tlak zaviranja 19 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Tlak zaviranja 20 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak zaviranja 21 (kPa) | 4 200 | 4 200 | 4 200 |
| Tlak zaviranja 22 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak zaviranja 23 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak zaviranja 24 (kPa) | 4 600 | 4 600 | 4 600 |
| Tlak zaviranja 25 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Tlak zaviranja 26 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak zaviranja 27 (kPa) | 3 400 | 3 400 | 3 400 |
| Tlak zaviranja 28 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Tlak zaviranja 29 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak zaviranja 30 (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Tlak zaviranja 31 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak zaviranja 32 (kPa) | 3 800 | 3 800 | 3 800 |
| Število ciklov | 2 | 2 | 2 |

Faza utekavanja 1, 64 zaviranj z 80 km/h na 30 km/h pri različnih tlakih v vodu:

Parameter

Sprednja os

Zadnja os

Kolutna zavora

Zadnja os

Bobnasta zavora

Število zaviranj na cikel

32

32

32

Hitrost zavore (km/h)

80

80

80

Hitrost sprostitve (km/h)

30

30

30

Začetna temperatura zavor (°C)

< 100

< 100

< 80

Končna temperatura zavor (°C)

Odprto

Odprto

Odprto

Tlak zaviranja 1 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak zaviranja 2 (kPa)

3 000

3 000

3 000

Tlak zaviranja 3 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak zaviranja 4 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak zaviranja 5 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Tlak zaviranja 6 (kPa)

3 800

3 800

3 800

Tlak zaviranja 7 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak zaviranja 8 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Tlak zaviranja 9 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak zaviranja 10 (kPa)

3 400

3 400

3 400

Tlak zaviranja 11 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak zaviranja 12 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Tlak zaviranja 13 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak zaviranja 14 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Tlak zaviranja 15 (kPa)

3 000

3 000

3 000

Tlak zaviranja 16 (kPa)

4 600

4 600

4 600

Tlak zaviranja 17 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Tlak zaviranja 18 (kPa)

5 100

5 100

5 100

Tlak zaviranja 19 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Tlak zaviranja 20 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak zaviranja 21 (kPa)

4 200

4 200

4 200

Tlak zaviranja 22 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak zaviranja 23 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak zaviranja 24 (kPa)

4 600

4 600

4 600

Tlak zaviranja 25 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Tlak zaviranja 26 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak zaviranja 27 (kPa)

3 400

3 400

3 400

Tlak zaviranja 28 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Tlak zaviranja 29 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak zaviranja 30 (kPa)

3 000

3 000

3 000

Tlak zaviranja 31 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak zaviranja 32 (kPa)

3 800

3 800

3 800

Število ciklov

2

2

2

| | Faza utekavanja 2, 10 zaustavitev s 100 km/h na 5 km/h pri 0,4 g pojemku in naraščajočih začetnih temperaturah:








  Parameter | Sprednja os | Zadnja os
  Kolutna zavora | Zadnja os
  Bobnasta zavora |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Število zaustavitev na cikel | 10 | 10 | 10 |
| Hitrost zavore (km/h) | 100 | 100 | 100 |
| Hitrost sprostitve (km/h) | < 5 | < 5 | < 5 |
| Stopnja pojemka (g) | 0,4 | 0,4 | 0,4 |
| Najvišji tlak (kPa) | 16 000 | 16 000 | 10 000 |
| Začetna temperatura 1 (°C) | < 100 | < 100 | < 100 |
| Začetna temperatura 2 (°C) | < 215 | < 215 | < 151 |
| Začetna temperatura 3 (°C) | < 283 | < 283 | < 181 |
| Začetna temperatura 4 (°C) | < 330 | < 330 | < 202 |
| Začetna temperatura 5 (°C) | < 367 | < 367 | < 219 |
| Začetna temperatura 6 (°C) | < 398 | < 398 | < 232 |
| Začetna temperatura 7 (°C) | < 423 | < 423 | < 244 |
| Začetna temperatura 8 (°C) | < 446 | < 446 | < 254 |
| Začetna temperatura 9 (°C) | < 465 | < 465 | < 262 |
| Začetna temperatura 10 (°C) | < 483 | < 483 | < 270 |
| Število ciklov | 1 | 1 | 1 |

Faza utekavanja 2, 10 zaustavitev s 100 km/h na 5 km/h pri 0,4 g pojemku in naraščajočih začetnih temperaturah:

Parameter

Sprednja os

Zadnja os

Kolutna zavora

Zadnja os

Bobnasta zavora

Število zaustavitev na cikel

10

10

10

Hitrost zavore (km/h)

100

100

100

Hitrost sprostitve (km/h)

< 5

< 5

< 5

Stopnja pojemka (g)

0,4

0,4

0,4

Najvišji tlak (kPa)

16 000

16 000

10 000

Začetna temperatura 1 (°C)

< 100

< 100

< 100

Začetna temperatura 2 (°C)

< 215

< 215

< 151

Začetna temperatura 3 (°C)

< 283

< 283

< 181

Začetna temperatura 4 (°C)

< 330

< 330

< 202

Začetna temperatura 5 (°C)

< 367

< 367

< 219

Začetna temperatura 6 (°C)

< 398

< 398

< 232

Začetna temperatura 7 (°C)

< 423

< 423

< 244

Začetna temperatura 8 (°C)

< 446

< 446

< 254

Začetna temperatura 9 (°C)

< 465

< 465

< 262

Začetna temperatura 10 (°C)

< 483

< 483

< 270

Število ciklov

1

1

1

| | Čas za ponovno vzpostavitev hitrosti, 18 zaviranj z 80 km/h na 30 km/h pri tlaku v vodu 3 000 kPa:








  Parameter | Sprednja os | Zadnja os
  Kolutna zavora | Zadnja os
  Bobnasta zavora |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Število zaustavitev na cikel | 18 | 18 | 18 |
| Hitrost zavore (km/h) | 80 | 80 | 80 |
| Hitrost sprostitve (km/h) | 30 | 30 | 30 |
| Tlak (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Začetna temperatura zavor (°C) | < 100 | < 100 | < 80 |
| Končna temperatura zavor (°C) | Odprto | Odprto | Odprto |
| Število ciklov | 1 | 1 | 1 |

Čas za ponovno vzpostavitev hitrosti, 18 zaviranj z 80 km/h na 30 km/h pri tlaku v vodu 3 000 kPa:

Parameter

Sprednja os

Zadnja os

Kolutna zavora

Zadnja os

Bobnasta zavora

Število zaustavitev na cikel

18

18

18

Hitrost zavore (km/h)

80

80

80

Hitrost sprostitve (km/h)

30

30

30

Tlak (kPa)

3 000

3 000

3 000

Začetna temperatura zavor (°C)

< 100

< 100

< 80

Končna temperatura zavor (°C)

Odprto

Odprto

Odprto

Število ciklov

1

1

1

2.2.2.4   Opravi se pet zaviranj pri hitrosti z 80 km/h na 0 km/h pri tlaku v vodu 4 MPa in začetni temperaturi 100 °C za vsako zaustavitev. Pet zaporednih neenakih rezultatov mora biti v mejah dopustnega odstopanja 0,6 m/s2 od povprečnega polnega pojemka.

Če ta zahteva ni izpolnjena, je treba prvi del postopka utekavanja „Faza utekavanja 1“ ponoviti, dokler ni dosežena zahtevana stabilnost učinkovitosti.

2.2.2.5   Dovoljena je uporaba hlajenja z zrakom. Hitrost dotoka zraka med zaviranjem na zavoro mora biti:

vair = 0,33 v

pri čemer je:

v = preskusna hitrost vozila ob začetku zaviranja.

2.2.3   Preskus enakovredne učinkovitosti pri zaviranju s hladnimi zavorami

Učinkovitost sklopa nadomestnih zavornih oblog pri zaviranju s hladnimi zavorami se primerja z učinkovitostjo sklopa originalnih zavornih oblog tako, da se primerja rezultate preskusov, in sicer na naslednji način.

2.2.3.1   Pri začetni hitrosti 80 km/h za M1 in N1 ter 60 km/h za M2 in pri temperaturi zavor ≤ 100 °C se na začetku vsake uporabe zavore vsaj šestkrat pritisne na zavoro s postopnim povečevanjem tlaka v vodu do povprečnega polnega pojemka 6 m/s2.

2.2.3.2   Tlak v vodu in povprečni polni pojemek se zabeležita in prikažeta grafično za vsako uporabo zavore in določi se tlak v vodu, ki je potreben, da se doseže pojemek 5 m/s2.

2.2.3.3   Šteje se, da je sklop nadomestnih zavornih oblog po učinkovitosti primerljiv s sklopom originalnih zavornih oblog, če so doseženi povprečni polni pojemki ob enakem pritisku na stopalko ali tlaku v vodu v zgornjih dveh tretjinah nastale krivulje v mejah ± 15 odstotkov pojemkov, ki se jih doseže s sklopom originalnih zavornih oblog.

2.2.4   Preskus občutljivosti na hitrost

2.2.4.1   Pri tlaku v vodu, ki ga določa odstavek 2.2.3.2, in pri začetni temperaturi zavore ≤ 100 °C se trikrat pritisne na zavoro pri začetni vrtilni hitrosti, ki ustreza linearnim hitrostim vozila:

| (a) | 75 km/h, 120 km/h in 160 km/h, kjer vmax presega 150 km/h. |
| --- | --- |

(a)

75 km/h, 120 km/h in 160 km/h, kjer vmax presega 150 km/h.

2.2.4.2   Izračuna se povprečje rezultatov za vsako skupino treh pritiskov, hitrost glede na ustrezen povprečni polni pojemek pa se prikaže grafično.

2.2.4.3   Povprečni polni pojemki, zabeleženi za višje hitrosti, morajo biti v okviru ± 15 odstotkov tistih, ki so zabeleženi pri najnižji hitrosti.

---

(1)  Za zavorne sisteme, ki niso hidravlični, se uporabi enakovredna vhodna vrednost.

---

PRILOGA 4

Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog in zavornih oblog bobnaste zavore za vozila kategorij M3, N2 in N3

1.   Preskus na vozilu

1.1   Preskusno vozilo

Vozilo, ki je predstavnik tipa oziroma tipov, za katere se vloži vloga za homologacijo sklopov nadomestnih zavornih oblog oziroma zavorne obloge bobnaste zavore, mora biti opremljeno s tistim tipom sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma zavornih oblog bobnaste zavore, za katerega se vloži vloga za podelitev homologacije, in mora biti skladno z zahtevami Pravilnika št. 13 opremljeno z merilniki za preskušanje zaviranja.

Zavorne obloge, ki se preskušajo, morajo biti nameščene na ustrezne zavore in se, dokler se ne določi postopka utekavanja, utekajo po navodilih proizvajalca po dogovoru z organom za tehnično preskušanje.

1.2   Preskusi in zahteve

1.2.1   Skladnost s Pravilnikom št. 13

1.2.1.1   Zavorni sistem vozila se preverja skladno z zahtevami za ustrezno kategorijo vozila (M3, N2 ali N3) iz odstavkov 1 in 2 Priloge 4 k Pravilniku št. 13. Veljajo naslednje zahteve oziroma preskusi:

| 1.2.1.1.1 | Sistem delovne zavore






  1.2.1.1.1.1 | Preskus tipa 0 z odklopljenim motorjem in obremenjenim vozilom |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.1

Sistem delovne zavore

1.2.1.1.1.1

Preskus tipa 0 z odklopljenim motorjem in obremenjenim vozilom

| 1.2.1.1.1.2 | Preskus tipa 0 s priklopljenim motorjem, z neobremenjenim in obremenjenim vozilom v skladu z odstavkoma 1.4.3.1 (preskus stabilnosti) in 1.4.3.2 (samo preskus pri začetni hitrosti v = 0,8 vmax) Priloge 4 k Pravilniku št. 13. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.2

Preskus tipa 0 s priklopljenim motorjem, z neobremenjenim in obremenjenim vozilom v skladu z odstavkoma 1.4.3.1 (preskus stabilnosti) in 1.4.3.2 (samo preskus pri začetni hitrosti v = 0,8 vmax) Priloge 4 k Pravilniku št. 13.

| 1.2.1.1.1.3 | Preskus tipa I v skladu z odstavkoma 1.5.1 in 1.5.3 Priloge 4 k Pravilniku št. 13. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.3

Preskus tipa I v skladu z odstavkoma 1.5.1 in 1.5.3 Priloge 4 k Pravilniku št. 13.

| 1.2.1.1.1.4 | Preskus tipa II
  Obremenjeno vozilo se preskuša tako, da je zavorna energija enaka vrednosti, zabeleženi v istem času pri obremenjenem vozilu, ki vozi s povprečno hitrostjo 30 km/h po 2,5-odstotnem klancu navzdol na razdalji 6 km pri izklopljeni prestavi, tako da energijo pri zaviranju prevzamejo samo delovne zavore. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.4

Preskus tipa II

Obremenjeno vozilo se preskuša tako, da je zavorna energija enaka vrednosti, zabeleženi v istem času pri obremenjenem vozilu, ki vozi s povprečno hitrostjo 30 km/h po 2,5-odstotnem klancu navzdol na razdalji 6 km pri izklopljeni prestavi, tako da energijo pri zaviranju prevzamejo samo delovne zavore.

| 1.2.1.1.2 | Pomožni zavorni sistem






  1.2.1.1.2.1 | Preskus tipa 0 z odklopljenim motorjem, z obremenjenim vozilom (ta preskus se lahko opusti, če je zajet v preskusih po odstavku 1.2.2 te priloge). |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.2

Pomožni zavorni sistem

1.2.1.1.2.1

Preskus tipa 0 z odklopljenim motorjem, z obremenjenim vozilom (ta preskus se lahko opusti, če je zajet v preskusih po odstavku 1.2.2 te priloge).

| 1.2.1.1.3 | Parkirni zavorni sistem
  (Velja samo v primeru, ko se zavore, za katere se vloži vloga za homologacijo zavornih oblog, uporabljajo za parkiranje).






  1.2.1.1.3.1 | Preskus na naklonu navzdol vsaj 18 odstotkov z obremenjenim vozilom |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.3

Parkirni zavorni sistem

(Velja samo v primeru, ko se zavore, za katere se vloži vloga za homologacijo zavornih oblog, uporabljajo za parkiranje).

1.2.1.1.3.1

Preskus na naklonu navzdol vsaj 18 odstotkov z obremenjenim vozilom

1.2.1.2   Vozilo mora izpolnjevati vse ustrezne zahteve iz odstavka 2 Priloge 4 k Pravilniku št. 13, kot je določeno za to kategorijo vozil.

1.2.2   Dodatne zahteve (z ločenim zaviranjem posameznih osi)

Za navedene preskuse se vozilo popolnoma obremeni in zavore se uporabi vedno pri odklopljenem motorju in na ravni cesti.

Sistem za upravljanje delovne zavore vozila mora biti opremljen z napravo za ločevanje zavore prednje osi od zavore zadnje osi, tako da se lahko obe uporabljata neodvisno ena od druge.

V primeru vloge za odobritev sklopa zavornih oblog oziroma zavorne obloge bobnaste zavore za zavore prednje osi je treba delovanje zavor zadnje osi za ves čas preskusa odklopiti.

V primeru vloge za odobritev sklopa zavornih oblog oziroma zavorne obloge bobnaste zavore za zavore zadnje osi je treba delovanje zavor prednje osi za ves čas preskusa odklopiti.

1.2.2.1   Preskus enakovredne učinkovitosti pri zaviranju s hladnimi zavorami

Učinkovitost sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore pri zaviranju s hladnimi zavorami se primerja z učinkovitostjo sklopa originalnih zavornih oblog oziroma originalne zavorne obloge bobnaste zavore tako, da se primerja rezultate preskusov, in sicer na naslednji način.

| 1.2.2.1.1 | Zavore se uporabijo vsaj šestkrat s postopnim povečevanjem pritiska na stopalko ali tlaka v vodu, dokler kolesa ne blokirajo oziroma do povprečnega polnega pojemka 3,5 m/s2 ali do največjega dovoljenega pritiska na stopalko ali do najvišjega tlaka v vodu z začetne hitrosti 45 km/h in pri temperaturi zavor ≤ 100 °C na začetku vsake uporabe zavore. |
| --- | --- |

1.2.2.1.1

Zavore se uporabijo vsaj šestkrat s postopnim povečevanjem pritiska na stopalko ali tlaka v vodu, dokler kolesa ne blokirajo oziroma do povprečnega polnega pojemka 3,5 m/s2 ali do največjega dovoljenega pritiska na stopalko ali do najvišjega tlaka v vodu z začetne hitrosti 45 km/h in pri temperaturi zavor ≤ 100 °C na začetku vsake uporabe zavore.

| 1.2.2.1.2 | Pritisk na stopalko oziroma tlak v delovnem vodu in povprečni polni pojemek se zabeležita in prikažeta grafično za vsako uporabo zavore, določi se tudi pritisk na stopalko, ki je potreben, da se doseže (če je mogoče) povprečni polni pojemek 3 m/s2. Če te vrednosti ni mogoče doseči, se izmenično določi pritisk na stopalko ali tlak v delovnem vodu, ki sta potrebna, da se doseže največji pojemek. |
| --- | --- |

1.2.2.1.2

Pritisk na stopalko oziroma tlak v delovnem vodu in povprečni polni pojemek se zabeležita in prikažeta grafično za vsako uporabo zavore, določi se tudi pritisk na stopalko, ki je potreben, da se doseže (če je mogoče) povprečni polni pojemek 3 m/s2. Če te vrednosti ni mogoče doseči, se izmenično določi pritisk na stopalko ali tlak v delovnem vodu, ki sta potrebna, da se doseže največji pojemek.

| 1.2.2.1.3 | Šteje se, da je sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore po učinkovitosti primerljiv s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore, če so doseženi povprečni polni pojemki ob enakem pritisku na stopalko ali tlaku v vodu v zgornjih dveh tretjinah nastale krivulje v mejah ± 15 odstotkov pojemkov, ki se jih doseže s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore. |
| --- | --- |

1.2.2.1.3

Šteje se, da je sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore po učinkovitosti primerljiv s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore, če so doseženi povprečni polni pojemki ob enakem pritisku na stopalko ali tlaku v vodu v zgornjih dveh tretjinah nastale krivulje v mejah ± 15 odstotkov pojemkov, ki se jih doseže s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore.

1.2.2.2   Preskus občutljivosti na hitrost

| 1.2.2.2.1 | Na stopalko se pritisne z močjo iz odstavka 1.2.2.1.2 te priloge pri začetni temperaturi zavore ≤ 100 °C, nato se trikrat pritisne na zavoro pri vsaki od naslednjih hitrosti: | 40 km/h na 20 km/h, |
| --- | --- | --- |

1.2.2.2.1

Na stopalko se pritisne z močjo iz odstavka 1.2.2.1.2 te priloge pri začetni temperaturi zavore ≤ 100 °C, nato se trikrat pritisne na zavoro pri vsaki od naslednjih hitrosti:

40 km/h na 20 km/h,

| | 60 km/h na 40 km/h in |
| --- | --- |

60 km/h na 40 km/h in

| | 80 km/h na 60 km/h (če je vmax ≥ 90 km/h). |
| --- | --- |

80 km/h na 60 km/h (če je vmax ≥ 90 km/h).

| 1.2.2.2.2 | Izračuna se povprečje rezultatov za vsako skupino treh pritiskov, hitrost glede na ustrezen povprečni polni pojemek pa se prikaže grafično. |
| --- | --- |

1.2.2.2.2

Izračuna se povprečje rezultatov za vsako skupino treh pritiskov, hitrost glede na ustrezen povprečni polni pojemek pa se prikaže grafično.

| 1.2.2.2.3 | Povprečni polni pojemki, zabeleženi za višje hitrosti, morajo biti v okviru ± 25 odstotkov tistih, ki so zabeleženi pri najnižji hitrosti. |
| --- | --- |

1.2.2.2.3

Povprečni polni pojemki, zabeleženi za višje hitrosti, morajo biti v okviru ± 25 odstotkov tistih, ki so zabeleženi pri najnižji hitrosti.

2.   Preskusi na vztrajnostnem dinamometru

2.1   Preskusna oprema

Za namene preskusov mora biti vztrajnostni dinamometer opremljen z zadevno zavoro vozila. Dinamometer mora biti opremljen z merilniki za zvezno beleženje števila vrtljajev, zavornega navora, tlaka v vodu, števila vrtljajev po aktiviranju zavore, zavornega časa in temperature zavornega koluta.

2.1.1   Preskusni pogoji

| 2.1.1.1 | Vrtilna masa dinamometra mora ustrezati polovici 0,55 deleža največje mase vozila na os in kotalnemu polmeru največje pnevmatike, ki je dovoljena za ta tip oziroma tipe vozila. |
| --- | --- |

2.1.1.1

Vrtilna masa dinamometra mora ustrezati polovici 0,55 deleža največje mase vozila na os in kotalnemu polmeru največje pnevmatike, ki je dovoljena za ta tip oziroma tipe vozila.

| 2.1.1.2 | Začetna vrtilna hitrost vztrajnostnega dinamometra mora ustrezati linearni hitrosti vozila, kot je navedeno v odstavkih spodaj, in je odvisna od srednje vrednosti dinamičnih polmerov največjih in najmanjših pnevmatik, ki so odobrene za to vozilo oziroma vozila. |
| --- | --- |

2.1.1.2

Začetna vrtilna hitrost vztrajnostnega dinamometra mora ustrezati linearni hitrosti vozila, kot je navedeno v odstavkih spodaj, in je odvisna od srednje vrednosti dinamičnih polmerov največjih in najmanjših pnevmatik, ki so odobrene za to vozilo oziroma vozila.

| 2.1.1.3 | Sklopi zavornih oblog oziroma zavorne obloge bobnaste zavore, ki so v postopku preskusa, morajo biti nameščene na zavore in se, dokler se ne določi postopek utekavanja, utekajo po navodilih proizvajalca po dogovoru z organom za tehnično preskušanje. |
| --- | --- |

2.1.1.3

Sklopi zavornih oblog oziroma zavorne obloge bobnaste zavore, ki so v postopku preskusa, morajo biti nameščene na zavore in se, dokler se ne določi postopek utekavanja, utekajo po navodilih proizvajalca po dogovoru z organom za tehnično preskušanje.

| 2.1.1.4 | Če se uporablja hlajenje z zrakom, mora biti hitrost dotoka zraka na zavoro:
  vair = 0,33 v
  pri čemer je:
  v = preskusna hitrost vozila ob začetku zaviranja. |
| --- | --- |

2.1.1.4

Če se uporablja hlajenje z zrakom, mora biti hitrost dotoka zraka na zavoro:

vair = 0,33 v

pri čemer je:

v = preskusna hitrost vozila ob začetku zaviranja.

| 2.1.1.5 | Valj za aktiviranje, ki je nameščen na zavoro, mora biti najmanjše velikosti, ki je odobrena za ta tip oziroma tipe vozila. |
| --- | --- |

2.1.1.5

Valj za aktiviranje, ki je nameščen na zavoro, mora biti najmanjše velikosti, ki je odobrena za ta tip oziroma tipe vozila.

2.2   Preskusi in zahteve

2.2.1   Preskusi, ki izhajajo iz Pravilnika št. 13

2.2.1.1   Preskus tipa 0

Od začetne hitrosti 60 km/h pri temperaturi zavor ≤ 100 °C se na začetku vsake uporabe zavore vsaj šestkrat pritisne na zavoro s postopnim povečevanjem tlaka v vodu do tlaka v vodu, ki ga zavorni sistem tipa oziroma tipov vozila stalno zagotavlja (npr. vklopni tlak kompresorja). Povprečni polni pojemek mora biti vsaj 5 m/s2.

2.2.1.2   Preskus tipa 0, zavorni učinek pri visokih hitrostih

Pri hitrosti 100 km/h in temperaturi zavor ≤ 100 °C se na začetku vsake uporabe zavore trikrat pritisne na zavoro, če gre za homologacijo vozil kategorije N2, in pri hitrosti 90 km/h, če gre za homologacijo vozil kategorij M3 in N3, pri čemer se uporabi zagotovljen tlak v vodu, kakor je opredeljen v odstavku 2.2.1.1. Povprečna vrednost doseženih polnih pojemkov vseh treh pritiskov mora biti najmanj 4 m/s2.

2.2.1.3   Preskus tipa I

2.2.1.3.1   Postopek segrevanja

Pri v1 = 60 km/h in v2 = 30 km/h in času cikla 60 s ter temperaturi zavor pri prvi uporabi ≤ 100 °C se dvajsetkrat zaporedoma pritisne na zavoro. Tlak v vodu ustreza pojemku 3 m/s2 pri prvi uporabi in mora pri vseh nadaljnjih uporabah ostati nespremenjen.

2.2.1.3.2   Zavorni učinek pri zaviranju s segretimi zavorami

Po postopku segrevanja se izmeri zavorni učinek pri segretih zavorah pod pogoji iz odstavka 2.2.1.1 zgoraj, pri čemer se uporablja zagotovljen tlak v vodu, kakor je opredeljen v odstavku 2.2.1.1 (temperaturni pogoji so lahko drugačni). Povprečni polni pojemek, ki se doseže pri segretih zavorah, ne sme biti manjši od 60 odstotkov vrednosti, ki se jo doseže s hladnimi zavorami, ali 4 m/s2.

2.2.1.3.3   Čas za ponovno vzpostavitev hitrosti

120 s po zaviranju s segretimi zavorami se z začetne hitrosti 60 km/h izvede pet polnih zaustavitev pri tlaku v vodu iz odstavka 2.2.1.3.1. zgoraj in z najmanj dvominutnimi presledki. Na začetku pete uporabe mora biti temperatura zavor ≤ 100 °C, doseženi povprečni polni pojemek pa je ± 10 odstotkov pojemka, izračunanega iz razmerja tlak v vodu/pojemek preskusa tipa 0 pri 60 km/h.

2.2.1.4   Preskus tipa II

2.2.1.4.1   Postopek segrevanja

Zavore se segrevajo s stalnim zavornim navorom, ki ustreza pojemku 0,15 m/s2 pri nespremenjeni hitrosti 30 km/h v obdobju 12 minut.

2.2.1.4.2   Zavorni učinek pri zaviranju s segretimi zavorami

Po postopku segrevanja se izmeri zavorni učinek pri segretih zavorah pod pogoji iz odstavka 2.2.1.1 zgoraj, pri čemer se uporablja zagotovljen tlak v vodu, kakor je opredeljen v odstavku 2.2.1.1 (temperaturni pogoji so lahko drugačni). Povprečni polni pojemek, ki se doseže pri segretih zavorah, ne sme biti manjši od 3,75 m/s2.

2.2.1.5   Statični preskus učinkovitosti parkirne zavore

| 2.2.1.5.1 | Za celotno območje uporab se določi najneugodnejša vhodna sila na zavoro, največja masa vozila, ki jo je treba zavreti z eno osjo, in polmer pnevmatik. |
| --- | --- |

2.2.1.5.1

Za celotno območje uporab se določi najneugodnejša vhodna sila na zavoro, največja masa vozila, ki jo je treba zavreti z eno osjo, in polmer pnevmatik.

| 2.2.1.5.2 | Zavoro se uporabi z vhodno silo iz odstavka 2.2.1.5.1 zgoraj. |
| --- | --- |

2.2.1.5.2

Zavoro se uporabi z vhodno silo iz odstavka 2.2.1.5.1 zgoraj.

| 2.2.1.5.3 | Na gred dinamometra se deluje s počasi naraščajočim navorom, da se boben oziroma kolut zavrti. Ko se gred dinamometra začne premikati, se izmeri izhodni navor na zavori in s pomočjo polmera pnevmatik, kakor je določeno v odstavku 2.2.1.5.1, se izračuna ustrezna zavorna sila osi. |
| --- | --- |

2.2.1.5.3

Na gred dinamometra se deluje s počasi naraščajočim navorom, da se boben oziroma kolut zavrti. Ko se gred dinamometra začne premikati, se izmeri izhodni navor na zavori in s pomočjo polmera pnevmatik, kakor je določeno v odstavku 2.2.1.5.1, se izračuna ustrezna zavorna sila osi.

| 2.2.1.5.4 | Če se zavorno silo, izmerjeno v skladu z odstavkom 2.2.1.5.3, deli s polovico mase vozila v skladu z odstavkom 2.2.1.5.1, mora biti dobljeni koeficient najmanj 0,18. |
| --- | --- |

2.2.1.5.4

Če se zavorno silo, izmerjeno v skladu z odstavkom 2.2.1.5.3, deli s polovico mase vozila v skladu z odstavkom 2.2.1.5.1, mora biti dobljeni koeficient najmanj 0,18.

2.2.2   Preskus enakovredne učinkovitosti pri zaviranju s hladnimi zavorami

Učinkovitost sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore pri zaviranju s hladnimi zavorami se primerja z učinkovitostjo originalnih zavornih oblog oziroma originalne zavorne obloge bobnaste zavore tako, da se primerja rezultate preskusa tipa 0 v skladu z odstavkom 2.2.1.1.

2.2.2.1   Preskus tipa 0 iz odstavka 2.2.1.1 se izvaja z eno garnituro sklopa originalnih zavornih oblog oziroma originalne zavorne obloge bobnaste zavore.

2.2.2.2   Šteje se, da je sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore po učinkovitosti primerljiv s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore, če so doseženi povprečni polni pojemki ob enakem tlaku v vodu v zgornjih dveh tretjinah nastale krivulje v mejah ± 15 odstotkov pojemkov, ki se jih doseže s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore.

2.2.3   Preskus občutljivosti na hitrost

| 2.2.3.1 | Pri zagotovljenem tlaku v vodu v skladu z odstavkom 2.2.1.1 in pri začetni temperaturi zavore ≤ 100 °C se trikrat pritisne na zavoro pri vsaki od naslednjih hitrosti: | 60 km/h na 30 km/h, |
| --- | --- | --- |

2.2.3.1

Pri zagotovljenem tlaku v vodu v skladu z odstavkom 2.2.1.1 in pri začetni temperaturi zavore ≤ 100 °C se trikrat pritisne na zavoro pri vsaki od naslednjih hitrosti:

60 km/h na 30 km/h,

| | 80 km/h na 60 km/h in |
| --- | --- |

80 km/h na 60 km/h in

| | 110 km/h na 80 km/h (če je vmax ≥ 90 km/h). |
| --- | --- |

110 km/h na 80 km/h (če je vmax ≥ 90 km/h).

| 2.2.3.2 | Izračuna se povprečje rezultatov za vsako skupino treh pritiskov, hitrost glede na ustrezen povprečni polni pojemek pa se prikaže grafično. |
| --- | --- |

2.2.3.2

Izračuna se povprečje rezultatov za vsako skupino treh pritiskov, hitrost glede na ustrezen povprečni polni pojemek pa se prikaže grafično.

| 2.2.3.3 | Povprečni polni pojemki, zabeleženi za višje hitrosti, morajo biti v okviru ± 25 odstotkov tistih, ki so zabeleženi pri najnižji hitrosti. |
| --- | --- |

2.2.3.3

Povprečni polni pojemki, zabeleženi za višje hitrosti, morajo biti v okviru ± 25 odstotkov tistih, ki so zabeleženi pri najnižji hitrosti.

---

PRILOGA 5

Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorij O1 in O2

1.   Splošno

Preskusni postopek, opisan v tej prilogi, temelji na preskusu z vztrajnostnim dinamometrom. Preskuse se lahko izvaja tudi na preskusnem vozilu ali na kotalni preskusni napravi, če se ustvari enake preskusne pogoje in če so izračunani parametri takšni kot pri preskusu z vztrajnostnim dinamometrom.

2.   Preskusna oprema

Za namene preskusov mora biti vztrajnostni dinamometer opremljen z zadevno zavoro vozila. Dinamometer mora biti opremljen z merilniki za zvezno beleženje števila vrtljajev, zavornega navora, tlaka v vodu ali sile za aktiviranje zavor, števila vrtljajev po aktiviranju zavore, zavornega časa in temperature zavornega koluta.

2.1   Preskusni pogoji

2.1.1   Vrtilna masa dinamometra mora ustrezati polovici deleža največje tehnično dovoljene mase vozila na ustrezni osi in kotalnemu polmeru največje pnevmatike, ki je dovoljena za ta tip oziroma tipe vozila.

2.1.2   Začetna vrtilna hitrost vztrajnostnega dinamometra mora ustrezati linearni hitrosti vozila, kot je navedeno v odstavku 3.1 te priloge, in je odvisna od dinamičnega polmera najmanjše pnevmatike, ki je odobrena za ta tip oziroma tipe vozila.

2.1.3   Zavorne obloge, ki se preskušajo, morajo biti nameščene na ustrezne zavore in se, dokler se ne določi postopek utekavanja, utekajo po navodilih proizvajalca po dogovoru z organom za tehnično preskušanje.

2.1.4   Če se uporablja hlajenje z zrakom, mora biti hitrost dotoka zraka na zavoro:

vair = 0,33 v

pri čemer je:

v = preskusna hitrost vozila ob začetku zaviranja.

2.1.5   Na zavori nameščena naprava za aktivacijo zavor mora ustrezati inštalaciji na vozilu.

3.   Preskusi in zahteve

3.1   Preskus tipa 0

Od začetne hitrosti 60 km/h pri temperaturi zavor ≤ 100 °C se na začetku vsake uporabe zavore vsaj šestkrat zaporedoma pritisne na zavoro s postopnim povečevanjem tlaka v vodu ali sile, potrebne za vključitev zavore, do najvišjega tlaka v vodu ali do pojemka 6 m/s2. Zadnje aktiviranje zavore se ponovi pri začetni hitrosti 40 km/h.

3.2   Preskus tipa I

3.2.1   Postopek segrevanja

Zavora se segreva pri trajnem zaviranju skladno z zahtevami iz odstavka 1.5.2 Priloge 4 k Pravilniku št. 13, pri čemer je na začetku temperatura zavornega koluta ≤ 100 °C.

3.2.2   Zavorni učinek pri zaviranju s segretimi zavorami

Po postopku segrevanja se izmeri zavorni učinek pri segretih zavorah z začetne hitrosti 40 km/h pod pogoji iz odstavka 3.2.1 zgoraj, pri čemer se uporablja enak tlak v vodu ali enako silo, ki je potrebna za aktivacijo zavore (temperaturni pogoji so lahko drugačni). Povprečni polni pojemek, ki se doseže pri segretih zavorah, ne sme biti manjši od 60 odstotkov vrednosti, ki se jo doseže s hladnimi zavorami, ali 3,5 m/s2.

3.3   Preskus enakovredne učinkovitosti pri zaviranju s hladnimi zavorami

Učinkovitost sklopa nadomestnih zavornih oblog pri zaviranju s hladnimi zavorami se primerja z učinkovitostjo sklopa originalnih zavornih oblog tako, da se primerja rezultate preskusa tipa 0, kot je opisano v odstavku 3.1.

3.3.1   Preskus tipa 0, kot je predpisan v odstavku 3.1, se izvaja z eno garnituro sklopa originalnih zavornih oblog.

3.3.2   Šteje se, da je sklop nadomestnih zavornih oblog po učinkovitosti primerljiv s sklopom originalnih zavornih oblog, če so doseženi povprečni polni pojemki ob enakem pritisku na stopalko ali tlaku v vodu v zgornjih dveh tretjinah nastale krivulje v mejah ± 15 odstotkov pojemkov, ki se jih doseže s sklopom originalnih zavornih oblog.

---

PRILOGA 6

Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog in zavornih oblog bobnaste zavore za vozila kategorij O3 in O4

1.   Preskusni pogoji

Preskuse, predpisane v tej prilogi, se lahko izvaja tudi na preskusnem vozilu ali vztrajnostnem dinamometru ali na kotalni preskusni napravi pod enakimi pogoji, kot so navedeni v odstavkih 3.1 do 3.4 Dodatka 2 k Prilogi 11 k Pravilniku št. 13.

Zavorne obloge, ki so v postopku preskusa, morajo biti nameščene na ustrezne zavore in se, dokler se ne določi postopek utekavanja, utekajo po navodilih proizvajalca po dogovoru z organom za tehnično preskušanje.

2.   Preskusi in zahteve

2.1   Skladnost s Prilogo 11 k Pravilniku št. 13

Zavore se preverja skladno z zahtevami iz odstavka 3.5 Dodatka 2 k Prilogi 11 k Pravilniku št. 13.

| 2.1.1 | O rezultatih se poroča v obliki, ki je skladna z Dodatkom 3 k Prilogi 11 k Pravilniku št. 13. |
| --- | --- |

2.1.1

O rezultatih se poroča v obliki, ki je skladna z Dodatkom 3 k Prilogi 11 k Pravilniku št. 13.

| 2.1.2 | Te rezultate je treba primerjati z rezultati, pridobljenimi s sklopi originalnih zavornih oblog oziroma originalno zavorno oblogo bobnaste zavore pod enakimi pogoji. |
| --- | --- |

2.1.2

Te rezultate je treba primerjati z rezultati, pridobljenimi s sklopi originalnih zavornih oblog oziroma originalno zavorno oblogo bobnaste zavore pod enakimi pogoji.

| 2.1.3 | Doseženi zavorni učinek pri zaviranju s segretimi zavorami pri enakem vhodnem navoru sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore pri preskusu tipa I ali preskusu tipa III (tisti, ki se uporablja) mora biti:






  (a) | enak ali večji od zavornega učinka pri zaviranju s segretimi zavorami sklopa originalnih zavornih oblog oziroma originalne zavorne obloge bobnaste zavore, ali |
| --- | --- | --- |

2.1.3

Doseženi zavorni učinek pri zaviranju s segretimi zavorami pri enakem vhodnem navoru sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore pri preskusu tipa I ali preskusu tipa III (tisti, ki se uporablja) mora biti:

(a)

enak ali večji od zavornega učinka pri zaviranju s segretimi zavorami sklopa originalnih zavornih oblog oziroma originalne zavorne obloge bobnaste zavore, ali

| (b) | vsaj 90 odstotkov učinkovitosti pri zaviranju s hladnimi zavorami sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore. |
| --- | --- |

(b)

vsaj 90 odstotkov učinkovitosti pri zaviranju s hladnimi zavorami sklopa nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore.

Ustrezni hod bata zavornega valja ne sme biti ≥ 110 odstotkom vrednosti, dosežene s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore in ne sme preseči vrednosti sp, kakor je opredeljena v odstavku 2 Dodatka 2 k Prilogi 11 k Pravilniku št. 13. Če je bil sklop originalnih zavornih oblog ali zavorna obloga bobnaste zavore preverjen glede zahtev preskusa tipa II, se za sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma za zavorno oblogo bobnaste zavore uporabljajo minimalne zahteve odstavka 1.7.2 Priloge 4 k Pravilniku št. 13 (preskus tipa III).

2.2   Preskus enakovredne učinkovitosti pri zaviranju s hladnimi zavorami (tip 0)

| 2.2.1 | Pod pogoji odstavka 1 te priloge ter pri začetni hitrosti 60 km/h in temperaturi zavor ≤ 100 °C se šestkrat pritisne na zavoro s postopnim povečevanjem pritiska na stopalko ali tlaka v vodu do 6,5 bara ali do pojemka 6 m/s2. |
| --- | --- |

2.2.1

Pod pogoji odstavka 1 te priloge ter pri začetni hitrosti 60 km/h in temperaturi zavor ≤ 100 °C se šestkrat pritisne na zavoro s postopnim povečevanjem pritiska na stopalko ali tlaka v vodu do 6,5 bara ali do pojemka 6 m/s2.

| 2.2.2 | Pritisk na stopalko oziroma tlak v vodu in povprečni zavorni navor ali povprečni polni pojemek se zabeležita in prikažeta grafično za vsako uporabo zavore. |
| --- | --- |

2.2.2

Pritisk na stopalko oziroma tlak v vodu in povprečni zavorni navor ali povprečni polni pojemek se zabeležita in prikažeta grafično za vsako uporabo zavore.

| 2.2.3 | Te rezultate se primerja z rezultati, pridobljenimi s sklopi originalnih zavornih oblog oziroma originalno zavorno obloga bobnaste zavore pod enakimi pogoji. |
| --- | --- |

2.2.3

Te rezultate se primerja z rezultati, pridobljenimi s sklopi originalnih zavornih oblog oziroma originalno zavorno obloga bobnaste zavore pod enakimi pogoji.

| 2.2.4 | Šteje se, da je sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore po učinkovitosti primerljiv s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore, če so doseženi povprečni polni pojemki ob enaki vhodni sili ali tlaku v vodu v zgornjih dveh tretjinah nastale krivulje v mejah od – 5 do + 15 odstotkov pojemkov, ki se jih doseže s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore. |
| --- | --- |

2.2.4

Šteje se, da je sklop nadomestnih zavornih oblog oziroma nadomestna zavorna obloga bobnaste zavore po učinkovitosti primerljiv s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore, če so doseženi povprečni polni pojemki ob enaki vhodni sili ali tlaku v vodu v zgornjih dveh tretjinah nastale krivulje v mejah od – 5 do + 15 odstotkov pojemkov, ki se jih doseže s sklopom originalnih zavornih oblog oziroma z originalno zavorno oblogo bobnaste zavore.

---

PRILOGA 7

Zahteve za sklope nadomestnih zavornih oblog za vozila kategorije L

1.   Preskusni pogoji

1.1   Vozilo, ki je predstavnik tipa oziroma tipov, za katere se vloži vloga za homologacijo sklopov nadomestnih zavornih oblog, mora biti opremljeno s tipom sklopov zavornih oblog, za katerega se vloži vloga za homologacijo, in mora biti v skladu z zahtevami Pravilnika št. 78 opremljeno z merilniki za preskušanje zaviranja.

1.2   Sklopi zavornih oblog, ki se preskušajo, morajo biti nameščeni na ustrezne zavore in se, dokler se ne določi postopek utekavanja, utekajo po navodilih proizvajalca po dogovoru z organom za tehnično preskušanje.

1.3   Pri sklopih zavornih oblog za vozila s kombiniranim zavornim sistemom v smislu odstavka 2.9 Pravilnika št. 78 je treba preskusiti kombinacijo oziroma kombinacije sklopa zavornih oblog za prednjo in zadnjo os, ki so v postopku homologacije.

Kombinacija je lahko sestavljena iz sklopov nadomestnih zavornih oblog za obe osi in/ali iz sklopa nadomestnih zavornih oblog na eni osi in sklopa originalnih zavornih oblog na drugi osi.

2.   Preskusi in zahteve

2.1   Skladnost s Pravilnikom št. 78

2.1.1   Zavorni sistem vozila se preverja skladno z zahtevami za ustrezno kategorijo vozila (L1, L2, L3, L4 ali L5) iz odstavka 1 Priloge 3 k Pravilniku št. 78. Veljajo naslednje zahteve oziroma preskusi:

2.1.1.1   Preskus tipa 0 z odklopljenim motorjem

Preskus se izvede samo pri obremenjenem vozilu. Zavore se uporabijo vsaj šestkrat s postopnim povečevanjem pritiska na stopalko ali tlaka v vodu, dokler kolesa ne blokirajo oziroma do pojemka 6 m/s2 ali do največjega dovoljenega pritiska na stopalko.

2.1.1.2   Preskus tipa 0 s priklopljenim motorjem

Uporablja se samo za vozila kategorij L3, L4 in L5.

2.1.1.3   Preskus tipa 0 pri mokrih zavorah

Se ne uporablja za vozila kategorije L5 ali za bobnaste zavore ali za popolnoma zaprte kolutne zavore, na katerih se pri homologaciji po Pravilniku št. 78 ta preskus ne izvaja.

2.1.1.4   Preskus tipa I

Uporablja se samo za vozila kategorij L3, L4 in L5.

2.1.2   Vozilo mora izpolnjevati vse ustrezne zahteve iz odstavka 2 Priloge 3 k Pravilniku št. 78, kot je določeno za to kategorijo vozil.

2.2   Dodatne zahteve

2.2.1   Preskus enakovredne učinkovitosti pri zaviranju s hladnimi zavorami

Učinkovitost sklopa nadomestnih zavornih oblog pri zaviranju s hladnimi zavorami se primerja z učinkovitostjo sklopa originalnih zavornih oblog tako, da se primerja rezultate preskusa tipa 0, kot je opisano v odstavku 2.1.1.1.

2.2.1.1   Preskus tipa 0 iz odstavka 2.1.1.1 se izvaja z eno garnituro sklopa originalnih zavornih oblog.

2.2.1.2   Šteje se, da je sklop nadomestnih zavornih oblog po učinkovitosti primerljiv s sklopom originalnih zavornih oblog, če so doseženi povprečni polni pojemki ob enakem tlaku v vodu v zgornjih dveh tretjinah nastale krivulje v mejah ± 15 odstotkov pojemkov, ki se jih doseže s sklopom originalnih zavornih oblog.

2.2.2   Preskus občutljivosti na hitrost

Ta preskus se uporablja samo za vozila kategorij L3, L4 in L5 in se izvaja z obremenjenim vozilom, pod pogoji preskusa tipa 0 z odklopljenim motorjem. Uporabijo pa se drugačne preskusne hitrosti.

2.2.2.1   Iz rezultatov preskusa tipa 0, kakor je opisan v odstavku 2.1.1.1, se določi pritisk na stopalko ali tlak v vodu, ki ustreza najmanjšemu zahtevanemu povprečnemu polnemu pojemku za to kategorijo vozil.

2.2.2.2   S pritiskom na stopalko ali tlakom v vodu iz odstavka 2.2.2.1 in pri začetni temperaturi zavore ≤ 100 °C se trikrat pritisne na zavoro pri vsaki od naslednjih hitrosti:

40 km/h, 80 km/h in 120 km/h (če je vmax ≥ 130 km/h).

2.2.2.3   Izračuna se povprečje rezultatov za vsako skupino treh pritiskov, hitrost glede na ustrezen povprečni polni pojemek pa se prikaže grafično.

2.2.2.4   Povprečni polni pojemki, zabeleženi za višje hitrosti, morajo biti v okviru ± 15 odstotkov tistih, ki so zabeleženi pri najnižji hitrosti.

---

PRILOGA 8

Tehnični predpisi za sklope nadomestnih zavornih oblog, ki so predvidene za uporabo v ločenih sistemih parkirnih zavor, ki so neodvisni od sistema delovnih zavor vozila

1.   SKLADNOST S PRAVILNIKOM št. 13

Skladnost z zahtevami Pravilnika št. 13 se preveri s preskusom vozila.

1.1   Preskus na vozilu

Vozilo, ki je predstavnik tipa oziroma tipov, za katere se vloži vloga za homologacijo sklopa nadomestnih zavornih oblog, mora biti opremljeno s tistim tipom sklopov nadomestnih zavornih oblog, za katerega se vloži vloga za homologacijo, in mora biti skladno z zahtevami Pravilnika št. 13 opremljeno z merilniki za preskušanje zaviranja. Vozilo mora biti popolnoma obremenjeno. Zavorne obloge, ki se preskušajo, morajo biti nameščene na ustrezne zavore in ne smejo biti utečene.

1.2   Parkirni zavorni sistem se preveri glede na vse ustrezne zahteve iz odstavka 2.3 Priloge 4 k Pravilniku št. 13.

---

PRILOGA 9

UGOTAVLJANJE TORNEGA OBNAŠANJA ZAVORNIH OBLOG NA PRESKUSNIH NAPRAVAH

1.   UVOD

1.1   Vzorci tipa sklopa nadomestnih zavornih oblog se preskusijo na napravi, ki lahko ustvari preskusne pogoje in se na njih lahko izvaja preskusne postopke, opisane v tej prilogi.

1.2   Rezultati preskusa se ocenijo, da se ugotovi obnašanje vzorca nadomestnih zavornih oblog ob trenju.

1.3   Obnašanje vzorcev ob trenju se primerja, da se ugotovi skladnost s standardom, ki je predpisan za ta tip sklopa nadomestnih zavornih oblog.

2.   SKLOPI NADOMESTNIH ZAVORNIH OBLOG ZA VOZILA KATEGORIJ M1, M2, N1, O1, O2 IN L

2.1   Oprema

2.1.1   Naprava mora biti zasnovana tako, da se nanjo lahko namesti zavora v originalni velikosti, ki je podobna zavoram, nameščenim na os vozila, ki se uporablja v preskusu homologacije, kot je navedeno v odstavku 5 tega pravilnika.

2.1.2   Vrtilna hitrost koluta ali bobna mora biti 660 ± 10 1/min (1) brez obremenitve in ne sme biti nižja od 600 1/min pri polni obremenitvi.

2.1.3   Preskusni cikli in aktiviranja zavor morajo biti nastavljivi in samodejni.

2.1.4   Zabeležiti je treba izhodni navor ali zavorni tlak (postopek nespremenjenega navora) in temperaturo delovne površine.

2.1.5   Na voljo mora biti neposreden dovod hladilnega zraka za zavoro s pretokom 600 ± 60 m3/h.

2.2   Preskusni postopek

2.2.1   Priprava vzorca

Proizvajalčev postopek utekavanja zavornih oblog mora zagotoviti vsaj 80-odstoten stik s površino za sklope zavornih ploščic, ne da bi temperatura torne površine pri tem presegla 300 °C, in 70-odstoten stik s površino za glavne sklope zavornih čeljusti, ne da bi temperatura pri tem presegla 200 °C.

2.2.2   Postopek preskusa

Postopek preskusa zajema vrsto zaporednih zavornih ciklov, vsak od njih vsebuje X zavornih intervalov, pri čemer je zavora aktivirana 5 sekund, 10 sekund pa je sproščena.

Izmenično se lahko uporabljata naslednja postopka:

2.2.2.1   Postopek preskusa pri nespremenljivem tlaku

2.2.2.1.1   Sklopi zavornih ploščic

Hidravlični tlak p pod batom oziroma bati sedla kolutne zavore mora biti nespremenjen, določen po naslednji formuli:

Formula

| Md | = | 150 Nm pri Ak ≤ 18,1 cm2 |
| --- | --- | --- |
| Md | = | 300 Nm pri Ak > 18,1 cm2 |
| Ak | = | površina bata oziroma batov sedla kolutne zavore |
| rw | = | učinkovit polmer koluta |

Md

=

150 Nm pri Ak ≤ 18,1 cm2

Md

=

300 Nm pri Ak > 18,1 cm2

Ak

=

površina bata oziroma batov sedla kolutne zavore

rw

=

učinkovit polmer koluta

| Cikel | Število zaviranj X | Začetna temperatura zavornega koluta
  (°C) | Največja temperatura zavornega koluta
  (°C) | Prisilno hlajenje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 10 | ≤ 60 | odprto | ne |
| 2–6 | 5 × 10 | 100 | odprto (350) (2) | ne |
| 7 | 1 × 10 | 100 | odprto | da |

Cikel

Število zaviranj X

Začetna temperatura zavornega koluta

(°C)

Največja temperatura zavornega koluta

(°C)

Prisilno hlajenje

1

1 × 10

≤ 60

odprto

ne

2–6

5 × 10

100

odprto (350) (2)

ne

7

1 × 10

100

odprto

da

2.2.2.1.2   Sklopi zavorne čeljusti

Povprečni tlak na stiku delovne površine zavorne obloge mora biti 22 ± 6 N/cm2, izračunano za zavoro simpleks brez samoojačevalnega učinka.

| Cikel | Število zaviranj X | Začetna temperatura zavornega koluta
  (°C) | Največja temperatura zavornega koluta
  (°C) | Prisilno hlajenje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 10 | ≤ 60 | 200 | da |
| 2 | 1 × 10 | 100 | odprto | ne |
| 3 | 1 × 10 | 100 | 200 | da |
| 4 | 1 × 10 | 100 | odprto | ne |

Cikel

Število zaviranj X

Začetna temperatura zavornega koluta

(°C)

Največja temperatura zavornega koluta

(°C)

Prisilno hlajenje

1

1 × 10

≤ 60

200

da

2

1 × 10

100

odprto

ne

3

1 × 10

100

200

da

4

1 × 10

100

odprto

ne

2.2.2.2   Postopek preskusa pri nespremenjenem navoru

Ta postopek velja le za sklope zavornih ploščic. Zavorni navor mora biti v mejah ± 5 odstotkov nespremenjen in tako nastavljen, da zagotavlja najvišje temperature zavornega koluta, ki so navedene v spodnji tabeli.

| Cikel | Število zaviranj X | Začetna temperatura zavornega koluta
  (°C) | Največja temperatura zavornega koluta
  (°C) | Prisilno hlajenje |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 5 | ≤ 60 | 300–350 (200–250) (3) | ne |
| 2–4 | 3 × 5 | 100 | 300–350 (200–250) | ne |
| 5 | 1 × 10 | 100 | 500–600 (300–350) | ne |
| 6–9 | 4 × 5 | 100 | 300–350 (200–250) | ne |
| 10 | 1 × 10 | 100 | 500–600 (300–350) | ne |
| 11–13 | 3 × 5 | 100 | 300–350 (200–250) | ne |
| 14 | 1 × 5 | ≤ 60 | 300–350 (200–250) | ne |

Cikel

Število zaviranj X

Začetna temperatura zavornega koluta

(°C)

Največja temperatura zavornega koluta

(°C)

Prisilno hlajenje

1

1 × 5

≤ 60

300–350 (200–250) (3)

ne

2–4

3 × 5

100

300–350 (200–250)

ne

5

1 × 10

100

500–600 (300–350)

ne

6–9

4 × 5

100

300–350 (200–250)

ne

10

1 × 10

100

500–600 (300–350)

ne

11–13

3 × 5

100

300–350 (200–250)

ne

14

1 × 5

≤ 60

300–350 (200–250)

ne

2.3   Vrednotenje rezultatov preskusa

Torno obnašanje se ugotavlja na osnovi zavornega navora, ki se ga zabeleži na izbranih točkah v postopku preskusa. Kadar je faktor zaviranja nespremenjen, npr. pri kolutni zavori, se zavorni navor lahko preračuna v koeficient trenja.

2.3.1   Sklopi zavornih ploščic

2.3.1.1   Dejanski koeficient trenja (μop) je povprečje vrednosti, ki se zabeležijo med drugim in sedmim ciklom (postopek pri nespremenjenem tlaku) ali med cikli 2–4, 6–9 in 11–13 (postopek pri nespremenjenem navoru); pri čemer se meritve izvajajo eno sekundo po prvem aktiviranju zavore v vsakem ciklu.

2.3.1.2   Najvišji koeficient trenja (μmax) je najvišja vrednost, zabeležena med vsemi cikli.

2.3.1.3   Najnižji koeficient trenja (μmin) je najnižja vrednost, zabeležena med vsemi cikli.

2.3.2   Sklopi zavorne čeljusti

2.3.2.1   Povprečni navor (Mmean) je povprečje najvišjih in najnižjih vrednosti zavornega navora, zabeleženih med peto uporabo zavore v prvem in tretjem ciklu.

2.3.2.2   Navor pri vročih zavorah (Mhot) je najnižji zavorni navor, ki se razvije med drugim in četrtim ciklom. Če temperatura med temi cikli preseže 300 °C, se kot vrednost Mhot vzame vrednost pri 300 °C.

2.4   Merila sprejemljivosti

2.4.1   V vsaki vlogi za homologacijo tipa sklopa zavornih oblog je treba navesti:

| 2.4.1.1 | za sklope zavornih ploščic vrednosti za μop, μmin, μmax; |
| --- | --- |

2.4.1.1

za sklope zavornih ploščic vrednosti za μop, μmin, μmax;

| 2.4.1.2 | za sklope zavornih čeljusti vrednosti za Mmean in Mhot. |
| --- | --- |

2.4.1.2

za sklope zavornih čeljusti vrednosti za Mmean in Mhot.

2.4.2   Med proizvodnjo homologiranega tipa sklopa zavornih oblog morajo preskusni vzorci dokazati skladnost z vrednostmi iz odstavka 2.4.1 te priloge, in sicer z naslednjimi odstopanji:

| 2.4.2.1 | za zavorne ploščice kolutnih zavor: | μop ± 15 odstotkov zabeležene vrednosti |
| --- | --- | --- |

2.4.2.1

za zavorne ploščice kolutnih zavor:

μop ± 15 odstotkov zabeležene vrednosti

| | μmin ≥ zabeležene vrednosti |
| --- | --- |

μmin ≥ zabeležene vrednosti

| | μmax ≤ zabeležene vrednosti |
| --- | --- |

μmax ≤ zabeležene vrednosti

| 2.4.2.2 | za zavorne obloge simpleks bobnaste zavore | Mmean ± 20 odstotkov zabeležene vrednosti |
| --- | --- | --- |

2.4.2.2

za zavorne obloge simpleks bobnaste zavore

Mmean ± 20 odstotkov zabeležene vrednosti

| | Mhot ≥ zabeležene vrednosti |
| --- | --- |

Mhot ≥ zabeležene vrednosti

3.   SKLOPI ZAVORNIH OBLOG IN ZAVORNE OBLOGE BOBNASTE ZAVORE ZA VOZILA KATEGORIJ M3, N2, N3, O3, IN O4

3.1   Oprema

3.1.1   Napravo je treba opremiti s kolutno zavoro s fiksnim tipom sedla kolutne zavore in premerom valja 60 mm ter neprezračevanim zavornim kolutom premera 278 ± 2 mm in debeline 12 mm ± 0,5 mm. Na nosilno ploščico se pritrdi pravokoten kos tornega materiala s površino 44 cm2 ± 0,5 cm2 in debelino najmanj 6 mm.

3.1.2   Vrtilna hitrost koluta mora biti 660 ± 10 1/min brez obremenitve in ne sme biti nižja od 600 1/min pri polni obremenitvi.

3.1.3   Povprečni tlak na stiku delovne površine zavorne obloge mora biti 75 N/cm2 ± 10 N/cm2.

3.1.4   Preskusni cikli in aktiviranja zavor morajo biti nastavljivi in samodejni.

3.1.5   Zabeležiti je treba izhodni navor in temperaturo delovne površine.

3.1.6   Na voljo mora biti neposreden dovod hladilnega zraka za zavoro s pretokom 600 ± 60 m3/h.

3.2   Preskusni postopek

3.2.1   Priprava vzorca

Proizvajalčev postopek utekavanja zavornih oblog mora zagotoviti vsaj 80-odstoten stik s površino, ne da bi temperatura torne površine pri tem presegla 200 °C.

3.2.2   Preskusni postopek

Preskusni postopek zajema vrsto zaporednih zavornih ciklov, od katerih vsak vsebuje X zavornih intervalov, pri čemer je zavora aktivirana 5 sekund, 10 sekund pa je sproščena.

| Cikel | Število zaviranj X | Začetna temperatura zavornega koluta
  (°C) | Prisilno hlajenje |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 | 100 | da |
| 2 | 5 | naraščajoča ≤ 200 | ne |
| 3 | 5 | 200 | ne |
| 4 | 5 | naraščajoča ≤ 300 | ne |
| 5 | 5 | 300 | ne |
| 6 | 3 | 250 | da |
| 7 | 3 | 200 | da |
| 8 | 3 | 150 | da |
| 9 | 10 | 100 | da |
| 10 | 5 | naraščajoča ≤ 300 | ne |
| 11 | 5 | 300 | ne |

Cikel

Število zaviranj X

Začetna temperatura zavornega koluta

(°C)

Prisilno hlajenje

1

5

100

da

2

5

naraščajoča ≤ 200

ne

3

5

200

ne

4

5

naraščajoča ≤ 300

ne

5

5

300

ne

6

3

250

da

7

3

200

da

8

3

150

da

9

10

100

da

10

5

naraščajoča ≤ 300

ne

11

5

300

ne

3.3   Vrednotenje rezultatov preskusa

Torno obnašanje se ugotavlja na osnovi zavornega navora, ki se ga zabeleži v izbranih ciklih preskusnega postopka. Zavorni navor se preračuna v koeficient trenja μ.

Vrednost μ vsake uporabe zavore se določi kot povprečna vrednost 5-sekundnega aktiviranja zavore.

3.3.1   Dejanski koeficient trenja μop1 je povprečna vrednost μ, ki se zabeleži za uporabe zavor v ciklu 1, μop2 pa je povprečna vrednost μ, ki se zabeleži za uporabe zavor v ciklu 9.

3.3.2   Najvišji koeficient trenja μmax je najvišja vrednost μ, zabeležena pri uporabi v ciklih od 1 do vključno 11.

3.3.3   Najnižji koeficient trenja μmin je najnižja vrednost μ, zabeležena pri uporabi v ciklih od 1 do vključno 11.

3.4   Merila sprejemljivosti

3.4.1   V vsaki vlogi za homologacijo tipa sklopa nadomestnih zavornih oblog ali tipa nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore je treba navesti vrednosti za μop1, μop2, μmin in μmax.

3.4.2   Med proizvodnjo homologiranega tipa sklopa nadomestnih zavornih oblog ali tipa nadomestne zavorne obloge bobnaste zavore morajo preskusni vzorci izkazovati skladnost z vrednostmi iz odstavka 3.4.1 te priloge, in sicer z naslednjimi odstopanji:

| | μop1, μop2 ± 15 odstotkov zabeležene vrednosti |
| --- | --- |

μop1, μop2 ± 15 odstotkov zabeležene vrednosti

| | μmin ≥ zabeležene vrednosti |
| --- | --- |

μmin ≥ zabeležene vrednosti

| | μmax ≤ zabeležene vrednosti |
| --- | --- |

μmax ≤ zabeležene vrednosti

---

(1)  Pri vozilih kategorij L1 in L2 se lahko uporabi nižja preskusna hitrost.

(2)  Pri vozilih kategorije L je temperatura omejena na 350 °C. Po potrebi je treba število uporab na cikel ustrezno zmanjšati. Vendar je v tem primeru treba število ciklov povečati, da skupno število uporab ostane nespremenjeno.

(3)  Vrednosti v oklepajih za vozila kategorije L.

---

| 28.5.2010 | SL | Uradni list Evropske unije | L 130/50 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

SL

Uradni list Evropske unije

L 130/50

---

Samo izvirna besedila UN/ECE so pravno veljavna v skladu z mednarodnim javnim pravom. Status in začetek veljavnosti tega pravilnika je treba preveriti v najnovejši različici dokumenta UN/ECE TRANS/WP.29/343, ki je na voljo na:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Pravilnik št. 94 Ekonomske komisije Združenih narodov za Evropo (UN/ECE) – Enotne določbe za homologacijo vozil glede zaščite potnikov pri čelnem trku

Vključuje vsa veljavna besedila do:

| | dodatka 3 k spremembam 01 – začetek veljavnosti: 2. februar 2007 |
| --- | --- |

dodatka 3 k spremembam 01 – začetek veljavnosti: 2. februar 2007

| | popravka 2 k spremembam 01, ki je predmet sporočila depozitarju C.N.1165.2007.TREATIES-2 z dne 18. januarja 2008 |
| --- | --- |

popravka 2 k spremembam 01, ki je predmet sporočila depozitarju C.N.1165.2007.TREATIES-2 z dne 18. januarja 2008

| | popravka 1 k reviziji 1 – začetek veljavnosti: 24. junij 2009 |
| --- | --- |

popravka 1 k reviziji 1 – začetek veljavnosti: 24. junij 2009

VSEBINA

PRAVILNIK

| 1. | Področje uporabe |
| --- | --- |

1.

| 2. | Opredelitev pojmov |
| --- | --- |

2.

| 3. | Vloga za homologacijo |
| --- | --- |

3.

| 4. | Homologacija |
| --- | --- |

4.

| 5. | Tehnični predpisi |
| --- | --- |

5.

| 6. | Navodila za uporabnike vozil, ki so opremljena z zračnimi blazinami |
| --- | --- |

6.

| 7. | Sprememba tipa vozila in razširitev homologacije |
| --- | --- |

7.

| 8. | Skladnost proizvodnje |
| --- | --- |

8.

| 9. | Kazni za neskladnost proizvodnje |
| --- | --- |

9.

| 10. | Popolno prenehanje proizvodnje |
| --- | --- |

10.

| 11. | Prehodne določbe |
| --- | --- |

11.

| 12. | Imena in naslovi tehničnih služb, ki izvajajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov |
| --- | --- |

12.

PRILOGE

| Priloga 1 – | Sporočilo o podeljeni, razširjeni, zavrnjeni ali preklicani homologaciji ter popolnem prenehanju proizvodnje za tip vozila glede zaščite potnikov pri čelnem trku v skladu s Pravilnikom št. 94 |
| --- | --- |

Priloga 1 –

| Priloga 2 – | Primeri homologacijskih oznak |
| --- | --- |

Priloga 2 –

| Priloga 3 – | Preskusni postopek |
| --- | --- |

Priloga 3 –

| Priloga 4 – | Določanje meril za obremenitev glave |
| --- | --- |

Priloga 4 –

| Priloga 5 – | Razporeditev in namestitev preskusnih lutk ter nastavitev sistemov za zadrževanje |
| --- | --- |

Priloga 5 –

| Priloga 6 – | Postopek za določanje točke „H“ in dejanskega naklona trupa za sedeže v motornih vozilih
  Dodatek 1– Opis tridimenzionalne naprave za določanje točke „H“
  Dodatek 2– Tridimenzionalni referenčni sistem
  Dodatek 3– Referenčni podatki za sedežna mesta |
| --- | --- |

Priloga 6 –

Postopek za določanje točke „H“ in dejanskega naklona trupa za sedeže v motornih vozilih

Dodatek 1– Opis tridimenzionalne naprave za določanje točke „H“

Dodatek 2– Tridimenzionalni referenčni sistem

Dodatek 3– Referenčni podatki za sedežna mesta

| Priloga 7 – | Preskusni postopek z vozičkom
  Dodatek– Enakovredna krivulja – območje dovoljenega odstopanja za krivuljo ΔV = f(t) |
| --- | --- |

Priloga 7 –

Preskusni postopek z vozičkom

Dodatek– Enakovredna krivulja – območje dovoljenega odstopanja za krivuljo ΔV = f(t)

| Priloga 8 – | Postopki merjenja pri preskusih: merilne naprave |
| --- | --- |

Priloga 8 –

| Priloga 9 – | Opredelitev deformabilne pregrade |
| --- | --- |

Priloga 9 –

| Priloga 10 – | Postopek certificiranja spodnjega dela noge in stopala preskusne lutke |
| --- | --- |

Priloga 10 –

1.   PODROČJE UPORABE

1.1   Ta pravilnik se uporablja za vozila kategorije M1
   (1), katerih skupna dovoljena masa ne presega 2,5 tone; za druga vozila se homologacija tipa lahko podeli na zahtevo proizvajalca.

1.2   Uporablja se na zahtevo proizvajalca za homologacijo tipa vozila glede zaščite potnikov na sprednjih sedežih pri čelnem trku.

2.   OPREDELITEV POJMOV

V tem pravilniku uporabljeni izrazi imajo naslednji pomen:

| 2.1 | „Zaščitni sistem“ pomeni notranjo opremo in naprave, namenjene za zadrževanje oseb v vozilu, ki prispevajo k zagotavljanju skladnosti z zahtevami, določenimi v spodnjem odstavku 5; |
| --- | --- |

2.1

„Zaščitni sistem“ pomeni notranjo opremo in naprave, namenjene za zadrževanje oseb v vozilu, ki prispevajo k zagotavljanju skladnosti z zahtevami, določenimi v spodnjem odstavku 5;

| 2.2 | „Tip zaščitnega sistema“ pomeni kategorijo zaščitnih naprav, ki se ne razlikujejo v naslednjih bistvenih lastnostih: | tehnologiji; |
| --- | --- | --- |

2.2

„Tip zaščitnega sistema“ pomeni kategorijo zaščitnih naprav, ki se ne razlikujejo v naslednjih bistvenih lastnostih:

tehnologiji;

| | obliki; |
| --- | --- |

obliki;

| | sestavnih materialih; |
| --- | --- |

sestavnih materialih;

| 2.3 | „Širina vozila“ pomeni razdaljo med dvema ravninama, ki sta vzporedni z vzdolžno srednjo ravnino vozila in se dotikata vozila na obeh straneh, razen vzvratnih ogledal, bočnih svetilk, indikatorjev tlaka v pnevmatikah, smerokazov, pozicijskih svetilk, upogljivih blatnikov in deformacije plaščev na mestu dotika s podlago; |
| --- | --- |

2.3

„Širina vozila“ pomeni razdaljo med dvema ravninama, ki sta vzporedni z vzdolžno srednjo ravnino vozila in se dotikata vozila na obeh straneh, razen vzvratnih ogledal, bočnih svetilk, indikatorjev tlaka v pnevmatikah, smerokazov, pozicijskih svetilk, upogljivih blatnikov in deformacije plaščev na mestu dotika s podlago;

| 2.4 | „Prekrivanje“ pomeni odstotek širine vozila, ki je v dotiku s prednjo steno pregrade; |
| --- | --- |

2.4

„Prekrivanje“ pomeni odstotek širine vozila, ki je v dotiku s prednjo steno pregrade;

| 2.5 | „Deformabilna sprednja stran pregrade“ pomeni deformabilni (stisljiv) del za zaletavanje, vgrajen na sprednji steni trdne pregrade; |
| --- | --- |

2.5

„Deformabilna sprednja stran pregrade“ pomeni deformabilni (stisljiv) del za zaletavanje, vgrajen na sprednji steni trdne pregrade;

| 2.6 | „Tip vozila“ označuje kategorijo motornih vozil, ki se ne razlikujejo v naslednjih bistvenih lastnostih:






  2.6.1 | dolžini in širini vozila, če vplivata negativno na rezultate preskusa trčenja, predpisanega v tem pravilniku, |
| --- | --- | --- |

2.6

„Tip vozila“ označuje kategorijo motornih vozil, ki se ne razlikujejo v naslednjih bistvenih lastnostih:

2.6.1

dolžini in širini vozila, če vplivata negativno na rezultate preskusa trčenja, predpisanega v tem pravilniku,

| 2.6.2 | konstrukciji, merah, oblikah in materialih dela vozila pred prečno ravnino, ki poteka skozi točko „R“ vozniškega sedeža, če vplivajo negativno na rezultate preskusa trčenja, predpisanega v tem pravilniku, |
| --- | --- |

2.6.2

konstrukciji, merah, oblikah in materialih dela vozila pred prečno ravnino, ki poteka skozi točko „R“ vozniškega sedeža, če vplivajo negativno na rezultate preskusa trčenja, predpisanega v tem pravilniku,

| 2.6.3 | obliki in notranjih merah potniškega prostora ter tipu zaščitnega sistema, če vplivajo negativno na rezultate preskusa trčenja, predpisanega v tem pravilniku, |
| --- | --- |

2.6.3

obliki in notranjih merah potniškega prostora ter tipu zaščitnega sistema, če vplivajo negativno na rezultate preskusa trčenja, predpisanega v tem pravilniku,

| 2.6.4 | položaju (spredaj, zadaj ali v sredini) in usmeritvi (prečno ali vzdolžno) motorja, |
| --- | --- |

2.6.4

položaju (spredaj, zadaj ali v sredini) in usmeritvi (prečno ali vzdolžno) motorja,

| 2.6.5 | masi neobremenjenega vozila, če vpliva negativno na rezultat preskusa trčenja, predpisanega v tem pravilniku, |
| --- | --- |

2.6.5

masi neobremenjenega vozila, če vpliva negativno na rezultat preskusa trčenja, predpisanega v tem pravilniku,

| 2.6.6 | opremi po izbiri ali priboru, ki ju je dobavil proizvajalec, če vplivata negativno na rezultat preskusa trčenja, ki je predpisan s tem pravilnikom. |
| --- | --- |

2.6.6

opremi po izbiri ali priboru, ki ju je dobavil proizvajalec, če vplivata negativno na rezultat preskusa trčenja, ki je predpisan s tem pravilnikom.

| 2.7 | „Potniški prostor“ pomeni prostor za namestitev oseb v vozilu, ki ga omejujejo streha, pod, bočne stene, vrata, zunanja stekla in prednja stena ter ravnina, ki poteka skozi zadnjo steno potniškega prostora, oziroma ravnina, ki poteka skozi oporo naslonov zadnjih sedežev; |
| --- | --- |

2.7

„Potniški prostor“ pomeni prostor za namestitev oseb v vozilu, ki ga omejujejo streha, pod, bočne stene, vrata, zunanja stekla in prednja stena ter ravnina, ki poteka skozi zadnjo steno potniškega prostora, oziroma ravnina, ki poteka skozi oporo naslonov zadnjih sedežev;

| 2.8 | „Točka ‚R‘“ pomeni referenčno točko, ki jo je določil proizvajalec vozila za vsak sedež glede na konstrukcijo vozila, kot je navedeno v Prilogi 6; |
| --- | --- |

2.8

„Točka ‚R‘“ pomeni referenčno točko, ki jo je določil proizvajalec vozila za vsak sedež glede na konstrukcijo vozila, kot je navedeno v Prilogi 6;

| 2.9 | „Točka ‚H‘“ pomeni referenčno točko, kot jo je za vsak sedež določila preskusna služba, pristojna za homologacijo, v skladu s postopkom, opisanim v Prilogi 6; |
| --- | --- |

2.9

„Točka ‚H‘“ pomeni referenčno točko, kot jo je za vsak sedež določila preskusna služba, pristojna za homologacijo, v skladu s postopkom, opisanim v Prilogi 6;

| 2.10 | „Masa neobremenjenega vozila“ pomeni maso vozila, pripravljenega za vožnjo, brez voznika, potnikov ali tovora, vendar napolnjenega z gorivom, hladilno tekočino in mazivi ter opremljenega z orodjem in rezervnim kolesom (če jih je kot standardno opremo dobavil proizvajalec vozila); |
| --- | --- |

2.10

„Masa neobremenjenega vozila“ pomeni maso vozila, pripravljenega za vožnjo, brez voznika, potnikov ali tovora, vendar napolnjenega z gorivom, hladilno tekočino in mazivi ter opremljenega z orodjem in rezervnim kolesom (če jih je kot standardno opremo dobavil proizvajalec vozila);

| 2.11 | „Zračna blazina“ pomeni napravo, ki je vgrajena kot dodatna zaščita k varnostnim pasovom in sistemom za zadrževanje oseb v motornih vozilih; to je sistem, ki ob močnem trčenju vozila do konca samodejno razpre prožno konstrukcijo in s pomočjo stiskanja plina, ki ga vsebuje, omili nalet enega ali več delov telesa osebe v vozilu na notranje površine prostora za potnike; |
| --- | --- |

2.11

„Zračna blazina“ pomeni napravo, ki je vgrajena kot dodatna zaščita k varnostnim pasovom in sistemom za zadrževanje oseb v motornih vozilih; to je sistem, ki ob močnem trčenju vozila do konca samodejno razpre prožno konstrukcijo in s pomočjo stiskanja plina, ki ga vsebuje, omili nalet enega ali več delov telesa osebe v vozilu na notranje površine prostora za potnike;

| 2.12 | „Zračna blazina za sopotnika“ je sklop zračne blazine za zaščito potnikov na drugih sedežih razen voznikovega pri čelnem trku; |
| --- | --- |

2.12

„Zračna blazina za sopotnika“ je sklop zračne blazine za zaščito potnikov na drugih sedežih razen voznikovega pri čelnem trku;

| 2.13 | „Zadrževalni sistem za otroka“ pomeni sklop elementov, ki lahko obsegajo kombinacijo trakov ali gibljivih delov z varovalno sponko, naprave za nastavitev, pritrdilne elemente in v nekaterih primerih dodatni sedež in/ali zaslon za varovanje ob trku, ki jih je mogoče pritrditi v motorno vozilo. Ta sistem je tako konstruiran, da ob trku ali nenadnem zmanjšanju hitrosti vozila z omejitvijo gibanja telesa uporabnika zmanjša nevarnost poškodbe. |
| --- | --- |

2.13

„Zadrževalni sistem za otroka“ pomeni sklop elementov, ki lahko obsegajo kombinacijo trakov ali gibljivih delov z varovalno sponko, naprave za nastavitev, pritrdilne elemente in v nekaterih primerih dodatni sedež in/ali zaslon za varovanje ob trku, ki jih je mogoče pritrditi v motorno vozilo. Ta sistem je tako konstruiran, da ob trku ali nenadnem zmanjšanju hitrosti vozila z omejitvijo gibanja telesa uporabnika zmanjša nevarnost poškodbe.

| 2.14 | „Nazaj obrnjen“ pomeni obrnjen v smer, ki je nasprotna običajni smeri vožnje vozila. |
| --- | --- |

2.14

„Nazaj obrnjen“ pomeni obrnjen v smer, ki je nasprotna običajni smeri vožnje vozila.

3.   VLOGA ZA HOMOLOGACIJO

3.1   Vlogo za homologacijo tipa vozila glede zaščite oseb v vozilu na sprednjih sedežih ob čelnem trku predloži proizvajalec vozila ali njegov pooblaščeni zastopnik.

3.2   Vlogi se v treh izvodih priložijo spodaj navedeni dokumenti in naslednji podatki:

| 3.2.1 | podroben opis tipa vozila glede na njegovo konstrukcijo, mere, obliko in sestavne materiale; |
| --- | --- |

3.2.1

podroben opis tipa vozila glede na njegovo konstrukcijo, mere, obliko in sestavne materiale;

| 3.2.2 | fotografije in/ali diagrami in risbe vozila, ki prikazujejo tip vozila v pogledu od spredaj, s strani in od zadaj ter podrobnosti zasnove sprednjega dela konstrukcije; |
| --- | --- |

3.2.2

fotografije in/ali diagrami in risbe vozila, ki prikazujejo tip vozila v pogledu od spredaj, s strani in od zadaj ter podrobnosti zasnove sprednjega dela konstrukcije;

| 3.2.3 | podrobni podatki o masi neobremenjenega vozila; |
| --- | --- |

3.2.3

podrobni podatki o masi neobremenjenega vozila;

| 3.2.4 | oblika in notranje mere potniškega prostora; |
| --- | --- |

3.2.4

oblika in notranje mere potniškega prostora;

| 3.2.5 | opis notranje opreme in zaščitnih sistemov, vgrajenih v vozilu. |
| --- | --- |

3.2.5

opis notranje opreme in zaščitnih sistemov, vgrajenih v vozilu.

3.3   Vlagatelj lahko predloži kakršne koli podatke in rezultate opravljenih preskusov kot dokazno gradivo, da obstaja zadostna stopnja verjetnosti za izpolnjevanje zahtev skladnosti.

3.4   Vozilo, ki je predstavnik tipa vozila v postopku homologacije, se izroči tehnični službi, ki je pristojna za opravljanje preskusov za homologacijo.

| 3.4.1 | Vozilo, ki nima vseh sestavnih delov, ki se zahtevajo za določen tip, se lahko sprejme v preskušanje pod pogojem, da se lahko dokaže, da manjkajoči sestavni deli ne vplivajo neugodno na rezultate preskusa, predpisane v zahtevah tega pravilnika. |
| --- | --- |

3.4.1

Vozilo, ki nima vseh sestavnih delov, ki se zahtevajo za določen tip, se lahko sprejme v preskušanje pod pogojem, da se lahko dokaže, da manjkajoči sestavni deli ne vplivajo neugodno na rezultate preskusa, predpisane v zahtevah tega pravilnika.

| 3.4.2 | Vlagatelj mora dokazati, da je uporaba odstavka 3.4.1 združljiva z zahtevami tega pravilnika. |
| --- | --- |

3.4.2

Vlagatelj mora dokazati, da je uporaba odstavka 3.4.1 združljiva z zahtevami tega pravilnika.

4.   HOMOLOGACIJA

4.1   Če tip vozila, dostavljenega za homologacijo na podlagi tega pravilnika, izpolnjuje zahteve tega pravilnika, se homologacija tega tipa vozila podeli.

| 4.1.1 | Tehnična služba, imenovana v skladu z odstavkom 10 tega pravilnika, preveri, ali so izpolnjeni zahtevani pogoji. |
| --- | --- |

4.1.1

Tehnična služba, imenovana v skladu z odstavkom 10 tega pravilnika, preveri, ali so izpolnjeni zahtevani pogoji.

| 4.1.2 | Pri preverjanju skladnosti vozila z zahtevami tega pravilnika se lahko v primeru dvoma upoštevajo podatki ali rezultati preskusov, ki jih je predložil proizvajalec in se jih lahko upošteva pri potrjevanju homologacije, ki jo izvaja tehnična služba. |
| --- | --- |

4.1.2

Pri preverjanju skladnosti vozila z zahtevami tega pravilnika se lahko v primeru dvoma upoštevajo podatki ali rezultati preskusov, ki jih je predložil proizvajalec in se jih lahko upošteva pri potrjevanju homologacije, ki jo izvaja tehnična služba.

4.2   Vsakemu homologiranemu tipu vozila se dodeli številka homologacije. Prvi dve števki (sedaj 01, kar ustreza spremembam 01) označujeta zaporedno številko sprememb, ki vsebujejo zadnje pomembne tehnične spremembe Pravilnika ob času podelitve homologacije. Pogodbenica ne sme dodeliti iste homologacijske številke drugemu tipu vozila.

4.3   Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, pošljejo obvestilo o homologaciji ali zavrnitvi homologacije za tip vozila na podlagi tega pravilnika na obrazcu, ki ustreza vzorcu iz Priloge 1 k temu pravilniku, ter skupaj s fotografijami in/ali diagrami in risbami, ki jih je vlagatelj predložil v formatu, ki ni večji od A4 (210 × 297 mm) ali je zložen na ta format, ter v ustreznem merilu.

4.4   Na vsako vozilo, ki je skladno s tipom, homologiranim po tem pravilniku, se na dobro vidno in lahko dostopno mesto, ki je navedeno na obrazcu za homologacijo, pritrdi mednarodna homologacijska oznaka, sestavljena iz:

| 4.4.1 | kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (2), |
| --- | --- |

4.4.1

kroga, ki obkroža črko „E“ in številčno oznako države, ki je podelila homologacijo (2),

| 4.4.2 | številke tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije desno od kroga iz odstavka 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

številke tega pravilnika, ki ji sledijo črka „R“, pomišljaj in številka homologacije desno od kroga iz odstavka 4.4.1.

4.5   Če je vozilo v skladu s tipom vozila, homologiranim po enem ali več drugih pravilnikih, priloženih Sporazumu, v državi, ki je podelila homologacijo po tem Sporazumu, simbola iz odstavka 4.4.1 ni treba ponoviti; v tem primeru se številke pravilnikov in številke homologacije ter dodatni simboli vseh pravilnikov, v skladu s katerimi je bila podeljena homologacija v državi, ki je podelila homologacijo po tem pravilniku, navedejo v navpičnih stolpcih desno od simbola iz odstavka 4.4.1.

4.6   Homologacijska oznaka mora biti jasno čitljiva in neizbrisna.

4.7   Homologacijska oznaka se namesti v bližini ploščice s podatki o vozilu, ki jo je pritrdil proizvajalec, ali nanjo.

4.8   V Prilogi 2 k temu pravilniku so navedeni primeri homologacijskih oznak.

5.   TEHNIČNI PREDPISI

5.1   Splošne zahteve, ki veljajo za vse preskuse

| 5.1.1 | Točka „H“ za vsak sedež se določi po postopku, opisanem v Prilogi 6. |
| --- | --- |

5.1.1

Točka „H“ za vsak sedež se določi po postopku, opisanem v Prilogi 6.

| 5.1.2 | Če zaščitni sistem za prednje sedeže vključuje pasove, so sestavni deli pasov v skladu z zahtevami Pravilnika št. 16. |
| --- | --- |

5.1.2

Če zaščitni sistem za prednje sedeže vključuje pasove, so sestavni deli pasov v skladu z zahtevami Pravilnika št. 16.

| 5.1.3 | Sedeži, na katerih je nameščena preskusna lutka, in katerih zaščitni sistem vključuje pasove, so pritrjeni v skladu s Pravilnikom št. 14. |
| --- | --- |

5.1.3

Sedeži, na katerih je nameščena preskusna lutka, in katerih zaščitni sistem vključuje pasove, so pritrjeni v skladu s Pravilnikom št. 14.

5.2   Specifikacije

Preskus vozila, opravljen po postopku iz Priloge 3, šteje za zadovoljivega, če so sočasno izpolnjeni vsi pogoji iz spodnjih odstavkov 5.2.1 do 5.2.6.

| 5.2.1 | Preskusna merila, izmerjena na preskusnih lutkah na sprednjih zunanjih sedežih v skladu s Prilogo 8, morajo ustrezati naslednjim pogojem:






  5.2.1.1 | Merilo obremenitve glave (HPC) ne sme presegati 1 000 in rezultanta pospeška glave ne sme presegati 80 g za več kot 3 ms. Slednja se izračuna kumulativno, pri čemer se ne upošteva odboj glave; |
| --- | --- | --- |

5.2.1

Preskusna merila, izmerjena na preskusnih lutkah na sprednjih zunanjih sedežih v skladu s Prilogo 8, morajo ustrezati naslednjim pogojem:

5.2.1.1

Merilo obremenitve glave (HPC) ne sme presegati 1 000 in rezultanta pospeška glave ne sme presegati 80 g za več kot 3 ms. Slednja se izračuna kumulativno, pri čemer se ne upošteva odboj glave;

| 5.2.1.2 | Merila poškodbe vratu (NIC) ne smejo presegati vrednosti, prikazanih na slikah 1 in 2;

  Slika 1


  Merilo nategnjenosti vratu





  Slika 2


  Merilo strižne obremenitve vratu |
| --- | --- |

5.2.1.2

Merila poškodbe vratu (NIC) ne smejo presegati vrednosti, prikazanih na slikah 1 in 2;

Slika 1

Merilo nategnjenosti vratu

Image

Slika 2

Merilo strižne obremenitve vratu

Image

| 5.2.1.3 | Upogibni moment iztegnjenega vratu okoli osi y ne sme presegati 57 Nm (3); |
| --- | --- |

5.2.1.3

Upogibni moment iztegnjenega vratu okoli osi y ne sme presegati 57 Nm (3);

| 5.2.1.4 | Merilo stisnjenega prsnega koša (ThCC) ne sme presegati 50 mm; |
| --- | --- |

5.2.1.4

Merilo stisnjenega prsnega koša (ThCC) ne sme presegati 50 mm;

| 5.2.1.5 | Merilo hitrosti upogiba za prsni koš (V * C) ne sme presegati 1,0 m/s; |
| --- | --- |

5.2.1.5

Merilo hitrosti upogiba za prsni koš (V * C) ne sme presegati 1,0 m/s;

| 5.2.1.6 | Merilo obremenitve stegnenice (FFC) ne sme presegati vrednosti obremenitve glede na čas, kot je prikazano na sliki 3;

  Slika 3


  Merilo obremenitve stegnenice |
| --- | --- |

5.2.1.6

Merilo obremenitve stegnenice (FFC) ne sme presegati vrednosti obremenitve glede na čas, kot je prikazano na sliki 3;

Slika 3

Merilo obremenitve stegnenice

Image

| 5.2.1.7 | Merilo obremenitve golenice (TCFC) ne sme presegati 8 kN; |
| --- | --- |

5.2.1.7

Merilo obremenitve golenice (TCFC) ne sme presegati 8 kN;

| 5.2.1.8 | Indeks golenice (TI), izmerjen na zgornjem in spodnjem delu vsake golenice, ne sme presegati 1,3 na nobenem od teh delov; |
| --- | --- |

5.2.1.8

Indeks golenice (TI), izmerjen na zgornjem in spodnjem delu vsake golenice, ne sme presegati 1,3 na nobenem od teh delov;

| 5.2.1.9 | Drsni premik kolenskih sklepov ne sme presegati 15 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.9

Drsni premik kolenskih sklepov ne sme presegati 15 mm.

| 5.2.2 | Trajna premaknitev volana po trku, merjena na sredini volanskega obroča, ne sme presegati 80 mm v navpični smeri navzgor oziroma 100 mm v vodoravni smeri nazaj. |
| --- | --- |

5.2.2

Trajna premaknitev volana po trku, merjena na sredini volanskega obroča, ne sme presegati 80 mm v navpični smeri navzgor oziroma 100 mm v vodoravni smeri nazaj.

| 5.2.3 | Med preskusom se ne smejo odpreti nobena vrata; |
| --- | --- |

5.2.3

Med preskusom se ne smejo odpreti nobena vrata;

| 5.2.4 | Med preskusom ne sme priti do blokiranja sistema za zaklepanje na sprednjih vratih; |
| --- | --- |

5.2.4

Med preskusom ne sme priti do blokiranja sistema za zaklepanje na sprednjih vratih;

| 5.2.5 | Po trčenju mora biti mogoče brez uporabe orodja, razen tistega, ki je potrebno za premik preskusne lutke:






  5.2.5.1 | odpreti najmanj ena vrata za vsako vrsto sedežev, če vrata so, kjer pa takih vrat ni, po potrebi premakniti sedeže ali preklopiti naslone sedežev zaradi evakuacije vseh oseb; to velja samo za vozila s trdno konstrukcijo strehe; |
| --- | --- | --- |

5.2.5

Po trčenju mora biti mogoče brez uporabe orodja, razen tistega, ki je potrebno za premik preskusne lutke:

5.2.5.1

odpreti najmanj ena vrata za vsako vrsto sedežev, če vrata so, kjer pa takih vrat ni, po potrebi premakniti sedeže ali preklopiti naslone sedežev zaradi evakuacije vseh oseb; to velja samo za vozila s trdno konstrukcijo strehe;

| 5.2.5.2 | odpeti preskusne lutke iz sistema za zadrževanje, za odpiranje katerega mora zadoščati sila največ 60 N, ki deluje na sredini naprave za odpiranje; |
| --- | --- |

5.2.5.2

odpeti preskusne lutke iz sistema za zadrževanje, za odpiranje katerega mora zadoščati sila največ 60 N, ki deluje na sredini naprave za odpiranje;

| 5.2.5.3 | odstraniti preskusne lutke iz vozila brez nastavljanja sedežev. |
| --- | --- |

5.2.5.3

odstraniti preskusne lutke iz vozila brez nastavljanja sedežev.

| 5.2.6 | Pri vozilih s pogonom na tekoče gorivo sme priti med trčenjem ali po trčenju samo do neznatnega uhajanja tekočine iz sistema za oskrbo motorja z gorivom. |
| --- | --- |

5.2.6

Pri vozilih s pogonom na tekoče gorivo sme priti med trčenjem ali po trčenju samo do neznatnega uhajanja tekočine iz sistema za oskrbo motorja z gorivom.

| 5.2.7 | Če pri trčenju pride do stalnega uhajanja tekočine iz katerega koli dela sistema za oskrbo motorja z gorivom, hitrost uhajanja ne sme presegati 30 g/min; če se tekočina iz sistema za oskrbo z gorivom meša s tekočinami iz drugih sistemov in če teh tekočin ni mogoče ločiti in prepoznati, je treba pri vrednotenju stalnega puščanja upoštevati skupno količino tekočin. |
| --- | --- |

5.2.7

Če pri trčenju pride do stalnega uhajanja tekočine iz katerega koli dela sistema za oskrbo motorja z gorivom, hitrost uhajanja ne sme presegati 30 g/min; če se tekočina iz sistema za oskrbo z gorivom meša s tekočinami iz drugih sistemov in če teh tekočin ni mogoče ločiti in prepoznati, je treba pri vrednotenju stalnega puščanja upoštevati skupno količino tekočin.

6.   NAVODILA ZA UPORABNIKE VOZIL, KI SO OPREMLJENA Z ZRAČNIMI BLAZINAMI

6.1   Na vozilu mora biti navedeno, da je opremljeno z zračnimi blazinami za sedeže.

| 6.1.1 | Za vozilo, opremljeno z zračno blazino za zaščito voznika, je ta informacija napis „AIRBAG“ („ZRAČNA BLAZINA“), ki je pritrjen na notranji strani oboda volana; ta napis mora biti trajno pritrjen in dobro viden. |
| --- | --- |

6.1.1

Za vozilo, opremljeno z zračno blazino za zaščito voznika, je ta informacija napis „AIRBAG“ („ZRAČNA BLAZINA“), ki je pritrjen na notranji strani oboda volana; ta napis mora biti trajno pritrjen in dobro viden.

| 6.1.2 | Za vozilo, opremljeno z zračno blazino za sopotnika, namenjeno za zaščito drugih potnikov (razen voznika), se te informacije navedejo na opozorilni nalepki, opisani v spodnjem odstavku 6.2. |
| --- | --- |

6.1.2

Za vozilo, opremljeno z zračno blazino za sopotnika, namenjeno za zaščito drugih potnikov (razen voznika), se te informacije navedejo na opozorilni nalepki, opisani v spodnjem odstavku 6.2.

6.2   V vozilu, opremljenem z eno ali več zračnih blazin za sopotnike za čelno zaščito, morajo biti navedene informacije o izjemni nevarnosti, ki je povezana z uporabo nazaj obrnjenih zadrževalnih sistemov za otroke na sedežih, ki so opremljeni z zračnimi blazinami.

| 6.2.1 | Te informacije se navedejo najmanj na nalepki, ki vsebuje piktogram in opozorilno besedilo, kot je navedeno v nadaljevanju.



  Najmanjše skupne mere so 120 × 60 mm ali enakovredna površina.
  Zgoraj prikazana nalepka se lahko spremeni tako, da se grafična zasnova razlikuje od zgornjega primera, vendar mora vsebina besedila ustrezati zgornjim določbam. |
| --- | --- |

6.2.1

Te informacije se navedejo najmanj na nalepki, ki vsebuje piktogram in opozorilno besedilo, kot je navedeno v nadaljevanju.

Image

Najmanjše skupne mere so 120 × 60 mm ali enakovredna površina.

Zgoraj prikazana nalepka se lahko spremeni tako, da se grafična zasnova razlikuje od zgornjega primera, vendar mora vsebina besedila ustrezati zgornjim določbam.

| 6.2.2 | V času homologacije tipa mora biti nalepka v vsaj enem od jezikov države pogodbenice, v kateri se vloži vloga za homologacijo. Proizvajalec se zaveže, da bo zagotovil besedilo opozorila v vsaj enem od jezikov države, v kateri se bo vozilo prodajalo. |
| --- | --- |

6.2.2

V času homologacije tipa mora biti nalepka v vsaj enem od jezikov države pogodbenice, v kateri se vloži vloga za homologacijo. Proizvajalec se zaveže, da bo zagotovil besedilo opozorila v vsaj enem od jezikov države, v kateri se bo vozilo prodajalo.

| 6.2.3 | Pri zračni blazini za čelno zaščito na sprednjem sopotnikovem sedežu se opozorilo trajno pritrdi na obe strani sprednjega sopotnikovega ščitnika pred soncem, tako da je ne glede na položaj ščitnika vedno vidno vsaj eno opozorilo. Druga možnost je, da je eno opozorilo na vidni površini nazaj preklopljenega ščitnika pred soncem, drugo pa na stropu za ščitnikom, tako da je vedno vidno vsaj eno opozorilo. Velikost besedila mora biti takšna, da ga uporabnik z normalnim vidom, ki sedi na tem sedežu, zlahka prebere.
  Pri zračni blazini za čelno zaščito za druge sedeže v vozilu mora biti opozorilo neposredno pred zadevnim sedežem in jasno vidno osebi, ki namešča nazaj obrnjen zadrževalni sistem za otroka. Velikost besedila mora biti takšna, da ga uporabnik z normalnim vidom, ki sedi na tem sedežu, zlahka prebere.
  Ta zahteva se ne uporablja za tiste sedeže, ki so opremljeni z napravo, ki samodejno izklopi zračno blazino za čelno zaščito, kadar je nameščena kakršna koli nazaj obrnjena zadrževalna naprava za otroka. |
| --- | --- |

6.2.3

Pri zračni blazini za čelno zaščito na sprednjem sopotnikovem sedežu se opozorilo trajno pritrdi na obe strani sprednjega sopotnikovega ščitnika pred soncem, tako da je ne glede na položaj ščitnika vedno vidno vsaj eno opozorilo. Druga možnost je, da je eno opozorilo na vidni površini nazaj preklopljenega ščitnika pred soncem, drugo pa na stropu za ščitnikom, tako da je vedno vidno vsaj eno opozorilo. Velikost besedila mora biti takšna, da ga uporabnik z normalnim vidom, ki sedi na tem sedežu, zlahka prebere.

Pri zračni blazini za čelno zaščito za druge sedeže v vozilu mora biti opozorilo neposredno pred zadevnim sedežem in jasno vidno osebi, ki namešča nazaj obrnjen zadrževalni sistem za otroka. Velikost besedila mora biti takšna, da ga uporabnik z normalnim vidom, ki sedi na tem sedežu, zlahka prebere.

Ta zahteva se ne uporablja za tiste sedeže, ki so opremljeni z napravo, ki samodejno izklopi zračno blazino za čelno zaščito, kadar je nameščena kakršna koli nazaj obrnjena zadrževalna naprava za otroka.

| 6.2.4 | Podrobne informacije v zvezi z opozorilom morajo biti v navodilih za uporabnika vozila; v uradnih jezikih države, v kateri bo vozilo registrirano, mora biti navedeno vsaj naslednje besedilo:

  „Ne uporabljajte nazaj obrnjene naprave za zadrževanje otroka na sedežu, ki je zaščiten z zračno blazino pred njim!“

  Besedilo opozorila mora ponazarjati piktogram v vozilu. |
| --- | --- |

6.2.4

Podrobne informacije v zvezi z opozorilom morajo biti v navodilih za uporabnika vozila; v uradnih jezikih države, v kateri bo vozilo registrirano, mora biti navedeno vsaj naslednje besedilo:

„Ne uporabljajte nazaj obrnjene naprave za zadrževanje otroka na sedežu, ki je zaščiten z zračno blazino pred njim!“

Besedilo opozorila mora ponazarjati piktogram v vozilu.

7.   SPREMEMBA TIPA VOZILA IN RAZŠIRITEV HOMOLOGACIJE

7.1   Na vsako spremembo vozila, ki vpliva na konstrukcijo vozila, število sedežev, notranjo opremo ali na lego naprav za upravljanja vozila ali mehanskih delov, ki bi utegnila vplivati na sposobnost sprednjega dela vozila za absorbiranje energije, je treba obvestiti upravni organ, ki je podelil homologacijo. Organ lahko bodisi:

| 7.1.1 | oceni, da ni verjetno, da bi spremembe imele znatne škodljive učinke in da vozilo v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve; ali |
| --- | --- |

7.1.1

oceni, da ni verjetno, da bi spremembe imele znatne škodljive učinke in da vozilo v vsakem primeru še vedno izpolnjuje zahteve; ali

| 7.1.2 | zahteva od tehnične službe, pristojne za izvajanje preskusov, da glede na naravo sprememb opravi enega izmed spodaj opisanih dodatnih preskusov.






  7.1.2.1 | Pri vsaki spremembi vozila, ki vpliva na splošno obliko konstrukcije vozila, ali kakršnem koli povečanju mase, ki presega 8 %, ki bi po presoji organa utegnila znatno vplivati na rezultate preskusa, je treba ponoviti preskus, kot je opisano v Prilogi 3. |
| --- | --- | --- |

7.1.2

zahteva od tehnične službe, pristojne za izvajanje preskusov, da glede na naravo sprememb opravi enega izmed spodaj opisanih dodatnih preskusov.

7.1.2.1

Pri vsaki spremembi vozila, ki vpliva na splošno obliko konstrukcije vozila, ali kakršnem koli povečanju mase, ki presega 8 %, ki bi po presoji organa utegnila znatno vplivati na rezultate preskusa, je treba ponoviti preskus, kot je opisano v Prilogi 3.

| 7.1.2.2 | Če spremembe zadevajo samo notranjo opremo, če razlika v masi ne presega 8 % in če število prednjih sedežev, prvotno nameščenih v vozilu, ostaja isto, je treba opraviti naslednje preskuse:






  7.1.2.2.1 | poenostavljeni preskus, kot je določen v Prilogi 7 in/ali |
| --- | --- | --- |

7.1.2.2

Če spremembe zadevajo samo notranjo opremo, če razlika v masi ne presega 8 % in če število prednjih sedežev, prvotno nameščenih v vozilu, ostaja isto, je treba opraviti naslednje preskuse:

7.1.2.2.1

poenostavljeni preskus, kot je določen v Prilogi 7 in/ali

| 7.1.2.2.2 | delni preskus, ki ga glede na spremembe določi tehnična služba. |
| --- | --- |

7.1.2.2.2

delni preskus, ki ga glede na spremembe določi tehnična služba.

7.2   Potrditev ali zavrnitev homologacije se z navedbo sprememb sporoči pogodbenicam Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, po postopku iz odstavka 4.3 zgoraj.

7.3   Pristojni organ, ki izda razširitev homologacije, dodeli zaporedno številko za vsako tako razširitev in o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

8.   SKLADNOST PROIZVODNJE

Presoja skladnosti proizvodnje mora biti izvedena v skladu s postopki iz Dodatka 2 k Sporazumu (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) z naslednjimi zahtevami:

| 8.1 | Vsako vozilo, homologirano po tem pravilniku, mora biti v skladu s homologiranim tipom vozila glede lastnosti, ki prispevajo k zaščiti oseb v vozilu pri čelnem trčenju. |
| --- | --- |

8.1

Vsako vozilo, homologirano po tem pravilniku, mora biti v skladu s homologiranim tipom vozila glede lastnosti, ki prispevajo k zaščiti oseb v vozilu pri čelnem trčenju.

| 8.2 | Imetnik homologacije zagotovi, da se za vsak tip vozila opravijo vsaj preskusi, ki se nanašajo na izmere. |
| --- | --- |

8.2

Imetnik homologacije zagotovi, da se za vsak tip vozila opravijo vsaj preskusi, ki se nanašajo na izmere.

| 8.3 | Organ, ki je podelil homologacijo za tip vozila, lahko kadar koli preveri skladnost kontrolnih postopkov, uporabljenih v vsakem proizvodnem obratu. Običajno se preverjanje izvede enkrat na vsaki dve leti. |
| --- | --- |

8.3

Organ, ki je podelil homologacijo za tip vozila, lahko kadar koli preveri skladnost kontrolnih postopkov, uporabljenih v vsakem proizvodnem obratu. Običajno se preverjanje izvede enkrat na vsaki dve leti.

9.   KAZNI ZA NESKLADNOST PROIZVODNJE

9.1   Homologacija, podeljena za tip vozila na podlagi tega pravilnika, se lahko prekliče, če ni izpolnjena zahteva iz zgornjega odstavka 8.1 ali če izbrano vozilo ali izbrana vozila ne prestanejo preskusov, predpisanih v zgornjem odstavku 8.2.

9.2   Če pogodbenica Sporazuma, ki uporablja ta pravilnik, prekliče homologacijo, ki jo je podelila, o tem takoj obvesti druge pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

10.   POPOLNO PRENEHANJE PROIZVODNJE

Če imetnik homologacije popolnoma preneha proizvajati tip vozila, ki je homologirano v skladu s tem pravilnikom, o tem obvesti organ, ki je podelil homologacijo. Po prejemu ustreznega sporočila navedeni organ o tem obvesti druge pogodbenice Sporazuma iz leta 1958, ki uporabljajo ta pravilnik, na obrazcu, ki je v skladu z vzorcem iz Priloge 1 k temu pravilniku.

11.   PREHODNE DOLOČBE

11.1   Od uradnega začetka veljavnosti Dodatka 1 k seriji sprememb 01 ne sme nobena pogodbenica, ki uporablja ta pravilnik, zavrniti podelitve ECE-homologacije po tem pravilniku, kot je spremenjen s serijo sprememb 01.

11.2   Od 1. oktobra 2002 pogodbenice, ki uporabljajo ta pravilnik, podelijo ECE- homologacijo samo za tiste tipe vozil, ki izpolnjujejo zahteve tega pravilnika, kot je bil spremenjen s serijo sprememb 01.

11.3   Dokler ta pravilnik ne vsebuje zahtev glede zaščite potnikov s preskusom čelnega trčenja, lahko pogodbenice še naprej uporabljajo zahteve, ki veljajo v ta namen v času pristopa k temu pravilniku.

12.   IMENA IN NASLOVI TEHNIČNIH SLUŽB, KI IZVAJAJO HOMOLOGACIJSKE PRESKUSE, TER UPRAVNIH ORGANOV

Pogodbenice Sporazuma, ki uporabljajo ta pravilnik, Sekretariatu Združenih narodov sporočijo imena in naslove tehničnih služb, ki opravljajo homologacijske preskuse, ter upravnih organov, ki podelijo homologacijo in katerim se pošljejo obrazci, izdani v drugih državah, ki potrjujejo podelitev, zavrnitev ali preklic homologacije.

---

(1)  Kot je opredeljeno v Prilogi 7 h Konsolidirani resoluciji o konstrukciji vozil (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Sprem.2, kakor je bil nazadnje spremenjen s spremembo 4).

(2)  1 za Nemčijo, 2 za Francijo, 3 za Italijo, 4 za Nizozemsko, 5 za Švedsko, 6 za Belgijo, 7 za Madžarsko, 8 za Češko, 9 za Španijo, 10 za Jugoslavijo, 11 za Združeno kraljestvo, 12 za Avstrijo, 13 za Luksemburg, 14 za Švico, 15 (prosto), 16 za Norveško, 17 za Finsko, 18 za Dansko, 19 za Romunijo, 20 za Poljsko, 21 za Portugalsko, 22 za Rusko Federacijo, 23 za Grčijo, 24 za Irsko, 25 za Hrvaško, 26 za Slovenijo, 27 za Slovaško, 28 za Belorusijo, 29 za Estonijo, 30 (prosto), 31 za Bosno in Hercegovino, 32 za Latvijo, 33 (prosto), 34 za Bolgarijo, 35 (prosto), 36 za Litvo, 37 za Turčijo, 38 (prosto), 39 za Azerbajdžan, 40 za Nekdanjo jugoslovansko republiko Makedonijo, 41 (prosto), 42 za Evropsko skupnost (homologacije podelijo njene države članice, ki uporabijo svoje ECE-simbole), 43 za Japonsko, 44 (prosto), 45 za Avstralijo, 46 za Ukrajino, 47 za Južno Afriko in 48 za Novo Zelandijo. Nadaljnje številčne oznake se dodelijo drugim državam v kronološkem zaporedju, po katerem ratificirajo Sporazum o sprejetju enotnih pogojev za homologacijo in vzajemnem priznavanju homologacije za opremo in dele motornih vozil, ali pristopijo k njemu, generalni sekretar Združenih narodov pa tako dodeljene številčne oznake sporoči pogodbenicam Sporazuma.

(3)  Do 1. oktobra 1998 vrednosti, ki se dobijo za vrat, niso kriterij za podelitev/zavrnitev homologacije. Dobljeni rezultati se zapišejo v poročilu o preskusu in jih zbira homologacijski organ. Po tem datumu se vrednosti iz tega odstavka uporabljajo kot kriterij za podelitev/zavrnitev homologacije, razen če ali dokler se ne sprejmejo druge vrednosti.

---

PRILOGA 1

SPOROČILO

(največji format: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

PRILOGA 2

PRIMERI HOMOLOGACIJSKIH OZNAK

VZOREC A

(glej odstavek 4.4 tega pravilnika)

Image

VZOREC B

(glej odstavek 4.5 tega pravilnika)

Image

---

(1)  Zadnja številka je navedena samo kot primer.

---

PRILOGA 3

PRESKUSNI POSTOPEK

1.   NAMESTITEV IN PRIPRAVA VOZILA

1.1   Preskusni poligon

Preskusna površina mora biti dovolj velika, da se lahko namestijo zaletna steza, pregrada in tehnična oprema, potrebna za preskus. Zadnji del steze, najmanj 5 m pred pregrado, mora biti vodoraven, raven in gladek.

1.2   Pregrada

Sprednjo steno pregrade sestavlja deformabilna konstrukcija, ki je opredeljena v Prilogi 9 k temu pravilniku. Sprednja stena deformabilne konstrukcije je pravokotna na smer gibanja vozila, ki se preskuša, z odstopanjem ± 1°. Pregrada je pritrjena na maso najmanj 7 × 104 kg, njena sprednja stena je navpična z odstopanjem ± 1°. Pregrada je sidrana v tla ali stoji na tleh in je po potrebi opremljena z dodatnimi blokirnimi napravami, ki preprečujejo njeno premikanje.

1.3   Kot pregrade

Pregrada je usmerjena tako, da se je vozilo prvič dotakne na strani volanskega droga. Če se preskus lahko opravi po izbiri ali na vozilu z volanom na desni strani ali pa na vozilu z volanom na levi strani, ga je treba opraviti na vozilu z volanom na manj ugodni strani, ki jo določi tehnična služba, pristojna za preskuse.

1.3.1   Usmeritev vozila glede na pregrado

Vozilo mora prekrivati sprednjo steno pregrade za 40 % ± 20 mm.

1.4   Stanje vozila

1.4.1   Splošne zahteve

Preskusno vozilo mora biti serijske izdelave, imeti mora vso opremo, ki je običajno vgrajena, in mora biti v normalnem voznem stanju. Nekatere komponente se lahko zamenjajo z ustreznimi masami, če ta zamenjava bistveno ne vpliva na rezultate, izmerjene na podlagi odstavka 6.

1.4.2   Masa vozila

1.4.2.1   Pri preskusu mora masa preskušanega vozila ustrezati masi neobremenjenega vozila.

1.4.2.2   Posoda za gorivo mora biti napolnjena z vodo do mase, ki je enaka 90 % mase polne obremenitve z gorivom, ki jo določi proizvajalec, z odstopanjem ± 1 %.

1.4.2.3   Vsi drugi sistemi (zavore, hlajenje itd.) so lahko prazni; v tem primeru je treba nadomestiti maso tekočin.

1.4.2.4   Če masa merilne naprave v vozilu presega dovoljenih 25 kg, se lahko kompenzira z zmanjšanjem tiste mase vozila, ki ne vpliva pomembneje na rezultate, izmerjene v skladu z odstavkom 6.

1.4.2.5   Masa merilne naprave ne sme spremeniti referenčne obremenitve vsake osi za več kot 5 %, vsako odstopanje pa ne sme presegati 20 kg.

1.4.2.6   Masa vozila, ki ustreza odstavku 1.4.2.1, mora biti navedena v poročilu.

1.4.3   Nastavitve v potniškem prostoru

1.4.3.1   Položaj volana

Če je volan nastavljiv, je v običajnem položaju, kot ga določi proizvajalec; če tega podatka ni, pa na sredini območja nastavitve. Po prenehanju pospeševanja je volan sproščen, z naperami v položaju, ki po navodilih proizvajalca ustreza vožnji naravnost naprej.

1.4.3.2   Stekla

Premična stekla na vozilu so zaprta. Zaradi preskusnih meritev in sporazumno s proizvajalcem se lahko spustijo, če položaj ročice ustreza zaprtemu položaju.

1.4.3.3   Prestavna ročica

Prestavna ročica je v položaju prostega teka.

1.4.3.4   Pedali

Pedali so v običajnem položaju mirovanja. Če so nastavljivi, so nastavljeni v središčnem položaju, razen če proizvajalec določi drugače.

1.4.3.5   Vrata

Vrata so zaprta, vendar ne zaklenjena.

1.4.3.6   Premična streha

Če je v vozilo vgrajena premična ali odstranljiva streha, je na svojem mestu in zaprta. Zaradi preskusnih meritev in sporazumno s proizvajalcem je lahko odprta.

1.4.3.7   Ščitnik pred soncem

Ščitnik pred soncem je zapognjen navzgor.

1.4.3.8   Vzvratno ogledalo

Notranje vzvratno ogledalo je v običajnem položaju za uporabo.

1.4.3.9   Naslonjala za roke

Če so prednja in zadnja naslonjala za roke premična, morajo biti spuščena, razen če to zaradi položaja preskusnih lutk v vozilih ni mogoče.

1.4.3.10   Nasloni za glavo

Po višini nastavljivi nasloni za glavo so v najvišjem položaju.

1.4.3.11   Sedeži

1.4.3.11.1   Položaj prednjih sedežev

Vzdolžno nastavljivi sedeži so nameščeni tako, da imajo točko „H“, določeno v skladu s postopkom iz Priloge 6, v srednjem položaju hoda ali pa v naslednjem najbližjem zaskočnem položaju, in so nastavljeni na višino, ki jo je določil proizvajalec (če je višina nastavljiva ločeno). Pri sedežu v obliki klopi se uporabi točka „H“ voznikovega mesta.

1.4.3.11.2   Položaj naslonov prednjih sedežev

Če so nasloni prednjih sedežev nastavljivi, se nastavijo tako, da je nagib trupa preskusne lutke čim bližji tistemu, ki ga je priporočil proizvajalec za običajno uporabo, ali, če takega priporočila ni, do 25° nazaj glede na navpičnico.

1.4.3.11.3   Zadnji sedeži

Če so zadnji sedeži ali klopi nastavljivi, jih je treba nastaviti v skrajni zadnji položaj.

2.   PRESKUSNE LUTKE

2.1   Prednji sedeži

2.1.1   Preskusna lutka, ki ustreza zahtevam za HYBRID III (1), opremljena s 45-stopinjskim gležnjem in nastavljena skladno z zahtevami, je nameščena na vsakem zunanjem prednjem sedežu skladno s pogoji iz Priloge 5. Gleženj preskusne lutke mora biti certificiran po postopku iz Priloge 10.

2.1.2   Preskus na vozilu se opravi s sistemi za zadrževanje oseb, ki jih je predvidel proizvajalec.

3.   POGON IN POT VOZILA

3.1   Vozilo lahko poganja lastni motor ali pa druga pogonska naprava.

3.2   V trenutku trčenja vozilo ne sme biti več pod vplivom dodatne krmilne oziroma pogonske naprave.

3.3   Pot vozila mora ustrezati zahtevam iz odstavkov 1.2 in 1.3.1.

4.   HITROST PRI PRESKUSU

V trenutku trčenja mora hitrost vozila znašati 56 – 0, + 1 km/h. Vendar se šteje, da je preskus zadovoljiv, če je bil opravljen pri večji hitrosti trka in če je vozilo izpolnilo zahteve.

5.   MERITVE, KI JIH JE TREBA OPRAVITI NA PRESKUSNI LUTKI NA SPREDNJIH SEDEŽIH

5.1   Vse meritve, potrebne za preverjanje merilnih naprav za preskušanje, morajo biti opravljene z merilnimi sistemi, ki ustrezajo zahtevam iz Priloge 8.

5.2   Različne parametre je treba zapisati s pomočjo neodvisnih podatkovnih kanalov z naslednjimi frekvenčnimi razredi kanalov (CFC):

5.2.1   Meritve v glavi preskusne lutke

Pospešek (a), ki se nanaša na težišče glave, se izračuna iz prostorskih komponent pospeška, izmerjenih s CFC 1 000.

5.2.2   Meritve v vratu preskusne lutke

5.2.2.1   Osna natezna sila in strižna sila na vmesniku med vratom in glavo pred trčenjem in po njem se merita s CFC 1 000.

5.2.2.2   Upogibni moment okoli prečne osi na vmesniku med vratom in glavo se meri s CFC 600.

5.2.3   Meritve v prsnem košu merilne lutke

Deformacija prsnega koša med prsnico in hrbtenico se meri s CFC 180.

5.2.4   Meritve v stegnenici in golenici preskusne lutke

5.2.4.1   Osna tlačna sila in upogibni momenti se merijo s CFC 600.

5.2.4.2   Premik golenice glede na stegnenico se meri v kolenskem sklepu s CFC 180.

6.   MERITVE NA VOZILU

6.1   Da se lahko opravi poenostavljeni preskus, opisan v Prilogi 7, se določi časovni potek pojemka konstrukcije na podlagi vrednosti, izmerjenih z merilnikom vzdolžnega pospeška na spodnjem delu stebrička „B“ na strani trka vozila s CFC 180 s pomočjo podatkovnih kanalov, ki ustrezajo zahtevam, opredeljenim v Prilogi 8.

6.2   Časovni potek hitrosti, ki bo uporabljena v preskusnem postopku, opisanem v Prilogi 7, se določi z merilnikom vzdolžnega pospeška na stebričku „B“ na strani trka.

---

(1)  Tehnični predpisi in risbe s podrobnostmi Hybrida III, ki ustreza glavnim meram 50 % moške populacije iz ZDA, ter predpisi za njegovo nastavitev za ta preskus so shranjeni pri generalnem sekretarju Združenih narodov in se na zahtevo lahko dobijo na vpogled pri sekretariatu Gospodarske komisije za Evropo, Palača narodov, Ženeva, Švica.

---

PRILOGA 4

DOLOČANJE MERIL ZA OBREMENITEV GLAVE

1.   MERILO ZA OBREMENITEV GLAVE (HPC) IN POSPEŠEK GLAVE V 3 ms

| 1.1 | Šteje se, da je merilo za obremenitev glave izpolnjeno, če se med preskusom glava ne dotakne nobenega dela vozila. |
| --- | --- |

1.1

Šteje se, da je merilo za obremenitev glave izpolnjeno, če se med preskusom glava ne dotakne nobenega dela vozila.

| 1.2 | Če se med preskusom glava dotakne katerega koli dela vozila, se HPC izračuna s pomočjo pospeška (a), izmerjenega v skladu z odstavkom 5.2.1 Priloge 3, po naslednji enačbi:



  kjer je:






  1.2.1 | izraz „a“ rezultanta pospeška, izmerjenega skladno z odstavkom 5.2.1 Priloge 3 v enotah gravitacijskega pospeška g (1 g = 9,81 m/s2); |
| --- | --- | --- |

1.2

Če se med preskusom glava dotakne katerega koli dela vozila, se HPC izračuna s pomočjo pospeška (a), izmerjenega v skladu z odstavkom 5.2.1 Priloge 3, po naslednji enačbi:

Formula

kjer je:

1.2.1

izraz „a“ rezultanta pospeška, izmerjenega skladno z odstavkom 5.2.1 Priloge 3 v enotah gravitacijskega pospeška g (1 g = 9,81 m/s2);

| 1.2.2 | če se lahko zadovoljivo določi začetek dotika glave, sta t1 in t2 dva časa, izražena v sekundah, ki opredeljujeta časovni razmik med začetkom dotika glave in koncem merjenja, v katerem ima HPC največjo vrednost; |
| --- | --- |

1.2.2

če se lahko zadovoljivo določi začetek dotika glave, sta t1 in t2 dva časa, izražena v sekundah, ki opredeljujeta časovni razmik med začetkom dotika glave in koncem merjenja, v katerem ima HPC največjo vrednost;

| 1.2.3 | če začetka dotika glave ni mogoče določiti, sta t1 in t2 dva časa, izražena v sekundah, ki opredeljujeta časovni presledek med začetkom dotika glave in koncem zajemanja meritev, v katerem ima HPC največjo vrednost; |
| --- | --- |

1.2.3

če začetka dotika glave ni mogoče določiti, sta t1 in t2 dva časa, izražena v sekundah, ki opredeljujeta časovni presledek med začetkom dotika glave in koncem zajemanja meritev, v katerem ima HPC največjo vrednost;

| 1.2.4 | Vrednosti HPC, pri katerih časovni razmak (t1 – t2) presega 36 ms, se pri izračunu največje vrednosti zanemarijo. |
| --- | --- |

1.2.4

Vrednosti HPC, pri katerih časovni razmak (t1 – t2) presega 36 ms, se pri izračunu največje vrednosti zanemarijo.

| 1.3 | Vrednost rezultante pospeška glave med čelnim trkom, ki je kumulativno presežena za 3 ms, se izračuna iz rezultante pospeška glave, ki je bil izmerjen skladno z odstavkom 5.2.1 Priloge 3. |
| --- | --- |

1.3

Vrednost rezultante pospeška glave med čelnim trkom, ki je kumulativno presežena za 3 ms, se izračuna iz rezultante pospeška glave, ki je bil izmerjen skladno z odstavkom 5.2.1 Priloge 3.

2.   MERILO ZA POŠKODBO VRATU (NIC)

| 2.1 | Ta merila se določijo s pomočjo tlačne osne sile, natezne osne sile in strižnih sil na prehodu med glavo in vratom pred trčenjem in po njem, izraženih v kN in izmerjenih skladno z odstavkom 5.2.2 Priloge 3, ter s trajanjem teh sil, izraženim v ms. |
| --- | --- |

2.1

Ta merila se določijo s pomočjo tlačne osne sile, natezne osne sile in strižnih sil na prehodu med glavo in vratom pred trčenjem in po njem, izraženih v kN in izmerjenih skladno z odstavkom 5.2.2 Priloge 3, ter s trajanjem teh sil, izraženim v ms.

| 2.2 | Merilo za upogibni moment vratu se določi s pomočjo upogibnega momenta, izraženega v Nm, okoli prečne osi na prehodu med glavo in vratom, izmerjenega skladno z odstavkom 5.2.2 Priloge 3. |
| --- | --- |

2.2

Merilo za upogibni moment vratu se določi s pomočjo upogibnega momenta, izraženega v Nm, okoli prečne osi na prehodu med glavo in vratom, izmerjenega skladno z odstavkom 5.2.2 Priloge 3.

| 2.3 | Zabeleži se upogibni moment vratu, izražen v Nm. |
| --- | --- |

2.3

Zabeleži se upogibni moment vratu, izražen v Nm.

3.   MERILO ZA STISNJEN PRSNI KOŠ (ThCC) IN MERILO ZA HITROST DEFORMACIJE (V * C)

| 3.1 | Merilo za stisnjen prsni koš se določi s pomočjo absolutne vrednosti deformacije prsnega koša, izražene v mm in izmerjene skladno z odstavkom 5.2.3 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.1

Merilo za stisnjen prsni koš se določi s pomočjo absolutne vrednosti deformacije prsnega koša, izražene v mm in izmerjene skladno z odstavkom 5.2.3 Priloge 3.

| 3.2 | Merilo hitrosti deformacije (V * C) se izračuna kot trenutni zmnožek stisnjenja in hitrosti deformacije prsnice, izmerjenih skladno z odstavkoma 6 in 5.2.3 Priloge 3. |
| --- | --- |

3.2

Merilo hitrosti deformacije (V * C) se izračuna kot trenutni zmnožek stisnjenja in hitrosti deformacije prsnice, izmerjenih skladno z odstavkoma 6 in 5.2.3 Priloge 3.

4.   MERILO ZA OBREMENITEV STEGNENICE (FFC)

| 4.1 | To merilo se določi s pomočjo tlačne obremenitve, izražene v kN, ki se osno prenaša na vsako stegnenico preskusne lutke in se meri skladno z odstavkom 5.2.4 Priloge 3, in s pomočjo trajanja tlačne obremenitve, izražene v ms. |
| --- | --- |

4.1

To merilo se določi s pomočjo tlačne obremenitve, izražene v kN, ki se osno prenaša na vsako stegnenico preskusne lutke in se meri skladno z odstavkom 5.2.4 Priloge 3, in s pomočjo trajanja tlačne obremenitve, izražene v ms.

5.   MERILO ZA TLAČNO SILO NA GOLENICO (TCFC) IN INDEKS GOLENICE (TI)

| 5.1 | Merilo za tlačno silo na golenico se določi s pomočjo tlačne obremenitve (Fz), izražene v kN, ki se osno prenaša na vsako golenico preskusne lutke in se meri skladno z odstavkom 5.2.4 Priloge 3. |
| --- | --- |

5.1

Merilo za tlačno silo na golenico se določi s pomočjo tlačne obremenitve (Fz), izražene v kN, ki se osno prenaša na vsako golenico preskusne lutke in se meri skladno z odstavkom 5.2.4 Priloge 3.

| 5.2 | Indeks golenice se izračuna na podlagi upogibnih momentov (Mx in My), izmerjenih skladno z odstavkom 5.1 po naslednji enačbi:



  kjer je:







  Mx | = | upogibni moment okoli osi x |
| --- | --- | --- | --- |
| My | = | upogibni moment okoli osi y |
| (MC)R | = | kritični upogibni moment; upošteva se vrednost 225 Nm |
| Fz | = | tlačna osna sila v smeri osi z |
| (FC)Z | = | kritična tlačna sila v smeri osi z; upošteva se vrednost 35,9 kN, in |

5.2

Indeks golenice se izračuna na podlagi upogibnih momentov (Mx in My), izmerjenih skladno z odstavkom 5.1 po naslednji enačbi:

Formula

kjer je:

Mx

=

upogibni moment okoli osi x

My

=

upogibni moment okoli osi y

(MC)R

=

kritični upogibni moment; upošteva se vrednost 225 Nm

Fz

=

tlačna osna sila v smeri osi z

(FC)Z

=

kritična tlačna sila v smeri osi z; upošteva se vrednost 35,9 kN, in

Formula

Indeks golenice se izračuna za zgornji in spodnji konec vsake golenice; Fz pa se lahko meri na enem od obeh mest. Dobljena vrednost se uporabi za izračun TI na zgornjem oziroma na spodnjem delu. Momenta Mx in My se merita ločeno na obeh mestih.

6.   POSTOPEK IZRAČUNAVANJA MERILA ZA HITROST DEFORMACIJE (V * C) ZA PRESKUSNO LUTKO HYBRID III

| 6.1 | Merilo za hitrost deformacije se izračuna kot zmnožek stisnjenja in hitrosti upogiba prsnice. Obe vrednosti se dobita z meritvami upogiba prsnice. |
| --- | --- |

6.1

Merilo za hitrost deformacije se izračuna kot zmnožek stisnjenja in hitrosti upogiba prsnice. Obe vrednosti se dobita z meritvami upogiba prsnice.

| 6.2 | Odziv upogiba prsnice se enkrat filtrira s CFC 180. Stisnjenje v trenutku t se izračuna iz tega filtriranega signala kot:



  Hitrost upogiba prsnice v trenutku t se izračuna iz filtriranega upogiba kot:



  kjer je D(t) upogib v času t v metrih, δt pa časovni razmik v sekundah med meritvami upogiba. Največja vrednost δt je 1,25 × 10-4 sekund. Ta postopek izračunavanja je spodaj prikazan shematično: |
| --- | --- |

6.2

Odziv upogiba prsnice se enkrat filtrira s CFC 180. Stisnjenje v trenutku t se izračuna iz tega filtriranega signala kot:

Formula

Hitrost upogiba prsnice v trenutku t se izračuna iz filtriranega upogiba kot:

Formula

kjer je D(t) upogib v času t v metrih, δt pa časovni razmik v sekundah med meritvami upogiba. Največja vrednost δt je 1,25 × 10-4 sekund. Ta postopek izračunavanja je spodaj prikazan shematično:

Image

---

PRILOGA 5

Razporeditev in namestitev preskusnih lutk ter nastavitev sistemov za zadrževanje

1.   RAZPOREDITEV PRESKUSNIH LUTK

1.1   Posamezni sedeži

Simetralna ravnina preskusne lutke mora sovpadati s srednjo navpično ravnino sedeža.

1.2   Prednja klop

1.2.1   Vozniški sedež

Simetralna ravnina preskusne lutke se mora nahajati v navpični ravnini, ki poteka skozi sredino volana, in mora biti vzporedna s srednjo vzdolžno ravnino vozila. Če je sedežno mesto določeno z obliko klopi, je treba takšen sedež šteti za posamezen sedež.

1.2.2   Zunanji sovozniški sedež

Simetralna ravnina preskusne lutke na sovozniškem sedežu mora biti simetrična z ravnino preskusne lutke na vozniškem sedežu glede na srednjo vzdolžno ravnino vozila. Če je sedežni prostor določen z obliko klopi, je treba takšen sedež šteti za posamezen sedež.

1.3   Prednja klop za potnike (brez vozniškega sedeža)

Simetralne ravnine preskusne lutke morajo sovpadati s središčnimi ravninami sedežev, ki jih je določil proizvajalec.

2.   NAMESTITEV PRESKUSNIH LUTK

2.1   Glava

Prečna platforma z merilnimi napravami glave mora biti vodoravna z odstopanjem 2,5°. Pri nastavljanju glave preskusne lutke v vozilih s pokončnimi sedeži, ki nimajo nastavljivih naslonov, se uporabi naslednje zaporedje. Najprej se nastavi položaj točke „H“ v mejah, opredeljenih v odstavku 2.4.3.1 spodaj, da se naravna prečna platforma z merilnimi napravami za glavo preskusne lutke. Če prečna platforma z merilnimi napravami glave še vedno ni vodoravna, se medenični kot preskusne lutke nastavi znotraj vrednosti, določenih v odstavku 2.4.3.2 te priloge. Če prečna platforma za glavo še vedno ni vodoravna, se prestavi opornik za vrat preskusne lutke samo toliko, kolikor je potrebno, da pride platforma z merilnimi napravami v vodoravni položaj z odstopanjem do 2,5°.

2.2   Roke

2.2.1   Zgornji deli rok preskusne lutke voznika se morajo nahajati ob trupu, pri čemer morajo biti njihove srednjice čim bliže navpični ravnini.

2.2.2   Zgornji deli rok preskusne lutke sovoznika se morajo dotikati naslona sedežev in strani trupa.

2.3   Dlani in prsti

2.3.1   Dlani preskusne lutke voznika se morajo dotikati zunanjega dela volanskega obroča v vodoravni srednjici obroča. Palca morata biti na volanskem obroču in morata biti nanj nalahno pritrjena z lepilnim trakom, tako da se roka preskusne lutke odtrga od volana, če se potisne navzgor s silo najmanj 9 N oziroma največ 22 N.

2.3.2   Dlani preskusne lutke sovoznika se morajo dotikati zunanje strani stegna. Mezinec se mora dotikati blazine sedeža.

2.4   Trup

2.4.1   V vozilih s klopmi se morata zgornja dela trupa preskusnih lutk voznika in sovoznika naslanjati na naslon sedeža. Sagitalna srednjica preskusne lutke voznika mora biti navpična in vzporedna z vzdolžno srednjico vozila in mora potekati skozi središče volanskega obroča. Sagitalna srednjica preskusne lutke sovoznika mora biti navpična in vzporedna z vzdolžno srednjico vozila in mora potekati na isti oddaljenosti od te linije kot sagitalna srednjica preskusne lutke voznika.

2.4.2   Pri vozilih s posameznimi sedeži mora zgornji del trupa preskusne lutke voznika in sovoznika počivati na naslonu sedeža. Sagitalna srednjica preskusne lutke voznika in sovoznika mora biti navpična in mora sovpadati z vzdolžno srednjico sedežev.

2.4.3   Spodnji del trupa

2.4.3.1   Točka „H“

Točki „H“ preskusnih lutk voznika in sovoznika morata, z odstopanjem 13 mm navpično in 13 mm vodoravno, sovpadati s točko, ki se nahaja 6 mm pod točko „H“, določeno z uporabo postopka iz Priloge 6, dolžina stegna in spodnjih delov noge naprave za določanje točke „H“ pa mora biti nastavljena na 414 in 401 mm namesto na 417 oziroma 432 mm.

2.4.3.2   Kot medenice

Kot, izmerjen z merilnikom kota medenice, ki ustreza risbi 78051-532, del 572, ki je vstavljen v odprtino v točki „H“ na preskusni lutki, in sicer na 76,2 mm dolgi ravni površini merilnika, mora znašati 22,5° + 2,5°.

2.5   Noge

Stegna nog preskusnih lutk voznika in sovoznika počivajo na blazini sedeža, če to dovoljuje položaj stopal. Začetna razdalja med površino prirobnic za pritrditev kolen na zunanji strani mora znašati 270 mm ± 10 mm. Kolikor je to mogoče, se morajo leva noga preskusne lutke voznika in obe nogi preskusne lutke sovoznika nahajati v navpični ravnini. Dovoljena je končna prilagoditev zaradi upoštevanja položaja stopal skladno z odstavkom 2.6 za različne oblike prostora za potnike.

2.6   Stopala

2.6.1   Desno stopalo preskusne lutke voznika se mora nahajati na nepritisnjenem pedalu za plin, tako da se skrajna zadnja točka pete nahaja na površini poda v ravnini pedala. Če stopala ni mogoče postaviti na pedal za plin, ga je treba postaviti pravokotno na golenico, in sicer čim bolj spredaj v smeri srednjice pedala, tako da se skrajna zadnja točka pete naslanja na površino poda. Peta levega stopala mora biti postavljena čim bolj spredaj in se mora naslanjati na pod. Levo stopalo se mora v čim bolj ravnem položaju nahajati na poševni podlagi za noge. Vzdolžna srednjica levega stopala mora biti nameščena čim bolj vzporedno z vzdolžno srednjico vozila.

2.6.2   Pete obeh stopal preskusne lutke sovoznika morajo biti nameščene čim bolj spredaj in se morajo naslanjati na pod. Obe stopali morata počivati v čim bolj ravni legi na podlagi za noge. Vzdolžna srednjica stopal mora biti, kolikor je to mogoče, vzporedna z vzdolžno srednjico vozila.

2.7   Vgrajene merilne naprave nikakor ne smejo vplivati na gibanje preskusne lutke med trkom.

2.8   Temperatura preskusnih lutk in sistema merilnih naprav se pred preskusom stabilizira in čim dlje vzdržuje v območju med 19 °C in 22 °C.

2.9   Oblačila lutke

2.9.1   Preskusne lutke z merilnimi napravami so oblečene v raztegljiva bombažna oblačila, ki se prilegajo njihovi obliki, s kratkimi rokavi in hlačami do sredine meč, kot je določeno v FMVSS 208, risbe 78051-292 in 293, ali druga enakovredna oblačila.

2.9.2   Vsako stopalo preskusnih lutk je obuto v čevelj velikosti 11XW, ki izpolnjuje zahteve glede velikosti, debeline podplata in pete po ameriškem vojaškem standardu MIL S 13192, revizija P, in katerega teža znaša 0,57 ± 0,1 kg.

3.   NASTAVITEV SISTEMA ZA ZADRŽEVANJE OSEB V VOZILU

Ko je preskusna lutka nameščena na sedežu v položaju, kot je določen z zahtevami iz odstavkov 2.1 do 2.6, se okrog nje namesti in zapne varnostni pas. Treba je pustiti, da se ohlapni del pasu navije na navijalnik. Zgornji del pasu za trup se povleče iz navijalnika in pusti, da se zopet navije. To se ponovi štirikrat. Na delu pasu čez medenico se uporabi vlečna sila od 9 do 18 N. Če je sistem varnostnega pasu opremljen z napravo za zmanjšanje zategnjenosti, se del pasu za zgornji del trupa izvleče do maksimuma, ki ga je proizvajalec v navodilih za uporabo vozila priporočil za običajno uporabo. Če sistem varnostnega pasu nima naprave za zmanjšanje zategnjenosti, je treba dovoliti, da vlečna sila navijalnika potegne odvečni del pasu za ramenski del v navijalnik.

---

PRILOGA 6

Postopek za določanje točke „H“ in dejanskega naklona trupa za sedeže v motornih vozilih

1.   NAMEN

Postopek iz te priloge se uporablja za določanje točke „H“ in dejanskega naklona trupa za enega ali več sedežnih mest v motornem vozilu ter preverjanje razmerja med izmerjenimi podatki in konstrukcijskimi specifikacijami proizvajalca vozila (1).

2.   OPREDELITVE POJMOV

V tej prilogi uporabljeni izrazi imajo naslednji pomen:

| 2.1 | „referenčni podatki“ pomeni eno ali več od naslednjih lastnosti sedežnih mest:






  2.1.1 | točko „H“, točko „R“ in njuno razmerje, |
| --- | --- | --- |

2.1

„referenčni podatki“ pomeni eno ali več od naslednjih lastnosti sedežnih mest:

2.1.1

točko „H“, točko „R“ in njuno razmerje,

| 2.1.2 | dejanski naklon trupa, konstrukcijsko določeni naklon trupa in njuno razmerje. |
| --- | --- |

2.1.2

dejanski naklon trupa, konstrukcijsko določeni naklon trupa in njuno razmerje.

| 2.2 | „Tridimenzionalna naprava za določanje točke ‚H‘ “ (3-D H naprava) pomeni napravo, ki se uporablja za določanje točk „H“ in dejanskih naklonov trupa. Naprava je opisana v Dodatku 1 k tej prilogi; |
| --- | --- |

2.2

„Tridimenzionalna naprava za določanje točke ‚H‘ “ (3-D H naprava) pomeni napravo, ki se uporablja za določanje točk „H“ in dejanskih naklonov trupa. Naprava je opisana v Dodatku 1 k tej prilogi;

| 2.3 | „Točka ‚H‘ “ pomeni vrtišče med trupom in stegni 3-D H naprave, postavljene na sedež v vozilu skladno s spodnjim odstavkom 4. Točka „H“ se nahaja v središču središčnice naprave, ki poteka med vizirnima gumboma točke „H“ na obeh straneh 3-D H naprave. Točka „H“ teoretično ustreza točki „R“ (za odstopanja glej spodnji odstavek 3.2.2). Ko je točka „H“ po postopku iz odstavka 4 določena, se šteje, da je fiksna glede na strukturo oblazinjenega sedeža, in se premika skupaj s sedežem, ko se ta nastavlja; |
| --- | --- |

2.3

„Točka ‚H‘ “ pomeni vrtišče med trupom in stegni 3-D H naprave, postavljene na sedež v vozilu skladno s spodnjim odstavkom 4. Točka „H“ se nahaja v središču središčnice naprave, ki poteka med vizirnima gumboma točke „H“ na obeh straneh 3-D H naprave. Točka „H“ teoretično ustreza točki „R“ (za odstopanja glej spodnji odstavek 3.2.2). Ko je točka „H“ po postopku iz odstavka 4 določena, se šteje, da je fiksna glede na strukturo oblazinjenega sedeža, in se premika skupaj s sedežem, ko se ta nastavlja;

| 2.4 | „Točka ‚R‘ “ ali „referenčna točka sedeža“ pomeni konstrukcijsko določeno točko, ki jo določi proizvajalec za vsako sedežno mesto glede na tridimenzionalni referenčni sistem; |
| --- | --- |

2.4

„Točka ‚R‘ “ ali „referenčna točka sedeža“ pomeni konstrukcijsko določeno točko, ki jo določi proizvajalec za vsako sedežno mesto glede na tridimenzionalni referenčni sistem;

| 2.5 | „Linija trupa“ pomeni središčnico droga trupa 3-D H naprave v skrajnem zadnjem položaju; |
| --- | --- |

2.5

„Linija trupa“ pomeni središčnico droga trupa 3-D H naprave v skrajnem zadnjem položaju;

| 2.6 | „Dejanski naklon trupa“ pomeni kot med navpičnico, ki poteka skozi točko „H“ in linijo trupa, izmerjen s kotomerom za merjenje kota naklona hrbta na 3-D H napravi. Dejanski naklon trupa teoretično ustreza konstrukcijsko določenemu naklonu trupa (za odstopanja glej odstavek 3.2.2 spodaj); |
| --- | --- |

2.6

„Dejanski naklon trupa“ pomeni kot med navpičnico, ki poteka skozi točko „H“ in linijo trupa, izmerjen s kotomerom za merjenje kota naklona hrbta na 3-D H napravi. Dejanski naklon trupa teoretično ustreza konstrukcijsko določenemu naklonu trupa (za odstopanja glej odstavek 3.2.2 spodaj);

| 2.7 | „Konstrukcijsko določeni naklon trupa“ pomeni kot med navpičnico skozi točko „R“ in linijo trupa v položaju, ki ustreza konstrukcijsko določeni legi naslona sedeža, kot jo je določil proizvajalec vozila; |
| --- | --- |

2.7

„Konstrukcijsko določeni naklon trupa“ pomeni kot med navpičnico skozi točko „R“ in linijo trupa v položaju, ki ustreza konstrukcijsko določeni legi naslona sedeža, kot jo je določil proizvajalec vozila;

| 2.8 | „Srednja ravnina potnika“ (C/LO) pomeni srednjo ravnino 3-D H naprave, postavljene na vsako konstrukcijsko določeno sedežno mesto; prikazana je s koordinato točke „H“ na osi y. Pri posamičnih sedežih srednja ravnina sedeža ustreza srednji ravnini potnika. Pri drugih sedežih srednjo ravnino potnika določi proizvajalec; |
| --- | --- |

2.8

„Srednja ravnina potnika“ (C/LO) pomeni srednjo ravnino 3-D H naprave, postavljene na vsako konstrukcijsko določeno sedežno mesto; prikazana je s koordinato točke „H“ na osi y. Pri posamičnih sedežih srednja ravnina sedeža ustreza srednji ravnini potnika. Pri drugih sedežih srednjo ravnino potnika določi proizvajalec;

| 2.9 | „Tridimenzionalni koordinatni sistem“ pomeni sistem, ki je opisan v Dodatku 2 k tej prilogi; |
| --- | --- |

2.9

„Tridimenzionalni koordinatni sistem“ pomeni sistem, ki je opisan v Dodatku 2 k tej prilogi;

| 2.10 | „Referenčne oznake“ pomenijo fizične točke (odprtine, površine, oznake ali vdolbine) na karoseriji vozila, kot jih je določil proizvajalec; |
| --- | --- |

2.10

„Referenčne oznake“ pomenijo fizične točke (odprtine, površine, oznake ali vdolbine) na karoseriji vozila, kot jih je določil proizvajalec;

| 2.11 | „Obnašanje vozila med merjenjem“ pomeni položaj vozila, določen s koordinatami referenčnih oznak v tridimenzionalnem referenčnem koordinatnem sistemu. |
| --- | --- |

2.11

„Obnašanje vozila med merjenjem“ pomeni položaj vozila, določen s koordinatami referenčnih oznak v tridimenzionalnem referenčnem koordinatnem sistemu.

3.   ZAHTEVE

3.1   Prikaz podatkov

Za vsako sedežno mesto, za katero so potrebni referenčni podatki zaradi dokazovanja skladnosti z določbami tega pravilnika, se na obrazcu iz Dodatka 3 te priloge prikažejo vsi ali pa ustrezno izbrani naslednji podatki:

| 3.1.1 | koordinate točke „R“ glede na tridimenzionalni referenčni koordinatni sistem; |
| --- | --- |

3.1.1

koordinate točke „R“ glede na tridimenzionalni referenčni koordinatni sistem;

| 3.1.2 | konstrukcijsko določeni naklon trupa; |
| --- | --- |

3.1.2

konstrukcijsko določeni naklon trupa;

| 3.1.3 | vsa navodila, potrebna za nastavitev sedeža (če je nastavljiv) v merilni položaj, kot je določeno v odstavku 4.3 spodaj. |
| --- | --- |

3.1.3

vsa navodila, potrebna za nastavitev sedeža (če je nastavljiv) v merilni položaj, kot je določeno v odstavku 4.3 spodaj.

3.2   Razmerje med izmerjenimi vrednostmi in konstrukcijskimi specifikacijami

| 3.2.1 | Koordinate točke „H“ in vrednost dejanskega naklona trupa, dobljena po postopku iz odstavka 4 spodaj, se primerjajo s koordinatami točke „R“ in vrednostjo konstrukcijsko določenega naklona trupa, ki jih je določil proizvajalec. |
| --- | --- |

3.2.1

Koordinate točke „H“ in vrednost dejanskega naklona trupa, dobljena po postopku iz odstavka 4 spodaj, se primerjajo s koordinatami točke „R“ in vrednostjo konstrukcijsko določenega naklona trupa, ki jih je določil proizvajalec.

| 3.2.2 | Položaj točke „R“ glede na točko „H“ ter razmerje med konstrukcijsko določenim naklonom trupa in dejanskim naklonom trupa se štejeta za zadovoljiva za zadevno sedežno mesto, če točka „H“, kot je določena s svojimi koordinatami, leži v kvadratu, katerega stranice z dolžino 50 mm potekajo v vodoravni in navpični smeri ter katerega diagonale se sekajo v točki „R“, in če je dejanski naklon trupa znotraj odstopanja 5 ° glede na konstrukcijsko določeni naklon trupa. |
| --- | --- |

3.2.2

Položaj točke „R“ glede na točko „H“ ter razmerje med konstrukcijsko določenim naklonom trupa in dejanskim naklonom trupa se štejeta za zadovoljiva za zadevno sedežno mesto, če točka „H“, kot je določena s svojimi koordinatami, leži v kvadratu, katerega stranice z dolžino 50 mm potekajo v vodoravni in navpični smeri ter katerega diagonale se sekajo v točki „R“, in če je dejanski naklon trupa znotraj odstopanja 5 ° glede na konstrukcijsko določeni naklon trupa.

| 3.2.3 | Če so ti pogoji izpolnjeni, se za dokazovanje skladnosti z določbami tega pravilnika uporabita točka „R“ in konstrukcijsko določeni naklon trupa. |
| --- | --- |

3.2.3

Če so ti pogoji izpolnjeni, se za dokazovanje skladnosti z določbami tega pravilnika uporabita točka „R“ in konstrukcijsko določeni naklon trupa.

| 3.2.4 | Če točka „H“ ali dejanski naklon trupa ne ustrezata zahtevam iz odstavka 3.2.2 zgoraj, se točka „H“ in dejanski naklon trupa določita še dvakrat (skupaj trikrat). Če rezultati dveh od treh meritev izpolnjujejo zahteve, veljajo pogoji iz odstavka 3.2.3 zgoraj. |
| --- | --- |

3.2.4

Če točka „H“ ali dejanski naklon trupa ne ustrezata zahtevam iz odstavka 3.2.2 zgoraj, se točka „H“ in dejanski naklon trupa določita še dvakrat (skupaj trikrat). Če rezultati dveh od treh meritev izpolnjujejo zahteve, veljajo pogoji iz odstavka 3.2.3 zgoraj.

| 3.2.5 | Če rezultati vsaj dveh od treh postopkov iz odstavka 3.2.4 ne izpolnjujejo zahtev iz odstavka 3.2.2 zgoraj oziroma če ni mogoče opraviti preverjanja, ker proizvajalec vozila ni predložil podatkov o položaju točke „R“ ali konstrukcijsko določenem naklonu trupa, se uporabi srednja vrednost treh izmerjenih točk ali povprečna vrednost treh izmerjenih naklonov in se ti dve vrednosti uporabita v vseh primerih, kjer se ta pravilnik sklicuje na točko „R“ oziroma na konstrukcijsko določeni naklon trupa. |
| --- | --- |

3.2.5

Če rezultati vsaj dveh od treh postopkov iz odstavka 3.2.4 ne izpolnjujejo zahtev iz odstavka 3.2.2 zgoraj oziroma če ni mogoče opraviti preverjanja, ker proizvajalec vozila ni predložil podatkov o položaju točke „R“ ali konstrukcijsko določenem naklonu trupa, se uporabi srednja vrednost treh izmerjenih točk ali povprečna vrednost treh izmerjenih naklonov in se ti dve vrednosti uporabita v vseh primerih, kjer se ta pravilnik sklicuje na točko „R“ oziroma na konstrukcijsko določeni naklon trupa.

4.   POSTOPEK ZA DOLOČANJE TOČKE „H“ IN DEJANSKEGA NAKLONA TRUPA

4.1   Po presoji proizvajalca se vozilo predkondicionira na temperaturi 20 ± 10 °C, da material oblazinjenja sedeža doseže sobno temperaturo. Če sedež, ki ga je treba preskušati, še ni bil uporabljen, se sedež dvakrat po eno minuto obremeni z osebo ali napravo z maso 70 do 80 kg, da oblazinjenje sedeža postane prožno. Na zahtevo proizvajalca morajo vsaj 30 minut pred namestitvijo 3-D H naprave vsi sklopi sedeža ostati neobremenjeni.

4.2   Vozilo mora biti v merilnem položaju, kot je določeno v odstavku 2.11 zgoraj.

4.3   Če je sedež nastavljiv, se najprej nastavi v skrajno zadnjo lego, ki se sicer uporablja med vožnjo, kot je to določil proizvajalec, pri tem pa se upoštevajo izključno vzdolžne nastavitve sedeža, brez nastavitve sedeža za druge namene. Če so možne tudi druge nastavitve sedeža (po višini, kotu, naslonu ipd.), je treba uporabiti nastavitev, kot jo je določil proizvajalec vozila. Pri vzmetnih sedežih se navpični naklon togo fiksira v položaju, ki ga je določil proizvajalec za običajno uporabo pri vožnji.

4.4   Površina sedežnega mesta, na katerega se postavi 3-D H naprava, se prekrije z bombažno tkanino, ki je dovolj velika in s primerno strukturo, opisano kot čista bombažna tkanina z 18,9 vlakni/cm2 in maso 0,228 kg/m3 oz. pletena ali netkana tkanina z enakovrednimi lastnostmi. Če se preskus opravlja na sedežu zunaj vozila, morajo imeti tla, na katerih je sedež, enake lastnosti (2) kot tla v vozilu, za katero je sedež namenjen.

4.5   Sedalo in hrbtišče 3-D H naprave se postavita tako, da srednja ravnina potnika (C/LO) sovpade s srednjo ravnino 3-D H naprave. Na zahtevo proizvajalca se lahko 3-D H naprava premakne bolj navznoter glede na C/LO, če je 3-D H naprava postavljena proti zunanjosti tako, da rob sedeža ne dovoli vodoravne nastavitve 3-D H naprave.

4.6   Sklopa stopala in spodnjega dela noge se pritrdita na sklop sedala bodisi posamično ali s pomočjo T-droga in sklopa spodnjega dela noge. Črta, ki poteka skozi vizirne gumbe točke „H“ mora biti vzporedna s tlemi in pravokotna na vzdolžno srednjo ravnino sedeža.

4.7   Položaja stopala in noge 3-D H naprave se nastavita na naslednji način:

| 4.7.1 | Predvideno sedežno mesto: voznik in sopotnik na zunanjem prednjem sedežu






  4.7.1.1 | Sklopi stopal in nog se premaknejo naprej tako, da so stopala v naravnem položaju na tleh, po potrebi med pedali. Če je mogoče, je levo stopalo približno enako oddaljeno od levega roba srednje ravnine 3-D H naprave kot desno stopalo glede na desni rob. Libela za nastavitev prečnega položaja 3-D H naprave se namesti v vodoravni položaj tako, da se po potrebi premaknejo nazaj sedala ali pa s premikom sklopa noge in stopala. Črta, ki poteka skozi vizirne gumbe točke „H“, ostane pravokotna na srednjo vzdolžno ravnino sedeža. |
| --- | --- | --- |

4.7.1

Predvideno sedežno mesto: voznik in sopotnik na zunanjem prednjem sedežu

4.7.1.1

Sklopi stopal in nog se premaknejo naprej tako, da so stopala v naravnem položaju na tleh, po potrebi med pedali. Če je mogoče, je levo stopalo približno enako oddaljeno od levega roba srednje ravnine 3-D H naprave kot desno stopalo glede na desni rob. Libela za nastavitev prečnega položaja 3-D H naprave se namesti v vodoravni položaj tako, da se po potrebi premaknejo nazaj sedala ali pa s premikom sklopa noge in stopala. Črta, ki poteka skozi vizirne gumbe točke „H“, ostane pravokotna na srednjo vzdolžno ravnino sedeža.

| 4.7.1.2 | Če leve noge ni mogoče obdržati vzporedno z desno nogo in levega stopala oprtega na vozilo, se levo stopalo obrača toliko časa, dokler ne pride v takšen položaj. Položaj vizirnih gumbov mora ostati nespremenjen. |
| --- | --- |

4.7.1.2

Če leve noge ni mogoče obdržati vzporedno z desno nogo in levega stopala oprtega na vozilo, se levo stopalo obrača toliko časa, dokler ne pride v takšen položaj. Položaj vizirnih gumbov mora ostati nespremenjen.

| 4.7.2 | Predvideno sedežno mesto: zadnje zunanje
  Za zadnje sedeže oziroma pomožne sedeže se noge nastavijo po navedbi proizvajalca. Če so stopala na delih tal z različnimi nivoji, je stopalo, ki pride prvo v stik s prednjim sedežem, referenčno, drugo stopalo pa mora biti nameščeno tako, da prečna libela sedala naprave označuje vodoravni položaj. |
| --- | --- |

4.7.2

Predvideno sedežno mesto: zadnje zunanje

Za zadnje sedeže oziroma pomožne sedeže se noge nastavijo po navedbi proizvajalca. Če so stopala na delih tal z različnimi nivoji, je stopalo, ki pride prvo v stik s prednjim sedežem, referenčno, drugo stopalo pa mora biti nameščeno tako, da prečna libela sedala naprave označuje vodoravni položaj.

| 4.7.3 | Druga predvidena sedežna mesta:
  Uporabi se splošni postopek iz odstavka 4.7.1 zgoraj, razen da se stopala postavijo, kot je določil proizvajalec vozila. |
| --- | --- |

4.7.3

Druga predvidena sedežna mesta:

Uporabi se splošni postopek iz odstavka 4.7.1 zgoraj, razen da se stopala postavijo, kot je določil proizvajalec vozila.

4.8   Namestijo se uteži spodnjega dela noge in stegna, 3-D H naprava pa se ponovno nivelira.

4.9   Hrbtna plošča se nagne naprej do prednjega omejevalnika in 3-D H naprava se s T-drogom odmakne od naslona sedeža. Nato se 3-D H naprava postavi nazaj na sedež po enem izmed naslednjih postopkov:

| 4.9.1 | Če je videti, da bo 3-D H naprava zdrsnila nazaj sama od sebe, se uporabi naslednji postopek. Dopusti se, da 3-D H naprava zdrsne nazaj, dokler vodoravna, naprej usmerjena zadrževalna sila na T-drogu ni več potrebna, tj. dokler sedalo ne pride v stik z naslonom sedeža. Če je treba, se ponovno namesti spodnji del noge. |
| --- | --- |

4.9.1

Če je videti, da bo 3-D H naprava zdrsnila nazaj sama od sebe, se uporabi naslednji postopek. Dopusti se, da 3-D H naprava zdrsne nazaj, dokler vodoravna, naprej usmerjena zadrževalna sila na T-drogu ni več potrebna, tj. dokler sedalo ne pride v stik z naslonom sedeža. Če je treba, se ponovno namesti spodnji del noge.

| 4.9.2 | Če ni videti, da bo 3-D H naprava zdrsnila nazaj sama od sebe, se uporabi naslednji postopek. 3-D H naprava se z vodoravno nazaj usmerjeno silo na T-drog premakne nazaj, dokler se sedalo ne dotakne naslona sedeža (glej sliko 2 Dodatka 1 k tej prilogi). |
| --- | --- |

4.9.2

Če ni videti, da bo 3-D H naprava zdrsnila nazaj sama od sebe, se uporabi naslednji postopek. 3-D H naprava se z vodoravno nazaj usmerjeno silo na T-drog premakne nazaj, dokler se sedalo ne dotakne naslona sedeža (glej sliko 2 Dodatka 1 k tej prilogi).

4.10   Sila 100 ± 10 N se usmeri na hrbet in sedalo 3-D H naprave v presečišču kotomera za merjenje kota kolka in ohišja T-droga. Sila ves čas deluje v smeri črte, ki poteka vzdolž zgornjega presečišča do točke neposredno nad ohišjem stegenskega droga (glej sliko 2 Dodatka 1 k tej prilogi). Nato se hrbtna plošča previdno nasloni na naslon sedeža. Pri nadaljevanju postopka je treba paziti na to, da 3-D H naprava ne zdrsne naprej.

4.11   Namestita se desna in leva utež sedala, nato pa izmenično osem uteži trupa. 3-D H naprava mora ostati nivelirana.

4.12   Hrbtna plošča se nagne naprej, da se zmanjša obremenitev naslona sedeža. 3-D H naprava se trikrat zaniha z ene strani na drugo v loku 10° (5° na vsako stran od navpične srednje ravnine), da se odpravi morebitno trenje, ki bi utegnilo nastati med 3-D H napravo in sedežem;

Med nihanjem se lahko zgodi, da se T-drog premakne iz predpisanega vodoravnega in navpičnega položaja. Zato je treba T-drog med nihanjem naprave zadrževati s primerno bočno obremenitvijo. Pri zadrževanju T-droga in nihanju 3-D H naprave je treba paziti, da ne pride do naključnih zunanjih obremenitev v navpični smeri oziroma v smeri naprej ali nazaj.

Med tem postopkom se stopal 3-D H naprave ne sme zadrževati. Če stopala spremenijo položaj, jih je treba pustiti v tem položaju.

Hrbtna plošča se previdno premakne nazaj na naslon sedeža in preveri, da sta obe libeli na ničli. Če so se stopala med nihanjem 3-D H naprave premaknila, jih je treba vrniti v prvotno lego po naslednjem postopku:

vsako stopalo posebej se dvigne od poda kolikor je najmanj potrebno, da se preneha premikati. Med tem dviganjem se morajo stopala prosto premikati; ne sme se uporabiti sile v smeri naprej ali v prečni smeri, Ko se vsako stopalo postavi nazaj v prvotni položaj, se morajo pete dotikati za to predvidenega dela konstrukcije.

Prečna libela mora kazati ničlo; po potrebi se uporabi bočna sila na zgornji del hrbtne plošče, ki zadošča za izravnavo sedala 3-D H naprave na sedežu.

4.13   Da se prepreči drsenje 3-D H naprave na sedežu naprej, je treba pri zadrževanju T-droga uporabiti naslednji postopek:

| (a) | hrbtna plošča se potisne na naslon sedeža; |
| --- | --- |

(a)

hrbtna plošča se potisne na naslon sedeža;

| (b) | izmenično se uporabi vodoravna nazaj usmerjena sila, ki ne presega 25 N, tako da deluje na drog naklona hrbta na višini približno na sredini uteži trupa, dokler kotomer za merjenje kota kolka ne pokaže, da je stabilni položaj dosežen tudi po prenehanju delovanja sile. Zagotoviti je treba, da na 3-D H napravo ne deluje nobena navpična ali prečna zunanja sila. Če je potrebna dodatna vodoravna izravnava 3-D H naprave, se hrbtna plošča nagne naprej, ponovno izravna in ponovi se postopek iz odstavka 4.12. |
| --- | --- |

(b)

izmenično se uporabi vodoravna nazaj usmerjena sila, ki ne presega 25 N, tako da deluje na drog naklona hrbta na višini približno na sredini uteži trupa, dokler kotomer za merjenje kota kolka ne pokaže, da je stabilni položaj dosežen tudi po prenehanju delovanja sile. Zagotoviti je treba, da na 3-D H napravo ne deluje nobena navpična ali prečna zunanja sila. Če je potrebna dodatna vodoravna izravnava 3-D H naprave, se hrbtna plošča nagne naprej, ponovno izravna in ponovi se postopek iz odstavka 4.12.

4.14   Meritve se opravijo na naslednji način:

| 4.14.1 | izmerijo se koordinate točke „H“ glede na tridimenzionalni referenčni koordinatni sistem; |
| --- | --- |

4.14.1

izmerijo se koordinate točke „H“ glede na tridimenzionalni referenčni koordinatni sistem;

| 4.14.2 | na kotomeru za merjenje kota naklona hrbta na 3-D H napravi se odčita dejanski kot trupa, pri čemer je drog trupa v skrajnem zadnjem položaju. |
| --- | --- |

4.14.2

na kotomeru za merjenje kota naklona hrbta na 3-D H napravi se odčita dejanski kot trupa, pri čemer je drog trupa v skrajnem zadnjem položaju.

4.15   Če je potrebna ponovna postavitev 3-D H naprave, mora sklop sedeža pred tem ostati neobremenjen vsaj 30 minut. 3-D H naprava ne sme ostati na sedežu dlje časa, kot je potrebno za opravljanje preskusa.

4.16   Če se sedeži v isti vrsti lahko štejejo za podobne (sedežna klop, enaki sedeži ipd.), se za vsako vrsto sedežev določi samo ena točka „H“ in en dejanski naklon trupa, tako da se 3-D H naprava, opisana v Dodatku 1 k tej prilogi, postavi na sedežni prostor, ki se šteje za značilnega za to vrsto. Ta prostor je:

| 4.16.1 | pri prednji vrsti: vozniški sedež; |
| --- | --- |

4.16.1

pri prednji vrsti: vozniški sedež;

| 4.16.2 | pri zadnji vrsti ali vrstah: en zunanji sedež. |
| --- | --- |

4.16.2

pri zadnji vrsti ali vrstah: en zunanji sedež.

---

(1)  Za vse druge sedeže, razen prednjih sedežev, pri katerih točke „H“ ni mogoče določiti z uporabo tridimenzionalne preskusne naprave za točko „H“ ali drugih postopkov, se lahko po presoji pristojnega organa kot referenca uporabi točka „R“, ki jo je navedel proizvajalec.

(2)  Kot naklona, razlika v višini pri vgradnji sedeža, struktura površine itd.

Dodatek 1

OPIS TRIDIMENZIONALNE NAPRAVE ZA DOLOČANJE TOČKE „H“
   (1)

(3-D H naprava)

1.   Hrbtna plošča in sedalo

Hrbtna plošča in sedalo sta izdelana iz armirane plastike in kovine; simulirata trup in stegno človeškega telesa in sta vrtljivo pritrjena v točki „H“. Za merjenje dejanskega kota trupa je na drogu trupa, vrtljivem v točki „H“, pritrjen kotomer. Nastavljivi stegenski drog, pritrjen na sedalo, tvori središčnico stegna in se uporablja kot osnovnica za kotomer za merjenje kota kolka.

2.   Elementi trupa in nog

Deli spodnjega dela noge so povezani s sedalom na T-drogu, ki povezuje kolena, in je bočni podaljšek nastavljivega stegenskega droga. V spodnjem delu nog so vgrajeni kotomeri za merjenje kotov kolen. Sklopi čevlja in stopala so kalibrirani za meritev kota stopala. Dve libeli se uporabljata za uravnavanje naprave v prostoru. Uteži elementov trupa so nameščene v ustreznih težiščih, da se doseže ugrezanje sedeža, ki ustreza ugrezanju 76 kg težkega moškega Preveriti je treba gibljivost vseh sklepov 3-D H naprave, pri čemer ne sme nastati omembe vredno trenje.

Slika 1

Elementi naprave 3-D H

Image

Slika 2

Mere elementov naprave 3-D H in porazdelitev obremenitve

Image

---

(1)  Za podrobnosti konstrukcije 3 DH naprave se je treba obrniti na Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, U.S.A.

Naprava je skladna z napravo, opisano v standardu ISO 6549-1980.

Dodatek 2

TRIDIMENZIONALNI REFERENČNI KOORDINATNI SISTEM

| 1. | Tridimenzionalni referenčni koordinatni sistem je določen s tremi pravokotnimi ravninami, kot jih je določil proizvajalec vozila (glej sliko) (1). |
| --- | --- |

1.

Tridimenzionalni referenčni koordinatni sistem je določen s tremi pravokotnimi ravninami, kot jih je določil proizvajalec vozila (glej sliko) (1).

| 2. | Pri meritvah se vozilo postavi na podlago tako, da koordinate referenčnih oznak ustrezajo vrednostim po navedbi proizvajalca. |
| --- | --- |

2.

Pri meritvah se vozilo postavi na podlago tako, da koordinate referenčnih oznak ustrezajo vrednostim po navedbi proizvajalca.

| 3. | Koordinate točke „R“ in točke „H“ se določijo glede na referenčne oznake, kot jih določi proizvajalec vozila. |
| --- | --- |

3.

Koordinate točke „R“ in točke „H“ se določijo glede na referenčne oznake, kot jih določi proizvajalec vozila.

Image

---

(1)  Koordinatni sistem je skladen s standardom ISO 4130, 1978.

Dodatek 3

REFERENČNI PODATKI ZA SEDEŽNA MESTA

1.   Kodiranje referenčnih podatkov

Referenčni podatki so navedeni zaporedno za vsako sedežno mesto. Sedežna mesta so označena z dvomestno kodo. Na prvem mestu je arabska številka in označuje vrsto sedežev, ki se šteje od prednjega proti zadnjemu delu vozila. Na drugem mestu je velika tiskana črka, ki označuje lokacijo sedežnega mesta v vrsti, gledano v smeri vožnje naprej; uporabijo se naslednje črke:

L= levi

C= sredinski

R= desni.

2.   Opis merilnega položaja vozila

2.1   Koordinate referenčnih oznak

| | X: ... |
| --- | --- |

X: ...

| | Y: ... |
| --- | --- |

Y: ...

| | Z: ... |
| --- | --- |

Z: ...

3.   Seznam referenčnih podatkov

3.1   Sedežno mesto: ...

3.1.1   Koordinate točke „R“

| | X: ... |
| --- | --- |

X: ...

| | Y: ... |
| --- | --- |

Y: ...

| | Z: ... |
| --- | --- |

Z: ...

3.1.2   Konstrukcijsko določeni naklon trupa: ...

3.1.3   Zahteve za nastavitev sedeža (1)

| | vodoravno: ... |
| --- | --- |

vodoravno: ...

| | navpično: ... |
| --- | --- |

navpično: ...

| | naklon sedeža: ... |
| --- | --- |

naklon sedeža: ...

| | naklon trupa: ... |
| --- | --- |

naklon trupa: ...

Opomba: Seznam referenčnih podatkov za nadaljnja sedežna mesta se navede v odstavkih 3.2, 3.3 itd.

---

(1)  Neustrezno črtati.

---

PRILOGA 7

PRESKUSNI POSTOPEK Z VOZIČKOM

1.   PRESKUSNA NAPRAVA IN PRESKUSNI POSTOPEK

1.1   Voziček

Voziček mora biti izdelan tako, da po trčenju ni trajno deformiran. Voden mora biti tako, da v fazi trčenja odstopanje v navpični ravnini ne presega 5°, v vodoravni ravnini pa ne 2°.

1.2   Stanje konstrukcije

1.2.1   Splošno

Konstrukcija, ki se preskuša, je vzorec iz serijske proizvodnje zadevnih vozil, Nekateri deli se lahko zamenjajo ali odstranijo, če takšna zamenjava ali odstranitev ne vplivata na rezultate preskusov.

1.2.2   Nastavitve

Nastavitve morajo ustrezati tistim, ki so določene v odstavku 1.4.3 Priloge 3 k temu pravilniku, ob upoštevanju določb iz odstavka 1.2.1.

1.3   Pritrditev konstrukcije

1.3.1   Konstrukcija mora biti trdno pritrjena na voziček, tako da med preskusom ne pride do relativnega premika.

1.3.2   Način pritrditve konstrukcije na voziček ne sme povzročiti ojačitve sidrišč sedežev ali naprav za zadrževanje potnikov oziroma ne sme povzročiti kakršne koli neobičajne deformacije na konstrukciji.

1.3.3   Priporoča se takšna naprava za pritrditev, pri kateri se konstrukcija naslanja na opore, ki so nameščene približno v osi koles, ali pa, če je to mogoče, pri kateri je konstrukcija pritrjena na voziček s pomočjo pritrditev opornega sistema.

1.3.4   Kot med vzdolžno osjo vozila in smerjo gibanja vozička mora biti 0° ± 2°.

1.4   Preskusne lutke

Preskusne lutke in njihova namestitev morajo ustrezati zahtevam iz odstavka 2 Priloge 3.

1.5   Merilne naprave

1.5.1   Pojemek konstrukcije

Merilne naprave za merjenje pojemka konstrukcije med trčenjem morajo biti nameščene vzporedno z vzdolžno osjo vozička skladno z zahtevami iz Priloge 8 (CFC 180).

1.5.2   Meritve, ki jih je treba opraviti na preskusnih lutkah

Vse meritve, ki so potrebne zaradi preverjanja naštetih meril, so navedene v odstavku 5 Priloge 3.

1.6   Krivulja pojemka konstrukcije

Krivulja pojemka konstrukcije v fazi trčenja mora biti takšna, da krivulja „spremembe hitrosti glede na čas“, ki se dobi s pomočjo integriranja, v nobeni točki ne odstopa za več kot ± 1 m/s od referenčne krivulje „spremembe hitrosti glede na čas“ za vozilo, kot je opredeljeno v dodatku k tej prilogi. Premik glede na časovno os referenčne krivulje se lahko uporabi za ugotavljanje hitrosti konstrukcije znotraj območja dovoljenega odstopanja.

1.7   Referenčna krivulja ΔV = f(t) zadevnega vozila

Ta referenčna krivulja se dobi z integriranjem krivulje pojemka zadevnega vozila, ki se izmeri pri preskusu čelnega trka ob pregrado, kot je določeno v odstavku 6 Priloge 3 k temu pravilniku.

1.8   Enakovredna metoda

Namesto s pojemkom vozička se preskus lahko opravi po drugi metodi, če ta metoda ustreza zahtevam glede območja spremembe hitrosti, ki je opisana v odstavku 1.6.

Dodatek

Enakovredna krivulja – območje dovoljenega odstopanja za krivuljo δv = f(t)

Image

---

PRILOGA 8

POSTOPKI MERJENJA PRI PRESKUSIH: MERILNE NAPRAVE

1.   OPREDELITEV POJMOV

1.1   Podatkovni kanal

Podatkovni kanal vsebuje vse merilne naprave od merilnega pretvornika (ali merilnih pretvornikov, katerih izhodni signali so združeni na poseben način) do naprav za analizo, s katerimi se lahko spremenita frekvenca ali amplituda podatkov.

1.2   Primarni senzor

Prva naprava v podatkovnem kanalu, ki se uporablja za pretvarjanje fizikalne količine, ki jo je treba izmeriti, v drugo količino (kot je npr. električna napetost), ki se lahko obdela v preostalem delu kanala.

1.3   Razred amplitude kanala: CAC

Označba za podatkovni kanal, ki ustreza določenim značilnostim amplitude, kot so opredeljene v tej prilogi. Številka razreda amplitude kanala (CAC) je številčno enaka zgornji mejni vrednosti merilnega območja.

1.4   Karakteristične frekvence FH, FL, FN

Te frekvence so opredeljene na sliki 1.

1.5   Frekvenčni razred kanala: CFC

Frekvenčni razred kanala je označen s številko, ki pove, da je frekvenčni odziv kanala znotraj mejnih vrednosti, ki so opredeljene na sliki 1. Ta številka in vrednost frekvence FH v Hz sta številčno enaki.

1.6   Koeficient občutljivosti

Nagnjenost premice, ki predstavlja najboljši približek vrednostim kalibriranja, ki so bile določene s pomočjo metode najmanjšega kvadrata znotraj razreda amplitude kanala.

1.7   Faktor kalibriranja podatkovnega kanala

Srednja vrednost koeficientov občutljivosti pri različnih frekvencah, ki so enakomerno razporejene na logaritemski skali med FL in FH/2,5

1.8   Nelinearnost

Razmerje največje razlike med kalibrirano vrednostjo in ustrezno vrednostjo, izraženo v odstotkih, odčitano na premici, ki je opredeljena v odstavku 1.6, v zgornji mejni vrednosti razreda amplitude kanala.

1.9   Prečna občutljivost

Razmerje izhodnega signala proti vhodnemu signalu, ko je na merilnem pretvorniku prisotno vzbujanje, ki je pravokotno na merilno os. Izraža se kot odstotek občutljivosti vzdolž merilne osi.

1.10   Fazna zakasnitev

Fazna zakasnitev podatkovnega kanala je enaka fazni zakasnitvi (v radianih) sinusnega signala, deljeni s kotno hitrostjo tega signala (v radianih/s).

1.11   Okolje

Celota vseh zunanjih pogojev in vplivov, ki delujejo na podatkovni kanal v danem trenutku.

2.   ZAHTEVE ZA USPEŠNOST

2.1   Nelinearnost

Absolutna vrednost nelinearnosti podatkovnega kanala pri kateri koli frekvenci frekvenčnega razreda kanala (CFC) mora biti na celotnem področju meritev enaka ali manjša od 2,5 % vrednosti razreda amplitude kanala (CAC).

2.2   Amplituda v odvisnosti od frekvence

Frekvenčni odziv podatkovnega kanala mora biti znotraj krivulj mejnih vrednosti, prikazanih na sliki 1. Ničelna črta dB se določi s pomočjo faktorja kalibriranja.

2.3   Fazna zakasnitev

Določiti je treba fazno zakasnitev med vhodnim in izhodnim signalom podatkovnega kanala, ki ne sme odstopati za več kot 1/10 FH sekund med 0,03 FH in FH.

2.4   Čas

2.4.1   Časovna os

Čas je treba zapisovati najmanj na 1/100 s natančno, s točnostjo 1 %.

2.4.2   Relativna časovna zakasnitev

Relativna časovna zakasnitev med signalom dveh ali več podatkovnih kanalov, ne glede na njihov frekvenčni razred, ne sme presegati 1 ms, razen zakasnitve zaradi faznega zamika.

Podatkovni kanali – dva ali več, katerih signali so kombinirani, morajo imeti enak frekvenčni razred in njihova relativna zakasnitev ne sme presegati 0,1 FH sekund.

Ta zahteva se uporablja pri analognih signalih in tudi pri sinhronizacijskih impulzih in digitalnih signalih.

2.5   Prečna občutljivost merilnega pretvornika

Prečna občutljivost merilnega pretvornika v kateri koli smeri mora biti manjša od 5 %.

2.6   Kalibriranje

2.6.1   Splošno

Podatkovni kanal se kalibrira vsaj enkrat na leto z referenčno opremo, ki je sledljiva do znanih etalonov. Metode, ki se uporabljajo za primerjanje z referenčno opremo, ne smejo povzročiti napake, večje od 1 % razreda amplitude kanala (CAC). Uporaba referenčne opreme je omejena na frekvenčno področje, za katero je kalibrirana. Podsistemi podatkovnega kanala se lahko preskusijo posamezno, rezultati pa se uporabijo pri izračunavanju točnosti celotnega podatkovnega kanala. To se lahko naredi s pomočjo električnega signala znane amplitude, ki simulira izhodni signal merilnega pretvornika, kar omogoča preverjanje faktorja ojačanja podatkovnega kanala brez merilnega pretvornika,

2.6.2   Točnost referenčne opreme za kalibriranje

Točnost referenčne opreme mora overiti ali potrditi uradna meroslovna služba.

2.6.2.1   Statično kalibriranje

2.6.2.1.1   Pospeški

Pogreški morajo biti manjši od ± 1,5 % razreda amplitude kanala (CAC).

2.6.2.1.2   Sile

Pogreški morajo biti manjši od ± 1 % razreda amplitude kanala (CAC).

2.6.2.1.3   Premiki

Pogreški morajo biti manjši od ± 1 % razreda amplitude kanala (CAC).

2.6.2.2   Dinamično kalibriranje

2.6.2.2.1   Pospeški

Napaka v referenčnih pospeških, izražena kot odstotek razreda amplitude kanala (CAC) mora biti manjša od ± 1,5 % pri frekvenci, nižji od 400 Hz, manjša od ± 2 % pri frekvenci med 400 Hz in 900 Hz in manjša od ± 2,5 % pri frekvenci, večji od 900 Hz.

2.6.2.3   Čas

Relativna napaka v razmerju z referenčnim časom mora biti manjša od 10-5.

2.6.3   Koeficient občutljivosti in nelinearnost

Koeficient občutljivosti in nelinearnost je treba ugotoviti z merjenjem izhodnega signala podatkovnega kanala v primerjavi z znanim vhodnim signalom za različne vrednosti tega signala. Kalibriranje podatkovnega kanala mora zajemati celotno področje razreda amplitude.

Za dvosmerne kanale je treba uporabiti pozitivne in negativne vrednosti.

Če oprema za kalibriranje ne more proizvesti zahtevanega vhodnega signala zaradi previsokih vrednosti, ki jih je treba izmeriti, je treba opraviti kalibriranje znotraj mejnih vrednosti etalonov za kalibriranje in te mejne vrednosti navesti v poročilu o preskusu.

Celoten podatkovni kanal je treba kalibrirati pri frekvenci ali pri frekvenčnem spektru, katerega karakteristična vrednost je med FL in (FH/2,5).

2.6.4   Kalibriranje frekvenčnega odziva

Fazna in amplitudna odzivna krivulja v primerjavi s frekvenco se določata z merjenjem izhodnih signalov podatkovnega kanala za faze in amplitude v primerjavi z znanim vhodnim signalom za različne vrednosti signala, ki se gibljejo med FL in 10-kratno vrednostjo CFC oziroma 3 000 Hz, odvisno od tega, katera vrednost je manjša.

2.7   Učinki okolja

Redno je treba preverjati morebitne vplive okolja (kot npr. električni ali magnetni tok, premikanje kablov itd.). To se lahko opravi na primer s pomočjo zapisa izhodnih signalov na nadomestnih podatkovnih kanalih, opremljenih z navideznimi merilnimi pretvorniki. Če se pojavijo značilni izhodni signali, je treba sprožiti korektivne ukrepe, na primer z zamenjavo kablov.

2.8   Izbira in označba podatkovnega kanala

Razred amplitude kanala (CAC) in frekvenčni razred kanala (CFC) določata podatkovni kanal.

Razred amplitude kanala (CAC) mora biti 1, 2 ali 5 na deseto.

3.   VGRADNJA MERILNIH PRETVORNIKOV

Merilni pretvorniki morajo biti trdno pritrjeni, tako da vibracije čim manj vplivajo na njihove zapise. Vsaka vgradnja, ki ima najnižjo resonančno frekvenco enako vsaj petkratni frekvenci FH določenega podatkovnega kanala, se šteje za veljavno. Zlasti merilne pretvornike pospeška je treba vgraditi tako, da začetni kot, ki ga tvori dejanska os meritve z ustrezno osjo referenčnega koordinatnega sistema, ne presega 5°, razen če se analitično ali eksperimentalno oceni učinek vgradnje na zbrane podatke. Če je treba meriti pospeške na več oseh v neki točki, mora biti vsaka os merilnega pretvornika za merjenje pospeška oddaljena do 10 mm od te točke, središče seizmične mase vsakega merilnika pospeška pa se mora nahajati v območju do 30 mm od te točke.

4.   REGISTRIRANJE

4.1   Analogni magnetni registrirni instrument

Hitrost traku mora biti konstantna in z dovoljenim odstopanjem do največ 0,5 % dejanske hitrosti traku. Pri največji hitrosti traku razmerje merilnega signala proti šumu na registrirnem instrumentu ne sme biti manjše od 42 dB. Skupno harmonično odstopanje mora biti manjše od 3 %, nelinearnost pa mora biti manjša od 1 % merilnega področja.

4.2   Digitalni magnetni registrirni instrument

Hitrost traku mora biti konstantna v mejah do 10 % dejanske hitrosti traku.

4.3   Registrirni instrument s papirnim trakom

Če se podatki registrirajo neposredno, mora biti hitrost papirja v mm/s vsaj 1,5-krat večja od števila, ki izraža frekvenco FH v Hz. V drugih primerih mora biti hitrost papirja takšna, da se doseže ustrezna ločljivost.

5.   OBDELAVA PODATKOV

5.1   Filtriranje

Filtriranje, ki ustreza frekvencam razreda podatkovnega kanala, se lahko opravi bodisi med registriranjem ali pa med obdelavo podatkov. Vendar je treba pred registriranjem opraviti analogno filtriranje na višji stopnji, kot je frekvenčni razred kanala (CFC), da se lahko uporabi najmanj 50 % dinamičnega področja registrirnega instrumenta in da se zmanjša tveganje prekrmiljenja registrirnega instrumenta zaradi visokih frekvenc ali nastajanje napake med procesom digitaliziranja.

5.2   Digitaliziranje

5.2.1   Frekvenca vzorčenja

Frekvenca vzorčenja mora znašati najmanj 8 FH. Pri analognem registriranju, ko sta hitrost zajemanja podatkov in hitrost reprodukcije različni, se frekvenco odčitavanja lahko deli z razmerjem hitrosti.

5.2.2   Ločljivost amplitude

Velikost digitalnih besed mora biti najmanj 7 bitov in en paritetni bit.

6.   PREDSTAVITEV REZULTATOV

Rezultati morajo biti prikazani na papirju formata A4 (ISO/R 216). Če so rezultati prikazani v obliki diagramov, morajo biti koordinatne osi označene z merilnimi enotami, ki ustrezajo mnogokratniku izbrane enote (na primer 1, 2, 5, 10, 20 mm). Uporabljati je treba enote SI, razen za hitrost vozila, za katero se lahko uporabi km/h, ter za pospeške zaradi trka, za katere se lahko uporabi g, kjer je g = 9,81 m/s2.

Slika 1

Krivulja frekvenčnega odziva

Image

---

PRILOGA 9

OPREDELITEV DEFORMABILNE PREGRADE

1.   ZAHTEVE ZA DELE IN MATERIAL

Mere pregrade so prikazane na sliki 1 v tej prilogi. Spodaj so navedene mere posameznih delov pregrade.

1.1   Glavni blok iz satja

Mere

| Višina | : | 650 mm (v smeri vrstnih osi satja) |
| --- | --- | --- |
| Širina | : | 1 000 mm |
| Globina | : | 450 mm (v smeri celičnih osi satja) |

Višina

:

650 mm (v smeri vrstnih osi satja)

Širina

:

1 000 mm

Globina

:

450 mm (v smeri celičnih osi satja)

Dovoljeno odstopanje za vse zgoraj navedene mere je ± 2,5 mm.

| Material | : | aluminij 3003 (ISO 209, 1. del) |
| --- | --- | --- |
| Debelina folije | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Velikost celice | : | 19,1 mm ± 20 % |
| Gostota | : | 28,6 kg/m3 ± 20 % |
| Odpornost proti deformaciji | : | 0,342 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Material

:

aluminij 3003 (ISO 209, 1. del)

Debelina folije

:

0,076 mm ± 15 %

Velikost celice

:

19,1 mm ± 20 %

Gostota

:

28,6 kg/m3 ± 20 %

Odpornost proti deformaciji

:

0,342 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.2   Odbijač

Mere

| Višina | : | 330 mm (v smeri vrstnih osi satja) |
| --- | --- | --- |
| Širina | : | 1 000 mm |
| Globina | : | 90 mm (v smeri celičnih osi satja) |

Višina

:

330 mm (v smeri vrstnih osi satja)

Širina

:

1 000 mm

Globina

:

90 mm (v smeri celičnih osi satja)

Dovoljeno odstopanje za vse zgoraj navedene mere je ± 2,5 mm.

| Material | : | aluminij 3003 (ISO 209, 1. del) |
| --- | --- | --- |
| Debelina folije | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Velikost celice | : | 6,4 mm ± 20 % |
| Gostota | : | 82,6 kg/m3 ± 20 % |
| Odpornost proti deformaciji | : | 1,711 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Material

:

aluminij 3003 (ISO 209, 1. del)

Debelina folije

:

0,076 mm ± 15 %

Velikost celice

:

6,4 mm ± 20 %

Gostota

:

82,6 kg/m3 ± 20 %

Odpornost proti deformaciji

:

1,711 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.3   Hrbtna plošča

Mere

| Višina | : | 800 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Širina | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Debelina | : | 2,0 mm ± 0,1 mm |

Višina

:

800 mm ± 2,5 mm

Širina

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Debelina

:

2,0 mm ± 0,1 mm

1.4   Ovojna plošča

Mere

| Dolžina | : | 1 700 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Širina | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Debelina | : | 0,81 ± 0,07 mm |
| Material | : | aluminij 5251/5052 (ISO 209, 1. del) |

Dolžina

:

1 700 mm ± 2,5 mm

Širina

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Debelina

:

0,81 ± 0,07 mm

Material

:

aluminij 5251/5052 (ISO 209, 1. del)

1.5   Sprednja plošča odbijača

Mere

| Višina | : | 330 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Širina | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Debelina | : | 0,81 mm ± 0,07 mm |
| Material | : | aluminij 5251/5052 (ISO 209, 1. del) |

Višina

:

330 mm ± 2,5 mm

Širina

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Debelina

:

0,81 mm ± 0,07 mm

Material

:

aluminij 5251/5052 (ISO 209, 1. del)

Lepilo

Vedno je treba uporabljati dvokomponentno poliuretansko lepilo (kot npr. Ciba-Geigy smola XB5090/1 s trdilcem XB5304 ali drugo ustrezno lepilo).

2.   CERTIFICIRANJE ALUMINIJEVEGA SATJA

Celoten preskusni postopek za certificiranje aluminijeva satja je podan v NHTSA TP-214D. V nadaljevanju je podan povzetek postopka, ki se uporablja pri materialih pregrad za čelni trk, ki imajo odpornost proti deformaciji 0,342 MPa oziroma 1,711 MPa.

2.1   Mesta vzorčenja

Da bi zagotovili enako odpornost proti deformaciji na celi prednji steni pregrade, je treba vzeti osem vzorcev na štirih mestih, enakomerno razporejenih po bloku iz satja. Da bi blok uspešno prestal certifikacijski preskus, mora sedem od osmih vzorcev ustrezati zahtevam odpornosti proti deformaciji, ki so navedene v naslednjih točkah.

Mesto vzorčenja je odvisno od velikosti bloka iz satja. Najprej se odrežejo štirje vzorci materiala na prednji strani bloka pregrade, in sicer z merami 300 mm × 300 mm in debelino 50 mm. Pri določanju mesta teh odsekov na bloku iz satja se upošteva slika 2. Iz vsakega od teh večjih vzorcev se naredijo manjši vzorci za certifikacijski preskus (150 mm × 150 mm × 50 mm). Certificiranje mora temeljiti na preskusu dveh vzorcev iz vsakega izmed teh štirih mest. Druga dva lahko na zahtevo dobi vlagatelj.

2.2   Velikost vzorca

Za preskus se uporabijo vzorci naslednjih velikosti:

| dolžina | : | 150 mm ± 6 mm |
| --- | --- | --- |
| širina | : | 150 mm ± 6 mm |
| debelina | : | 50 mm ± 2 mm |

dolžina

:

150 mm ± 6 mm

širina

:

150 mm ± 6 mm

debelina

:

50 mm ± 2 mm

Stene nepopolnih celic na robu vzorca se odrežejo, kakor sledi:

| | v smeri W robovi ne smejo presegati 1,8 mm (glej sliko 3); |
| --- | --- |

v smeri W robovi ne smejo presegati 1,8 mm (glej sliko 3);

| | v smeri L se na obeh koncih vzorca pusti polovica dolžine stene ene zaprte celice (v smeri vrste) (glej sliko 3). |
| --- | --- |

v smeri L se na obeh koncih vzorca pusti polovica dolžine stene ene zaprte celice (v smeri vrste) (glej sliko 3).

2.3   Meritve površine

Dolžina vzorca se meri na treh mestih, in sicer 12,7 mm od vsakega konca in v sredini, ter se zapiše kot L1, L2 in L3 (slika 3). Enako se izmeri tudi širina in se zapiše kot W1, W2 in W3 (slika 3). Te meritve se opravijo na srednjici debeline. Nato se izračuna površina ploskve deformacije kot:

Formula

2.4   Hitrost in globina stiskanja

Stiskanje vzorca mora potekati s hitrostjo najmanj 5,1 mm/min in največ 7,6 mm/min. Najmanjša globina stisnjenja je 16,5 mm.

2.5   Zajemanje podatkov

Podatki o deformaciji se zajemajo v odvisnosti od uporabljene sile v analogni ali digitalni obliki za vsak preskušani vzorec. Če se zbirajo analogni podatki, mora biti na voljo način za njihovo pretvarjanje v digitalne. Vsi digitalni podatki se zajemajo s hitrostjo najmanj 5 Hz (5 točk na sekundo).

2.6   Določanje odpornosti proti deformaciji

Vsi podatki pod deformacijo 6,4 mm in nad deformacijo 16,5 mm se zanemarijo. Ostali podatki se razdelijo na tri dele oziroma intervale deformacije (n = 1, 2, 3) (glej sliko 4) na naslednji način:

| 1. | 6,4 mm – 9,7 mm vključno, |
| --- | --- |

1.

6,4 mm – 9,7 mm vključno,

| 2. | 9,7 mm – 13,2 mm izključno, |
| --- | --- |

2.

9,7 mm – 13,2 mm izključno,

| 3. | 13,2 mm – 16,5 mm vključno. |
| --- | --- |

3.

13,2 mm – 16,5 mm vključno.

Za vsak del je treba izračunati povprečje na naslednji način:

Formula

kjer „m“ pomeni število podatkovnih točk, izmerjenih v vsakem od treh intervalov. Za vsak odsek se izračuna odpornost proti deformaciji, kakor sledi:

Formula

2.7   Zahteve za odpornost vzorca proti deformaciji

Da bi uspešno prestal to certifikacijo, mora vzorec satja izpolnjevati naslednje pogoje:

| | 0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa za material 0,342 MPa |
| --- | --- |

0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa za material 0,342 MPa

| | 1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa za material 1,711 MPa |
| --- | --- |

1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa za material 1,711 MPa

n = 1, 2, 3.

2.8   Zahteve za odpornost glavnega elementa proti deformaciji

Preskusi se opravijo na osmih vzorcih iz štirih mest, enakomerno razporejenih na bloku. Da bi glavni element dobil certifikacijo, mora sedem od osmih vzorcev ustrezati zahtevam za odpornost proti deformaciji, ki so navedene v prejšnjem oddelku.

3.   POSTOPEK LEPLJENJA

3.1   Neposredno pred lepljenjem se površina aluminijeve pločevine temeljito očisti z ustreznim topilom, na primer z 1-1-1-trikloretanom. To se naredi najmanj dvakrat oziroma tolikokrat, kolikor je potrebno, da so obloge maščobe ali umazanije odstranjene. Nato se očiščene površine odrgnejo z brusnim papirjem z zrnatostjo 120. Brusni papir iz kovinskega/silicijevega karbida se ne sme uporabiti. Površine se temeljito zdrgnejo in med tem postopkom se redno menjuje brusni papir, da ne pride do sprijemanja, kar bi lahko povzročilo učinek poliranja. Po brušenju se površine ponovno temeljito očistijo, kot je opisano zgoraj. Površine se očistijo s topilom najmanj štirikrat. Odstraniti je treba ves prah in obloge, ki ostanejo po brušenju, ker le-te škodljivo vplivajo na lepljenje.

3.2   Lepilo se z rebrastim gumenim valjem nanese samo na eno površino. Če je treba satje prilepiti na aluminijevo pločevino, se lepilo nanese samo na aluminijevo pločevino.

Največ 0,5 kg/m2 lepila se enakomerno nanese na površino, tako da je debelina filma največ 0,5 mm.

4.   KONSTRUKCIJA

4.1   Glavni blok iz satja mora biti nalepljen na hrbtno stran pločevine tako, da so osi celic pravokotne na pločevino. Na sprednjo površino bloka iz satja mora biti pritrjena ovojna pločevina. Površini zgornjega in spodnjega dela ovojne pločevine ne smeta biti pritrjeni na glavni blok iz satja, temveč morata biti nameščeni ob njem. Ovojna pločevina mora biti nalepljena na hrbtno ploščo montažnih prirobnic.

4.2   Odbijač mora biti zalepljen na prednjo stran ovojne pločevine, tako da so osi celic pravokotne na pločevino. Spodnji del odbijača mora biti v isti ravnini s spodnjim delom pločevine. Sprednja plošča odbijača mora biti nalepljena na sprednji del odbijača.

4.3   Nato je treba z dvema vodoravnima zarezama odbijač razdeliti na tri enake dele. Zarezi morata biti vrezani skozi vso globino dela odbijača in morata zajemati celotno širino odbijača. Zarezi morata biti vrezani z žago; njuna širina je enaka širini uporabljenega rezila in ne sme presegati 4,0 mm.

4.4   Izvrtine za vgradnjo pregrade se izvrtajo v montažne prirobnice (kot je prikazano na sliki 5). Premer izvrtin je 9,5 mm. Pet izvrtin se izvrta v zgornji prirobnici, 40 mm od zgornjega roba prirobnice, pet pa v spodnji prirobnici, 40 mm od spodnjega roba te prirobnice. Izvrtine so 100 mm, 300 mm, 500 mm, 700 mm in 900 mm oddaljene od vsakega roba pregrade. Vse izvrtine morajo biti izvrtane z odstopanjem ± 1 mm od nazivnih oddaljenosti. Ta mesta izvrtin so zgolj priporočena mesta. Uporabijo se lahko druga mesta, ki zagotavljajo najmanj trdnost vgradnje in varnost, predpisani z zgoraj navedenimi zahtevami za vgradnjo.

5.   VGRADNJA

5.1   Deformabilna pregrada mora biti trdno pritrjena na robu elementa z maso najmanj 7 × 104 kg oziroma konstrukcijo, ki je pritrjena nanj. Prednja stena pregrade mora biti pritrjena tako, da vozilo v nobeni fazi trka (2) ne pride v stik z nobenim delom konstrukcije, ki je več kot 75 mm oddaljen od zgornje površine pregrade (zgornja prirobnica je izključena). Sprednja stena površine, na katero je pritrjena deformabilna pregrada, mora biti ravna in neprekinjena po celi višini in širini sprednje strani ter navpična ± 1° in pravokotna ± 1° na os pospeševalne poti. Zunanja stena dodatne konstrukcije, na katero je pritrjena deformabilna pregrada, se med preskusom ne sme premakniti za več kot 10 mm. Zaradi preprečevanja premika betonskega bloka je treba po potrebi uporabiti dodatna sidrišča ali blokirne naprave. Rob deformabilne pregrade mora sovpadati z robom betonskega bloka, ki ustreza strani vozila, na kateri bo opravljen preskus.

5.2   Deformabilno pregrado je treba pritrditi na betonski blok z desetimi vijaki, in sicer s petimi na zgornji prirobnici in petimi na spodnji prirobnici. Premer teh vijakov mora biti najmanj 8 mm. Za zgornje in spodnje montažne prirobnice je treba uporabiti jeklene pritrdilne trakove (glej sliki 1 in 5). Ti trakovi morajo biti visoki 60 mm in široki 1 000 mm ter debeli najmanj 3 mm. Robovi pritrdilnih trakov morajo biti zaobljeni, da se prepreči raztrganje pregrade ob dotiku traku med trkom. Rob traku sme biti največ 5 mm nad spodnjim robom zgornje montažne prirobnice ali 5 mm pod zgornjim robom spodnje montažne prirobnice. V obeh trakovih je treba izvrtati pet izvrtin s premerom 9,5 mm, ki se ujemajo z izvrtinami v montažni prirobnici na pregradi (glej odstavek 4). Pritrdilni trak in izvrtine v montažni prirobnici se lahko razširijo z 9,5 mm na največ 25 mm zaradi razlik pri namestitvi hrbtne plošče in/ali razporeditev izvrtin v steni merilne naprave za obremenitev. Pri preskusu trčenja noben od pritrdilnih elementov ne sme odpovedati. Pri vgradnji deformabilne pregrade na steno merilne naprave za obremenitev (LCW) je treba upoštevati, da so zgoraj navedene merske zahteve za vgradnjo mišljene kot minimalne. Kjer je prisotna merilna naprava za obremenitev (LCW), se lahko pritrdilni trakovi podaljšajo, da se upošteva višje izvrtine za vgradnjo za vijake. Če je potrebno trakove podaljšati (razširiti), je treba ustrezno uporabiti debelejše jeklo, tako da se pregrada med trkom ne odtrga od stene, upogne ali strga. Če se za vgradnjo pregrade uporabi druga metoda, mora biti vsaj tako varna, kot je določeno v zgoraj navedenih odstavkih.

Slika 1

Deformabilna pregrada za preskus čelnega trka

Image

Slika 2

Mesta za odvzem vzorcev za certificiranje

Image

Image

Slika 3

Osi satja in izmerjene razdalje

Image

Slika 4

Sila stisnjenja in deformacija

Image

Slika 5

Položaj izvrtin za vgradnjo pregrade

Image

---

(1)  V skladu s postopkom certificiranja, opisanem v odstavku 2 te priloge.

(2)  Šteje se, da tej zahtevi ustreza masa z merami od 125 mm do 925 mm višine in najmanj 1 000 mm globine.

---

PRILOGA 10

POSTOPEK CERTIFICIRANJA SPODNJEGA DELA NOGE IN STOPALA PRESKUSNE LUTKE

1.   PRESKUS ZGORNJEGA DELA (BLAZINICE) STOPALA Z UDARCEM

1.1   Cilj tega preskusa je merjenje reakcije stopala in gležnja Hybrida III na točno določene udarce toge udarne glave nihala.

1.2   Uporabita se popoln sklop spodnjega dela leve (86-5001-001, in desne (86-5001-002) noge Hybrida III, opremljena s sklopom stopala in gležnja, levega (78051-614) in desnega (78051-615), vključno s sklopom kolena.

Za pritrditev sklopa pogačice kolena (78051-16 Rev B) na vpenjalno napravo se uporabi simulator merilne naprave za obremenitev (79051-319 Rev A).

1.3   Preskusni postopek

1.3.1   Sklop vsake noge se 4 ure pred preskusom kondicionira pri temperaturi 22 oC ± 3 oC in relativni vlažnosti 40 ± 30 %. Čas kondicioniranja ne vključuje časa potrebnega za doseganje pogojev stabilnega stanja.

1.3.2   Pred preskusom se površina kože in tudi prednja stran udarne glave očistita z izopropil-alkoholom ali z drugim ustreznim sredstvom. Posujeta se s smukcem.

1.3.3   Merilnik pospeška udarne glave se usmeri tako, da je njegova os zaznavanja vzporedna s smerjo udarca v točki stika s stopalom.

1.3.4   Sklop noge se vgradi v vpenjalno napravo, kot kaže slika 1. Vpenjalna naprava se pričvrsti tako, da se med preskusom trka ne more premakniti. Srednjica simulatorja merilne naprave za obremenitev stegnenice (78051-319) mora biti navpična, z dopustnim odstopanjem ± 0,5o. Preskusna naprava se nastavi tako, da je linija, ki povezuje kolenski sklep s čepom za pritrditev gležnja, vodoravna z odstopanjem ± 3o, pri čemer se peta naslanja na dve plošči iz materiala z nizkim trenjem (PTFE). Obloga (imitacije tkiva) golenice se namesti na delu golenice, ki je bližji kolenu. Gleženj se namesti tako, da je ravnina spodnje strani stopala navpična in pravokotna na smer udarca z odstopanjem ± 3o in tako, da je srednja sagitalna ravnina stopala poravnana s krakom nihala. Pred vsakim preskusom se koleno naravna na območje 1,5 ± 0,5 g. Gleženj se naravna tako, da je prost in nato privije ravno toliko, da ostane stopalo stabilno na PTFE plošči.

1.3.5   Toga udarna glava je sestavljena iz vodoravnega valja s premerom 50 ± 2 mm in kraka nihala s premerom 19 ± 1 mm (slika 4). Valj ima skupaj z merilnimi instrumenti in delom kraka nihala, ki se nahaja v valju, maso 1,25 ± 0,02 kg. Krak nihala ima maso 285 ± 5 g. Masa vrtljivega dela osi, na katero je pritrjen vodilni krak ne sme presegati 100 g. Razdalja med središčno vodoravno osjo valja udarne glave in vrtilne osi celotnega nihala znaša 1 250 ± 1 mm. Udarni valj je vgrajen tako, da je njegova vzdolžna os vodoravna in pravokotna na smer udarca. Nihalo mora udariti ob spodnjo stran stopala v razdalji 185 ± 2 mm od podnožja pete, ki se naslanja na trdno vodoravno podlago, tako da se vzdolžna srednjica kraka nihala v trenutku udarca nahaja v navpični liniji z odstopanjem 1o. Udarna glava se vodi tako, da je opazno bočno, navpično ali rotacijsko gibanje v času nič izključeno.

1.3.6   Med zaporednimi preskusi na isti nogi mora biti najmanj 30 minut premora.

1.3.7   Sistem za zajemanje podatkov, vključno z merilnimi pretvorniki, mora ustrezati zahtevam za frekvenčni razred kanala (CFC) 600, kot je opisano v prilogi 8.

1.4   Zahtevana učinkovitost

1.4.1   Če se udari po blazinici vsakega stopala s hitrostjo 6,7 (± 0,1) m/s skladno z odstavkom 1.3, mora znašati največji upogibni moment golenice okoli y osi (My) 120 ± 25 Nm.

2.   PRESKUS SPODNJEGA DELA STOPALA BREZ ČEVLJA Z UDARCEM

2.1   Cilj tega preskusa je merjenje reakcije kože in vložka stopala Hybrida III na točno določene udarce toge udarne glave nihala.

2.2   Uporabita se popoln sklop spodnjega dela leve (86-5001-001) in desne (86-5001-002) noge Hybrida III, opremljena s sklopom stopala in gležnja, levega (78051-614) in desnega (78051-615), vključno s sklopom kolena.

Za pritrditev sklopa pogačice kolena (79051-16 Rev B) v vpenjalno napravo se uporabi simulator naprave za obremenitev (78051-319 Rev A).

2.3   Preskusni postopek

2.3.1   Sklop vsake noge se 4 ure pred preskusom kondicionira pri temperaturi 22 oC ± 3 oC in relativni vlažnosti 40 ± 30 %. Čas kondicioniranja ne vključuje časa potrebnega za doseganje pogojev stabilnega stanja.

2.3.2   Pred preskusom se površina kože in tudi prednja stran udarne glave očistita z izopropil-alkoholom ali z drugim ustreznim sredstvom. Posujeta se s smukcem. Preveri se, da ni vidnih poškodb na vložku za peto, ki absorbira energijo.

2.3.3   Merilnik pospeška udarne glave se usmeri tako, da je njegova os zaznavanja vzporedna z vzdolžno središčnico udarne glave.

2.3.4   Sklop noge se vgradi v vpenjalno napravo, kot kaže slika 1. Vpenjalna naprava se pričvrsti tako, da se med preskusom trka ne more premakniti. Srednjica simulatorja merilne naprave za obremenitev stegnenice (78051-319) mora biti navpična z odstopanjem ± 0,5o. Preskusna naprava se nastavi tako, da je linija, ki povezuje kolenski sklep s čepom za pritrditev gležnja, vodoravna z odstopanjem ± 3o, pri čemer se peta naslanja na dve plošči iz materiala z nizkim trenjem (PTFE). Obloga (imitacije tkiva) golenice se namesti na delu golenice, ki je bližji kolenu. Gleženj se namesti tako, da je ravnina spodnje strani stopala navpična in pravokotna na smer udarca z odstopanjem ± 3o in tako, da je srednja sagitalna ravnina stopala poravnana s krakom nihala. Pred vsakim preskusom se koleno in gleženj naravnata na območje 1,5 ± 0,5 g. Gleženj se naravna tako, da je prost in nato privije ravno toliko, da ostane stopalo stabilno na PTFE plošči.

2.3.5   Toga udarna glava je sestavljena iz vodoravnega valja s premerom 50 ± 2 mm in kraka nihala s premerom 19 ± 1 mm (slika 4). Valj ima skupaj z merilnimi instrumenti in delom kraka nihala, ki se nahaja v valju, maso 1,25 ± 0,02 kg. Krak nihala ima maso 285 ± 5 g. Masa vrtljivega dela osi, na katero je pritrjen vodilni krak ne sme presegati 100 g. Dolžina med središčno vodoravno osjo valja udarne glave in vrtilne osi celotnega nihala mora znašati 1 250 ± 1 mm. Udarni valj je vgrajen tako, da je njegova vzdolžna os vodoravna in pravokotna na smer udarca. Nihalo mora udariti ob spodnjo stran stopala v razdalji 62 ± 2 mm od podnožja pete, ki se naslanja na trdno vodoravno podlago, tako da se vzdolžna srednjica kraka nihala v trenutku udarca nahaja v navpični črti z odstopanjem 1o. Udarna glava se usmerja tako, da je opazno bočno, navpično ali rotacijsko gibanje v času nič izključeno.

2.3.6   Med zaporednimi preskusi na isti nogi mora biti najmanj 30 minut premora.

2.3.7   Sistem za zajemanje podatkov, vključno z merilnimi pretvorniki, mora ustrezati zahtevam za frekvenčni razred kanala (CFC) 600, kot je opisano v Prilogi 8.

2.4   Zahtevana učinkovitost

2.4.1   Če se udari po peti vsakega stopala s hitrostjo 4,4 ± 0,1 m/s skladno z odstavkom 2.3, mora znašati pospešek udarne glave 295 ± 50 g.

3.   PRESKUS SPODNJEGA DELA STOPALA (S ČEVLJEM) Z UDARCEM

3.1   Cilj tega preskusa je kontrolirati reakcijo čevlja ter mesa stopala in gležnja Hybrida III na točno opredeljene udarce toge udarne glava nihala.

3.2   Uporabita se popoln sklop spodnjega dela leve (86-5001-001) in desne (86-5001-002) noge Hybrida III, opremljena s sklopom stopala in gležnja, levega (78051-614) in desnega (78051-615), vključno s sklopom kolena. Za pritrditev sklopa pogačice kolena (79051 – 16 Rev B) v vpenjalno napravo se uporabi simulator merilne naprave za obremenitev (78051-319 Rev A). Stopalo se obuje v čevelj, opisan v odstavku 2.9.2 iz Priloge 5.

3.3   Preskusni postopek

3.3.1   Sklop vsake noge se 4 ure pred preskusom kondicionira pri temperaturi 22 oC ± 3 oC in relativni vlažnosti 40 ± 30 %. Čas kondicioniranja ne vključuje časa, potrebnega za doseganje pogojev stabilnega stanja.

3.3.2   Pred preskusom se površina podplata čevlja očisti s čisto krpo, prednja stran udarne glave pa z izopropil-alkoholom ali z drugim ustreznim sredstvom. Preveri se, da ni vidnih poškodb na vložku za peto, ki absorbira energijo.

3.3.3   Merilnik pospeška udarne glave se usmeri tako, da je njegova os zaznavanja vzporedna z vzdolžno središčnico udarne glave.

3.3.4   Sklop noge se vgradi v vpenjalno napravo, kot kaže slika 3. Vpenjalna naprava se pričvrsti tako, da se med preskusom trka ne more premakniti. Srednjica simulatorja merilne naprave za obremenitev stegnenice (78051-319) mora biti navpična z odstopanjem ± 0,5o. Preskusna naprava se nastavi tako, da je linija, ki povezuje kolenski sklep s čepom za pritrditev gležnja, vodoravna z odstopanjem ± 3o, pri čemer se peta čevlja naslanja na dve plošči iz materiala z nizkim trenjem (PTFE). Obloga (imitacije tkiva) golenice se namesti na delu golenice, ki je bližji kolenu. Gleženj se namesti tako, da je ravnina pete in podplata spodnje strani čevlja navpična in pravokotna na smer udarca z odstopanjem ± 3o in tako, da je srednja sagitalna ravnina stopala in čevlja poravnana s krakom nihala. Pred vsakim preskusom se koleno in gleženj naravnata na območje 1,5 ± 0,5 g. Kolenski sklep se naravna tako, da je prost in nato privije ravno dovolj, da ostane stopalo stabilno na PTFE plošči.

3.3.5   Toga udarna glava je sestavljena iz vodoravnega valja s premerom 50 ± 2 mm in kraka nihala s premerom 19 ± 1 mm (slika 4). Valj ima skupaj z merilnimi instrumenti in delom kraka nihala, ki se nahaja v valju, maso 1,25 ± 0,02 kg. Krak nihala ima maso 285 ± 5 g. Masa vrtljivega dela osi, na katero je pritrjen vodilni krak, ne sme presegati 100 g. Dolžina med središčno vodoravno osjo valja udarne glave in vrtilne osi celotnega nihala mora znašati 1 250 ± 1 mm. Udarni valj je vgrajen tako, da je njegova vzdolžna os vodoravna in pravokotna na smer udarca. Nihalo mora udariti ob peto čevlja v horizontalni ravnini, ki se nahaja v razdalji 62 ± 2 mm od podnožja pete preskusne lutke, ko se čevelj naslanja na trdno vodoravno podlago, tako da se vzdolžna srednjica kraka nihala v trenutku udarca nahaja v navpični črti z odstopanjem 1o. Udarna glava se usmerja tako, da je opazno bočno, navpično ali rotacijsko gibanje v času nič izključeno.

3.3.6   Med zaporednimi preskusi na isti nogi mora biti najmanj 30 minut premora.

3.3.7   Sistem za zajemanje podatkov, vključno z merilnimi pretvorniki, mora ustrezati zahtevam za frekvenčni razred kanala (CFC) 600, kot je opisano v Prilogi 8.

3.4   Zahtevana učinkovitost

3.4.1   Če se udari po peti čevlja s hitrostjo 6,7 ± 0,1 m/s skladno z odstavkom 3.3, mora biti največja tlačna obremenitev golenice (Fz) 3,3 ± 0,5 kN.

Slika 1

Preskus zgornjega dela stopala z udarcem

Shema izvedbe preskusa

Image

Slika 2

Preskus spodnjega dela stopala z udarcem (brez čevlja)

Shema izvedbe preskusa

Image

Slika 3

Preskus spodnjega dela stopala (s čevljem) z udarcem

Shema izvedbe preskusa

Image

Slika 4

Udarna glava nihala

Image

---