# Az Európai Unió L 297/2006

| | ISSN 1725-5090 |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | L 297 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Jogszabályok | 49. évfolyam2006. október 26. |

ISSN 1725-5090

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

L 297

Magyar nyelvű kiadás

Jogszabályok

49. évfolyam2006. október 26.

---

| Tartalom | | II   Jogi aktusok, amelyek közzététele nem kötelező | Oldal |
| --- | --- | --- | --- |
| | | Tanács |
| | * | A Tanács határozata (2006. október 5.) a Közösségnek a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferenciához való csatlakozásáról | 1 |

Tartalom

II   Jogi aktusok, amelyek közzététele nem kötelező

Oldal

Tanács

*

A Tanács határozata (2006. október 5.) a Közösségnek a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferenciához való csatlakozásáról

1

| HU | Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.
  Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel. |
| --- | --- |

HU

Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.

Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel.

---

II Jogi aktusok, amelyek közzététele nem kötelező

Tanács

| 26.10.2006 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 297/1 |
| --- | --- | --- | --- |

26.10.2006

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 297/1

---

A TANÁCS HATÁROZATA

(2006. október 5.)

a Közösségnek a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferenciához való csatlakozásáról

(2006/719/EK)

AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,

tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 61. cikke c) pontjára, összefüggésben 300. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével és 300. cikke (3) bekezdésének második albekezdésével,

tekintettel a Bizottság javaslatára,

tekintettel az Európai Parlament hozzájárulására (1),

mivel:

| (1) | A Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia (a továbbiakban: a Hágai Konferencia) célja a nemzetközi magánjogi szabályok fokozatos egységesítése. A Hágai Konferencia ez idáig számos egyezményt fogadott el a nemzetközi magánjog különböző területein. |
| --- | --- |

(1)

A Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia (a továbbiakban: a Hágai Konferencia) célja a nemzetközi magánjogi szabályok fokozatos egységesítése. A Hágai Konferencia ez idáig számos egyezményt fogadott el a nemzetközi magánjog különböző területein.

| (2) | Az Amszterdami Szerződés hatálybalépése óta a Közösség hatáskörrel rendelkezik intézkedések elfogadására a több államra kiterjedő vonatkozású polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén, a belső piac megfelelő működéséhez szükséges mértékben. A Közösség e hatásköre alapján számos eszközt elfogadott, amelyek közül sok – részben vagy egészben – átfedi a Hágai Konferencia munkaterületeit. |
| --- | --- |

(2)

Az Amszterdami Szerződés hatálybalépése óta a Közösség hatáskörrel rendelkezik intézkedések elfogadására a több államra kiterjedő vonatkozású polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén, a belső piac megfelelő működéséhez szükséges mértékben. A Közösség e hatásköre alapján számos eszközt elfogadott, amelyek közül sok – részben vagy egészben – átfedi a Hágai Konferencia munkaterületeit.

| (3) | Alapvető fontosságú, hogy a Közösség olyan státust kapjon, amely megfelel új szerepének a polgári igazságügyi együttműködés egyik fő nemzetközi résztvevőjeként, valamint hogy külső hatáskörét úgy tudja gyakorolni, hogy a hatáskörébe tartozó területeken a Hágai Konferencia keretében kidolgozandó egyezményekre vonatkozó tárgyalásokon teljes jogú tagként vesz részt. |
| --- | --- |

(3)

Alapvető fontosságú, hogy a Közösség olyan státust kapjon, amely megfelel új szerepének a polgári igazságügyi együttműködés egyik fő nemzetközi résztvevőjeként, valamint hogy külső hatáskörét úgy tudja gyakorolni, hogy a hatáskörébe tartozó területeken a Hágai Konferencia keretében kidolgozandó egyezményekre vonatkozó tárgyalásokon teljes jogú tagként vesz részt.

| (4) | 2002. november 28-i határozatával a Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy folytasson tárgyalásokat a Közösség Hágai Konferenciához való csatlakozásának feltételeiről és szabályairól. |
| --- | --- |

(4)

2002. november 28-i határozatával a Tanács felhatalmazta a Bizottságot, hogy folytasson tárgyalásokat a Közösség Hágai Konferenciához való csatlakozásának feltételeiről és szabályairól.

| (5) | A Bizottság és az elnökség 2002. december 19-i, a Hágai Konferenciához címzett közös levelében a Közösség kérte a Hágai Konferenciába tagként való felvételét, továbbá a tárgyalások megkezdését. |
| --- | --- |

(5)

A Bizottság és az elnökség 2002. december 19-i, a Hágai Konferenciához címzett közös levelében a Közösség kérte a Hágai Konferenciába tagként való felvételét, továbbá a tárgyalások megkezdését.

| (6) | 2004 áprilisában a Hágai Konferencia általános és politikai ügyekkel foglalkozó különbizottsága kifejezte egyhangú álláspontját, amely szerint a Közösségnek elvileg csatlakoznia kell a Hágai Konferenciához, és csatlakozásának módjára vonatkozóan meghatározott bizonyos kritériumokat és eljárásokat. |
| --- | --- |

(6)

2004 áprilisában a Hágai Konferencia általános és politikai ügyekkel foglalkozó különbizottsága kifejezte egyhangú álláspontját, amely szerint a Közösségnek elvileg csatlakoznia kell a Hágai Konferenciához, és csatlakozásának módjára vonatkozóan meghatározott bizonyos kritériumokat és eljárásokat.

| (7) | 2005 júniusában a Hágai Konferencia diplomáciai konferenciája konszenzussal elfogadta a Hágai Konferencia alapokmányának (alapokmány) egy regionális gazdasági integrációs szervezet csatlakozásának lehetővé tételéhez szükséges módosításait, és a Hágai Konferencia tagjai ezt követően felkérést kaptak arra, hogy – amennyiben lehetséges, kilenc hónapon belül – adják le a módosításokra vonatkozó szavazataikat. |
| --- | --- |

(7)

2005 júniusában a Hágai Konferencia diplomáciai konferenciája konszenzussal elfogadta a Hágai Konferencia alapokmányának (alapokmány) egy regionális gazdasági integrációs szervezet csatlakozásának lehetővé tételéhez szükséges módosításait, és a Hágai Konferencia tagjai ezt követően felkérést kaptak arra, hogy – amennyiben lehetséges, kilenc hónapon belül – adják le a módosításokra vonatkozó szavazataikat.

| (8) | Az Alapokmány módosításai három hónappal azután lépnek hatályba, hogy a Hágai Konferencia főtitkára tájékoztatta a tagokat arról, hogy elérték az Alapokmány módosításához szükséges kétharmados többséget. A hatálybalépés után hamarosan a Tanácsnak az általános és politikai ügyekkel foglalkozó különleges ülése fog formálisan dönteni a Közösségnek a Hágai Konferenciához történő csatlakozásáról. |
| --- | --- |

(8)

Az Alapokmány módosításai három hónappal azután lépnek hatályba, hogy a Hágai Konferencia főtitkára tájékoztatta a tagokat arról, hogy elérték az Alapokmány módosításához szükséges kétharmados többséget. A hatálybalépés után hamarosan a Tanácsnak az általános és politikai ügyekkel foglalkozó különleges ülése fog formálisan dönteni a Közösségnek a Hágai Konferenciához történő csatlakozásáról.

| (9) | Az alapokmány felülvizsgálatával kapcsolatos tárgyalások eredménye kielégítő, figyelembe véve a Közösség érdekeit. |
| --- | --- |

(9)

Az alapokmány felülvizsgálatával kapcsolatos tárgyalások eredménye kielégítő, figyelembe véve a Közösség érdekeit.

| (10) | Az alapokmány 2A. cikke feljogosítja a Közösséget mint regionális gazdasági integrációs szervezetet arra, hogy a Hágai Konferencia tagjává váljon. |
| --- | --- |

(10)

Az alapokmány 2A. cikke feljogosítja a Közösséget mint regionális gazdasági integrációs szervezetet arra, hogy a Hágai Konferencia tagjává váljon.

| (11) | A Közösségnek csatlakoznia kell a Hágai Konferenciához. |
| --- | --- |

(11)

A Közösségnek csatlakoznia kell a Hágai Konferenciához.

| (12) | Az Európai Unióról szóló szerződéshez, valamint az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkének megfelelően az Egyesült Királyság és Írország részt vesz e határozat elfogadásában. |
| --- | --- |

(12)

Az Európai Unióról szóló szerződéshez, valamint az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, az Egyesült Királyság és Írország helyzetéről szóló jegyzőkönyv 3. cikkének megfelelően az Egyesült Királyság és Írország részt vesz e határozat elfogadásában.

| (13) | Az Európai Unióról szóló szerződéshez, valamint az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének megfelelően Dánia nem vesz részt e határozat elfogadásában, a határozat rá nézve nem kötelező és nem alkalmazható, |
| --- | --- |

(13)

Az Európai Unióról szóló szerződéshez, valamint az Európai Közösséget létrehozó szerződéshez csatolt, Dánia helyzetéről szóló jegyzőkönyv 1. és 2. cikkének megfelelően Dánia nem vesz részt e határozat elfogadásában, a határozat rá nézve nem kötelező és nem alkalmazható,

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

Egyetlen cikk

(1)   A Közösség csatlakozik a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferenciához (Hágai Konferencia) az e határozat I. mellékletében foglalt, a Hágai Konferencia alapokmányát (alapokmány) elfogadó nyilatkozatával, mihelyt utóbbi formális határozatot hoz a Közösség tagként való felvételéről.

(2)   A Közösség letétbe helyezi az e határozat II. mellékletében foglalt hatásköri nyilatkozatot is, mely megjelöli azon területeket, amelyeken tagállamai hatáskört ruháztak rá, valamint az e határozat III. mellékletében foglalt, a Hágai Konferenciával kapcsolatos bizonyos kérdésekről szóló nyilatkozatot.

(3)   A Tanács elnöke felhatalmazást kap, hogy lefolytassa az (1) és (2) bekezdésben foglaltak megvalósulásához szükséges eljárásokat.

(4)   Az alapokmány szövegét e határozat a IV. mellékletében tartalmazza.

(5)   E határozat alkalmazásában a „tagállam” kifejezés a tagállamokat jelenti, Dánia kivételével.

Kelt Luxembourgban, 2006. október 5-én.

a Tanács részéről

az elnök

K. RAJAMÄKI

---

(1)  A Hivatalos Lapban még nem tették közzé.

1

---

I. MELLÉKLET

A Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferenciához való csatlakozási okirat

| J.H.A. VAN LOON |
| --- |
| Főtitkár |
| Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia |
| Scheveningseweg 6 |
| NL – 2517 HÁGA |

J.H.A. VAN LOON

Főtitkár

Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia

Scheveningseweg 6

NL – 2517 HÁGA

Tisztelt Uram!

Örömömre szolgál, hogy tájékoztathatom az Európai Közösség döntéséről, miszerint az csatlakozni kíván a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferenciához. Így arra kérem, vegye át ezen okiratot, amelyben az Európai Közösség elfogadja a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia alapokmányát annak 2A. cikkével összhangban. Mellékelten küldöm az Európai Közösség nyilatkozatát, mely meghatározza azon területeket, amelyeken tagállamai hatáskört ruháztak rá, valamint a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferenciával kapcsolatos bizonyos kérdésekről szóló nyilatkozatot.

Az Európai Közösség formálisan és fenntartás nélkül elfogadja a hágai nemzetközi magánjogi konferenciabeli tagságából eredő, Alapokmányban foglalt kötelezettségeket, és formálisan vállalja, hogy ezen kötelezettségeknek csatlakozása időpontjában eleget tesz.

Kérem, Uram, fogadja megkülönböztetett nagyrabecsülésem.

az Európai Unió Tanácsának elnöke

---

II. MELLÉKLET

Az Európai Közösség hatásköri nyilatkozata, mely megjelöli azon területeket, amelyeken tagállamai hatáskört ruháztak rá

| 1. | E nyilatkozat megtételére a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia Alapokmánya 2A. cikkének (3) bekezdése alapján került sor, és meghatározza azon területeket, amelyeken az Európai Közösségre a tagállamai hatáskört ruháztak. |
| --- | --- |

1.

E nyilatkozat megtételére a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferencia Alapokmánya 2A. cikkének (3) bekezdése alapján került sor, és meghatározza azon területeket, amelyeken az Európai Közösségre a tagállamai hatáskört ruháztak.

| 2. | Az Európai Közösség belső hatáskörrel rendelkezik általános és különös intézkedések elfogadására a magánjogra vonatkozóan a tagállamaiban különböző területeken. A Hágai Konferencia hatáskörébe tartozó területekre tekintettel az Európai Közösség – nevezetesen az EK-Szerződés IV. címe alapján – hatáskörrel rendelkezik intézkedések elfogadására a több államra kiterjedő vonatkozású polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén, a belső piac megfelelő működéséhez szükséges mértékben (az EK-Szerződés 61. cikkének c) pontja és 65. cikke). Ezen intézkedések az alábbiakat foglalják magukban:






  a) | a bírósági és bíróságon kívüli iratok határokon túlra történő kézbesítési rendszerének fejlesztése és egyszerűsítése; együttműködés a bizonyításfelvétel terén; a polgári és kereskedelmi ügyekben hozott határozatok, köztük a nem bírósági ügyekben hozott határozatok elismerése és végrehajtása; |
| --- | --- | --- |

2.

Az Európai Közösség belső hatáskörrel rendelkezik általános és különös intézkedések elfogadására a magánjogra vonatkozóan a tagállamaiban különböző területeken. A Hágai Konferencia hatáskörébe tartozó területekre tekintettel az Európai Közösség – nevezetesen az EK-Szerződés IV. címe alapján – hatáskörrel rendelkezik intézkedések elfogadására a több államra kiterjedő vonatkozású polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés területén, a belső piac megfelelő működéséhez szükséges mértékben (az EK-Szerződés 61. cikkének c) pontja és 65. cikke). Ezen intézkedések az alábbiakat foglalják magukban:

a)

a bírósági és bíróságon kívüli iratok határokon túlra történő kézbesítési rendszerének fejlesztése és egyszerűsítése; együttműködés a bizonyításfelvétel terén; a polgári és kereskedelmi ügyekben hozott határozatok, köztük a nem bírósági ügyekben hozott határozatok elismerése és végrehajtása;

| b) | a tagállamokban alkalmazandó kollíziós, illetve joghatóságra vonatkozó szabályok összeegyeztethetőségének előmozdítása; |
| --- | --- |

b)

a tagállamokban alkalmazandó kollíziós, illetve joghatóságra vonatkozó szabályok összeegyeztethetőségének előmozdítása;

| c) | a polgári eljárások megfelelő lefolytatását akadályozó tényezők kiküszöbölése, szükség esetén a tagállamokban alkalmazandó polgári eljárási szabályok összeegyeztethetőségének előmozdításával. |
| --- | --- |

c)

a polgári eljárások megfelelő lefolytatását akadályozó tényezők kiküszöbölése, szükség esetén a tagállamokban alkalmazandó polgári eljárási szabályok összeegyeztethetőségének előmozdításával.

| 3. | Azokon a területeken, amelyek nem tartoznak kizárólagos hatáskörébe, a szubszidiaritás elvének megfelelően az Európai Közösség csak akkor és annyiban jár el, amennyiben a tervezett intézkedés céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a tervezett intézkedés terjedelme vagy hatása miatt azok európai közösségi szinten jobban megvalósíthatók. Az Európai Közösség intézkedései nem léphetik túl a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket. |
| --- | --- |

3.

Azokon a területeken, amelyek nem tartoznak kizárólagos hatáskörébe, a szubszidiaritás elvének megfelelően az Európai Közösség csak akkor és annyiban jár el, amennyiben a tervezett intézkedés céljait a tagállamok nem tudják kielégítően megvalósítani, és ezért a tervezett intézkedés terjedelme vagy hatása miatt azok európai közösségi szinten jobban megvalósíthatók. Az Európai Közösség intézkedései nem léphetik túl a célkitűzések eléréséhez szükséges mértéket.

| 4. | Továbbá az Európai Közösség hatáskörrel rendelkezik más olyan területeken is – mint például a belső piac (az EK-Szerződés 95. cikke) vagy a fogyasztóvédelem (az EK-Szerződés 153. cikke) –, amelyek a Hágai Konferencia egyezményeinek hatálya alá tartozhatnak. |
| --- | --- |

4.

Továbbá az Európai Közösség hatáskörrel rendelkezik más olyan területeken is – mint például a belső piac (az EK-Szerződés 95. cikke) vagy a fogyasztóvédelem (az EK-Szerződés 153. cikke) –, amelyek a Hágai Konferencia egyezményeinek hatálya alá tartozhatnak.

| 5. | Az Európai Közösség e hatáskörében számos jogi eszközt elfogadott az EK-Szerződés 61. cikkének c) pontja alapján, úgymint:






  — | a Tanács 2000. május 29-i 1346/2000/EK rendelete a fizetésképtelenségi eljárásról, |
| --- | --- | --- |

5.

Az Európai Közösség e hatáskörében számos jogi eszközt elfogadott az EK-Szerződés 61. cikkének c) pontja alapján, úgymint:

—

a Tanács 2000. május 29-i 1346/2000/EK rendelete a fizetésképtelenségi eljárásról,

| — | a Tanács 2000. május 29-i 1348/2000/EK rendelete a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről, |
| --- | --- |

—

a Tanács 2000. május 29-i 1348/2000/EK rendelete a tagállamokban a polgári és kereskedelmi ügyekben a bírósági és bíróságon kívüli iratok kézbesítéséről,

| — | a Tanács 2000. december 22-i 44/2001/EK rendelete a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, |
| --- | --- |

—

a Tanács 2000. december 22-i 44/2001/EK rendelete a polgári és kereskedelmi ügyekben a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról,

| — | a Tanács 2001. május 28-i 1206/2001/EK rendelete a polgári és kereskedelmi ügyekben a bizonyításfelvétel tekintetében történő, a tagállamok bíróságai közötti együttműködésről, |
| --- | --- |

—

a Tanács 2001. május 28-i 1206/2001/EK rendelete a polgári és kereskedelmi ügyekben a bizonyításfelvétel tekintetében történő, a tagállamok bíróságai közötti együttműködésről,

| — | a Tanács 2003. január 27-i 2003/8/EK irányelve a határon átnyúló vonatkozású jogviták esetén az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés megkönnyítése érdekében az ilyen ügyekben alkalmazandó költségmentességre vonatkozó közös minimumszabályok megállapításáról, |
| --- | --- |

—

a Tanács 2003. január 27-i 2003/8/EK irányelve a határon átnyúló vonatkozású jogviták esetén az igazságszolgáltatáshoz való hozzáférés megkönnyítése érdekében az ilyen ügyekben alkalmazandó költségmentességre vonatkozó közös minimumszabályok megállapításáról,

| — | a Tanács 2003. november 27-i 2201/2003/EK rendelete a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről, és |
| --- | --- |

—

a Tanács 2003. november 27-i 2201/2003/EK rendelete a házassági ügyekben és a szülői felelősségre vonatkozó eljárásokban a joghatóságról, valamint a határozatok elismeréséről és végrehajtásáról, illetve az 1347/2000/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről, és

| — | az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 21-i 805/2004/EK rendelete a nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat létrehozásáról. |
| --- | --- |

—

az Európai Parlament és a Tanács 2004. április 21-i 805/2004/EK rendelete a nem vitatott követelésekre vonatkozó európai végrehajtható okirat létrehozásáról.

Nemzetközi magánjogi rendelkezések más közösségi jogszabályokban is találhatók, nevezetesen a fogyasztóvédelem, a biztosítás, a pénzügyi szolgáltatások és a szellemi tulajdon területén. Így a közvetítő szervezet által kezelt értékpapírok tekintetében bizonyos jogokra vonatkozó jogszabályokról szóló hágai egyezmény által érintett közösségi irányelvek az EK-Szerződés 95. cikke alapján kerültek elfogadásra.

| 6. | Noha az EK-Szerződés nem utal kifejezetten külső hatáskörre, az Európai Közösségek Bírósága ítélkezési gyakorlatából következik, hogy az EK-Szerződés fent említett rendelkezései nemcsak a Közösség belső jogi aktusaihoz, hanem nemzetközi megállapodásoknak a Közösség általi megkötéséhez is jogalapul szolgálnak. A Közösség köthet nemzetközi megállapodásokat, amennyiben belső hatásköre alapján már elfogadott a fentebb felsorolt közös politikák végrehajtásához szükséges intézkedéseket, vagy ha a nemzetközi megállapodás az Európai Közösség valamely célkitűzésének eléréséhez szükséges (1). A Közösség külső hatásköre kizárólagos annyiban, amennyiben a nemzetközi megállapodás érinti a Közösség belső szabályait, vagy módosítja azok alkalmazási körét (2). Ebben az esetben nem a tagállamok, hanem a Közösség feladata, hogy harmadik államokkal vagy nemzetközi szervezetekkel szemben külső kötelezettségeket vállaljon. Egy nemzetközi megállapodás teljesen vagy részben eshet a Közösség kizárólagos hatáskörébe. |
| --- | --- |

6.

Noha az EK-Szerződés nem utal kifejezetten külső hatáskörre, az Európai Közösségek Bírósága ítélkezési gyakorlatából következik, hogy az EK-Szerződés fent említett rendelkezései nemcsak a Közösség belső jogi aktusaihoz, hanem nemzetközi megállapodásoknak a Közösség általi megkötéséhez is jogalapul szolgálnak. A Közösség köthet nemzetközi megállapodásokat, amennyiben belső hatásköre alapján már elfogadott a fentebb felsorolt közös politikák végrehajtásához szükséges intézkedéseket, vagy ha a nemzetközi megállapodás az Európai Közösség valamely célkitűzésének eléréséhez szükséges (1). A Közösség külső hatásköre kizárólagos annyiban, amennyiben a nemzetközi megállapodás érinti a Közösség belső szabályait, vagy módosítja azok alkalmazási körét (2). Ebben az esetben nem a tagállamok, hanem a Közösség feladata, hogy harmadik államokkal vagy nemzetközi szervezetekkel szemben külső kötelezettségeket vállaljon. Egy nemzetközi megállapodás teljesen vagy részben eshet a Közösség kizárólagos hatáskörébe.

| 7. | A Közösség jogi eszközei főszabály szerint valamennyi tagállamot köteleznek. Az EK-Szerződésnek a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés jogalapját képező IV. címét illetően különös szabályozás vonatkozik Dániára, Írországra és az Egyesült Királyságra. Az EK-Szerződés IV. címe alapján hozott intézkedések Dánia számára nem kötelezőek, illetve Dániában nem kell alkalmazni azokat. Írország és az Egyesült Királyság részt vesz az EK-Szerződés IV. címe alapján elfogadott jogi eszközökben, amennyiben erről értesítik a Tanácsot. Írország és az Egyesült Királyság úgy döntött, hogy részt vesz a fenti 5. pontban felsorolt valamennyi intézkedésben. |
| --- | --- |

7.

A Közösség jogi eszközei főszabály szerint valamennyi tagállamot köteleznek. Az EK-Szerződésnek a polgári ügyekben folytatott igazságügyi együttműködés jogalapját képező IV. címét illetően különös szabályozás vonatkozik Dániára, Írországra és az Egyesült Királyságra. Az EK-Szerződés IV. címe alapján hozott intézkedések Dánia számára nem kötelezőek, illetve Dániában nem kell alkalmazni azokat. Írország és az Egyesült Királyság részt vesz az EK-Szerződés IV. címe alapján elfogadott jogi eszközökben, amennyiben erről értesítik a Tanácsot. Írország és az Egyesült Királyság úgy döntött, hogy részt vesz a fenti 5. pontban felsorolt valamennyi intézkedésben.

| 8. | A tagállamok által az EK-Szerződés szerint az Európai Közösségre ruházott hatáskörök mértéke természeténél fogva folyamatos fejlődésben van. Az Európai Közösség és tagállamai biztosítják, hogy a Közösség hatáskörében bekövetkezett bármilyen változásról haladéktalanul értesítik a Hágai Konferencia főtitkárát az alapokmány 2A. cikke (4) bekezdésének megfelelően. |
| --- | --- |

8.

A tagállamok által az EK-Szerződés szerint az Európai Közösségre ruházott hatáskörök mértéke természeténél fogva folyamatos fejlődésben van. Az Európai Közösség és tagállamai biztosítják, hogy a Közösség hatáskörében bekövetkezett bármilyen változásról haladéktalanul értesítik a Hágai Konferencia főtitkárát az alapokmány 2A. cikke (4) bekezdésének megfelelően.

---

(1)  Az Európai Bíróság 1/76. sz. véleménye, EBHT 1977, 741. o.; 2/91. sz. vélemény, EBHT 1993, I-1061. o.; 22/70. sz. Bizottság kontra Tanács ügy („AETR”), EBHT 1971, 263. o.; C-467/98. sz. Bizottság kontra Dánia ügy („open skies”), EBHT 2002, I-9519. o.

(2)  22/70. sz. Bizottság kontra Tanács ügy („AETR”); C-467/98. sz. Bizottság kontra Dánia ügy („open skies”).

---

III. MELLÉKLET

Az Európai Közösség nyilatkozata a Hágai Nemzetközi Magánjogi Konferenciával kapcsolatos bizonyos kérdésekről

Az Európai Közösség törekszik annak megvizsgálására, hogy érdekében áll-e azon meglévő hágai egyezményekhez csatlakozni, amelyek tekintetében a Közösség hatáskörrel rendelkezik. Amennyiben igen, úgy az Európai Közösség a Hágai Konferenciával együttműködve megtesz minden szükséges erőfeszítést az abból fakadó nehézségek leküzdésére, hogy az említett egyezmények nem tartalmaznak egy, a regionális gazdasági integrációs szervezetek csatlakozására vonatkozó záradékot.

Továbbá az Európai Közösség törekszik arra, hogy lehetővé tegye a Hágai Konferencia Állandó Hivatala képviselőinek az Európai Közösségek Bizottsága által szervezett szakértői üléseken való részvételét, amennyiben azokon a Hágai Konferencia számára lényeges kérdéseket vitatnak meg.

---

IV. MELLÉKLET

STATUTE OF THE HAGUE CONFERENCE ON PRIVATE INTERNATIONAL LAW

The Governments of the countries hereinafter specified:

the Federal Republic of Germany, Austria, Belgium, Denmark, Spain, Finland, France, Italy, Japan, Luxembourg, Norway, the Netherlands, Portugal, the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, Sweden and Switzerland;

In view of the permanent character of the Hague Conference on Private International Law;

Desiring to stress that character;

Having, to that end, deemed it desirable to provide the Conference with a Statute;

Have agreed upon the following provisions:

Article 1

The purpose of the Hague Conference is to work for the progressive unification of the rules of private international law.

Article 2

Members of the Hague Conference on Private International Law are the States which have already participated in one or more Sessions of the Conference and which accept the present Statute.

Any other State, the participation of which is from a juridical point of view of importance for the work of the Conference, may become a Member. The admission of new Member States shall be decided upon by the Governments of the participating States, upon the proposal of one or more of them, by a majority of the votes cast, within a period of six months from the date on which that proposal is submitted to the Governments.

The admission shall become effective upon the acceptance of the present Statute by the State concerned.

Article 2A

1.   The Member States may, at a meeting concerning General Affairs and Policy where the majority of Member States is present, by a majority of the votes cast, decide to admit also as a Member any Regional Economic Integration Organisation which has submitted an application for membership to the Secretary General. References to Members under this Statute shall include such Member Organisations, except as otherwise expressly provided. The admission shall become effective upon the acceptance of the Statute by the Regional Economic Integration Organisation concerned.

2.   To be eligible to apply for membership of the Conference, a Regional Economic Integration Organisation must be one constituted solely by sovereign States to which its Member States have transferred competence over a range of matters within the purview of the Conference, including the authority to make decisions binding on its Member States in respect of those matters.

3.   Each Regional Economic Integration Organisation applying for membership shall, at the time of such application, submit a declaration of competence specifying the matters in respect of which competence has been transferred to it by its Member States.

4.   Each Member Organisation and its Member States shall ensure that any change regarding the competence of the Member Organisation or in its membership shall be notified to the Secretary General, who shall circulate such information to the other Members of the Conference.

5.   Member States of the Member Organisation shall be presumed to retain competence over all matters in respect of which transfers of competence have not been specifically declared or notified.

6.   Any Member of the Conference may request the Member Organisation and its Member States to provide information as to whether the Member Organisation has competence in respect of any specific question which is before the Conference. The Member Organisation and its Member States shall ensure that this information is provided on such request.

7.   The Member Organisation shall exercise membership rights on an alternative basis with its Member States that are Members of the Conference, in the areas of their respective competences.

8.   The Member Organisation may exercise on matters within its competence, in any meetings of the Conference in which it is entitled to participate, a number of votes equal to the number of its Member States which have transferred competence to the Member Organisation in respect of the matter in question, and which are entitled to vote in and have registered for such meetings. Whenever the Member Organisation exercises its right to vote its Member States shall not exercise theirs, and conversely.

9.   ‘Regional Economic Integration Organisation’ means an international organisation that is constituted solely by sovereign States, and to which its Member States have transferred competence over a range of matters, including the authority to make decisions binding on its Member States in respect of those matters.

Article 3

1.   The Council on General Affairs and Policy (hereafter the Council), composed of all Members, has charge of the operation of the Conference. Meetings of the Council shall, in principle, be held annually.

2.   The Council ensures such operation through a Permanent Bureau the activities of which it directs.

3.   The Council shall examine all proposals intended to be placed on the agenda of the Conference. It shall be free to determine the action to be taken on such proposals.

4.   The Netherlands Standing Government Committee, instituted by Royal Decree of February 20 1897 with a view to promoting the codification of private international law, shall, after consultation with the Members of the Conference, determine the date of the Diplomatic Sessions.

5.   The Standing Government Committee shall address itself to the Government of the Netherlands for the convocation of the Members. The Chair of the Standing Government Committee presides over the Sessions of the Conference.

6.   The Ordinary Sessions of the Conference shall, in principle, be held every four years.

7.   If necessary, the Council may, after consultation with the Standing Government Committee, request the Government of the Netherlands to convene the Conference in Extraordinary Session.

8.   The Council may consult the Standing Government Committee on any other matter relevant to the Conference.

Article 4

1.   The Permanent Bureau shall have its seat at The Hague. It shall be composed of a Secretary General and four Secretaries who shall be appointed by the Government of the Netherlands upon presentation by the Standing Government Committee.

2.   The Secretary General and the Secretaries must possess appropriate legal knowledge and practical experience. In their appointment account shall also be taken of diversity of geographic representation and of legal expertise.

3.   The number of Secretaries may be increased after consultation with the Council and in accordance with Article 9.

Article 5

Under the direction of the Council, the Permanent Bureau shall be charged with:

| (a) | the preparation and organisation of the Sessions of the Hague Conference and the meetings of the Council and of any Special Commissions; |
| --- | --- |

(a)

the preparation and organisation of the Sessions of the Hague Conference and the meetings of the Council and of any Special Commissions;

| (b) | the work of the Secretariat of the Sessions and meetings envisaged above; |
| --- | --- |

(b)

the work of the Secretariat of the Sessions and meetings envisaged above;

| (c) | all the tasks which are included in the activity of a secretariat. |
| --- | --- |

(c)

all the tasks which are included in the activity of a secretariat.

Article 6

1.   With a view to facilitating communication between the Members of the Conference and the Permanent Bureau, the Government of each of the Member States shall designate a national organ and each Member Organisation a contact organ.

2.   The Permanent Bureau may correspond with all the organs so designated and with the competent international organisations.

Article 7

1.   The Sessions and, in the interval between Sessions, the Council, may set up Special Commissions to prepare draft Conventions or to study all questions of private international law which come within the purpose of the Conference.

2.   The Sessions, Council and Special Commissions shall, to the furthest extent possible, operate on the basis of consensus.

Article 8

1.   The budgeted costs of the Conference shall be apportioned among the Member States of the Conference.

2.   A Member Organisation shall not be required to contribute in addition to its Member States to the annual budget of the Conference, but shall pay a sum to be determined by the Conference, in consultation with the Member Organisation, to cover additional administrative expenses arising out of its membership.

3.   In any case, travelling and living expenses of the delegates to the Council and the Special Commissions shall be payable by the Members represented.

Article 9

1.   The budget of the Conference shall be submitted each year to the Council of Diplomatic Representatives at The Hague for approval.

2.   These Representatives shall also apportion among the Member States the expenses which are charged in that budget to the latter.

3.   The Diplomatic Representatives shall meet for such purposes under the chairmanship of the Minister of Foreign Affairs of the Kingdom of the Netherlands.

Article 10

1.   The expenses resulting from the Ordinary and Extraordinary Sessions of the Conference shall be borne by the Government of the Netherlands.

2.   In any case, the travelling and living expenses of the delegates shall be payable by the respective Members.

Article 11 (French text only)

Les usages de la Conférence continuent à être en vigueur pour tout ce qui n'est pas contraire au présent Statut ou aux Règlements.

Article 12

1.   Amendments to the present Statute must be adopted by consensus of the Member States present at a meeting concerning General Affairs and Policy.

2.   Such amendments shall enter into force, for all Members, three months after they are approved by two thirds of the Member States in accordance with their respective internal procedures, but not earlier than nine months from the date of their adoption.

3.   The meeting referred to in paragraph 1 may change by consensus the periods of time referred to in paragraph 2.

Article 13

To provide for their execution, the provisions of the present Statute will be complemented by Regulations. The Regulations shall be established by the Permanent Bureau and submitted to a Diplomatic Session, the Council of Diplomatic Representatives or the Council on General Affairs and Policy for approval.

Article 14

1.   The present Statute shall be submitted for acceptance to the Governments of States which participated in one or more Sessions of the Conference. It shall enter into force as soon as it is accepted by the majority of the States represented at the Seventh Session.

2.   The statement of acceptance shall be deposited with the Netherlands Government, which shall make it known to the Governments referred to in the first paragraph of this Article.

3.   The Netherlands Government shall, in the case of the admission of a new Member, inform all Members of the statement of acceptance of that new Member.

Article 15

1.   Each Member may denounce the present Statute after a period of five years from the date of its entry into force under the terms of Article 14(1).

2.   Notice of the denunciation shall be given to the Ministry of Foreign Affairs of the Kingdom of the Netherlands at least six months before the expiration of the budgetary year of the Conference, and shall become effective at the expiration of the said year, but only with respect to the Member which has given notice thereof.

The English and French texts of this Statute, as amended on........ 200..., are equally authentic.

STATUT DE LA CONFÉRENCE DE LA HAYE DE DROIT INTERNATIONAL PRIVÉ

Les gouvernements des pays ci-après énumérés:

la République fédérale d'Allemagne, l'Autriche, la Belgique, le Danemark, l'Espagne, la Finlande, la France, l'Italie, le Japon, le Luxembourg, la Norvège, les Pays-Bas, le Portugal, le Royaume-Uni de Grande-Bretagne et d'Irlande du Nord, la Suède et la Suisse;

considérant le caractère permanent de la Conférence de La Haye de droit international privé;

désirant accentuer ce caractère;

ayant, à cette fin, estimé souhaitable de doter la Conférence d'un statut;

sont convenus des dispositions suivantes:

Article premier

La Conférence de La Haye a pour but de travailler à l'unification progressive des règles de droit international privé.

Article 2

Sont membres de la Conférence de La Haye de droit international privé les États qui ont déjà participé à une ou plusieurs sessions de la Conférence et qui acceptent le présent statut.

Peuvent devenir membres tous autres États dont la participation présente un intérêt de nature juridique pour les travaux de la conférence. L'admission de nouveaux États membres est décidée par les gouvernements des États participants, sur proposition de l'un ou de plusieurs d'entre eux, à la majorité des voix émises, dans un délai de six mois, à dater du jour où les gouvernements ont été saisis de cette proposition.

L'admission devient définitive du fait de l'acceptation du présent statut par l'État intéressé.

Article 2A

1.   Les États membres de la Conférence peuvent, lors d'une réunion relative aux affaires générales et à la politique rassemblant la majorité d'entre eux, à la majorité des voix émises, décider d'admettre également comme membre toute organisation régionale d'intégration économique qui a soumis une demande d'admission au secrétaire général. Toute référence faite dans le présent statut aux membres comprend ces organisations membres, sauf dispositions contraires. L'admission ne devient définitive qu'après l'acceptation du statut par l'organisation régionale d'intégration économique concernée.

2.   Pour pouvoir demander son admission à la Conférence en qualité de membre, une organisation régionale d'intégration économique doit être composée uniquement d'États souverains, et doit posséder des compétences transférées par ses États membres pour un éventail de questions qui sont du ressort de la conférence, y compris le pouvoir de prendre des décisions sur ces questions engageant ses États membres.

3.   Chaque organisation régionale d'intégration économique qui dépose une demande d'admission présente, en même temps que sa demande, une déclaration de compétence précisant les questions pour lesquelles ses États membres lui ont transféré compétence.

4.   Une organisation membre et ses États membres doivent s'assurer que toute modification relative à la compétence ou à la composition d'une organisation membre est notifiée au secrétaire général, lequel diffuse cette information aux autres membres de la Conférence.

5.   Les États membres d'une organisation membre sont réputés conserver leurs compétences sur toute question pour laquelle des transferts de compétence n'ont pas été spécifiquement déclarés ou notifiés.

6.   Tout membre de la Conférence peut demander à l'organisation membre et ses États membres de fournir des informations quant à la compétence de l'organisation membre à l'égard de toute question spécifique dont la Conférence est saisie. L'organisation membre et ses États membres doivent s'assurer que ces informations sont fournies en réponse à une telle demande.

7.   L'organisation membre exerce les droits liés à sa qualité de membre en alternance avec ses États membres qui sont membres de la conférence, dans leurs domaines de compétence respectifs.

8.   L'organisation membre peut disposer, pour les questions relevant de sa compétence, dans toute réunion de la Conférence à laquelle elle est habilitée à participer, d'un nombre de voix égal au nombre de ses États membres qui lui ont transféré compétence sur la matière en question, et qui sont habilités à voter lors de cette réunion et se sont enregistrés pour celle-ci. Lorsque l'organisation membre exerce son droit de vote, ses États membres n'exercent pas le leur, et inversement.

9.   «Organisation régionale d'intégration économique» signifie une organisation internationale composée uniquement d'États souverains et qui possède des compétences transférées par ses États membres pour un éventail de questions, y compris le pouvoir de prendre des décisions engageant ses États membres sur ces questions.

Article 3

1.   Le fonctionnement de la Conférence est assuré par le conseil sur les affaires générales et la politique (ci-après: le conseil), composé de tous les membres. Les réunions du conseil se tiennent en principe tous les ans.

2.   Le conseil assure ce fonctionnement par l'intermédiaire d'un bureau permanent dont il dirige les activités.

3.   Le conseil examine toutes les propositions destinées à être mises à l'ordre du jour de la conférence. Il est libre d'apprécier la suite à donner à ces propositions.

4.   La commission d'État néerlandaise, instituée par décret royal du 20 février 1897 en vue de promouvoir la codification du droit international privé, fixe, après consultation des membres de la conférence, la date des sessions diplomatiques.

5.   La commission d'État s'adresse au gouvernement des Pays-Bas pour la convocation des membres. Le président de la commission d'État préside les sessions de la Conférence.

6.   Les sessions ordinaires de la Conférence auront lieu, en principe, tous les quatre ans.

7.   En cas de besoin, le conseil peut, après consultation de la commission d'État, prier le gouvernement des Pays-Bas de réunir la Conférence en session extraordinaire.

8.   Le conseil peut consulter la commission d'État sur toute autre question intéressant la conférence.

Article 4

1.   Le bureau permanent a son siège à La Haye. Il est composé d'un secrétaire général et de quatre secrétaires qui sont nommés par le gouvernement des Pays-Bas sur présentation de la commission d'État.

2.   Le secrétaire général et les secrétaires devront posséder des connaissances juridiques et une expérience pratique appropriées. La diversité de la représentation géographique et de l'expertise juridique seront également prises en compte dans leur nomination.

3.   Le nombre des secrétaires peut être augmenté après consultation du conseil et conformément à l'article 9.

Article 5

Sous la direction du conseil, le bureau permanent est chargé:

| a) | de la préparation et de l'organisation des sessions de la Conférence de La Haye, ainsi que des réunions du conseil et des commissions spéciales; |
| --- | --- |

a)

de la préparation et de l'organisation des sessions de la Conférence de La Haye, ainsi que des réunions du conseil et des commissions spéciales;

| b) | des travaux du secrétariat des sessions et des réunions ci-dessus prévues; |
| --- | --- |

b)

des travaux du secrétariat des sessions et des réunions ci-dessus prévues;

| c) | de toutes les tâches qui rentrent dans l'activité d'un secrétariat. |
| --- | --- |

c)

de toutes les tâches qui rentrent dans l'activité d'un secrétariat.

Article 6

1.   En vue de faciliter les communications entre les membres de la Conférence et le bureau permanent, le gouvernement de chacun des États membres doit désigner un organe national, et chaque organisation membre un organe de liaison.

2.   Le bureau permanent peut correspondre avec tous les organes ainsi désignés, et avec les organisations internationales compétentes.

Article 7

1.   Les sessions, et dans l'intervalle des sessions, le conseil, peuvent instituer des commissions spéciales, en vue d'élaborer des projets de convention ou d'étudier toutes questions de droit international privé rentrant dans le but de la conférence.

2.   Les sessions, le conseil et les commissions spéciales fonctionnent, dans toute la mesure du possible, sur la base du consensus.

Article 8

1.   Les coûts prévus au budget annuel de la Conférence sont répartis entre les États membres de la conférence.

2.   Une organisation membre n'est pas tenue de contribuer au budget annuel de la conférence, en plus de ses États membres, mais verse une somme, déterminée par la Conférence en concertation avec l'organisation membre, afin de couvrir les dépenses administratives additionnelles découlant de son statut de membre.

3.   Dans tous les cas, les indemnités de déplacement et de séjour des délégués au conseil et aux commissions spéciales sont à la charge des membres représentés.

Article 9

1.   Le budget de la Conférence est soumis, chaque année, à l'approbation du conseil des représentants diplomatiques des États membres à La Haye.

2.   Ces représentants fixent également la répartition, entre les États membres, des dépenses mises par ce budget à la charge de ces derniers.

3.   Les représentants diplomatiques se réunissent, à ces fins, sous la présidence du ministre des affaires étrangères du Royaume des Pays-Bas.

Article 10

1.   Les dépenses, résultant des sessions ordinaires et extraordinaires de la conférence, sont prises en charge par le gouvernement des Pays-Bas.

2.   En tout cas, les indemnités de déplacement et de séjour des délégués sont à la charge des membres respectifs.

Article 11

Les usages de la Conférence continuent à être en vigueur pour tout ce qui n'est pas contraire au présent statut ou au règlement.

Article 12

1.   Les modifications au présent statut doivent être adoptées par consensus des États membres présents lors d'une réunion sur les affaires générales et la politique.

2.   Ces modifications doivent entrer en vigueur, pour tous les membres, trois mois après leur approbation, conformément à leurs procédures internes respectives, par les deux tiers des États membres, mais pas avant un délai de neuf mois suivant la date de leur adoption.

3.   La réunion mentionnée au paragraphe premier peut, par consensus, modifier les délais mentionnés au paragraphe 2.

Article 13

Les dispositions du présent statut seront complétées par des règlements, en vue d'en assurer l'exécution. Ces règlements seront établis par le bureau permanent et soumis à l'approbation d'une session diplomatique, du conseil des représentants diplomatiques ou du conseil sur les affaires générales et la politique.

Article 14

1.   Le présent statut sera soumis à l'acceptation des gouvernements des États ayant participé à une ou plusieurs sessions de la conférence. Il entrera en vigueur dès qu'il sera accepté par la majorité des États représentés à la septième session.

2.   La déclaration d'acceptation sera déposée auprès du gouvernement néerlandais, qui en donnera connaissance aux gouvernements visés au premier alinéa de cet article.

3.   Le gouvernement néerlandais notifie, en cas d'admission d'un nouveau membre, la déclaration d'acceptation de ce nouveau membre à tous les membres.

Article 15

1.   Chaque membre pourra dénoncer le présent statut après une période de cinq ans à partir de la date de son entrée en vigueur aux termes de l'article 14, premier alinéa.

2.   La dénonciation devra être notifiée au ministère des affaires étrangères du Royaume des Pays-Bas, au moins six mois avant l'expiration de l'année budgétaire de la conférence, et produira son effet à l'expiration de ladite année, mais uniquement à l'égard du membre qui l'aura notifiée.

Les textes français et anglais du statut, tel que modifié le ............ 200., font également foi.

---