# Eiropas Savienības L 91/2010

| | ISSN 1725-5112
  doi:10.3000/17255112.L_2010.091.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 91 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 53. sējums2010. gada 10. aprīlis |

ISSN 1725-5112

doi:10.3000/17255112.L_2010.091.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 91

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

53. sējums2010. gada 10. aprīlis

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTĪVAS |
| | * | Komisijas Direktīva 2010/22/ES (2010. gada 15. marts), ar ko groza Padomes Direktīvu 80/720/EEK, 86/298/EEK, 86/415/EEK un 87/402/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/25/EK un 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, lai pielāgotu minētās direktīvas tehnikas attīstībai (
  1
  ) | 1 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

DIREKTĪVAS

*

Komisijas Direktīva 2010/22/ES (2010. gada 15. marts), ar ko groza Padomes Direktīvu 80/720/EEK, 86/298/EEK, 86/415/EEK un 87/402/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/25/EK un 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, lai pielāgotu minētās direktīvas tehnikas attīstībai (
  1
  )

1

1

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

DIREKTĪVAS

| 10.4.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 91/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.4.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 91/1

---

KOMISIJAS DIREKTĪVA 2010/22/ES

(2010. gada 15. marts),

ar ko groza Padomes Direktīvu 80/720/EEK, 86/298/EEK, 86/415/EEK un 87/402/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/25/EK un 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, lai pielāgotu minētās direktīvas tehnikas attīstībai

(Dokuments attiecas uz EEZ)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomes 1980. gada 24. jūnija Direktīvu 80/720/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbības telpu, piekļuvi vadītāja pozīcijai, kā arī durvīm un logiem lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoros (1) un jo īpaši tās 3. pantu,

ņemot vērā Padomes 1986. gada 26. maija Direktīvu 86/298/EEK par aizmugurē piemontētām aizsardzības apgāšanās aizsargkonstrukcijām šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoriem (2) un jo īpaši tās 12. pantu,

ņemot vērā Padomes 1986. gada 24. jūlija Direktīvu 86/415/EEK par lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadības ierīču uzstādīšanu, izvietojumu, darbināšanu un apzīmēšanu (3) un jo īpaši tās 4. pantu,

ņemot vērā Padomes 1987. gada 25. jūnija Direktīvu 87/402/EEK par šauras riteņu bāzes lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru apgāšanās aizsargkonstrukcijām, kas piestiprinātas vadītāja sēdekļa priekšā (4), un jo īpaši tās 11. pantu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 22. maija Direktīvu 2000/25/EK, ar kuru paredz darbības, kas veicamas, lai samazinātu gāzveida un cieto daļiņu piesārņojumu emisiju no dzinējiem, kas paredzēti lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, un ar kuru groza Padomes Direktīvu 74/150/EEK (5), un jo īpaši tās 7. pantu,

ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. maija Direktīvu 2003/37/EK, kas attiecas uz tipa apstiprinājumu lauksaimniecības vai mežsaimniecības traktoriem, to piekabēm un maināmām velkamām mašīnām kopā ar to sistēmām, detaļām un atsevišķām tehniskām vienībām un ar ko atceļ Direktīvu 74/150/EEK (6), un jo īpaši tās 19. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu,

tā kā:

| (1) | Attiecībā uz Direktīvu 80/720/EEK ir lietderīgi noskaidrot, kurus logus var apzīmēt kā avārijas izejas. |
| --- | --- |

(1)

Attiecībā uz Direktīvu 80/720/EEK ir lietderīgi noskaidrot, kurus logus var apzīmēt kā avārijas izejas.

| (2) | Attiecībā uz Direktīvu 86/415/EEK ir lietderīgi norādīt drošības prasības ārējai jūgvārpstas vadības ierīcei, lai paaugstinātu traktoru drošību. |
| --- | --- |

(2)

Attiecībā uz Direktīvu 86/415/EEK ir lietderīgi norādīt drošības prasības ārējai jūgvārpstas vadības ierīcei, lai paaugstinātu traktoru drošību.

| (3) | Attiecībā uz Direktīvu 86/415/EEK jāatļauj izmantot attēlus atbilstīgi standartiem ISO 3767-1:1996 un ISO 3767-2:1996 kā simbolus vadības ierīcēm, lai saskaņotu Kopienas standartus ar pasaulē piemērojamajiem lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadības ierīču standartiem. |
| --- | --- |

(3)

Attiecībā uz Direktīvu 86/415/EEK jāatļauj izmantot attēlus atbilstīgi standartiem ISO 3767-1:1996 un ISO 3767-2:1996 kā simbolus vadības ierīcēm, lai saskaņotu Kopienas standartus ar pasaulē piemērojamajiem lauksaimniecības un mežsaimniecības riteņtraktoru vadības ierīču standartiem.

| (4) | Attiecībā uz Direktīvu 2000/25/EK jāprecizē konkrēta papildu informācija, lai panāktu saskanību ar jaunajiem posmiem emisijas limitiem (IIIA, IIIB un IV), kurus ieviesa ar Komisijas Direktīvu 2005/13/EK (7). |
| --- | --- |

(4)

Attiecībā uz Direktīvu 2000/25/EK jāprecizē konkrēta papildu informācija, lai panāktu saskanību ar jaunajiem posmiem emisijas limitiem (IIIA, IIIB un IV), kurus ieviesa ar Komisijas Direktīvu 2005/13/EK (7).

| (5) | Attiecībā uz Direktīvu 2003/37/EK dažos informācijas dokumentu punktos skaidrības labad jāiekļauj precīzāki formulējumi. |
| --- | --- |

(5)

Attiecībā uz Direktīvu 2003/37/EK dažos informācijas dokumentu punktos skaidrības labad jāiekļauj precīzāki formulējumi.

| (6) | Attiecībā uz Direktīvu 2003/37/EK, 86/298/EEK un 87/402/EEK ir lietderīgi atjaunināt ESAO kodu norādes, ņemot vērā to, ka ESAO Padomes Lēmumu C(2005) 1 pēdējo reizi grozīja ar 2008. gada oktobra Lēmumu C(2008) 128. Tiesiskās noteiktības labad direktīvās ir jāiekļauj minēto ESAO dokumentu teksti. |
| --- | --- |

(6)

Attiecībā uz Direktīvu 2003/37/EK, 86/298/EEK un 87/402/EEK ir lietderīgi atjaunināt ESAO kodu norādes, ņemot vērā to, ka ESAO Padomes Lēmumu C(2005) 1 pēdējo reizi grozīja ar 2008. gada oktobra Lēmumu C(2008) 128. Tiesiskās noteiktības labad direktīvās ir jāiekļauj minēto ESAO dokumentu teksti.

| (7) | Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 80/720/EEK, 86/298/EEK, 86/415/EEK, 87/402/EEK, 2000/25/EK un 2003/37/EK. |
| --- | --- |

(7)

Tāpēc attiecīgi jāgroza Direktīva 80/720/EEK, 86/298/EEK, 86/415/EEK, 87/402/EEK, 2000/25/EK un 2003/37/EK.

| (8) | Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 2003/37/EK 20. panta 1. punktu, |
| --- | --- |

(8)

Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kas izveidota ar Direktīvas 2003/37/EK 20. panta 1. punktu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Grozījumi Direktīvā 80/720/EEK

Direktīvu 80/720/EEK groza saskaņā ar šīs direktīvas I pielikumu.

2. pants

Grozījumi Direktīvā 86/298/EEK

Direktīvu 86/298/EEK groza saskaņā ar šīs direktīvas II pielikumu.

3. pants

Grozījumi Direktīvā 86/415/EEK

Direktīvu 86/415/EEK groza saskaņā ar šīs direktīvas III pielikumu.

4. pants

Grozījumi Direktīvā 87/402/EEK

Direktīvu 87/402/EEK groza saskaņā ar šīs direktīvas IV pielikumu.

5. pants

Grozījumi Direktīvā 2000/25/EK

Direktīvu 2000/25/EEK groza saskaņā ar šīs direktīvas V pielikumu.

6. pants

Grozījumi Direktīvā 2003/37/EK

Direktīvā 2003/37/EK izdara šādus grozījumus:

| 1) | [attiecas tikai uz tekstu angļu valodā]; |
| --- | --- |

1)

[attiecas tikai uz tekstu angļu valodā];

| 2) | direktīvas I un II pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas VI pielikumu. |
| --- | --- |

2)

direktīvas I un II pielikumu groza saskaņā ar šīs direktīvas VI pielikumu.

7. pants

Transponēšana

1.   Dalībvalstis ne vēlāk kā 2011. gada 30. aprīlī pieņem un publicē normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu šo direktīvu. Tās nekavējoties nosūta Komisijai minēto tiesību aktu tekstus.

Dalībvalstis piemēro minētos tiesību aktus no 2011. gada 1. maija, izņemot šīs direktīvas 5. pantu, ko tās piemēro, sākot ar šīs direktīvas spēkā stāšanās dienu.

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālai publikācijai. Dalībvalstis nosaka, kā izdarāma šāda atsauce.

2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņem jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

8. pants

Stāšanās spēkā

Šī direktīva stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

9. pants

Adresāti

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

Briselē, 2010. gada 15. martā

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājs

José Manuel BARROSO

---

(1)  OV L 194, 28.7.1980., 1. lpp.

1

(2)  OV L 186, 8.7.1986., 26. lpp.

2

(3)  OV L 240, 26.8.1986., 1. lpp.

3

(4)  OV L 220, 8.8.1987., 1. lpp.

4

(5)  OV L 173, 12.7.2000., 1. lpp.

5

(6)  OV L 171, 9.7.2003., 1. lpp.

6

(7)  OV L 55, 1.3.2005., 35. lpp.

7

---

I PIELIKUMS

Grozījumi Direktīvā 80/720/EEK

Direktīvas 80/720/EEK I pielikumu groza šādi.

| 1. | Svītro III.4. punktu. |
| --- | --- |

1.

Svītro III.4. punktu.

| 2. | Ar šādu daļu papildina III.5. punktu:
  “Jebkurus pietiekama izmēra logus var apzīmēt kā avārijas izejas, ja tie ir ražoti no plīstoša stikla un tos var izsist ar kabīnē izvietotu šim nolūkam paredzētu rīku. Padomes Direktīvas 89/173/EEK (1) III B pielikuma 3., 4., 5., 6. un 7. papildinājumā minētos stiklus neuzskata par plīstošiem stikliem šīs direktīvas nozīmē. |
| --- | --- |

2.

Ar šādu daļu papildina III.5. punktu:

“Jebkurus pietiekama izmēra logus var apzīmēt kā avārijas izejas, ja tie ir ražoti no plīstoša stikla un tos var izsist ar kabīnē izvietotu šim nolūkam paredzētu rīku. Padomes Direktīvas 89/173/EEK (1) III B pielikuma 3., 4., 5., 6. un 7. papildinājumā minētos stiklus neuzskata par plīstošiem stikliem šīs direktīvas nozīmē.

---

(1)  OV L 67, 10.3.1989., 1. lpp.”

---

II PIELIKUMS

Grozījumi Direktīvā 86/298/EEK

Direktīvu 86/298/EEK groza šādi.

| 1. | Direktīvas I pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “1. | Piemēro ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 1287. koda (1) 1. punktā noteiktās definīcijas un prasības, izņemot 1.1. punktu (“Lauksaimniecības un mežsaimniecības traktori”):
  “1.   Definīcijas

  1.1.   [Nepiemēro]
  1.2.   Apgāšanās aizsargkonstrukcija (ROPS)

  “Apgāšanās aizsargkonstrukcija” (drošības kabīne vai karkass), turpmāk –“aizsargkonstrukcija”, ir tāda konstrukcija uz traktora, kuras galvenais mērķis ir novērst vai ierobežot vadītāja apdraudējumu, ko izraisa traktora apgāšanās, parastas lietošanas laikā.
  Apgāšanās aizsargkonstrukcijā ir brīva telpa klīrensa zonai, kura ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju sēdus stāvoklī, vai nu konstrukcijas aizsargrāmī, vai arī telpā, kas ir ierobežota ar vairākām taisnēm, kas no struktūras ārējām malām savienotas ar kādu traktora daļu, kura var saskarties ar līdzenu pamatu, un kas atbalsta traktoru šajā stāvoklī, ja traktors apgāžas.
  1.3.   Sliede

  1.3.1.   Provizoriska definīcija: riteņa vidusplakne

  Riteņa vidusplakne atrodas vienādā attālumā no abām plaknēm, un to ārējās malas ir disku diametrs.
  1.3.2.   Sliedes definīcija

  Riteņu ass vertikālā plakne šķērso to vidusplakni gareniski taisnei, kura noteiktā punktā savienojas ar balsta virsmu. Ja A un B ir divi punkti, kas šādi definēti riteņiem vienā traktora asī, tad sliedes platums ir attālums starp A un B. Tādējādi sliedi var definēt gan priekšējiem, gan aizmugurējiem riteņiem. Dubultriteņiem sliede ir attālums starp divām plaknēm, no kurām abas ir riteņu vidusplaknes.
  1.3.3.   Papildu definīcija: traktora vidusplakne

  A un B punkta galējās pozīcijas traktora aizmugurējai asij ir maksimālā iespējamā vērtība sliedei. Vertikālā plakne, kura ir taisnā leņķī pret AB līniju tās centrālajā punktā, ir traktora vidusplakne.
  1.4.   Garenbāze

  Garenbāze ir attālums starp vertikālajām plaknēm, kas šķērso divas līnijas AB, kā definēts iepriekš; attiecīgi viena priekšējiem un viena aizmugurējiem riteņiem.
  1.5.   Sēdekļa atskaites punkta noteikšana. Sēdekļa noregulēšana testam

  1.5.1.   Sēdekļa indeksa punkts (SIP)
   (2)

  Sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353:1995.
  1.5.2.   Sēdekļa uzstādīšana un noregulēšana testam:







  1.5.2.1. | ja atzveltnes un sēdekļa plāksnes slīpums ir regulējams, to noregulē tā, lai indeksa punkts būtu visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī; |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Direktīvas I pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“1.

Piemēro ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 1287. koda (1) 1. punktā noteiktās definīcijas un prasības, izņemot 1.1. punktu (“Lauksaimniecības un mežsaimniecības traktori”):

“1.   Definīcijas

1.1.   [Nepiemēro]

1.2.   Apgāšanās aizsargkonstrukcija (ROPS)

“Apgāšanās aizsargkonstrukcija” (drošības kabīne vai karkass), turpmāk –“aizsargkonstrukcija”, ir tāda konstrukcija uz traktora, kuras galvenais mērķis ir novērst vai ierobežot vadītāja apdraudējumu, ko izraisa traktora apgāšanās, parastas lietošanas laikā.

Apgāšanās aizsargkonstrukcijā ir brīva telpa klīrensa zonai, kura ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju sēdus stāvoklī, vai nu konstrukcijas aizsargrāmī, vai arī telpā, kas ir ierobežota ar vairākām taisnēm, kas no struktūras ārējām malām savienotas ar kādu traktora daļu, kura var saskarties ar līdzenu pamatu, un kas atbalsta traktoru šajā stāvoklī, ja traktors apgāžas.

1.3.   Sliede

1.3.1.   Provizoriska definīcija: riteņa vidusplakne

Riteņa vidusplakne atrodas vienādā attālumā no abām plaknēm, un to ārējās malas ir disku diametrs.

1.3.2.   Sliedes definīcija

Riteņu ass vertikālā plakne šķērso to vidusplakni gareniski taisnei, kura noteiktā punktā savienojas ar balsta virsmu. Ja A un B ir divi punkti, kas šādi definēti riteņiem vienā traktora asī, tad sliedes platums ir attālums starp A un B. Tādējādi sliedi var definēt gan priekšējiem, gan aizmugurējiem riteņiem. Dubultriteņiem sliede ir attālums starp divām plaknēm, no kurām abas ir riteņu vidusplaknes.

1.3.3.   Papildu definīcija: traktora vidusplakne

A un B punkta galējās pozīcijas traktora aizmugurējai asij ir maksimālā iespējamā vērtība sliedei. Vertikālā plakne, kura ir taisnā leņķī pret AB līniju tās centrālajā punktā, ir traktora vidusplakne.

1.4.   Garenbāze

Garenbāze ir attālums starp vertikālajām plaknēm, kas šķērso divas līnijas AB, kā definēts iepriekš; attiecīgi viena priekšējiem un viena aizmugurējiem riteņiem.

1.5.   Sēdekļa atskaites punkta noteikšana. Sēdekļa noregulēšana testam

1.5.1.   Sēdekļa indeksa punkts (SIP)
   (2)

Sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353:1995.

1.5.2.   Sēdekļa uzstādīšana un noregulēšana testam:

1.5.2.1.

ja atzveltnes un sēdekļa plāksnes slīpums ir regulējams, to noregulē tā, lai indeksa punkts būtu visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī;

| 1.5.2.2. | ja sēdeklim ir atsperes, tad tās jānobloķē pusgājienā, ja vien tas nav pretrunā norādījumiem, ko skaidri formulējis ražotājs; |
| --- | --- |

1.5.2.2.

ja sēdeklim ir atsperes, tad tās jānobloķē pusgājienā, ja vien tas nav pretrunā norādījumiem, ko skaidri formulējis ražotājs;

| 1.5.2.3. | ja sēdekļa stāvoklis ir regulējams tikai gareniski un vertikāli, indeksa punktu šķērsojošā gareniskā ass ir paralēla caur stūresrata centru ejošajai traktora vertikālajai gareniskai plaknei un tā neatrodas tālāk par 100 mm no šīs plaknes. |
| --- | --- |

1.5.2.3.

ja sēdekļa stāvoklis ir regulējams tikai gareniski un vertikāli, indeksa punktu šķērsojošā gareniskā ass ir paralēla caur stūresrata centru ejošajai traktora vertikālajai gareniskai plaknei un tā neatrodas tālāk par 100 mm no šīs plaknes.

1.6.   Klīrensa zona

1.6.1.   Atskaites plakne

Klīrensa zona ir attēlota 7.1. un 7.2. attēlā. Minēto telpu nosaka kā attiecību starp atskaites plakni un sēdekļa indeksa punktu (SIP). Atskaites plakne ir vertikāla plakne, parasti gareniski pret traktoru, kas šķērso sēdekļa atskaites punktu un stūresrata centru. Parasti atskaites plakne tiek savienota ar traktora garenisko vidusplakni. Pieņem, ka minētā atskaites plakne ar sēdekli un stūresratu noslodzes laikā pārvietojas horizontāli, bet paliek perpendikulāra pret traktora vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas grīdu. Klīrensa zonu nosaka, pamatojoties uz turpmāk minēto 1.6.2. un 1.6.3. apakšklauzulu.

1.6.2.   Klīrensa zonas noteikšana traktoriem ar negrozāmu sēdekli

Klīrensa zona traktoriem ar negrozāmu sēdekli ir noteikta turpmāk 1.6.2.1. līdz 1.6.2.13. punktā, un, ja traktors ir uz horizontālas virsmas un regulējams sēdeklis ir noregulēts visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī (3) un regulējams stūresrats ir noregulēts normālas vadīšanas stāvoklī sēdus, tad telpu ierobežo šādas plaknes:

| 1.6.2.1. | horizontāla plakne A1 B1 B2 A2, (810 + av) mm virs sēdekļa indeksa punkta (SIP) ar līniju B1B2, kas atrodas (ah – 10) mm aiz SIP; |
| --- | --- |

1.6.2.1.

horizontāla plakne A1 B1 B2 A2, (810 + av) mm virs sēdekļa indeksa punkta (SIP) ar līniju B1B2, kas atrodas (ah – 10) mm aiz SIP;

| 1.6.2.2. | noliekta plakne H1 H2 G2 G1, kura ir perpendikulāra atskaites plaknei un kurā ietverts punkts 150 mm aiz līnijas B1B2 un sēdekļa atzveltnes galējais aizmugurējais punkts; |
| --- | --- |

1.6.2.2.

noliekta plakne H1 H2 G2 G1, kura ir perpendikulāra atskaites plaknei un kurā ietverts punkts 150 mm aiz līnijas B1B2 un sēdekļa atzveltnes galējais aizmugurējais punkts;

| 1.6.2.3. | cilindriska virsma A1 A2 H2 H1, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 120 mm rādiusu, kas ir tangenciāls iepriekš 1.6.2.1. un 1.6.2.2. punktā noteiktajām plaknēm; |
| --- | --- |

1.6.2.3.

cilindriska virsma A1 A2 H2 H1, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 120 mm rādiusu, kas ir tangenciāls iepriekš 1.6.2.1. un 1.6.2.2. punktā noteiktajām plaknēm;

| 1.6.2.4. | cilindriska virsma B1 C1 C2 B2, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 900 mm rādiusu, kas virzās uz priekšu par 400 mm un ir tangenciāls iepriekš 1.6.2.1. punktā noteiktajai plaknei gar līniju B1B2; |
| --- | --- |

1.6.2.4.

cilindriska virsma B1 C1 C2 B2, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 900 mm rādiusu, kas virzās uz priekšu par 400 mm un ir tangenciāls iepriekš 1.6.2.1. punktā noteiktajai plaknei gar līniju B1B2;

| 1.6.2.5. | noliekta plakne C1 D1 D2 C2, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un savienojas ar iepriekš 1.6.2.4. punktā noteikto virsmu un virzās 40 mm attālumā no stūresrata ārējās malas. Ja stūresrats atrodas augstu, šo plakni virza uz priekšu no līnijas B1B2 tangenciāli iepriekš 1.6.2.4. punktā noteiktajai plaknei; |
| --- | --- |

1.6.2.5.

noliekta plakne C1 D1 D2 C2, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un savienojas ar iepriekš 1.6.2.4. punktā noteikto virsmu un virzās 40 mm attālumā no stūresrata ārējās malas. Ja stūresrats atrodas augstu, šo plakni virza uz priekšu no līnijas B1B2 tangenciāli iepriekš 1.6.2.4. punktā noteiktajai plaknei;

| 1.6.2.6. | vertikāla plakne D1 K1 E1 E2 K2 D2, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei 40 mm attālumā no stūresrata ārējās malas; |
| --- | --- |

1.6.2.6.

vertikāla plakne D1 K1 E1 E2 K2 D2, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei 40 mm attālumā no stūresrata ārējās malas;

| 1.6.2.7. | horizontāla plakne E1 F1 P1 N1 N2 P2 F2 E2, kura šķērso punktu (90 – av) mm zem sēdekļa indeksa punkta (SIP); |
| --- | --- |

1.6.2.7.

horizontāla plakne E1 F1 P1 N1 N2 P2 F2 E2, kura šķērso punktu (90 – av) mm zem sēdekļa indeksa punkta (SIP);

| 1.6.2.8. | virsma G1 L1 M1 N1 N2 M2 L2 G2, kas vajadzības gadījumā ir liekta no iepriekš 1.6.2.2. punktā noteiktā zemākā ierobežojuma līdz iepriekš 1.6.2.7. punktā noteiktajai horizontālajai plaknei, kas visā garumā saskaras ar sēdekļa atzveltni; |
| --- | --- |

1.6.2.8.

virsma G1 L1 M1 N1 N2 M2 L2 G2, kas vajadzības gadījumā ir liekta no iepriekš 1.6.2.2. punktā noteiktā zemākā ierobežojuma līdz iepriekš 1.6.2.7. punktā noteiktajai horizontālajai plaknei, kas visā garumā saskaras ar sēdekļa atzveltni;

| 1.6.2.9. | divas vertikālas plaknes K1 I1 F1 E1 un K2 I2 F2 E2, kas ir paralēlas atskaites plaknei un atrodas 250 mm uz katru pusi no atskaites plaknes un 300 mm uz augšu no iepriekš 1.6.2.7. punktā noteiktās plaknes; |
| --- | --- |

1.6.2.9.

divas vertikālas plaknes K1 I1 F1 E1 un K2 I2 F2 E2, kas ir paralēlas atskaites plaknei un atrodas 250 mm uz katru pusi no atskaites plaknes un 300 mm uz augšu no iepriekš 1.6.2.7. punktā noteiktās plaknes;

| 1.6.2.10. | divas noliektas un paralēlas plaknes A1 B1 C1 D1 K1 I1 L1 G1 H1 un A2 B2 C2 D2 K2 I2 L2 G2 H2 no iepriekš 1.6.2.9. punktā noteikto plakņu augšējās malas, savienojoties ar horizontālo plakni, kas noteikta iepriekš 1.6.2.1. punktā, vismaz 100 mm no atskaites plaknes tajā pusē, kuru noslogo; |
| --- | --- |

1.6.2.10.

divas noliektas un paralēlas plaknes A1 B1 C1 D1 K1 I1 L1 G1 H1 un A2 B2 C2 D2 K2 I2 L2 G2 H2 no iepriekš 1.6.2.9. punktā noteikto plakņu augšējās malas, savienojoties ar horizontālo plakni, kas noteikta iepriekš 1.6.2.1. punktā, vismaz 100 mm no atskaites plaknes tajā pusē, kuru noslogo;

| 1.6.2.11. | divas vertikālo plakņu daļas Q1 P1 N1 M1 un Q2 P2 N2 M2, kas ir paralēlas atskaites plaknei un atrodas 200 mm uz katru pusi no atskaites plaknes un 300 mm uz augšu no iepriekš 1.6.2.7. punktā noteiktās horizontālās plaknes; |
| --- | --- |

1.6.2.11.

divas vertikālo plakņu daļas Q1 P1 N1 M1 un Q2 P2 N2 M2, kas ir paralēlas atskaites plaknei un atrodas 200 mm uz katru pusi no atskaites plaknes un 300 mm uz augšu no iepriekš 1.6.2.7. punktā noteiktās horizontālās plaknes;

| 1.6.2.12. | divas vertikālas plaknes daļas I1 Q1 P1 F1 un I2 Q2 P2 F2, kas ir perpendikulāras atskaites plaknei un šķērso (210 – ah) mm attālumā uz priekšu no SIP. |
| --- | --- |

1.6.2.12.

divas vertikālas plaknes daļas I1 Q1 P1 F1 un I2 Q2 P2 F2, kas ir perpendikulāras atskaites plaknei un šķērso (210 – ah) mm attālumā uz priekšu no SIP.

| 1.6.2.13. | divas horizontālas plaknes daļas I1 Q1 M1 L1 un I2 Q2 M2 L2, kas šķērso 300 mm attālumā uz priekšu no iepriekš 1.6.2.7. punktā noteiktās plaknes; |
| --- | --- |

1.6.2.13.

divas horizontālas plaknes daļas I1 Q1 M1 L1 un I2 Q2 M2 L2, kas šķērso 300 mm attālumā uz priekšu no iepriekš 1.6.2.7. punktā noteiktās plaknes;

1.6.3.   Klīrensa zonas noteikšana traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) brīvā telpa ir zona, kurā ir divas klīrensa zonas, kuras nosaka divi dažādi stūresrata un sēdekļa stāvokļi.

1.6.4.   Papildu sēdekļi

| 1.6.4.1. | Ja traktoru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testos izmanto to brīvo telpu, kurā ietverti sēdekļu indeksa punkti visos iespējamos stāvokļos. Aizsargkonstrukcija nedrīkst būt daļa no lielākas klīrensa zonas, kurā aplūkoti dažādi minētie sēdekļu indeksa punkti. |
| --- | --- |

1.6.4.1.

Ja traktoru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testos izmanto to brīvo telpu, kurā ietverti sēdekļu indeksa punkti visos iespējamos stāvokļos. Aizsargkonstrukcija nedrīkst būt daļa no lielākas klīrensa zonas, kurā aplūkoti dažādi minētie sēdekļu indeksa punkti.

| 1.6.4.2. | Ja pēc testa tiek piedāvāts jauns sēdekļa stāvoklis, ir jānosaka, vai klīrensa zona apkārt jaunajam SIP atrodas iepriekš noteiktajā zonā. Ja tā neatrodas iepriekš noteiktajā zonā, ir jāveic jauns tests. |
| --- | --- |

1.6.4.2.

Ja pēc testa tiek piedāvāts jauns sēdekļa stāvoklis, ir jānosaka, vai klīrensa zona apkārt jaunajam SIP atrodas iepriekš noteiktajā zonā. Ja tā neatrodas iepriekš noteiktajā zonā, ir jāveic jauns tests.

1.7.   Pieļaujamās pielaides mērījumos

| Lineārie izmēri | : | ± 3 mm
  izņemot








  — | : | riepu deformācija | : | ± 1 mm |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| — | : | konstrukcijas deformācija horizontālo noslodžu laikā | : | ± 1 mm |
| — | : | svārsta bloka kritiena augstums | : | ± 1 mm |

Lineārie izmēri

:

± 3 mm

izņemot

—

:

riepu deformācija

:

± 1 mm

—

:

konstrukcijas deformācija horizontālo noslodžu laikā

:

± 1 mm

—

:

svārsta bloka kritiena augstums

:

± 1 mm

masas

:

± 1 %

spēks

:

± 2 %

leņķi

:

± 2°

1.8.   Simboli

| ah | (mm) | Puse no horizontālā sēdekļa novietojuma |
| --- | --- | --- |
| av | (mm) | Puse no vertikālā sēdekļa novietojuma |
| B | (mm) | Minimālais kopējais traktora platums |
| B6 | (mm) | Aizsargkonstrukcijas maksimālais ārējais platums |
| D | (mm) | Konstrukcijas deformācija trieciena punktā (dinamiskajā testā) vai slodzes piemērošanas punktā un tās piemērošanas virzienā (statiskajā testā) |
| D' | (mm) | Konstrukcijas deformācija aprēķinātai vajadzīgai enerģijai |
| Ea | (J) | Deformācijas enerģija, kas uzņemta brīdī, kad slodze ir noņemta. Zona F-D līknē |
| Ei | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija. Zona zem F-D līknes |
| E'i | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija pēc papildu noslodzes piemērošanas pēc plaisas vai plīsuma |
| E''i | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija pārslodzes testā gadījumā, kad slodze tiek noņemta pirms šīs pārslodzes testa uzsākšanas. Zona zem F-D līknes |
| Eil | (J) | Enerģijas pievade, kāda jāuzņem gareniskās noslodzes piemērošanas laikā |
| Eis | (J) | Enerģijas pievade, kāda jāuzņem sānu noslodzes piemērošanas laikā |
| F | (N) | Statiskais slodzes spēks |
| F' | (N) | Slodzes spēks vajadzīgai aprēķinātai enerģijai, kas atbilst E'i |
| F-D | | Spēka/novirzes diagramma |
| Fmax | (N) | Maksimālais statiskās slodzes spēks slogošanas laikā, izņemot pārslogošanu |
| Fv | (N) | Vertikālais spiediena spēks |
| H | (mm) | Svārsta bloka kritiena augstums (dinamiskie testi) |
| H’ | (mm) | Svārsta bloka kritiena augstums papildu testiem (dinamiskie testi) |
| I | (kgm2) | Traktora atskaites inerces moments aizmugurējo riteņu centra līnijā neatkarīgi no minēto aizmugurējo riteņu masas |
| L | (mm) | Traktora atskaites garenbāze |
| M | (kg) | Traktora atskaites masa izturības testos, kā noteikts II pielikuma 3.1.1.4. punktā. |

ah

(mm)

Puse no horizontālā sēdekļa novietojuma

av

(mm)

Puse no vertikālā sēdekļa novietojuma

B

(mm)

Minimālais kopējais traktora platums

B6

(mm)

Aizsargkonstrukcijas maksimālais ārējais platums

D

(mm)

Konstrukcijas deformācija trieciena punktā (dinamiskajā testā) vai slodzes piemērošanas punktā un tās piemērošanas virzienā (statiskajā testā)

D'

(mm)

Konstrukcijas deformācija aprēķinātai vajadzīgai enerģijai

Ea

(J)

Deformācijas enerģija, kas uzņemta brīdī, kad slodze ir noņemta. Zona F-D līknē

Ei

(J)

Uzņemtā deformācijas enerģija. Zona zem F-D līknes

E'i

(J)

Uzņemtā deformācijas enerģija pēc papildu noslodzes piemērošanas pēc plaisas vai plīsuma

E''i

(J)

Uzņemtā deformācijas enerģija pārslodzes testā gadījumā, kad slodze tiek noņemta pirms šīs pārslodzes testa uzsākšanas. Zona zem F-D līknes

Eil

(J)

Enerģijas pievade, kāda jāuzņem gareniskās noslodzes piemērošanas laikā

Eis

(J)

Enerģijas pievade, kāda jāuzņem sānu noslodzes piemērošanas laikā

F

(N)

Statiskais slodzes spēks

F'

(N)

Slodzes spēks vajadzīgai aprēķinātai enerģijai, kas atbilst E'i

F-D

Spēka/novirzes diagramma

Fmax

(N)

Maksimālais statiskās slodzes spēks slogošanas laikā, izņemot pārslogošanu

Fv

(N)

Vertikālais spiediena spēks

H

(mm)

Svārsta bloka kritiena augstums (dinamiskie testi)

H’

(mm)

Svārsta bloka kritiena augstums papildu testiem (dinamiskie testi)

I

(kgm2)

Traktora atskaites inerces moments aizmugurējo riteņu centra līnijā neatkarīgi no minēto aizmugurējo riteņu masas

L

(mm)

Traktora atskaites garenbāze

M

(kg)

Traktora atskaites masa izturības testos, kā noteikts II pielikuma 3.1.1.4. punktā.

| 2. | II pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:

  “II PIELIKUMS

  Tehniskās prasības

  Lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru aizmugurē montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju EK tipa apstiprinājumam piemēro tehniskās prasības, kas noteiktas ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 128 7. koda 3. punktā, izņemot 3.1.4. punktu (“Testa ziņojumi”), 3.3.1. punktu (“Administratīvie attiecinājumi”), 3.4. punktu (“Marķējums”) un 3.6. punktu (“Drošības jostu stiprinājumu efektivitāte”); to formulējums ir šāds:

  “3.   NOTEIKUMI UN NORĀDĪJUMI
  3.1.   Izturības testēšanas nosacījumi aizsargkonstrukcijām un to stiprinājumam pie traktora

  3.1.1.   Vispārīgas prasības

  3.1.1.1.   Testa mērķi

  Testi, ko veic, izmantojot īpašas ierīces, ir paredzēti, lai imitētu slodzi, kādai pakļauj aizsargkonstrukciju, ja traktors apgāžas. Minētie testi ļauj novērot aizsargkonstrukcijas izturību un visu to kronšteinu izturību, ar kuriem tā piestiprināta pie traktora, kā arī visu traktora detaļu izturību, kas nodod testa slodzi.
  3.1.1.2.   Testa metodes

  Testus var veikt saskaņā ar dinamisko vai statisko procedūru. Abas metodes tiek uzskatītas par līdzvērtīgām.
  3.1.1.3.   Vispārīgi noteikumi, kas reglamentē sagatavošanos testiem







  3.1.1.3.1. | Aizsargkonstrukcijai jāatbilst ražojumu sērijas specifikācijām. To piestiprina saskaņā ar ražotāja ieteikto metodi vienam no traktoriem, kuram tā ir projektēta.
  Piezīme: statiskās izturības testam nav vajadzīgs viss traktors; tomēr aizsargkonstrukcija un traktora daļas, pie kurām tā piestiprināta, veido iekārtu darba kārtībā, kas turpmāk saukta “mezgls”. |
| --- | --- | --- |

2.

II pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:

“II PIELIKUMS

Tehniskās prasības

Lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru aizmugurē montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju EK tipa apstiprinājumam piemēro tehniskās prasības, kas noteiktas ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 128 7. koda 3. punktā, izņemot 3.1.4. punktu (“Testa ziņojumi”), 3.3.1. punktu (“Administratīvie attiecinājumi”), 3.4. punktu (“Marķējums”) un 3.6. punktu (“Drošības jostu stiprinājumu efektivitāte”); to formulējums ir šāds:

“3.   NOTEIKUMI UN NORĀDĪJUMI

3.1.   Izturības testēšanas nosacījumi aizsargkonstrukcijām un to stiprinājumam pie traktora

3.1.1.   Vispārīgas prasības

3.1.1.1.   Testa mērķi

Testi, ko veic, izmantojot īpašas ierīces, ir paredzēti, lai imitētu slodzi, kādai pakļauj aizsargkonstrukciju, ja traktors apgāžas. Minētie testi ļauj novērot aizsargkonstrukcijas izturību un visu to kronšteinu izturību, ar kuriem tā piestiprināta pie traktora, kā arī visu traktora detaļu izturību, kas nodod testa slodzi.

3.1.1.2.   Testa metodes

Testus var veikt saskaņā ar dinamisko vai statisko procedūru. Abas metodes tiek uzskatītas par līdzvērtīgām.

3.1.1.3.   Vispārīgi noteikumi, kas reglamentē sagatavošanos testiem

3.1.1.3.1.

Aizsargkonstrukcijai jāatbilst ražojumu sērijas specifikācijām. To piestiprina saskaņā ar ražotāja ieteikto metodi vienam no traktoriem, kuram tā ir projektēta.

Piezīme: statiskās izturības testam nav vajadzīgs viss traktors; tomēr aizsargkonstrukcija un traktora daļas, pie kurām tā piestiprināta, veido iekārtu darba kārtībā, kas turpmāk saukta “mezgls”.

| 3.1.1.3.2. | Gan statiskajā testā, gan dinamiskajā testā traktoram (vai mezglam), kā tas ir nokomplektēts, jābūt aprīkotam ar visām ražojumu sērijas daļām, kuras var ietekmēt aizsargkonstrukcijas izturību vai kuras var būt vajadzīgas izturības testam.
  Traktoram (vai mezglam) jāpiemontē arī detaļas, kas varētu radīt apdraudējumu klīrensa zonā, tā, lai tās varētu pārbaudīt un noskaidrot, vai ir izpildītas 3.1.3. punktā minēto pieņemšanas nosacījumu prasības. Visām traktora vai aizsargkonstrukcijas daļām, ieskaitot aizsardzību pret laika apstākļiem, jābūt piegādātām vai parādītām rasējumos. |
| --- | --- |

3.1.1.3.2.

Gan statiskajā testā, gan dinamiskajā testā traktoram (vai mezglam), kā tas ir nokomplektēts, jābūt aprīkotam ar visām ražojumu sērijas daļām, kuras var ietekmēt aizsargkonstrukcijas izturību vai kuras var būt vajadzīgas izturības testam.

Traktoram (vai mezglam) jāpiemontē arī detaļas, kas varētu radīt apdraudējumu klīrensa zonā, tā, lai tās varētu pārbaudīt un noskaidrot, vai ir izpildītas 3.1.3. punktā minēto pieņemšanas nosacījumu prasības. Visām traktora vai aizsargkonstrukcijas daļām, ieskaitot aizsardzību pret laika apstākļiem, jābūt piegādātām vai parādītām rasējumos.

| 3.1.1.3.3. | Izturības testiem visi paneļi un noņemamās nestrukturālas daļas jānoņem, lai tās nevarētu veicināt aizsargkonstrukcijas stiprināšanu. |
| --- | --- |

3.1.1.3.3.

Izturības testiem visi paneļi un noņemamās nestrukturālas daļas jānoņem, lai tās nevarētu veicināt aizsargkonstrukcijas stiprināšanu.

| 3.1.1.3.4. | Sliedes platumam jābūt noregulētam tā, lai aizsargkonstrukciju, cik vien iespējams, izturības testu laikā nebalstītu riepas. Ja šos testus veic, ievērojot statisko procedūru, šos riteņus var noņemt. |
| --- | --- |

3.1.1.3.4.

Sliedes platumam jābūt noregulētam tā, lai aizsargkonstrukciju, cik vien iespējams, izturības testu laikā nebalstītu riepas. Ja šos testus veic, ievērojot statisko procedūru, šos riteņus var noņemt.

3.1.1.4.   Traktora atskaites masa izturības testos

Traktora atskaites masai M, ko lieto formulā, lai aprēķinātu svārsta bloka kritiena augstumu, noslodzes enerģijai un spiediena spēkam jābūt vismaz traktora masas apmērā, neskaitot papildierīces, bet ieskaitot dzesēšanas šķidrumu, smērvielas, degvielu, instrumentus un aizsargkonstrukciju. Nav iekļauti papildu priekšējie vai aizmugurējie atsvari, riepu balasts, uzmontēti agregāti, uzmontēts aprīkojums vai jebkādi speciālie mezgli.

3.1.2.   Testi

3.1.2.1.   Testu secība

Testu secība, neskarot papildu testus, kas minēti 3.2.1.1.6., 3.2.1.1.7., 3.2.2.1.6. un 3.2.2.1.7. punktā, ir šāda:

| 1) | trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas aizmugurē (sk. 3.2.1.1.1. un 3.2.2.1.1. punktu); |
| --- | --- |

1)

trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas aizmugurē (sk. 3.2.1.1.1. un 3.2.2.1.1. punktu);

| 2) | aizmugurējā spiediena tests (dinamiskais vai statiskais tests) (sk. 3.2.1.1.4. un 3.2.2.1.4. punktu); |
| --- | --- |

2)

aizmugurējā spiediena tests (dinamiskais vai statiskais tests) (sk. 3.2.1.1.4. un 3.2.2.1.4. punktu);

| 3) | trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas priekšā (sk. 3.2.1.1.2. un 3.2.2.1.2. punktu); |
| --- | --- |

3)

trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas priekšā (sk. 3.2.1.1.2. un 3.2.2.1.2. punktu);

| 4) | trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas sānos (sk. 3.2.1.1.3. un 3.2.2.1.3. punktu); |
| --- | --- |

4)

trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas sānos (sk. 3.2.1.1.3. un 3.2.2.1.3. punktu);

| 5) | spiediens konstrukcijas priekšā (dinamiskais vai statiskais tests) (sk. 3.2.1.1.5. un 3.2.2.1.5. punktu). |
| --- | --- |

5)

spiediens konstrukcijas priekšā (dinamiskais vai statiskais tests) (sk. 3.2.1.1.5. un 3.2.2.1.5. punktu).

3.1.2.2.   Vispārīgas prasības

| 3.1.2.2.1. | Ja testa laikā izkustas vai salūst kāda fiksācijas ierīces daļa, testu atkārto. |
| --- | --- |

3.1.2.2.1.

Ja testa laikā izkustas vai salūst kāda fiksācijas ierīces daļa, testu atkārto.

| 3.1.2.2.2. | Testu laikā traktoru vai aizsargkonstrukciju nedrīkst labot vai mainīt. |
| --- | --- |

3.1.2.2.2.

Testu laikā traktoru vai aizsargkonstrukciju nedrīkst labot vai mainīt.

| 3.1.2.2.3. | Testu laikā traktora pārnesumkārbai ir jābūt neitrālā režīmā un bremzēm atlaistām. |
| --- | --- |

3.1.2.2.3.

Testu laikā traktora pārnesumkārbai ir jābūt neitrālā režīmā un bremzēm atlaistām.

| 3.1.2.2.4. | Ja traktors ir aprīkots ar atsperojuma sistēmu starp traktora virsbūvi un riteņiem, testa laikā tai jābūt nobloķētai. |
| --- | --- |

3.1.2.2.4.

Ja traktors ir aprīkots ar atsperojuma sistēmu starp traktora virsbūvi un riteņiem, testa laikā tai jābūt nobloķētai.

| 3.1.2.2.5. | Pirmā trieciena izdarīšanai (dinamiskais tests) vai pirmās slodzes (statiskais tests) piemērošanai konstrukcijas aizmugurē jāizvēlas tas sāns, kas saskaņā ar testa veicēju iestāžu viedokli pēc triecienu un slodžu sērijas piemērošanas radīs visnevēlamākos apstākļus konstrukcijai. Trieciens no sāniem vai sānu slodze un trieciens no aizmugures vai aizmugures slodze jāpiemēro abos aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes sānos. Trieciens no priekšas vai priekšējā slodze jāpiemēro tajā pašā aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes sānā kā trieciens no sāniem vai sānu slodze. |
| --- | --- |

3.1.2.2.5.

Pirmā trieciena izdarīšanai (dinamiskais tests) vai pirmās slodzes (statiskais tests) piemērošanai konstrukcijas aizmugurē jāizvēlas tas sāns, kas saskaņā ar testa veicēju iestāžu viedokli pēc triecienu un slodžu sērijas piemērošanas radīs visnevēlamākos apstākļus konstrukcijai. Trieciens no sāniem vai sānu slodze un trieciens no aizmugures vai aizmugures slodze jāpiemēro abos aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes sānos. Trieciens no priekšas vai priekšējā slodze jāpiemēro tajā pašā aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes sānā kā trieciens no sāniem vai sānu slodze.

3.1.3.   Pieņemšanas nosacījumi

| 3.1.3.1. | Uzskata, ka aizsargkonstrukcija apmierina izturības prasības, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem:






  3.1.3.1.1. | pēc katra testa dinamiskā testa procedūrā aizsargkonstrukcijai nav radušās plaisas vai plīsumi, kā noteikts 3.2.1.2.1. punktā. Ja dinamiskā testa laikā rodas plīsumi vai plaisas, tūlīt pēc testa, kurā radušies plīsumi vai plaisas, jāizdara papildu trieciena tests vai spiediena tests, kā noteikts 3.2.1.1.6. vai 3.2.1.1.7. punktā; |
| --- | --- | --- |

3.1.3.1.

Uzskata, ka aizsargkonstrukcija apmierina izturības prasības, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem:

3.1.3.1.1.

pēc katra testa dinamiskā testa procedūrā aizsargkonstrukcijai nav radušās plaisas vai plīsumi, kā noteikts 3.2.1.2.1. punktā. Ja dinamiskā testa laikā rodas plīsumi vai plaisas, tūlīt pēc testa, kurā radušies plīsumi vai plaisas, jāizdara papildu trieciena tests vai spiediena tests, kā noteikts 3.2.1.1.6. vai 3.2.1.1.7. punktā;

| 3.1.3.1.2. | izdarot statisko testu, brīdī, kad katrā paredzētajā horizontālās slodzes testā ir sasniegts vajadzīgais enerģijas līmenis, vai pārslodzes testā spēkam jābūt lielākam par 0,8 F; |
| --- | --- |

3.1.3.1.2.

izdarot statisko testu, brīdī, kad katrā paredzētajā horizontālās slodzes testā ir sasniegts vajadzīgais enerģijas līmenis, vai pārslodzes testā spēkam jābūt lielākam par 0,8 F;

| 3.1.3.1.3. | ja, piemērojot trieciena spēku, dinamiskā testa laikā rodas plīsumi vai plaisas, tūlīt pēc trieciena testa, kurā radušies plīsumi vai plaisas, jāizdara papildu trieciena tests, kā noteikts 3.2.2.1.7. punktā |
| --- | --- |

3.1.3.1.3.

ja, piemērojot trieciena spēku, dinamiskā testa laikā rodas plīsumi vai plaisas, tūlīt pēc trieciena testa, kurā radušies plīsumi vai plaisas, jāizdara papildu trieciena tests, kā noteikts 3.2.2.1.7. punktā

| 3.1.3.1.4. | testu laikā, izņemot pārslodzes testu, neviena aizsargkonstrukcijas daļa nedrīkst nonākt klīrensa zonā, kas noteikta I pielikuma 1.6. punktā; |
| --- | --- |

3.1.3.1.4.

testu laikā, izņemot pārslodzes testu, neviena aizsargkonstrukcijas daļa nedrīkst nonākt klīrensa zonā, kas noteikta I pielikuma 1.6. punktā;

| 3.1.3.1.5. | testu laikā, izņemot pārslodzes testu, saskaņā ar 3.2.1.2.2. un 3.2.2.2.2. punktu konstrukcijai jāaizsargā visas klīrensa zonas daļas; |
| --- | --- |

3.1.3.1.5.

testu laikā, izņemot pārslodzes testu, saskaņā ar 3.2.1.2.2. un 3.2.2.2.2. punktu konstrukcijai jāaizsargā visas klīrensa zonas daļas;

| 3.1.3.1.6. | testu laikā aizsargkonstrukcija nedrīkst izdarīt spiedienu uz sēdekļa konstrukciju; |
| --- | --- |

3.1.3.1.6.

testu laikā aizsargkonstrukcija nedrīkst izdarīt spiedienu uz sēdekļa konstrukciju;

| 3.1.3.1.7. | elastīgajai deformācijai, ko mēra saskaņā ar 3.2.1.2.3. un 3.2.2.2.3. punktu, jābūt mazākai par 250 mm. |
| --- | --- |

3.1.3.1.7.

elastīgajai deformācijai, ko mēra saskaņā ar 3.2.1.2.3. un 3.2.2.2.3. punktu, jābūt mazākai par 250 mm.

| 3.1.3.2. | Nedrīkst būt piederumu, kas rada draudus vadītājam. Nedrīkst būt izvirzītas daļas vai piederuma, kas var ievainot vadītāju, ja traktors apgāžas, vai jebkāda piederuma vai daļas, kas var viņu iesprostot – piemēram, aiz kājas vai pēdas – konstrukcijas deformācijas rezultātā. |
| --- | --- |

3.1.3.2.

Nedrīkst būt piederumu, kas rada draudus vadītājam. Nedrīkst būt izvirzītas daļas vai piederuma, kas var ievainot vadītāju, ja traktors apgāžas, vai jebkāda piederuma vai daļas, kas var viņu iesprostot – piemēram, aiz kājas vai pēdas – konstrukcijas deformācijas rezultātā.

3.1.4.   [Nepiemēro]

3.1.5.   Iekārtas un aprīkojums dinamiskajiem testiem

3.1.5.1.   Svārsta bloks

| 3.1.5.1.1. | Bloku, kas darbojas kā svārsts, iekar divās ķēdēs vai trosēs, kuru atbalsta punkti nav zemāki par 6 m virs zemes. Jānodrošina līdzekļi, lai neatkarīgi noregulētu bloka iekāršanas augstumu un leņķi starp bloku un atbalsta ķēdēm vai trosēm. |
| --- | --- |

3.1.5.1.1.

Bloku, kas darbojas kā svārsts, iekar divās ķēdēs vai trosēs, kuru atbalsta punkti nav zemāki par 6 m virs zemes. Jānodrošina līdzekļi, lai neatkarīgi noregulētu bloka iekāršanas augstumu un leņķi starp bloku un atbalsta ķēdēm vai trosēm.

| 3.1.5.1.2. | Svārsta bloka masai jābūt 2 000 ± 20 kg, neskaitot ķēžu vai trošu masu, kuras pašas nedrīkst pārsniegt 100 kg. Trieciena plaknes sānu garumam jābūt 680 ± 20 mm (sk. 7.3. attēlu). Blokam jābūt piepildītam tā, lai tā smaguma centrs būtu nemainīgs un sakristu ar paralēlskaldņa ģeometrisko centru. |
| --- | --- |

3.1.5.1.2.

Svārsta bloka masai jābūt 2 000 ± 20 kg, neskaitot ķēžu vai trošu masu, kuras pašas nedrīkst pārsniegt 100 kg. Trieciena plaknes sānu garumam jābūt 680 ± 20 mm (sk. 7.3. attēlu). Blokam jābūt piepildītam tā, lai tā smaguma centrs būtu nemainīgs un sakristu ar paralēlskaldņa ģeometrisko centru.

| 3.1.5.1.3. | Paralēlskaldnim jābūt savienotam ar sistēmu, kas velk to atpakaļ ar tūlītēju atlaišanas mehānismu, kurš ir veidots un izvietots tā, lai svārsta bloku varētu atlaist, neizraisot paralēlskaldņa svārstības ap horizontālo asi perpendikulāri svārsta svārstību plaknei. |
| --- | --- |

3.1.5.1.3.

Paralēlskaldnim jābūt savienotam ar sistēmu, kas velk to atpakaļ ar tūlītēju atlaišanas mehānismu, kurš ir veidots un izvietots tā, lai svārsta bloku varētu atlaist, neizraisot paralēlskaldņa svārstības ap horizontālo asi perpendikulāri svārsta svārstību plaknei.

3.1.5.2.   Svārsta balsti

Svārsta atbalsta punktiem jābūt stingri nostiprinātiem tā, lai to izkustēšanās jebkurā virzienā nepārsniegtu 1 procentu no kritiena augstuma.

3.1.5.3.   Stiprinājumi

| 3.1.5.3.1. | Balsta sliedēm ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību, lai nostiprinātu traktoru visos ilustrētajos gadījumos (sk. 7.4., 7.5. un 7.6. attēlu), jābūt stingri piestiprinātām pie neelastīga pamata zem svārsta. |
| --- | --- |

3.1.5.3.1.

Balsta sliedēm ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību, lai nostiprinātu traktoru visos ilustrētajos gadījumos (sk. 7.4., 7.5. un 7.6. attēlu), jābūt stingri piestiprinātām pie neelastīga pamata zem svārsta.

| 3.1.5.3.2. | Traktoram jābūt pieķēdētam pie sliedēm ar trošu palīdzību ar apaļām stieplēm, ar šķiedru serdeni, ar konstrukciju 6 × 19 saskaņā ar ISO 2408:2004 un ar nominālo diametru 13 mm. Metāla daļu maksimālajai stiepes izturībai jābūt 1 770 Mpa. |
| --- | --- |

3.1.5.3.2.

Traktoram jābūt pieķēdētam pie sliedēm ar trošu palīdzību ar apaļām stieplēm, ar šķiedru serdeni, ar konstrukciju 6 × 19 saskaņā ar ISO 2408:2004 un ar nominālo diametru 13 mm. Metāla daļu maksimālajai stiepes izturībai jābūt 1 770 Mpa.

| 3.1.5.3.3. | Centrālais griezes punkts traktoram ar šarnīrsavienojumu jāatbalsta un jāpieķēdē tā, lai tas atbilstu visiem testiem. Izdarot testu ar triecienu no sāna, balstam jābūt atbalstītam arī no triecienam pretējās puses. Priekšējiem un aizmugurējiem riteņiem nav jābūt vienā līnijā, ja tas atvieglo trošu pievienošanu atbilstīgajā veidā. |
| --- | --- |

3.1.5.3.3.

Centrālais griezes punkts traktoram ar šarnīrsavienojumu jāatbalsta un jāpieķēdē tā, lai tas atbilstu visiem testiem. Izdarot testu ar triecienu no sāna, balstam jābūt atbalstītam arī no triecienam pretējās puses. Priekšējiem un aizmugurējiem riteņiem nav jābūt vienā līnijā, ja tas atvieglo trošu pievienošanu atbilstīgajā veidā.

3.1.5.4.   Riteņu balsts un baļķis

| 3.1.5.4.1. | Trieciena testu laikā kā balsts riteņiem jāizmanto mīkstās koksnes baļķis, kura šķērsgriezuma laukums ir 150 mm (sk. 7.4., 7.5. un 7.6. attēlu). |
| --- | --- |

3.1.5.4.1.

Trieciena testu laikā kā balsts riteņiem jāizmanto mīkstās koksnes baļķis, kura šķērsgriezuma laukums ir 150 mm (sk. 7.4., 7.5. un 7.6. attēlu).

| 3.1.5.4.2. | Mīkstās koksnes baļķis jāpiestiprina pie zemes, lai nostiprinātu riteņa diska malu, kas atrodas pretējā pusē triecienam no sāniem (sk. 7.6. attēlu). |
| --- | --- |

3.1.5.4.2.

Mīkstās koksnes baļķis jāpiestiprina pie zemes, lai nostiprinātu riteņa diska malu, kas atrodas pretējā pusē triecienam no sāniem (sk. 7.6. attēlu).

3.1.5.5.   Balsti un stiprinājumi traktoriem ar šarnīrsavienojumu

| 3.1.5.5.1. | Traktoriem ar šarnīrsavienojumu lieto papildu balstus un stiprinājumus. To mērķis ir nodrošināt, lai traktora daļa, kurā ir ierīkota aizsargkonstrukcija, būtu tikpat stingra kā viengabala traktoram. |
| --- | --- |

3.1.5.5.1.

Traktoriem ar šarnīrsavienojumu lieto papildu balstus un stiprinājumus. To mērķis ir nodrošināt, lai traktora daļa, kurā ir ierīkota aizsargkonstrukcija, būtu tikpat stingra kā viengabala traktoram.

| 3.1.5.5.2. | Konkrētā papildu informācija, kas attiecas uz trieciena un spiediena pārbaudēm, ir iekļauta 3.2.1.1. punktā. |
| --- | --- |

3.1.5.5.2.

Konkrētā papildu informācija, kas attiecas uz trieciena un spiediena pārbaudēm, ir iekļauta 3.2.1.1. punktā.

3.1.5.6.   Spiediens riepās un deformācija

| 3.1.5.6.1. | Traktora riepām nedrīkst būt šķidruma balasts; tām jābūt piepumpētām līdz spiedienam, kādu noteicis traktora ražotājs darbam uz lauka. |
| --- | --- |

3.1.5.6.1.

Traktora riepām nedrīkst būt šķidruma balasts; tām jābūt piepumpētām līdz spiedienam, kādu noteicis traktora ražotājs darbam uz lauka.

| 3.1.5.6.2. | Stiprinājumiem jābūt nospriegotiem katrā atsevišķā gadījumā, kad riepām ir deformācija, kas ir 12 procenti no riepas sienas augstuma (attālums starp zemi un diska zemāko punktu) pirms nospriegošanas. |
| --- | --- |

3.1.5.6.2.

Stiprinājumiem jābūt nospriegotiem katrā atsevišķā gadījumā, kad riepām ir deformācija, kas ir 12 procenti no riepas sienas augstuma (attālums starp zemi un diska zemāko punktu) pirms nospriegošanas.

3.1.5.7.   Spiediena stends

Izmantojot stendu, kas attēlots 7.7. attēlā, jābūt iespējai iedarboties ar lejupejošu spēku uz aizsargkonstrukciju caur stingru baļķi, kas ir aptuveni 250 mm plats un savienots ar slodzi piemērojošo mehānismu ar kardāniem. Jānodrošina piemērotas asu novietnes tā, lai traktora riepas neuzņem spiediena spēku.

3.1.5.8.   Mērīšanas ierīces

Ir vajadzīgas šādas mērīšanas ierīces:

| 3.1.5.8.1. | ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 7.8. attēlu) mērīšanai; |
| --- | --- |

3.1.5.8.1.

ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 7.8. attēlu) mērīšanai;

| 3.1.5.8.2. | ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.2.2.2.2. punktu). |
| --- | --- |

3.1.5.8.2.

ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.2.2.2.2. punktu).

3.1.6.   Ierīces un aprīkojums statiskajiem testiem

3.1.6.1.   Stends statiskai testēšanai

| 3.1.6.1.1. | Statiskā testa stendam jābūt veidotam tā, lai aizsargkonstrukcijai varētu piemērot grūdienus vai slodzi. |
| --- | --- |

3.1.6.1.1.

Statiskā testa stendam jābūt veidotam tā, lai aizsargkonstrukcijai varētu piemērot grūdienus vai slodzi.

| 3.1.6.1.2. | Jānodrošina, lai slodzi varētu vienādi sadalīt slodzes izraisīšanas virzienā pa slīdēšanas sliedi, kuras garums ir viens no skaitļa 50 daudzkārtņiem starp 250 un 700 mm. Nelokāmās sviras vertikālās virsmas izmērs ir 150 mm. Sviras šķautnēm, kas saskaras ar aizsargkonstrukciju, maksimālais liekuma rādiuss ir 50 mm. |
| --- | --- |

3.1.6.1.2.

Jānodrošina, lai slodzi varētu vienādi sadalīt slodzes izraisīšanas virzienā pa slīdēšanas sliedi, kuras garums ir viens no skaitļa 50 daudzkārtņiem starp 250 un 700 mm. Nelokāmās sviras vertikālās virsmas izmērs ir 150 mm. Sviras šķautnēm, kas saskaras ar aizsargkonstrukciju, maksimālais liekuma rādiuss ir 50 mm.

| 3.1.6.1.3. | Jābūt iespējai noregulēt aizsargu jebkurā leņķī attiecībā pret slodzes virzienu, lai varētu sekot līdzi konstrukcijas slodzi nesošās virsmas leņķa izmaiņām, konstrukcijai saliecoties. |
| --- | --- |

3.1.6.1.3.

Jābūt iespējai noregulēt aizsargu jebkurā leņķī attiecībā pret slodzes virzienu, lai varētu sekot līdzi konstrukcijas slodzi nesošās virsmas leņķa izmaiņām, konstrukcijai saliecoties.

| 3.1.6.1.4. | Slodzes virziens (novirze no horizontāles un no vertikāles):






  — | testa sākumā, pie nulles slodzes: ± 2°, |
| --- | --- | --- |

3.1.6.1.4.

Slodzes virziens (novirze no horizontāles un no vertikāles):

—

testa sākumā, pie nulles slodzes: ± 2°,

| — | testa laikā pakļauts slodzei: 10° virs un 20° zem horizontāles. Šīm novirzēm jābūt minimālām. |
| --- | --- |

—

testa laikā pakļauts slodzei: 10° virs un 20° zem horizontāles. Šīm novirzēm jābūt minimālām.

| 3.1.6.1.5. | Deformācijas ātrumam jābūt pietiekami lēnam (mazākam nekā 5 mm/s) slodzei visos momentos, lai to uzskatītu par “statisku”. |
| --- | --- |

3.1.6.1.5.

Deformācijas ātrumam jābūt pietiekami lēnam (mazākam nekā 5 mm/s) slodzei visos momentos, lai to uzskatītu par “statisku”.

3.1.6.2.   Iekārtas enerģijas mērīšanai, kuru uzņem konstrukcija

| 3.1.6.2.1. | Jāuzzīmē līkne “spēks pret deformāciju”, lai noteiktu enerģiju, kādu uzņem konstrukcija. Nav vajadzības mērīt spēku un deformāciju punktā, kur tiek piemērota slodze konstrukcijai; tomēr spēks un deformācija jāmēra vienlaikus un kolineāri. |
| --- | --- |

3.1.6.2.1.

Jāuzzīmē līkne “spēks pret deformāciju”, lai noteiktu enerģiju, kādu uzņem konstrukcija. Nav vajadzības mērīt spēku un deformāciju punktā, kur tiek piemērota slodze konstrukcijai; tomēr spēks un deformācija jāmēra vienlaikus un kolineāri.

| 3.1.6.2.2. | Atskaites punkts deformācijas mērījumiem jāizvēlas tā, lai ņemtu vērā tikai to enerģiju, kuru uzņem konstrukcija un/vai konkrētu traktora daļu deformācija. Enerģija, kas tiek uzņemta, deformējoties un/vai paslīdot stiprinājumam, jāignorē. |
| --- | --- |

3.1.6.2.2.

Atskaites punkts deformācijas mērījumiem jāizvēlas tā, lai ņemtu vērā tikai to enerģiju, kuru uzņem konstrukcija un/vai konkrētu traktora daļu deformācija. Enerģija, kas tiek uzņemta, deformējoties un/vai paslīdot stiprinājumam, jāignorē.

3.1.6.3.   Līdzekļi traktora piestiprināšanai pie zemes

| 3.1.6.3.1. | Stiprinājuma sliedes ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību traktora piestiprināšanai visos aplūkotajos gadījumos, stingri jānostiprina pie neelastīga pamata pie testa stenda. |
| --- | --- |

3.1.6.3.1.

Stiprinājuma sliedes ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību traktora piestiprināšanai visos aplūkotajos gadījumos, stingri jānostiprina pie neelastīga pamata pie testa stenda.

| 3.1.6.3.2. | Traktors jāpiestiprina pie sliedēm ar jebkuru piemērotu līdzekli (plāksnēm, ķīļiem, trosēm, balstiem utt.) tā, lai tas nevarētu izkustēties testa laikā. Šī prasība jāpārbauda testa laikā, izmantojot parastas garuma mērierīces.
  Ja traktors izkustas, viss tests jāatkārto, ja vien sistēma tās deformācijas mērīšanai, ko ņem vērā, zīmējot līkni “spēks pret deformāciju”, nav pievienota traktoram. |
| --- | --- |

3.1.6.3.2.

Traktors jāpiestiprina pie sliedēm ar jebkuru piemērotu līdzekli (plāksnēm, ķīļiem, trosēm, balstiem utt.) tā, lai tas nevarētu izkustēties testa laikā. Šī prasība jāpārbauda testa laikā, izmantojot parastas garuma mērierīces.

Ja traktors izkustas, viss tests jāatkārto, ja vien sistēma tās deformācijas mērīšanai, ko ņem vērā, zīmējot līkni “spēks pret deformāciju”, nav pievienota traktoram.

3.1.6.4.   Spiediena stends

Izmantojot stendu, kas attēlots 7.7. attēlā, jābūt iespējai iedarboties ar lejupejošu spēku uz aizsargkonstrukciju caur stingru baļķi, kas ir aptuveni 250 mm plats un savienots ar slodzi piemērojošo mehānismu ar kardāniem. Jānodrošina piemērotas asu novietnes tā, lai traktora riepas neuzņemtu spiediena spēku.

3.1.6.5.   Pārējās mērīšanas ierīces

Ir vajadzīgas arī šādas mērīšanas ierīces:

| 3.1.6.5.1. | ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 7.8. attēlu) mērīšanai; |
| --- | --- |

3.1.6.5.1.

ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 7.8. attēlu) mērīšanai;

| 3.1.6.5.2. | ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.3.2.2.2. punktu). |
| --- | --- |

3.1.6.5.2.

ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.3.2.2.2. punktu).

3.2.   Testa procedūras

3.2.1.   Dinamiskie testi

3.2.1.1.   Trieciena un spiediena testi

3.2.1.1.1.   
  Trieciens no aizmugures

| 3.2.1.1.1.1. | Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī.
  Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu.
  Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.
  Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. |
| --- | --- |

3.2.1.1.1.1.

Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī.

Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu.

Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.

Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju.

| 3.2.1.1.1.2. | Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 7.4. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugures stiprinājumi jāizvieto tā, lai abu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs.
  Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.1.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem, un tad tas jāpiestiprina pie zemes. |
| --- | --- |

3.2.1.1.1.2.

Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 7.4. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugures stiprinājumi jāizvieto tā, lai abu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs.

Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.1.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem, un tad tas jāpiestiprina pie zemes.

| 3.2.1.1.1.3. | Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes. |
| --- | --- |

3.2.1.1.1.3.

Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes.

| 3.2.1.1.1.4. | Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām:
  H = 2,165 × 10-8 M L2

  vai
  H = 5,73 × 10-2 I
  Tad tiek atlaists svārsta bloks, un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. |
| --- | --- |

3.2.1.1.1.4.

Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām:

H = 2,165 × 10-8 M L2

vai

H = 5,73 × 10-2 I

Tad tiek atlaists svārsta bloks, un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju.

| 3.2.1.1.1.5. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) augstums ir lielākā vērtība no iepriekšminētajām vai arī viena no turpmāk minētajām vērtībām:
  H = 25 + 0,07 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;
  H = 125 + 0,02 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. |
| --- | --- |

3.2.1.1.1.5.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) augstums ir lielākā vērtība no iepriekšminētajām vai arī viena no turpmāk minētajām vērtībām:

H = 25 + 0,07 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;

H = 125 + 0,02 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.

3.2.1.1.2.   
  Trieciens no priekšas

| 3.2.1.1.2.1. | Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī.
  Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārsta griešanos ap trieciena punktu.
  Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.
  Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. |
| --- | --- |

3.2.1.1.2.1.

Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī.

Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārsta griešanos ap trieciena punktu.

Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.

Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju.

| 3.2.1.1.2.2. | Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 7.5. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugures stiprinājumi jāizvieto tā, lai abu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs.
  Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.1.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem, un tad tas jāpiestiprina pie zemes. |
| --- | --- |

3.2.1.1.2.2.

Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 7.5. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugures stiprinājumi jāizvieto tā, lai abu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs.

Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.1.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem, un tad tas jāpiestiprina pie zemes.

| 3.2.1.1.2.3. | Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes. |
| --- | --- |

3.2.1.1.2.3.

Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes.

| 3.2.1.1.2.4. | Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:
  H = 25 + 0,07 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;
  H = 125 + 0,02 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.
  Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. |
| --- | --- |

3.2.1.1.2.4.

Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:

H = 25 + 0,07 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;

H = 125 + 0,02 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.

Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju.

| 3.2.1.1.2.5. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats):






  — | ja aizsargkonstrukcija ir aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, izmanto iepriekš minēto formulu, |
| --- | --- | --- |

3.2.1.1.2.5.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats):

—

ja aizsargkonstrukcija ir aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, izmanto iepriekš minēto formulu,

| — | citiem aizsargkonstrukciju veidiem augstums ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētās formulas:
  H = 2,165 × 10-8 ML2

  vai
  H = 5,73 × 10-2 I |
| --- | --- |

—

citiem aizsargkonstrukciju veidiem augstums ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētās formulas:

H = 2,165 × 10-8 ML2

vai

H = 5,73 × 10-2 I

Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju.

3.2.1.1.3.   
  Trieciens no sāna

| 3.2.1.1.3.1. | Traktors jānovieto attiecībā pret svārsta bloku tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido leņķi ar vertikāli, kas ir mazāks par 20°. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tā būtu paralēla aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī trieciena brīdī. |
| --- | --- |

3.2.1.1.3.1.

Traktors jānovieto attiecībā pret svārsta bloku tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido leņķi ar vertikāli, kas ir mazāks par 20°. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tā būtu paralēla aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī trieciena brīdī.

| 3.2.1.1.3.2. | Jānoregulē svārsta bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu. |
| --- | --- |

3.2.1.1.3.2.

Jānoregulē svārsta bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu.

| 3.2.1.1.3.3. | Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala. Ja nav iemesla uzskatīt, ka pirmā pret zemi atsitīsies cita šīs malas daļa, tad trieciena punkts ir plaknē, kas atrodas taisnā leņķī pret vidusplakni un 60 mm uz priekšu no sēdekļa indeksa punkta, kad sēdeklis ir noregulēts garenvirziena regulatora vidusstāvoklī. |
| --- | --- |

3.2.1.1.3.3.

Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala. Ja nav iemesla uzskatīt, ka pirmā pret zemi atsitīsies cita šīs malas daļa, tad trieciena punkts ir plaknē, kas atrodas taisnā leņķī pret vidusplakni un 60 mm uz priekšu no sēdekļa indeksa punkta, kad sēdeklis ir noregulēts garenvirziena regulatora vidusstāvoklī.

| 3.2.1.1.3.4. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) trieciena punkts ir plaknē, kas atrodas taisnā leņķī pret vidusplakni un kas šķērso segmenta viduspunktu, kas savieno divus sēdekļa punktus, kas ir noteikti, savienojot divus dažādus sēdekļa stāvokļus. Aizsargkonstrukcijām ar diviem stieņiem, triecienu piemēro uz viena no abiem statņiem. |
| --- | --- |

3.2.1.1.3.4.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) trieciena punkts ir plaknē, kas atrodas taisnā leņķī pret vidusplakni un kas šķērso segmenta viduspunktu, kas savieno divus sēdekļa punktus, kas ir noteikti, savienojot divus dažādus sēdekļa stāvokļus. Aizsargkonstrukcijām ar diviem stieņiem, triecienu piemēro uz viena no abiem statņiem.

| 3.2.1.1.3.5. | Traktora riteņi tajā pusē, kura saņems triecienu, jāpieķēdē pie zemes ar trosēm, ko apsien priekšējo un aizmugurējo asu atbilstīgajiem galiem. Troses jānospriego, lai radītu riepu deformācijas lielumus, kādi norādīti 3.1.5.6.2. punktā.
  Kad troses nospriegotas, ķīļa baļķis jānovieto uz zemes, atspiežot to cieši pret riepām pusē, kas ir pretī pusei, kas saņems triecienu, un tad jānostiprina pie zemes. Ja priekšējo un aizmugurējo riepu ārmalas nav vienā un tajā pašā vertikālajā plaknē, iespējams, ka jālieto divas sijas vai ķīļi. Tādā gadījumā atbalsts jānovieto tā, kā norādīts 7.6. attēlā, pret tā riteņa diska malu, kurš ir visvairāk noslogots, pretēji trieciena punktam, stingri uzspiežot to pret diska malu un tad nostiprinot pie tā pamata. Balsta garumam jābūt tādam, lai tas veidotu 30 ± 3° leņķi ar zemi, kad tas novietots pret disku. Turklāt tā biezumam jābūt, ja iespējams, 20 līdz 25 reižu mazākam nekā tā garumam un no divām līdz trim reizēm mazākam nekā tā platumam. Balstiem abos galos jābūt veidotiem tā, kā sīki norādīts 7.6. attēlā. |
| --- | --- |

3.2.1.1.3.5.

Traktora riteņi tajā pusē, kura saņems triecienu, jāpieķēdē pie zemes ar trosēm, ko apsien priekšējo un aizmugurējo asu atbilstīgajiem galiem. Troses jānospriego, lai radītu riepu deformācijas lielumus, kādi norādīti 3.1.5.6.2. punktā.

Kad troses nospriegotas, ķīļa baļķis jānovieto uz zemes, atspiežot to cieši pret riepām pusē, kas ir pretī pusei, kas saņems triecienu, un tad jānostiprina pie zemes. Ja priekšējo un aizmugurējo riepu ārmalas nav vienā un tajā pašā vertikālajā plaknē, iespējams, ka jālieto divas sijas vai ķīļi. Tādā gadījumā atbalsts jānovieto tā, kā norādīts 7.6. attēlā, pret tā riteņa diska malu, kurš ir visvairāk noslogots, pretēji trieciena punktam, stingri uzspiežot to pret diska malu un tad nostiprinot pie tā pamata. Balsta garumam jābūt tādam, lai tas veidotu 30 ± 3° leņķi ar zemi, kad tas novietots pret disku. Turklāt tā biezumam jābūt, ja iespējams, 20 līdz 25 reižu mazākam nekā tā garumam un no divām līdz trim reizēm mazākam nekā tā platumam. Balstiem abos galos jābūt veidotiem tā, kā sīki norādīts 7.6. attēlā.

| 3.2.1.1.3.6. | Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un no sāniem tas jāatbalsta ar ierīci, kas ir līdzīga balstam un atstutēta pret aizmugurējo riteni, kā norādīts 3.2.1.1.3.2. punktā. Pēc tam sakabi stingri nostiprina ar trosi pie zemes. |
| --- | --- |

3.2.1.1.3.6.

Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un no sāniem tas jāatbalsta ar ierīci, kas ir līdzīga balstam un atstutēta pret aizmugurējo riteni, kā norādīts 3.2.1.1.3.2. punktā. Pēc tam sakabi stingri nostiprina ar trosi pie zemes.

| 3.2.1.1.3.7. | Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:
  H = 25 + 0,20 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;
  H = 125 + 0,15 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. |
| --- | --- |

3.2.1.1.3.7.

Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:

H = 25 + 0,20 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;

H = 125 + 0,15 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.

| 3.2.1.1.3.8. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats):






  — | ja aizsargkonstrukcija ir divi aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, izvēlas augstumu, kurš ir lielākais no iepriekšminētajām formulām vai arī no turpmāk minētajām formulām:
  H = (25 + 0,20 M) (B6 + B) / 2B
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;
  H = (125 + 0,15 M) (B6 + B) / 2B
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg, |
| --- | --- | --- |

3.2.1.1.3.8.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats):

—

ja aizsargkonstrukcija ir divi aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, izvēlas augstumu, kurš ir lielākais no iepriekšminētajām formulām vai arī no turpmāk minētajām formulām:

H = (25 + 0,20 M) (B6 + B) / 2B

traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;

H = (125 + 0,15 M) (B6 + B) / 2B

traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg,

| — | citiem aizsargkonstrukciju veidiem augstums ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētās formulas:
  H = 25 + 0,20 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;
  H = 125 + 0,15 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. |
| --- | --- |

—

citiem aizsargkonstrukciju veidiem augstums ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētās formulas:

H = 25 + 0,20 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;

H = 125 + 0,15 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.

Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju.

3.2.1.1.4.   
  Spiediens aizmugurē

Baļķis jānovieto pār aizmugurējo(-ām) augstāko(-ajām) strukturālo(-ajām) daļu(-ām), un spiediena spēka rezultantei jābūt traktora vidusplaknē A; jāpiemēro spēks Fv, kur:

Fv = 20 M

Spēku Fv piemēro vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas aizsargkonstrukcijas kustības pārtraukšanas.

Ja aizsargkonstrukcijas jumta aizmugurējā daļa neizturēs pilnu spiediena spēku, spēks jāpiemēro tikmēr, kamēr jumts ir saliekts tā, ka sakrīt ar vietu, kura savieno aizsargkonstrukcijas augšējo daļu ar šo daļu traktora aizmugurē, kas ir spējīga balstīt transportlīdzekļa masu, kad tas apgāzies.

Tad spēks jānoņem un traktors vai spiediena spēks jāpārvieto tā, lai baļķis ir pāri aizsargkonstrukcijas daļai, kura balstītu traktoru, kad tas pilnībā apgāztos. Pēc tam atkārtoti piemēro spēku Fv.

3.2.1.1.5.   
  Spiediens priekšā

Baļķis jānovieto pār priekšējām augstāko(-ajām) strukturālo(-ajām) daļu(-ām), un spiediena spēka rezultantei jābūt traktora vidusplaknē. Piemēro spēku Fv, kur:

Fv = 20 M

Spēku Fv piemēro vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas aizsargkonstrukcijas kustības pārtraukšanas.

Ja aizsargkonstrukcijas jumta priekšējā daļa neizturēs pilnu spiediena spēku, spēks jāpiemēro tikmēr, kamēr jumts ir saliekts tā, ka sakrīt ar vietu, kura savieno aizsargkonstrukcijas augšējo daļu ar šo daļu traktora priekšā, kas ir spējīga balstīt transportlīdzekļa masu, kad tas apgāzies.

Tad spēks jānoņem un traktors vai spiediena spēks jāpārvieto tā, lai baļķis ir pāri aizsargkonstrukcijas daļai, kura balstītu traktoru, kad tas pilnībā apgāztos. Pēc tam atkārtoti piemēro spēku Fv.

3.2.1.1.6.   
  Papildu trieciena testi

Ja trieciena testa laikā rodas plaisas vai plīsumi, kurus nevar uzskatīt par nenozīmīgiem, otrs līdzīgs tests, bet ar kritiena augstumu:

H’ = (H × 10-1) (12 + 4a) (1 + 2a)-1

jāveic tūlīt pēc trieciena testa, kas izraisījis šīs plaisas vai plīsumus, kur “a” ir paliekošā deformācijas (Dp) attiecība pret elastīgo deformāciju (De):

a = Dp / De

kā aprēķināts trieciena punktā. Papildu paliekošā deformācija, kuru izraisījis otrais trieciens, nedrīkst pārsniegt 30 % no paliekošās deformācijas, kuru izraisījis pirmais trieciens.

Lai būtu iespējams izdarīt papildu testu, visu trieciena testu laikā jāmēra elastīgā deformācija.

3.2.1.1.7.   
  Papildu spiediena testi

Ja trieciena testa laikā rodas nozīmīgas plaisas vai plīsumi, tūlīt pēc trieciena testa, kurš izraisīja šīs plaisas vai plīsumus, jāveic otrs līdzīgs tests, bet ar 1,2 Fv spēku.

3.2.1.2.   Izdarāmie mērījumi

3.2.1.2.1.   
  Lūzumi un plaisas

Pēc katra testa vizuāli jāpārbauda visas strukturālās daļas, savienojumi un stiprinājuma iekārtas, vai tajās nav lūzumu vai plaisu, neņemot vērā mazas plaisas mazsvarīgās daļās.

Jebkādi plīsumi, kurus radījušas svārsta svara šķautnes, nav ņemamas vērā.

3.2.1.2.2.   
  Iekļūšana klīrensa zonā

Katrā testā aizsargkonstrukcija jāpārbauda, lai noteiktu, vai kāda daļa ir iekļuvusi klīrensa zonā ap vadītāja sēdekli, kā noteikts 1.6. punktā.

Turklāt klīrensa zona nedrīkst būt ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas. Šādā gadījumā uzskata, ka tā ir ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas, ja jebkāda tās daļa nonāktu kontaktā ar zemes virsmu, traktoram apgāžoties virzienā, no kura piemērota testa slodze. Lai noteiktu minēto, priekšējo un aizmugurējo riepu izmēram un sliedes platumam ir jābūt vismazākajam, kādu noteicis ražotājs standartaprīkojumā.

3.2.1.2.3.   
  Elastīga deformācija (sānu slogošanā)

Elastīgo deformāciju mēra (810 + av) mm virs sēdekļa indeksa punkta vertikālajā plaknē, kurā piemēro slodzi. Šā mērījuma veikšanai jālieto ierīce, kas līdzinās 7.8. attēlā norādītajai.

3.2.1.2.4.   
  Paliekoša deformācija

Pēc pēdējā spiediena testa reģistrē aizsargkonstrukcijas paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa jāizmanto apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvoklis attiecībā pret sēdekļa indeksa punktu.

3.2.2.   Statiskie testi

3.2.2.1.   Slodzes un spiediena testi

3.2.2.1.1.   
  Spiediens aizmugurē

| 3.2.2.1.1.1. | Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei.
  Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Vertikālā plakne, kurai tiek piemērota slodze, atrodas tādā attālumā no vidusplaknes, kas ir vienāds ar vienu trešdaļu no aizsargkonstrukcijas ārējā platuma.
  Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. |
| --- | --- |

3.2.2.1.1.1.

Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei.

Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Vertikālā plakne, kurai tiek piemērota slodze, atrodas tādā attālumā no vidusplaknes, kas ir vienāds ar vienu trešdaļu no aizsargkonstrukcijas ārējā platuma.

Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju.

| 3.2.2.1.1.2. | Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.1.6.3. punktā. |
| --- | --- |

3.2.2.1.1.2.

Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.1.6.3. punktā.

| 3.2.2.1.1.3. | Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:
  Eil = 2,165 × 10-7 M L2

  vai
  Eil = 0,574 × I |
| --- | --- |

3.2.2.1.1.3.

Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:

Eil = 2,165 × 10-7 M L2

vai

Eil = 0,574 × I

| 3.2.2.1.1.4. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no iepriekšminētajām formulām, vai arī turpmāk minētā vērtība:
  Eil = 500 + 0,5 M |
| --- | --- |

3.2.2.1.1.4.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no iepriekšminētajām formulām, vai arī turpmāk minētā vērtība:

Eil = 500 + 0,5 M

3.2.2.1.2.   
  Priekšas slogošana

| 3.2.2.1.2.1. | Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei. Slodzi vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, kad tas brauc uz priekšu, parasti tā ir augšējā mala. Slodzes piemērošanas punkts ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.
  Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. |
| --- | --- |

3.2.2.1.2.1.

Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei. Slodzi vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, kad tas brauc uz priekšu, parasti tā ir augšējā mala. Slodzes piemērošanas punkts ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.

Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju.

| 3.2.2.1.2.2. | Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.1.6.3. punktā. |
| --- | --- |

3.2.2.1.2.2.

Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.1.6.3. punktā.

| 3.2.2.1.2.3. | Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:
  Eil = 500 + 0,5 M |
| --- | --- |

3.2.2.1.2.3.

Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:

Eil = 500 + 0,5 M

| 3.2.2.1.2.4. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats):






  — | ja aizsargkonstrukcija ir aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, izmanto iepriekš minēto formulu, |
| --- | --- | --- |

3.2.2.1.2.4.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats):

—

ja aizsargkonstrukcija ir aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, izmanto iepriekš minēto formulu,

| — | citiem aizsargkonstrukciju veidiem enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētajām formulām:
  Eil = 2,165 × 10-7 ML2

  vai
  Eil = 0,574 I |
| --- | --- |

—

citiem aizsargkonstrukciju veidiem enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētajām formulām:

Eil = 2,165 × 10-7 ML2

vai

Eil = 0,574 I

3.2.2.1.3.   
  Slodze no sāna

| 3.2.2.1.3.1. | Slodzi no sāna horizontāli piemēro vertikālā plaknē, kas ir perpendikulāra traktora vidusplaknei un atrodas 60 mm uz priekšu no sēdekļa indeksa punkta, ja sēdeklis ir garenvirziena regulatora vidusstāvoklī. Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala. |
| --- | --- |

3.2.2.1.3.1.

Slodzi no sāna horizontāli piemēro vertikālā plaknē, kas ir perpendikulāra traktora vidusplaknei un atrodas 60 mm uz priekšu no sēdekļa indeksa punkta, ja sēdeklis ir garenvirziena regulatora vidusstāvoklī. Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala.

| 3.2.2.1.3.2. | Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.1.6.3. punktā. |
| --- | --- |

3.2.2.1.3.2.

Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.1.6.3. punktā.

| 3.2.2.1.3.3. | Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:
  Eis = 1,75 M |
| --- | --- |

3.2.2.1.3.3.

Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:

Eis = 1,75 M

| 3.2.2.1.3.4. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) slodzes piemērošanas punkts ir plaknē, kas atrodas taisnā leņķī pret vidusplakni un kas šķērso segmenta viduspunktu, kas savieno divus sēdekļa punktus, kas ir noteikti, savienojot divus dažādus sēdekļa stāvokļus. Aizsargkonstrukcijām ar diviem stieņiem slodzi piemēro uz viena no abiem statņiem. |
| --- | --- |

3.2.2.1.3.4.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) slodzes piemērošanas punkts ir plaknē, kas atrodas taisnā leņķī pret vidusplakni un kas šķērso segmenta viduspunktu, kas savieno divus sēdekļa punktus, kas ir noteikti, savienojot divus dažādus sēdekļa stāvokļus. Aizsargkonstrukcijām ar diviem stieņiem slodzi piemēro uz viena no abiem statņiem.

| 3.2.2.1.3.5. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats), ja aizsargkonstrukcija ir aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no turpmāk minētajām formulām:
  Eis = 1,75 M
  vai
  Eis = 1,75 M (B6 + B) / 2B |
| --- | --- |

3.2.2.1.3.5.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats), ja aizsargkonstrukcija ir aizmugurē montēti preatpgāšanās stieņi, enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no turpmāk minētajām formulām:

Eis = 1,75 M

vai

Eis = 1,75 M (B6 + B) / 2B

3.2.2.1.4.   
  Spiediens aizmugurē

Visi noteikumi ir vienādi ar noteikumiem, kas iekļauti 3.2.1.1.4. punktā.

3.2.2.1.5.   
  Spiediens priekšā

Visi noteikumi ir vienādi ar noteikumiem, kas iekļauti 3.2.1.1.5. punktā.

3.2.2.1.6.   
  Papildu pārslodzes tests (7.9. līdz 7.11. attēls)

Pārslodzes tests jāveic visos gadījumos, kad spēks samazinās par vairāk nekā 3 % pēdējo deformācijas 5 % laikā, kas sasniegta, kad konstrukcija uzņem vajadzīgo enerģiju (sk. 7.10. attēlu).

Pārslodzes tests ietver horizontālās slodzes pakāpenisku palielināšanu ar 5 % sākotnēji obligātās enerģijas palielinājumu, palielinot to maksimāli līdz 20 % no pievienotās enerģijas (sk. 7.11. attēlu).

Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja pēc katra vajadzīgās enerģijas palielinājuma par 5, 10 vai 15 % spēks samazinās par mazāk nekā 3 % uz 5 % palielinājumu un saglabājas vairāk nekā 0,8 Fmax.

Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja pēc tam, kad konstrukcija ir uzņēmusi 20 % pievienotās enerģijas, spēks pārsniedz 0,8 Fmax.

Pārslodzes testa laikā pieļaujamas papildu plaisas vai plīsumi un/vai klīrensa zonas nonākšana aizsargkonstrukcijā vai tās aizsardzības nepietiekamība elastīgās deformācijas dēļ. Pēc slodzes noņemšanas konstrukcija tomēr nedrīkst iekļūt klīrensa zonā, kurai jābūt pilnībā aizsargātai.

3.2.2.1.7.   
  Papildu spiediena testi

Ja spiediena testa laikā parādās plaisas vai plīsumi, kurus nevar uzskatīt par nenozīmīgiem, tūlīt pēc spiediena testa, kurš izraisīja plīsumu vai plaisu parādīšanos, jāveic otrs, līdzīgs spiediena tests, bet ar 1,2 Fv spēku.

3.2.2.2.   Veicamie mērījumi

3.2.2.2.1.   
  Lūzumi un plaisas

Pēc katra testa vizuāli jāpārbauda visas strukturālās daļas, savienojumi un stiprinājuma iekārtas, vai tajās nav lūzumu vai plaisu, neņemot vērā mazas plaisas mazsvarīgās daļās.

3.2.2.2.2.   
  Iekļūšana klīrensa zonā

Katrā testā aizsargkonstrukcija jāpārbauda, lai noteiktu, vai kāda daļa ir iekļuvusi klīrensa zonā, kā noteikts iepriekš I pielikuma 1.6. punktā.

Turklāt jāpārbauda aizsargkonstrukcija, lai noteiktu, vai kāda klīrensa zonas daļa nav ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības. Šajā nolūkā uzskata, ka tā ir ārpus apgāšanās aizsargkonstrukcijas aizsardzības, ja jebkura tās daļa nonāktu saskarē ar zemes plakni, traktoram apgāžoties virzienā, no kura nācis trieciens. Šajā nolūkā uzskata, ka priekšējo un aizmugurējo riepu izmērs un riteņu platums ir vismazākie, kādus noteicis ražotājs.

3.2.2.2.3.   
  Elastīga deformācija (sānu slogošana)

Elastīgo deformāciju mēra (810 + av) mm virs sēdekļa indeksa punkta vertikālajā plaknē, kurā piemēro slodzi. Šā mērījuma veikšanai jālieto ierīce, kas līdzinās 7.8. attēlā norādītajai.

3.2.2.2.4.   
  Paliekoša deformācija

Pēc pēdējā spiediena testa reģistrē aizsargkonstrukcijas paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa jāizmanto apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvoklis attiecībā pret sēdekļa indeksa punktu.

Attiecināšana uz pārējiem traktoru modeļiem

3.3.1.   [Nepiemēro]

3.3.2.   Tehniskā attiecināšana

Ja traktorā, aizsargkonstrukcijā vai aizsargkonstrukcijas stiprinājumā pie traktora izdara tehniskas izmaiņas, testēšanas iestāde, kas ir veikusi sākotnējo testu, šādos gadījumos var izdot “tehniskā attiecinājuma ziņojumu”:

3.3.2.1.   Konstrukcijas testa rezultātu attiecināšana uz pārējiem traktora modeļiem

Trieciena un spiediena testi nav jāveic katram traktora modelim, ja aizsargkonstrukcija un traktors atbilst turpmāk 3.3.2.1.1. līdz 3.3.2.1.5. punktā minētajiem nosacījumiem.

| 3.3.2.1.1. | Konstrukcijai jābūt vienādai ar jau testēto. |
| --- | --- |

3.3.2.1.1.

Konstrukcijai jābūt vienādai ar jau testēto.

| 3.3.2.1.2. | Vajadzīgā enerģija nedrīkst pārsniegt enerģiju, kas ir aprēķināta sākotnējam testam, par vairāk kā 5 %. |
| --- | --- |

3.3.2.1.2.

Vajadzīgā enerģija nedrīkst pārsniegt enerģiju, kas ir aprēķināta sākotnējam testam, par vairāk kā 5 %.

| 3.3.2.1.3. | Stiprinājuma metodei un traktora daļām, pie kurām veic piestiprināšanu, ir jābūt vienādām. |
| --- | --- |

3.3.2.1.3.

Stiprinājuma metodei un traktora daļām, pie kurām veic piestiprināšanu, ir jābūt vienādām.

| 3.3.2.1.4. | Visām daļām, piemēram, dubļusargiem un pārsegiem, kas varētu balstīt aizsardzības konstrukciju, ir jābūt vienādiem, |
| --- | --- |

3.3.2.1.4.

Visām daļām, piemēram, dubļusargiem un pārsegiem, kas varētu balstīt aizsardzības konstrukciju, ir jābūt vienādiem,

| 3.3.2.1.5. | Sēdekļa novietojums un kritiskie izmēri aizsargkonstrukcijā, kā arī aizsargkonstrukcijas un traktora relatīvais novietojums ir tāds, ka visos testos būtu jāpaliek klīrensa zonai deformētās konstrukcijas aizsardzībai (to pārbauda, izmantojot tādu pašu klīrensa zonas atskaites punktu kā sākotnējā ziņojumā, proti, sēdekļa atskaites punktu (SAP) un sēdekļa indeksa punktu (SIP)). |
| --- | --- |

3.3.2.1.5.

Sēdekļa novietojums un kritiskie izmēri aizsargkonstrukcijā, kā arī aizsargkonstrukcijas un traktora relatīvais novietojums ir tāds, ka visos testos būtu jāpaliek klīrensa zonai deformētās konstrukcijas aizsardzībai (to pārbauda, izmantojot tādu pašu klīrensa zonas atskaites punktu kā sākotnējā ziņojumā, proti, sēdekļa atskaites punktu (SAP) un sēdekļa indeksa punktu (SIP)).

3.3.2.2.   Konstrukcijas testa rezultātu attiecināšana uz aizsargkonstrukcijas izmainītiem modeļiem.

Šī procedūra ir jāveic, ja netiek izpildīti 3.3.2.1. punktā minētie noteikumi; to neizmanto, ja aizsargkonstrukcijas stiprinājuma metodes princips atšķiras (piemēram, gumijas stiprinājumus aizstāj ar piekares iekārtu).

| 3.3.2.2.1. | Izmaiņas, kas neietekmē sākotnējā testa rezultātus (piemēram, piederuma montāžas paneļa stiprinājums ar metināšanas palīdzību nekritiskā konstrukcijas vietā), sēdekļu pievienošana ar atšķirīgu SIP novietojumu aizsargkonstrukcijā (jāpārbauda, vai jaunā klīrensa zona(-as) visos testos paliek deformētās konstrukcijas aizsardzībā). |
| --- | --- |

3.3.2.2.1.

Izmaiņas, kas neietekmē sākotnējā testa rezultātus (piemēram, piederuma montāžas paneļa stiprinājums ar metināšanas palīdzību nekritiskā konstrukcijas vietā), sēdekļu pievienošana ar atšķirīgu SIP novietojumu aizsargkonstrukcijā (jāpārbauda, vai jaunā klīrensa zona(-as) visos testos paliek deformētās konstrukcijas aizsardzībā).

| 3.3.2.2.2. | Izmaiņas, kas, iespējams, ietekmē sākotnējā testa rezultātus, neradot bažas par aizsargkonstrukcijas apstiprināšanu (piemēram, izmaiņas konstrukcijas daļā, izmaiņas metodē attiecībā uz aizsargkonstrukcijas stiprinājumu pie traktora). Ir iespējams veikt validācijas testu, kura rezultātus apkopo attiecinājuma ziņojumā.
  Minētajam tipa attiecinājumam piemēro šādus ierobežojumus:






  3.3.2.2.2.1. | var apstiprināt ne vairāk par 5 attiecinājumiem, neveicot validācijas testu; |
| --- | --- | --- |

3.3.2.2.2.

Izmaiņas, kas, iespējams, ietekmē sākotnējā testa rezultātus, neradot bažas par aizsargkonstrukcijas apstiprināšanu (piemēram, izmaiņas konstrukcijas daļā, izmaiņas metodē attiecībā uz aizsargkonstrukcijas stiprinājumu pie traktora). Ir iespējams veikt validācijas testu, kura rezultātus apkopo attiecinājuma ziņojumā.

Minētajam tipa attiecinājumam piemēro šādus ierobežojumus:

3.3.2.2.2.1.

var apstiprināt ne vairāk par 5 attiecinājumiem, neveicot validācijas testu;

| 3.3.2.2.2.2. | validācijas testa rezultātus attiecībā uz attiecinājumu apstiprinās, ja tiks izpildīti visi koda pieņemšanas nosacījumi, un: | ja deformācija, kas mērīta pēc katra trieciena testa, nenovirzās par vairāk kā ± 7 % (dinamiskais tests) no deformācijas, kas mērīta pēc katra trieciena testa sākotnējā testa ziņojumā; |
| --- | --- | --- |

3.3.2.2.2.2.

validācijas testa rezultātus attiecībā uz attiecinājumu apstiprinās, ja tiks izpildīti visi koda pieņemšanas nosacījumi, un:

ja deformācija, kas mērīta pēc katra trieciena testa, nenovirzās par vairāk kā ± 7 % (dinamiskais tests) no deformācijas, kas mērīta pēc katra trieciena testa sākotnējā testa ziņojumā;

| | ja spēks, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk kā ± 7 % no spēka, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā, un ja deformācija, kas mērīta (4), kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk kā ± 7 % (statiskais tests) no deformācijas, kas mērīta, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā; |
| --- | --- |

ja spēks, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk kā ± 7 % no spēka, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā, un ja deformācija, kas mērīta (4), kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk kā ± 7 % (statiskais tests) no deformācijas, kas mērīta, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā;

| 3.3.2.2.2.3. | vienā attiecinājuma ziņojumā var iekļaut vairākas aizsargkonstrukcijas izmaiņas, ja tie ir dažādi tās pašas aizsargkonstrukcijas risinājumi, tomēr vienā attiecinājuma ziņojumā var apstiprināt tikai vienu validācijas testu. Risinājumi, kurus netestē, jāapraksta attiecinājuma ziņojuma īpašā sadaļā. |
| --- | --- |

3.3.2.2.2.3.

vienā attiecinājuma ziņojumā var iekļaut vairākas aizsargkonstrukcijas izmaiņas, ja tie ir dažādi tās pašas aizsargkonstrukcijas risinājumi, tomēr vienā attiecinājuma ziņojumā var apstiprināt tikai vienu validācijas testu. Risinājumi, kurus netestē, jāapraksta attiecinājuma ziņojuma īpašā sadaļā.

| 3.3.2.2.3. | Atskaites masas palielinājums, ko ražotājs deklarējis attiecībā uz aizsargkonstrukciju, kas jau ir testēta. Ja ražotājs vēlas saglabāt to pašu apstiprinājuma numuru, pēc validācijas testa veikšanas (šādā gadījumā 3.3.2.2.2.2. punktā noteiktos ± 7 % ierobežojumus nepiemēro) ir iespējams izdot attiecinājuma ziņojumu. |
| --- | --- |

3.3.2.2.3.

Atskaites masas palielinājums, ko ražotājs deklarējis attiecībā uz aizsargkonstrukciju, kas jau ir testēta. Ja ražotājs vēlas saglabāt to pašu apstiprinājuma numuru, pēc validācijas testa veikšanas (šādā gadījumā 3.3.2.2.2.2. punktā noteiktos ± 7 % ierobežojumus nepiemēro) ir iespējams izdot attiecinājuma ziņojumu.

3.4.   [Nepiemēro]

3.5.   Aizsargkonstrukciju sniegums aukstā laikā

| 3.5.1. | Ja tiek apgalvots, ka aizsargkonstrukcijai ir īpašības, kas to padara izturīgu pret trauslumu aukstā laikā, ražotājam jāsniedz sīka informācija, kas jāiekļauj ziņojumā. |
| --- | --- |

3.5.1.

Ja tiek apgalvots, ka aizsargkonstrukcijai ir īpašības, kas to padara izturīgu pret trauslumu aukstā laikā, ražotājam jāsniedz sīka informācija, kas jāiekļauj ziņojumā.

| 3.5.2. | Turpmāk minētās prasības un procedūras ir paredzētas, lai nodrošinātu izturību un pretestību pret lūzumiem trausluma dēļ pie zemas temperatūras. Ierosina izvirzīt šādās obligātās prasības materiāliem, vērtējot aizsargkonstrukcijas stabilitāti, kad darbs norit zemā temperatūrā valstīs, kurās ir vajadzīga šāda papildu darba aizsardzība. |
| --- | --- |

3.5.2.

Turpmāk minētās prasības un procedūras ir paredzētas, lai nodrošinātu izturību un pretestību pret lūzumiem trausluma dēļ pie zemas temperatūras. Ierosina izvirzīt šādās obligātās prasības materiāliem, vērtējot aizsargkonstrukcijas stabilitāti, kad darbs norit zemā temperatūrā valstīs, kurās ir vajadzīga šāda papildu darba aizsardzība.

| 3.5.2.1. | Skrūvēm un uzgriežņiem, kurus izmanto, lai stiprinātu aizsargkonstrukciju pie traktora un savienotu aizsargkonstrukcijas nesošās daļas, ir jābūt ar atbilstošām temperatūras izturības īpašībām. |
| --- | --- |

3.5.2.1.

Skrūvēm un uzgriežņiem, kurus izmanto, lai stiprinātu aizsargkonstrukciju pie traktora un savienotu aizsargkonstrukcijas nesošās daļas, ir jābūt ar atbilstošām temperatūras izturības īpašībām.

| 3.5.2.2. | Visiem metināšanas elektrodiem, kas izmantoti konstrukcijas daļu un stiprinājumu ražošanā, jābūt saderīgiem ar aizsargkonstrukcijas materiālu, kas norādīts turpmāk 3.5.2.3. punktā. |
| --- | --- |

3.5.2.2.

Visiem metināšanas elektrodiem, kas izmantoti konstrukcijas daļu un stiprinājumu ražošanā, jābūt saderīgiem ar aizsargkonstrukcijas materiālu, kas norādīts turpmāk 3.5.2.3. punktā.

| 3.5.2.3. | Aizsargkonstrukcijas nesošo daļu tērauda materiāliem ir jāveic pārbaude attiecībā uz izturību (trieciena enerģijai obligātās prasības saskaņā ar 7.1. tabulu pēc Šarpi (ar V veida robojumu)). Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995.
  Uzskata, ka tērauds ar velmēšanas biezumu, kas ir mazāks par 2,5 mm, un ar oglekļa saturu, kas ir mazāks par 0,2 %, atbilst prasībām.
  Aizsargkonstrukcijas nesošajām daļām, kas ir ražotas no materiāliem, izņemot tēraudu, ir jābūt līdzvērtīgai izturībai zemā temperatūrā. |
| --- | --- |

3.5.2.3.

Aizsargkonstrukcijas nesošo daļu tērauda materiāliem ir jāveic pārbaude attiecībā uz izturību (trieciena enerģijai obligātās prasības saskaņā ar 7.1. tabulu pēc Šarpi (ar V veida robojumu)). Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995.

Uzskata, ka tērauds ar velmēšanas biezumu, kas ir mazāks par 2,5 mm, un ar oglekļa saturu, kas ir mazāks par 0,2 %, atbilst prasībām.

Aizsargkonstrukcijas nesošajām daļām, kas ir ražotas no materiāliem, izņemot tēraudu, ir jābūt līdzvērtīgai izturībai zemā temperatūrā.

| 3.5.2.4. | Paraugs trieciena enerģijas testam pēc Šarpi (ar V veida robojumu) nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru, kas ir minēts 7.1. tabulā. |
| --- | --- |

3.5.2.4.

Paraugs trieciena enerģijas testam pēc Šarpi (ar V veida robojumu) nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru, kas ir minēts 7.1. tabulā.

| 3.5.2.5. | Šarpi (ar V veida robojumu) testi ir jāveic saskaņā ar procedūru ASTM A 370-1979, izņemot paraugu izmēriem, kuriem ir jābūt saskaņā ar izmēriem, kas doti 7.1. tabulā.

  7.1.   tabula


  Minimālā Šarpi (ar V veida robojumu) trieciena enerģija








  Parauga izmēri | Enerģija pie | Enerģija pie |
| --- | --- | --- | --- |
| | –30 °C | –20 °C |
| mm | J | J (6) |
| 10 × 10 (5) | 11 | 27,5 |
| 10 × 9 | 10 | 25 |
| 10 × 8 | 9,5 | 24 |
| 10 × 7,5 (5) | 9,5 | 24 |
| 10 × 7 | 9 | 22,5 |
| 10 × 6,7 | 8,5 | 21 |
| 10 × 6 | 8 | 20 |
| 10 × 5 (5) | 7,5 | 19 |
| 10 × 4 | 7 | 17,5 |
| 10 × 3,5 | 6 | 15 |
| 10 × 3 | 6 | 15 |
| 10 × 2,5 (5) | 5,5 | 14 |

3.5.2.5.

Šarpi (ar V veida robojumu) testi ir jāveic saskaņā ar procedūru ASTM A 370-1979, izņemot paraugu izmēriem, kuriem ir jābūt saskaņā ar izmēriem, kas doti 7.1. tabulā.

7.1.   tabula

Minimālā Šarpi (ar V veida robojumu) trieciena enerģija

Parauga izmēri

Enerģija pie

Enerģija pie

–30 °C

–20 °C

mm

J

J (6)

10 × 10 (5)

11

27,5

10 × 9

10

25

10 × 8

9,5

24

10 × 7,5 (5)

9,5

24

10 × 7

9

22,5

10 × 6,7

8,5

21

10 × 6

8

20

10 × 5 (5)

7,5

19

10 × 4

7

17,5

10 × 3,5

6

15

10 × 3

6

15

10 × 2,5 (5)

5,5

14

| 3.5.2.6. | Alternatīva šai procedūrai ir mierīgā vai pusmierīgā tērauda izmantošana, par kuru jāsniedz piemērota specifikācija. Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995, Amd 1:2003. |
| --- | --- |

3.5.2.6.

Alternatīva šai procedūrai ir mierīgā vai pusmierīgā tērauda izmantošana, par kuru jāsniedz piemērota specifikācija. Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995, Amd 1:2003.

| 3.5.2.7. | Paraugiem ir jābūt gareniskiem, kas pirms veidošanas un metināšanas izmantošanai aizsargkonstrukcijās, ir ņemti no plakana materiāla, caurulēm vai profiliem. Paraugi no caurulēm un profiliem ir jāņem no tā sāna vidus, kuram ir lielākie izmēri, un tajos nedrīkst iekļaut metināto šuvi. |
| --- | --- |

3.5.2.7.

Paraugiem ir jābūt gareniskiem, kas pirms veidošanas un metināšanas izmantošanai aizsargkonstrukcijās, ir ņemti no plakana materiāla, caurulēm vai profiliem. Paraugi no caurulēm un profiliem ir jāņem no tā sāna vidus, kuram ir lielākie izmēri, un tajos nedrīkst iekļaut metināto šuvi.

3.6.   [Nepiemēro]

7.1.   attēls

Klīrensa zona

| 7.1.a   attēls


  Sānskats


  Griezums atskaites plaknē | 7.1.b   attēls


  Skats no aizmugures |
| --- | --- |

7.1.a   attēls

Sānskats

Griezums atskaites plaknē

Image

7.1.b   attēls

Skats no aizmugures

Image

7.1.c   attēls

Skats no augšas

Image

7.2.a   attēls

Klīrensa zona traktoriem ar grozāmu sēdekli: aizmugurē montēts preatpgāšanās stienis

Image

7.2.b   attēls

Klīrensa zona traktoriem ar grozāmu sēdekli: pārējie apgāšanās aizsargkonstrukciju veidi

Image

7.3.   attēls

Svārsta bloks un tā piekares ķēdes vai troses

Image

7.4.   attēls

Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no aizmugures)

Image

7.5.   attēls

Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no priekšas)

Image

7.6.   attēls

Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no sāniem)

Image

7.7.   attēls

Piemērs traktora spiediena stendam

Image

7.8.   attēls

Elastīgās deformācijas mērīšanas iekārtas paraugs

Image

7.9.   attēls

Spēka/deformācijas līkne

Pārslodzes tests nav vajadzīgs

Image

7.10.   attēls

Spēka/deformācijas līkne

Pārslodzes tests vajadzīgs

Image

7.11.   attēls

Spēka/deformācijas līkne

Pārslodzes tests ir jāturpina

Image

---

(1)  ESAO standarta kods lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru aizmugurē montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju oficiālai testēšanai.

1

(2)  Paplašinājuma testiem, lai pārbaudītu ziņojumus, kuros sākotnēji izmantots sēdekļa atskaites punkts (SAP), vajadzīgos aprēķinus veic, SIP vietā izmantojot SAP un izdarot skaidru norādi par SAP izmantošanu (sk. I pielikumu).

2

(3)  Piezīme lietotājiem: sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353, un attiecībā uz traktoru tas ir fiksēt punkts, kurš nekustas, kad sēdeklis tiek noregulēts stāvoklī, kas nav vidusstāvoklis. Klīrensa zonas noteikšanai sēdeklis ir jānoregulē visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī.” “

3

(4)  Paliekoša un elastīga deformācija, kas mērīta punktā, kad ir sasniegts vajadzīgais enerģijas līmenis.””

4

(5)  Norādīts vēlamais izmērs. Parauga izmērs nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru.

5

(6)  Vajadzīgā enerģija pie – 20 °C ir 2,5 reizes lielāka par lielumu, kas ir norādīts attiecībā uz – 30 °C. Citi faktori ietekmē trieciena enerģijas lielumu, t. i., apgāšanās virziens, tecēšanas spriegums, grauda orientācija un metināšana. Minētie faktori ir jāievēro, izvēloties un izmantojot tēraudu.

6

---

III PIELIKUMS

Grozījumi Direktīvā 86/415/EEK

Direktīvu 86/415/EEK groza šādi.

| 1. | II pielikumu groza šādi:






  a) | pielikuma 2.4.2.2.3. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “2.4.2.2.3. | Trīspunktu hidraulisko pacelšanas mehānismu darbina ar vadības ierīcēm, kas funkcionē pēc principa “turi nospiestu, lai darbotos” (hold-to-run principle);”; |
| --- | --- | --- | --- |

1.

II pielikumu groza šādi:

a)

pielikuma 2.4.2.2.3. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“2.4.2.2.3.

Trīspunktu hidraulisko pacelšanas mehānismu darbina ar vadības ierīcēm, kas funkcionē pēc principa “turi nospiestu, lai darbotos” (hold-to-run principle);”;

| b) | pievieno šādu 2.5. punktu:
  “2.5.   Jūgvārpstas vadības ierīce(-es)

  2.5.1.   Jānodrošina, lai motoru nevarētu iedarbināt, jūgvārpstai darbojoties.
  2.5.2.   Ārējās vadības ierīces







  2.5.2.1. | Vadības ierīcēm jābūt izvietotām tā, lai vadītājs tās varētu darbināt no vietas, kas nav bīstama. |
| --- | --- | --- |

b)

pievieno šādu 2.5. punktu:

“2.5.   Jūgvārpstas vadības ierīce(-es)

2.5.1.   Jānodrošina, lai motoru nevarētu iedarbināt, jūgvārpstai darbojoties.

2.5.2.   Ārējās vadības ierīces

2.5.2.1.

Vadības ierīcēm jābūt izvietotām tā, lai vadītājs tās varētu darbināt no vietas, kas nav bīstama.

| 2.5.2.2. | Vadības ierīcei(-ēm) jābūt projektētai(-ām) tā, lai novērstu tās(-o) nejaušu iedarbināšanu. |
| --- | --- |

2.5.2.2.

Vadības ierīcei(-ēm) jābūt projektētai(-ām) tā, lai novērstu tās(-o) nejaušu iedarbināšanu.

| 2.5.2.3. | Startera ierīcei jādarbojas atbilstīgi principam “turi nospiestu, lai darbotos”, proti, vadītājam vismaz trīs sekundes jādarbina ierīce. |
| --- | --- |

2.5.2.3.

Startera ierīcei jādarbojas atbilstīgi principam “turi nospiestu, lai darbotos”, proti, vadītājam vismaz trīs sekundes jādarbina ierīce.

| 2.5.2.4. | Pēc vadības ierīces(-ču) iedarbināšanas laika aizkave apzinātai ekspluatācijai nedrīkst būt ilgāka par vajadzīgo laiku, lai nostrādātu automātiskā ieslēgšanas/izslēgšanas sistēma. Ja šis aizkaves laiks ir pārsniegts, jūgvārpstai automātiski jāpārstāj darboties. |
| --- | --- |

2.5.2.4.

Pēc vadības ierīces(-ču) iedarbināšanas laika aizkave apzinātai ekspluatācijai nedrīkst būt ilgāka par vajadzīgo laiku, lai nostrādātu automātiskā ieslēgšanas/izslēgšanas sistēma. Ja šis aizkaves laiks ir pārsniegts, jūgvārpstai automātiski jāpārstāj darboties.

| 2.5.2.5. | Ir jānodrošina, lai jūgvārpstu vienmēr varētu izslēgt gan vadītāja kabīnē, gan ar ārējās(-o) saistītās(-o) vadības ierīces(-ču) palīdzību. Izslēgšanas ierīcei vienmēr jābūt ar iespēju atcelt jebkuru iepriekšēju darbību. |
| --- | --- |

2.5.2.5.

Ir jānodrošina, lai jūgvārpstu vienmēr varētu izslēgt gan vadītāja kabīnē, gan ar ārējās(-o) saistītās(-o) vadības ierīces(-ču) palīdzību. Izslēgšanas ierīcei vienmēr jābūt ar iespēju atcelt jebkuru iepriekšēju darbību.

| 2.5.2.6. | Mijiedarbība starp ārējo jūgvārpstas vadības ierīci un kabīnes jūgvārpstas vadības ierīci nav atļauta.” |
| --- | --- |

2.5.2.6.

Mijiedarbība starp ārējo jūgvārpstas vadības ierīci un kabīnes jūgvārpstas vadības ierīci nav atļauta.”

| 2. | III pielikumu groza šādi:






  — | simbolā Nr. 1 iekļauj “ISO 3767-1:1998 simbolu 8.18 drīkst izmantot kā alternatīvu”, |
| --- | --- | --- |

2.

III pielikumu groza šādi:

—

simbolā Nr. 1 iekļauj “ISO 3767-1:1998 simbolu 8.18 drīkst izmantot kā alternatīvu”,

| — | simbolā Nr. 3 iekļauj “ISO 3767-1:1998 simbolu 8.19 drīkst izmantot kā alternatīvu”, |
| --- | --- |

—

simbolā Nr. 3 iekļauj “ISO 3767-1:1998 simbolu 8.19 drīkst izmantot kā alternatīvu”,

| — | simbolā Nr. 6 iekļauj “ISO 3767-2:1991 simbolu 7.11 kopā ar ISO 3767-1:1998 simboliem 7.1 līdz 7.5 drīkst izmantot kā alternatīvu”, |
| --- | --- |

—

simbolā Nr. 6 iekļauj “ISO 3767-2:1991 simbolu 7.11 kopā ar ISO 3767-1:1998 simboliem 7.1 līdz 7.5 drīkst izmantot kā alternatīvu”,

| — | simbolā Nr. 7 iekļauj “ISO 3767-2:1991 simbolu 7.12 (jūgvārpstas attēls) kopā ar ISO 3767-1:1991 simboliem 7.1 līdz 7.5 drīkst izmantot kā alternatīvu”. |
| --- | --- |

—

simbolā Nr. 7 iekļauj “ISO 3767-2:1991 simbolu 7.12 (jūgvārpstas attēls) kopā ar ISO 3767-1:1991 simboliem 7.1 līdz 7.5 drīkst izmantot kā alternatīvu”.

---

IV PIELIKUMS

Grozījumi Direktīvā 87/402/EEK

Direktīvu 87/402/EEK groza šādi.

| 1. | Direktīvas I pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “1. | Piemēro ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 128 6. koda (1) 1. punktā noteiktās definīcijas un prasības, izņemot 1.1. punktu (“Lauksaimniecības un mežsaimniecības traktori”):
  “1.   Definīcijas

  1.1.   [Nepiemēro]
  1.2.   Apgāšanās aizsargkonstrukcija (ROPS)

  “Apgāšanās aizsargkonstrukcija” (drošības kabīne vai karkass), turpmāk –“aizsargkonstrukcija”, ir tāda konstrukcija uz traktora, kuras galvenais mērķis ir novērst vai ierobežot vadītāja apdraudējumu, ko izraisa traktora apgāšanās, parastas lietošanas laikā.
  Apgāšanās aizsargkonstrukcijā ir brīva telpa klīrensa zonai, kura ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju sēdus stāvoklī, vai nu konstrukcijas aizsargrāmī, vai arī telpā, kas ir ierobežota ar vairākām taisnēm, kas no struktūras ārējām malām savienotas ar kādu traktora daļu, kura var saskarties ar līdzenu pamatu, un kas atbalsta traktoru šajā stāvoklī, ja traktors apgāžas.
  1.3.   Sliede

  1.3.1.   Provizoriska definīcija: riteņa vidusplakne

  Riteņa vidusplakne atrodas vienādā attālumā no abām plaknēm, un to ārējās malas ir disku diametrs.
  1.3.2.   Sliedes definīcija

  Riteņu ass vertikālā plakne šķērso to vidusplakni gareniski taisnei, kura noteiktā punktā savienojas ar balsta virsmu. Ja A un B ir divi punkti, kas šādi definēti riteņiem vienā traktora asī, tad sliedes platums ir attālums starp A un B. Tādējādi sliedi var definēt gan priekšējiem, gan aizmugurējiem riteņiem. Dubultriteņiem sliede ir attālums starp divām plaknēm, no kurām abas ir riteņu vidusplaknes.
  1.3.3.   Papildu definīcija: traktora vidusplakne

  A un B punkta galējās pozīcijas traktora aizmugurējai asij ir maksimālā iespējamā vērtība sliedei. Vertikālā plakne, kura ir taisnā leņķī pret AB līniju tās centrālajā punktā, ir traktora vidusplakne.
  1.4.   Garenbāze

  Garenbāze ir attālums starp vertikālajām plaknēm, kas šķērso divas līnijas AB, kā definēts iepriekš; attiecīgi viena priekšējiem un viena aizmugurējiem riteņiem.
  1.5.   Sēdekļa atskaites punkta noteikšana. Sēdekļa uzstādīšana un noregulēšana testam

  1.5.1.   Sēdekļa indeksa punkts (SIP)
   (2)

  Sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353:1995.
  1.5.2.   Sēdekļa uzstādīšana un noregulēšana testam







  1.5.2.1. | Ja atzveltnes un sēdekļa plāksnes slīpums ir regulējams, to noregulē tā, lai indeksa punkts būtu visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī. |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Direktīvas I pielikuma 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“1.

Piemēro ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 128 6. koda (1) 1. punktā noteiktās definīcijas un prasības, izņemot 1.1. punktu (“Lauksaimniecības un mežsaimniecības traktori”):

“1.   Definīcijas

1.1.   [Nepiemēro]

1.2.   Apgāšanās aizsargkonstrukcija (ROPS)

“Apgāšanās aizsargkonstrukcija” (drošības kabīne vai karkass), turpmāk –“aizsargkonstrukcija”, ir tāda konstrukcija uz traktora, kuras galvenais mērķis ir novērst vai ierobežot vadītāja apdraudējumu, ko izraisa traktora apgāšanās, parastas lietošanas laikā.

Apgāšanās aizsargkonstrukcijā ir brīva telpa klīrensa zonai, kura ir pietiekami liela, lai aizsargātu vadītāju sēdus stāvoklī, vai nu konstrukcijas aizsargrāmī, vai arī telpā, kas ir ierobežota ar vairākām taisnēm, kas no struktūras ārējām malām savienotas ar kādu traktora daļu, kura var saskarties ar līdzenu pamatu, un kas atbalsta traktoru šajā stāvoklī, ja traktors apgāžas.

1.3.   Sliede

1.3.1.   Provizoriska definīcija: riteņa vidusplakne

Riteņa vidusplakne atrodas vienādā attālumā no abām plaknēm, un to ārējās malas ir disku diametrs.

1.3.2.   Sliedes definīcija

Riteņu ass vertikālā plakne šķērso to vidusplakni gareniski taisnei, kura noteiktā punktā savienojas ar balsta virsmu. Ja A un B ir divi punkti, kas šādi definēti riteņiem vienā traktora asī, tad sliedes platums ir attālums starp A un B. Tādējādi sliedi var definēt gan priekšējiem, gan aizmugurējiem riteņiem. Dubultriteņiem sliede ir attālums starp divām plaknēm, no kurām abas ir riteņu vidusplaknes.

1.3.3.   Papildu definīcija: traktora vidusplakne

A un B punkta galējās pozīcijas traktora aizmugurējai asij ir maksimālā iespējamā vērtība sliedei. Vertikālā plakne, kura ir taisnā leņķī pret AB līniju tās centrālajā punktā, ir traktora vidusplakne.

1.4.   Garenbāze

Garenbāze ir attālums starp vertikālajām plaknēm, kas šķērso divas līnijas AB, kā definēts iepriekš; attiecīgi viena priekšējiem un viena aizmugurējiem riteņiem.

1.5.   Sēdekļa atskaites punkta noteikšana. Sēdekļa uzstādīšana un noregulēšana testam

1.5.1.   Sēdekļa indeksa punkts (SIP)
   (2)

Sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353:1995.

1.5.2.   Sēdekļa uzstādīšana un noregulēšana testam

1.5.2.1.

Ja atzveltnes un sēdekļa plāksnes slīpums ir regulējams, to noregulē tā, lai indeksa punkts būtu visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī.

| 1.5.2.2. | Ja sēdeklim ir atsperes, tad tās jānobloķē pusgājienā, ja vien tas nav pretrunā norādījumiem, ko skaidri formulējis ražotājs. |
| --- | --- |

1.5.2.2.

Ja sēdeklim ir atsperes, tad tās jānobloķē pusgājienā, ja vien tas nav pretrunā norādījumiem, ko skaidri formulējis ražotājs.

| 1.5.2.3. | Ja sēdekļa stāvoklis ir regulējams tikai gareniski un vertikāli, indeksa punktu šķērsojošā gareniskā ass ir paralēla caur stūresrata centru ejošajai traktora vertikālajai gareniskai plaknei un tā neatrodas tālāk par 100 mm no šīs plaknes. |
| --- | --- |

1.5.2.3.

Ja sēdekļa stāvoklis ir regulējams tikai gareniski un vertikāli, indeksa punktu šķērsojošā gareniskā ass ir paralēla caur stūresrata centru ejošajai traktora vertikālajai gareniskai plaknei un tā neatrodas tālāk par 100 mm no šīs plaknes.

1.6.   Klīrensa zona

1.6.1.   Vertikālā atskaites plakne un līnija

Klīrensa zonu (6.1. attēls II pielikumā) nosaka pēc vertikālās atskaites plaknes un atskaites līnijas.

| 1.6.1.1. | Atskaites plakne ir vertikāla plakne, parasti gareniski pret traktoru, kas šķērso sēdekļa atskaites punktu un stūresrata centru. Parasti atskaites plakne tiek savienota ar traktora garenisko vidusplakni. Pieņem, ka minētā atskaites plakne ar sēdekli un stūresratu noslodzes laikā pārvietojas horizontāli, bet paliek perpendikulāra pret traktora vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas grīdu. |
| --- | --- |

1.6.1.1.

Atskaites plakne ir vertikāla plakne, parasti gareniski pret traktoru, kas šķērso sēdekļa atskaites punktu un stūresrata centru. Parasti atskaites plakne tiek savienota ar traktora garenisko vidusplakni. Pieņem, ka minētā atskaites plakne ar sēdekli un stūresratu noslodzes laikā pārvietojas horizontāli, bet paliek perpendikulāra pret traktora vai apgāšanās aizsargkonstrukcijas grīdu.

| 1.6.1.2. | Atskaites līnija ir līnija atskaites plaknē, kas iet caur punktu, kas atrodas 140 + ah uz aizmuguri un 90 – av zem sēdekļa indeksa punkta, kā arī caur pirmo punktu uz stūresrata malas, kuru tā šķērso, kad novietota horizontāli. |
| --- | --- |

1.6.1.2.

Atskaites līnija ir līnija atskaites plaknē, kas iet caur punktu, kas atrodas 140 + ah uz aizmuguri un 90 – av zem sēdekļa indeksa punkta, kā arī caur pirmo punktu uz stūresrata malas, kuru tā šķērso, kad novietota horizontāli.

1.6.2.   Klīrensa zonas noteikšana traktoriem ar negrozāmu sēdekli

Klīrensa zona traktoriem ar negrozāmu sēdekli ir noteikta turpmāk 1.6.2.1. līdz 1.6.2.11. punktā, un, ja traktors ir uz horizontālas virsmas un regulējams sēdeklis ir noregulēts visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī (3) un regulējams stūresrats ir noregulēts normālas vadīšanas stāvoklī sēdus, tad telpu ierobežo šādas plaknes:

| 1.6.2.1. | divas vertikālas plaknes 250 mm uz katru pusi no atskaites plaknes; šīs vertikālās plaknes stiepjas 300 mm uz augšu no turpmāk 1.6.2.8. punktā minētās plaknes un gareniski vismaz 550 mm priekšā vertikālajai plaknei perpendikulāri atskaites plaknei, šķērsojot (210 – ah) mm priekšā sēdekļa atskaites punktam; |
| --- | --- |

1.6.2.1.

divas vertikālas plaknes 250 mm uz katru pusi no atskaites plaknes; šīs vertikālās plaknes stiepjas 300 mm uz augšu no turpmāk 1.6.2.8. punktā minētās plaknes un gareniski vismaz 550 mm priekšā vertikālajai plaknei perpendikulāri atskaites plaknei, šķērsojot (210 – ah) mm priekšā sēdekļa atskaites punktam;

| 1.6.2.2. | divas vertikālas plaknes 200 mm uz katru pusi no atskaites plaknes; šīs vertikālās plaknes stiepjas 300 mm uz augšu no turpmāk 1.6.2.8. noteiktās plaknes un gareniski no virsmas, kas noteikta turpmāk 1.6.2.11. punktā līdz vertikālajai plaknei perpendikulāri atskaites plaknei, šķērsojot (210 – ah) mm priekšā sēdekļa atskaites punktam; |
| --- | --- |

1.6.2.2.

divas vertikālas plaknes 200 mm uz katru pusi no atskaites plaknes; šīs vertikālās plaknes stiepjas 300 mm uz augšu no turpmāk 1.6.2.8. noteiktās plaknes un gareniski no virsmas, kas noteikta turpmāk 1.6.2.11. punktā līdz vertikālajai plaknei perpendikulāri atskaites plaknei, šķērsojot (210 – ah) mm priekšā sēdekļa atskaites punktam;

| 1.6.2.3. | slīpa plakne, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ir paralēla atskaites līnijai un atrodas 400 mm virs tās, stiepjoties atpakaļ līdz punktam, kur tā krusto vertikālo plakni, kura ir perpendikulāra atskaites plaknei un iet atpakaļ caur punktu (140 + ah) mm attālumā no sēdekļa indeksa punkta; |
| --- | --- |

1.6.2.3.

slīpa plakne, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ir paralēla atskaites līnijai un atrodas 400 mm virs tās, stiepjoties atpakaļ līdz punktam, kur tā krusto vertikālo plakni, kura ir perpendikulāra atskaites plaknei un iet atpakaļ caur punktu (140 + ah) mm attālumā no sēdekļa indeksa punkta;

| 1.6.2.4. | slīpa plakne, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un savienojas ar iepriekš 1.6.2.3. punktā noteikto plakni virs tās tālākās aizmugurējās malas un balstās pret sēdekļa atzveltnes augstāko punktu; |
| --- | --- |

1.6.2.4.

slīpa plakne, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei un savienojas ar iepriekš 1.6.2.3. punktā noteikto plakni virs tās tālākās aizmugurējās malas un balstās pret sēdekļa atzveltnes augstāko punktu;

| 1.6.2.5. | vertikāla plakne, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, kura stiepjas vismaz 40 mm uz priekšu no stūresrata un vismaz 760 – ah mm uz priekšu no sēdekļa indeksa punkta; |
| --- | --- |

1.6.2.5.

vertikāla plakne, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, kura stiepjas vismaz 40 mm uz priekšu no stūresrata un vismaz 760 – ah mm uz priekšu no sēdekļa indeksa punkta;

| 1.6.2.6. | cilindriska virsma ar asi, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 150 mm rādiusu, kas ir tangenciāls iepriekš 1.6.2.3 un 1.6.2.5. punktā noteiktajām plaknēm; |
| --- | --- |

1.6.2.6.

cilindriska virsma ar asi, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, ar 150 mm rādiusu, kas ir tangenciāls iepriekš 1.6.2.3 un 1.6.2.5. punktā noteiktajām plaknēm;

| 1.6.2.7. | divas paralēlas slīpas plaknes, kas iet caur iepriekš 1.6.2.1. punktā noteikto plakņu augšējām malām, kurām slīpā plakne atrodas malā, kurai piemēro triecienu, ne tuvāk kā 100 mm no atskaites plaknes virs klīrensa zonas; |
| --- | --- |

1.6.2.7.

divas paralēlas slīpas plaknes, kas iet caur iepriekš 1.6.2.1. punktā noteikto plakņu augšējām malām, kurām slīpā plakne atrodas malā, kurai piemēro triecienu, ne tuvāk kā 100 mm no atskaites plaknes virs klīrensa zonas;

| 1.6.2.8. | horizontālā plakne, kura šķērso punktu 90 – av zem sēdekļa indeksa punkta; |
| --- | --- |

1.6.2.8.

horizontālā plakne, kura šķērso punktu 90 – av zem sēdekļa indeksa punkta;

| 1.6.2.9. | divas daļas vertikālajā plaknē, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, kura iet 210 – ah mm priekšā no sēdekļa indeksa punkta, abām šīm plaknes daļām attiecīgi savienojot iepriekš 1.6.2.1. punktā noteikto plakņu galējās aizmugurējās robežas ar iepriekš 1.6.2.2. punktā noteikto plakņu galējām priekšējām robežām; |
| --- | --- |

1.6.2.9.

divas daļas vertikālajā plaknē, kas ir perpendikulāra atskaites plaknei, kura iet 210 – ah mm priekšā no sēdekļa indeksa punkta, abām šīm plaknes daļām attiecīgi savienojot iepriekš 1.6.2.1. punktā noteikto plakņu galējās aizmugurējās robežas ar iepriekš 1.6.2.2. punktā noteikto plakņu galējām priekšējām robežām;

| 1.6.2.10. | divas daļas horizontālajā plaknē, kas iet 300 mm virs iepriekš 1.6.2.8. punktā noteiktās plaknes, abām šīm plaknes daļām attiecīgi savienojot vertikālo iepriekš 1.6.2.2. punktā definēto plakņu augstākās robežas ar iepriekš 1.6.2.7. punktā noteikto slīpo plakņu zemākajām robežām; |
| --- | --- |

1.6.2.10.

divas daļas horizontālajā plaknē, kas iet 300 mm virs iepriekš 1.6.2.8. punktā noteiktās plaknes, abām šīm plaknes daļām attiecīgi savienojot vertikālo iepriekš 1.6.2.2. punktā definēto plakņu augstākās robežas ar iepriekš 1.6.2.7. punktā noteikto slīpo plakņu zemākajām robežām;

| 1.6.2.11. | virsma, kura vajadzības gadījumā ir liekta un kuras veidojošā līnija ir perpendikulāra atskaites plaknei un balstās pret sēdekļa atzveltnes aizmuguri. |
| --- | --- |

1.6.2.11.

virsma, kura vajadzības gadījumā ir liekta un kuras veidojošā līnija ir perpendikulāra atskaites plaknei un balstās pret sēdekļa atzveltnes aizmuguri.

1.6.3.   Klīrensa zonas noteikšana traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) brīvā telpa ir zona, kurā ir divas klīrensa zonas, kuras nosaka divi dažādi stūresrata un sēdekļa stāvokļi.

1.6.4.   Papildu sēdekļi

| 1.6.4.1. | Ja traktoru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testos izmanto to brīvo telpu, kurā ietverti sēdekļu indeksa punkti visos iespējamos stāvokļos. Aizsargkonstrukcija nedrīkst būt daļa no lielākas klīrensa zonas, kurā aplūkoti dažādi minētie sēdekļu indeksa punkti. |
| --- | --- |

1.6.4.1.

Ja traktoru var aprīkot ar papildu sēdekļiem, testos izmanto to brīvo telpu, kurā ietverti sēdekļu indeksa punkti visos iespējamos stāvokļos. Aizsargkonstrukcija nedrīkst būt daļa no lielākas klīrensa zonas, kurā aplūkoti dažādi minētie sēdekļu indeksa punkti.

| 1.6.4.2. | Ja pēc testa tiek piedāvāts jauns sēdekļa stāvoklis, ir jānosaka, vai klīrensa zona apkārt jaunajam SIP atrodas iepriekš noteiktajā zonā. Ja tā neatrodas iepriekš noteiktajā zonā, ir jāveic jauns tests. |
| --- | --- |

1.6.4.2.

Ja pēc testa tiek piedāvāts jauns sēdekļa stāvoklis, ir jānosaka, vai klīrensa zona apkārt jaunajam SIP atrodas iepriekš noteiktajā zonā. Ja tā neatrodas iepriekš noteiktajā zonā, ir jāveic jauns tests.

1.7.   Pieļaujamās pielaides mērījumos

| Lineārie izmēri | : | ± 3 mm |
| --- | --- | --- |
| izņemot | : | — | : | riepu deformācija | : | ± 1 mm |
| — | : | konstrukcijas deformācija horizontālo noslodžu laikā | : | ± 1 mm |
| — | : | svārsta bloka kritiena augstums | : | ± 1 mm |

Lineārie izmēri

:

± 3 mm

izņemot

:

—

:

riepu deformācija

:

± 1 mm

—

:

konstrukcijas deformācija horizontālo noslodžu laikā

:

± 1 mm

—

:

svārsta bloka kritiena augstums

:

± 1 mm

masas

:

± 1 %

spēks

:

± 2 %

leņķi

:

± 2°

1.8.   Simboli

| ah | (mm) | Puse no horizontālā sēdekļa novietojuma |
| --- | --- | --- |
| av | (mm) | Puse no vertikālā sēdekļa novietojuma |
| B | (mm) | Minimālais kopējais traktora platums |
| Bb | (mm) | Aizsargkonstrukcijas maksimālais ārējais platums |
| D | (mm) | Konstrukcijas deformācija trieciena punktā (dinamiskajā testā) vai slodzes piemērošanas punktā un tās piemērošanas virzienā (statiskajā testā) |
| D′ | (mm) | Konstrukcijas deformācija aprēķinātai vajadzīgai enerģijai |
| Ea | (J) | Deformācijas enerģija, kas uzņemta brīdī, kad slodze ir noņemta. Zona F-D līknē |
| Ei | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija. Zona zem F-D līknes |
| E′i | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija pēc papildu noslodzes piemērošanas pēc plaisas vai plīsuma |
| E′′i | (J) | Uzņemtā deformācijas enerģija pārslodzes testā gadījumā, kad slodze tiek noņemta pirms šīs pārslodzes testa uzsākšanas. Zona zem F-D līknes |
| Eil | (J) | Enerģijas pievade, kāda jāuzņem gareniskās noslodzes piemērošanas laikā |
| Eis | (J) | Enerģijas pievade, kāda jāuzņem sānu noslodzes piemērošanas laikā |
| F | (N) | Statiskais slodzes spēks |
| F′ | (N) | Slodzes spēks vajadzīgai aprēķinātai enerģijai, kas atbilst E'i |
| F-D | | Spēka/novirzes diagramma |
| Fi | (N) | Spēks, ko piemēro aizmugurējai cietai armatūrai |
| Fmax | (N) | Maksimālais statiskās slodzes spēks slogošanas laikā, izņemot pārslogošanu |
| Fv | (N) | Vertikālais spiediena spēks |
| H | (mm) | Svārsta bloka kritiena augstums (dinamiskie testi) |
| H′ | (mm) | Svārsta bloka kritiena augstums papildu testiem (dinamiskie testi) |
| I | (kg.m2) | Traktora atskaites inerces moments aizmugurējo riteņu centra līnijā neatkarīgi no minēto aizmugurējo riteņu masas |
| L | (mm) | Traktora atskaites garenbāze |
| M | (kg) | Traktora atskaites masa izturības testos, kā noteikts II pielikuma 3.2.1.4. punktā |

ah

(mm)

Puse no horizontālā sēdekļa novietojuma

av

(mm)

Puse no vertikālā sēdekļa novietojuma

B

(mm)

Minimālais kopējais traktora platums

Bb

(mm)

Aizsargkonstrukcijas maksimālais ārējais platums

D

(mm)

Konstrukcijas deformācija trieciena punktā (dinamiskajā testā) vai slodzes piemērošanas punktā un tās piemērošanas virzienā (statiskajā testā)

D′

(mm)

Konstrukcijas deformācija aprēķinātai vajadzīgai enerģijai

Ea

(J)

Deformācijas enerģija, kas uzņemta brīdī, kad slodze ir noņemta. Zona F-D līknē

Ei

(J)

Uzņemtā deformācijas enerģija. Zona zem F-D līknes

E′i

(J)

Uzņemtā deformācijas enerģija pēc papildu noslodzes piemērošanas pēc plaisas vai plīsuma

E′′i

(J)

Uzņemtā deformācijas enerģija pārslodzes testā gadījumā, kad slodze tiek noņemta pirms šīs pārslodzes testa uzsākšanas. Zona zem F-D līknes

Eil

(J)

Enerģijas pievade, kāda jāuzņem gareniskās noslodzes piemērošanas laikā

Eis

(J)

Enerģijas pievade, kāda jāuzņem sānu noslodzes piemērošanas laikā

F

(N)

Statiskais slodzes spēks

F′

(N)

Slodzes spēks vajadzīgai aprēķinātai enerģijai, kas atbilst E'i

F-D

Spēka/novirzes diagramma

Fi

(N)

Spēks, ko piemēro aizmugurējai cietai armatūrai

Fmax

(N)

Maksimālais statiskās slodzes spēks slogošanas laikā, izņemot pārslogošanu

Fv

(N)

Vertikālais spiediena spēks

H

(mm)

Svārsta bloka kritiena augstums (dinamiskie testi)

H′

(mm)

Svārsta bloka kritiena augstums papildu testiem (dinamiskie testi)

I

(kg.m2)

Traktora atskaites inerces moments aizmugurējo riteņu centra līnijā neatkarīgi no minēto aizmugurējo riteņu masas

L

(mm)

Traktora atskaites garenbāze

M

(kg)

Traktora atskaites masa izturības testos, kā noteikts II pielikuma 3.2.1.4. punktā

| 2. | II pielikumu aizstāj ar šādu tekstu:

  “II PIELIKUMS

  Tehniskās prasības

  Lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru vadītāja sēdekļa priekšā piestiprinātu apgāšanās aizsargkonstrukciju EK tipa apstiprinājumam piemēro tehniskās prasības, kas noteiktas ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 1286. koda (4) 3. punktā, izņemot 3.2.4. punktu (“Testa ziņojumi”), 3.4.1. punktu (“Administratīvie attiecinājumi”), 3.5. punktu (“Marķējums”) un 3.7. punktu (“Drošības jostu stiprinājumu efektivitāte”); to formulējums ir šāds:

  “3.   NOTEIKUMI UN NORĀDĪJUMI
  3.1.   Priekšnosacījumi izturības testiem

  3.1.1.   Divu iepriekšējo testu veikšana

  Aizsargkonstrukciju drīkst pakļaut izturības testiem tikai gadījumā, ja abi testi – sānu stabilitātes un nepastāvīgas gāšanās tests – ir bijuši apmierinoši (sk. norises diagrammu (6.3. attēls)).
  3.1.2.   Sagatavošanās iepriekšējiem testiem







  3.1.2.1. | Traktoram jābūt aprīkotam ar aizsargkonstrukciju tās drošības stāvoklī. |
| --- | --- | --- |

2.

II pielikumu aizstāj ar šādu tekstu:

“II PIELIKUMS

Tehniskās prasības

Lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru vadītāja sēdekļa priekšā piestiprinātu apgāšanās aizsargkonstrukciju EK tipa apstiprinājumam piemēro tehniskās prasības, kas noteiktas ESAO 2008. gada oktobra Lēmuma C(2008) 1286. koda (4) 3. punktā, izņemot 3.2.4. punktu (“Testa ziņojumi”), 3.4.1. punktu (“Administratīvie attiecinājumi”), 3.5. punktu (“Marķējums”) un 3.7. punktu (“Drošības jostu stiprinājumu efektivitāte”); to formulējums ir šāds:

“3.   NOTEIKUMI UN NORĀDĪJUMI

3.1.   Priekšnosacījumi izturības testiem

3.1.1.   Divu iepriekšējo testu veikšana

Aizsargkonstrukciju drīkst pakļaut izturības testiem tikai gadījumā, ja abi testi – sānu stabilitātes un nepastāvīgas gāšanās tests – ir bijuši apmierinoši (sk. norises diagrammu (6.3. attēls)).

3.1.2.   Sagatavošanās iepriekšējiem testiem

3.1.2.1.

Traktoram jābūt aprīkotam ar aizsargkonstrukciju tās drošības stāvoklī.

| 3.1.2.2. | Traktoram jābūt aprīkotam ar riepām, kurām ir vislielākais ražotāja norādītais diametrs un vismazākais šķērsgriezums šāda diametra riepām. Riepas nedrīkst būt balansētas ar šķidrumu, un tām jābūt piepumpētām līdz tādam spiedienam, kāds ir piemērots darbam laukos. |
| --- | --- |

3.1.2.2.

Traktoram jābūt aprīkotam ar riepām, kurām ir vislielākais ražotāja norādītais diametrs un vismazākais šķērsgriezums šāda diametra riepām. Riepas nedrīkst būt balansētas ar šķidrumu, un tām jābūt piepumpētām līdz tādam spiedienam, kāds ir piemērots darbam laukos.

| 3.1.2.3. | Aizmugurējiem riteņiem jābūt noregulētiem uz vismazāko riteņu platumu; priekšējiem riteņiem jābūt noregulētiem, cik tuvu iespējams tam pašam attālumam starp riteņiem. Ja ir iespējami divi priekšējo riteņu stāvokļi, kuri vienādi atšķiras no aizmugurējo riteņu šaurākā stāvokļa, jāizvēlas platākais priekšējo riteņu stāvoklis. |
| --- | --- |

3.1.2.3.

Aizmugurējiem riteņiem jābūt noregulētiem uz vismazāko riteņu platumu; priekšējiem riteņiem jābūt noregulētiem, cik tuvu iespējams tam pašam attālumam starp riteņiem. Ja ir iespējami divi priekšējo riteņu stāvokļi, kuri vienādi atšķiras no aizmugurējo riteņu šaurākā stāvokļa, jāizvēlas platākais priekšējo riteņu stāvoklis.

| 3.1.2.4. | Visām traktora tvertnēm jābūt uzpildītām vai šķidrumiem jābūt aizvietotiem ar līdzvērtīgu masu atbilstīgajā stāvoklī. |
| --- | --- |

3.1.2.4.

Visām traktora tvertnēm jābūt uzpildītām vai šķidrumiem jābūt aizvietotiem ar līdzvērtīgu masu atbilstīgajā stāvoklī.

| 3.1.2.5. | Visi stiprinājumi, kurus izmanto sērijveida ražošanā, ir jānostiprina parastā stāvoklī pie traktora. |
| --- | --- |

3.1.2.5.

Visi stiprinājumi, kurus izmanto sērijveida ražošanā, ir jānostiprina parastā stāvoklī pie traktora.

3.1.3.   Sānu stabilitātes tests

| 3.1.3.1. | Traktors, kas sagatavots, kā aprakstīts iepriekš, ir novietots uz horizontālas plaknes tā, lai traktora priekšējās ass griezes punkts vai, ja tas ir traktors ar šarnīrsavienojumu, horizontālais griezes punkts starp abām asīm varētu brīvi kustēties. |
| --- | --- |

3.1.3.1.

Traktors, kas sagatavots, kā aprakstīts iepriekš, ir novietots uz horizontālas plaknes tā, lai traktora priekšējās ass griezes punkts vai, ja tas ir traktors ar šarnīrsavienojumu, horizontālais griezes punkts starp abām asīm varētu brīvi kustēties.

| 3.1.3.2. | Izmantojot domkratu vai pacēlāju, sašķiebj to traktora daļu, kas nekustīgi savienota ar asi, kura tur vairāk nekā 50 % no traktora svara, vienlaikus nepārtraukti mērot slīpuma leņķi. Šim leņķim jābūt vismaz 38° brīdī, kad traktors atrodas labilā līdzsvara stāvoklī, riteņiem skaroties pie zemes. Vienreiz veic testu, stūresratu izgriežot līdz galam pa kreisi, un vienreiz – stūresratu izgriežot līdz galam pa labi. |
| --- | --- |

3.1.3.2.

Izmantojot domkratu vai pacēlāju, sašķiebj to traktora daļu, kas nekustīgi savienota ar asi, kura tur vairāk nekā 50 % no traktora svara, vienlaikus nepārtraukti mērot slīpuma leņķi. Šim leņķim jābūt vismaz 38° brīdī, kad traktors atrodas labilā līdzsvara stāvoklī, riteņiem skaroties pie zemes. Vienreiz veic testu, stūresratu izgriežot līdz galam pa kreisi, un vienreiz – stūresratu izgriežot līdz galam pa labi.

3.1.4.   Nepastāvīgas gāšanās tests

3.1.4.1   Vispārīgas piezīmes

Šis tests ir paredzēts, lai pārbaudītu, vai konstrukcija, kas ierīkota traktorā vadītāja aizsardzībai, var apmierinoši atturēt traktora nepārtrauktu kūleņošanu, tam sāniski gāžoties uz nogāzes ar slīpuma koeficientu 1 no 1,5 (6.4. attēls).

Pierādīt nepastāvīgu gāšanos var saskaņā ar vienu no divām metodēm, kas noteiktas 3.1.4.2. un 3.1.4.3. punktā.

3.1.4.2   Nepastāvīgas gāšanās īpašību demonstrēšana, izmantojot apgāšanas testu

| 3.1.4.2.1. | Apgāšanas tests jāveic uz testa nogāzes, kas ir vismaz četrus metrus gara (sk. 6.4. attēlu). Virsmai jābūt nosegtai ar 18 cm biezu tāda materiāla kārtu, kura konusveida iespiešanās indekss, mērot saskaņā ar standartu ASAE S313.3 FEB1999 un ASAE EP542 FEB1999 attiecībā uz konusveida penetrometeru, ir:
  A = 235 ± 20
  vai
  B = 335 ± 20 |
| --- | --- |

3.1.4.2.1.

Apgāšanas tests jāveic uz testa nogāzes, kas ir vismaz četrus metrus gara (sk. 6.4. attēlu). Virsmai jābūt nosegtai ar 18 cm biezu tāda materiāla kārtu, kura konusveida iespiešanās indekss, mērot saskaņā ar standartu ASAE S313.3 FEB1999 un ASAE EP542 FEB1999 attiecībā uz konusveida penetrometeru, ir:

A = 235 ± 20

vai

B = 335 ± 20

| 3.1.4.2.2. | Traktoru (kas sagatavots, kā minēts 3.1.2. punktā) sāniski sašķiebj ar nulles sākuma ātrumu. Šim nolūkam to novieto uz testa nogāzes sākuma tādā veidā, lai riteņi, kas atrodas nogāzes apakšējā pusē, balstītos uz nogāzes un traktora vidējā plakne būtu paralēla kontūrlīnijām. Pēc tam, kad traktors ir uzdūries testa nogāzes virsmai, tas var pacelties no virsmas, apgriežoties ap aizsargkonstrukcijas augšējo stūri, bet neapgāžoties. Tam jānokrīt atpakaļ uz pusi, kura pirmā pacēlās. |
| --- | --- |

3.1.4.2.2.

Traktoru (kas sagatavots, kā minēts 3.1.2. punktā) sāniski sašķiebj ar nulles sākuma ātrumu. Šim nolūkam to novieto uz testa nogāzes sākuma tādā veidā, lai riteņi, kas atrodas nogāzes apakšējā pusē, balstītos uz nogāzes un traktora vidējā plakne būtu paralēla kontūrlīnijām. Pēc tam, kad traktors ir uzdūries testa nogāzes virsmai, tas var pacelties no virsmas, apgriežoties ap aizsargkonstrukcijas augšējo stūri, bet neapgāžoties. Tam jānokrīt atpakaļ uz pusi, kura pirmā pacēlās.

3.1.4.3   Nepastāvīgas gāšanās demonstrēšana ar aprēķiniem

| 3.1.4.3.1 | Lai pārbaudītu nepastāvīgas gāšanās īpašības ar aprēķinu palīdzību, jānoskaidro šādi traktoram raksturīgie dati (sk. 6.5. attēlu):







  B0 | (m) | Aizmugurējās riepas platums |
| --- | --- | --- | --- |
| B6 | (m) | Aizsargkonstrukcijas platums starp labo un kreiso trieciena punktu |
| B7 | (m) | Motora pārsega platums |
| D0 | (rad) | Priekšējās ass svārstību leņķis (no nulles stāvokļa līdz gājiena beigām) |
| D2 | (m) | Priekšējo riepu augstums pie pilnas slodzes uz asi |
| D3 | (m) | Aizmugurējo riepu augstums pie pilnas slodzes uz asi |
| H0 | (m) | Priekšējās ass griezes punkta augstums |
| H1 | (m) | Smaguma centra augstums |
| H6 | (m) | Augstums trieciena punktā |
| H7 | (m) | Motora pārsega augstums |
| L2 | (m) | Horizontālais attālums starp smaguma centru un priekšējo asi |
| L3 | (m) | Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizmugurējo asi |
| L6 | (m) | Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizsargkonstrukcijas priekšējo krustošanās punktu (pirms tā lietojama mīnusa zīme, ja šis punkts atrodas priekšā gravitācijas centra plaknei) |
| L7 | (m) | Horizontālais attālums starp gravitācijas centru un motora pārsega priekšējo stūri |
| Mc | (kg) | Traktora masa, ko izmanto aprēķinos |
| Q | (kgm2) | Inerces moments ap garenisko asi caur smaguma centru |
| S | (m) | Aizmugurējās sliedes platums |

3.1.4.3.1

Lai pārbaudītu nepastāvīgas gāšanās īpašības ar aprēķinu palīdzību, jānoskaidro šādi traktoram raksturīgie dati (sk. 6.5. attēlu):

B0

(m)

Aizmugurējās riepas platums

B6

(m)

Aizsargkonstrukcijas platums starp labo un kreiso trieciena punktu

B7

(m)

Motora pārsega platums

D0

(rad)

Priekšējās ass svārstību leņķis (no nulles stāvokļa līdz gājiena beigām)

D2

(m)

Priekšējo riepu augstums pie pilnas slodzes uz asi

D3

(m)

Aizmugurējo riepu augstums pie pilnas slodzes uz asi

H0

(m)

Priekšējās ass griezes punkta augstums

H1

(m)

Smaguma centra augstums

H6

(m)

Augstums trieciena punktā

H7

(m)

Motora pārsega augstums

L2

(m)

Horizontālais attālums starp smaguma centru un priekšējo asi

L3

(m)

Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizmugurējo asi

L6

(m)

Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizsargkonstrukcijas priekšējo krustošanās punktu (pirms tā lietojama mīnusa zīme, ja šis punkts atrodas priekšā gravitācijas centra plaknei)

L7

(m)

Horizontālais attālums starp gravitācijas centru un motora pārsega priekšējo stūri

Mc

(kg)

Traktora masa, ko izmanto aprēķinos

Q

(kgm2)

Inerces moments ap garenisko asi caur smaguma centru

S

(m)

Aizmugurējās sliedes platums

Sliedes (S) un riepu platuma (B0) summai jābūt lielākai par aizsargkonstrukcijas platumu B6.

| 3.1.4.3.2 | Aprēķinu veikšanai var pieņemt šādus vienkāršojumus:






  3.1.4.3.2.1. | stacionārs traktors apgāžas uz nogāzes ar slīpuma koeficientu 1/1,5 ar nobalansētu priekšējo asi, ja smaguma centrs atrodas vertikāli virs rotācijas ass; |
| --- | --- | --- |

3.1.4.3.2

Aprēķinu veikšanai var pieņemt šādus vienkāršojumus:

3.1.4.3.2.1.

stacionārs traktors apgāžas uz nogāzes ar slīpuma koeficientu 1/1,5 ar nobalansētu priekšējo asi, ja smaguma centrs atrodas vertikāli virs rotācijas ass;

| 3.1.4.3.2.2. | rotācijas ass ir paralēla traktora gareniskajai asij un iet caur priekšējā un aizmugurējā riteņa saskarsmes virsmām nogāzes lejas daļā; |
| --- | --- |

3.1.4.3.2.2.

rotācijas ass ir paralēla traktora gareniskajai asij un iet caur priekšējā un aizmugurējā riteņa saskarsmes virsmām nogāzes lejas daļā;

| 3.1.4.3.2.3. | traktors neslīd lejup pa nogāzi; |
| --- | --- |

3.1.4.3.2.3.

traktors neslīd lejup pa nogāzi;

| 3.1.4.3.2.4. | iedarbība uz nogāzi ir daļēji elastīga, ar elastības koeficientu:
  U = 0,2 |
| --- | --- |

3.1.4.3.2.4.

iedarbība uz nogāzi ir daļēji elastīga, ar elastības koeficientu:

U = 0,2

| 3.1.4.3.2.5. | iespiešanās dziļums nogāzē un aizsargkonstrukcijas deformācija kopā sasniedz:
  T = 0,2 m |
| --- | --- |

3.1.4.3.2.5.

iespiešanās dziļums nogāzē un aizsargkonstrukcijas deformācija kopā sasniedz:

T = 0,2 m

| 3.1.4.3.2.6. | neviena cita traktora daļa neiespiežas nogāzē. |
| --- | --- |

3.1.4.3.2.6.

neviena cita traktora daļa neiespiežas nogāzē.

| 3.1.4.3.3 | Datorprogramma (BASIC) (5) nepārtrauktas kūleņošanas īpašību noteikšanai sāniski krītošam šaura riteņu bāzes traktoram ar priekšā montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju ir daļa pašreizējā kodā (ar piemēriem 6.1. līdz 6.11. punktā). |
| --- | --- |

3.1.4.3.3

Datorprogramma (BASIC) (5) nepārtrauktas kūleņošanas īpašību noteikšanai sāniski krītošam šaura riteņu bāzes traktoram ar priekšā montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju ir daļa pašreizējā kodā (ar piemēriem 6.1. līdz 6.11. punktā).

3.1.5.   Mērīšanas metodes

3.1.5.1.   Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizmugurējo (L3) vai priekšējo (L2) asi

Attālums starp aizmugurējo un priekšējo asi abās traktora malās ir jāmēra, lai pārbaudītu, ka nav pagrieziena leņķa.

Attālums starp smaguma centru un aizmugurējo (L3) vai priekšējo (L2) asi ir jāaprēķina no traktora masas sadalījuma starp aizmugurējiem un priekšējiem riteņiem.

3.1.5.2.   Aizmugurējo (D3) un priekšējo (D2) riepu augstums

Ir jāaprēķina attālums starp riepas augšējo punktu līdz zemes plaknei (6.5. attēls), un šī metode ir jāizmanto priekšējām un aizmugurējām riepām.

3.1.5.3.   Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizsargkonstrukcijas priekšējo krustošanās punktu (L6)

Ir jāaprēķina horizontālais attālums starp smaguma centru un aizsargkonstrukcijas priekšējo krustošanās punktu (6.6.a, 6.6.b un 6.6.c attēls). Pirms uzņemtā mērījuma lietojama mīnusa zīme (–L6), ja aizsargkonstrukcija atrodas priekšā smaguma centra plaknei.

3.1.5.4.   Aizsargkonstrukcijas platums (B6)

Ir jāmēra attālums starp labo un kreiso trieciena punktu diviem vertikāliem aizsargkonstrukcijas stabiem.

Trieciena punktu nosaka ar tangentes plakni pret aizsargkonstrukciju, kas šķērso caur līniju, kas izveidota ar priekšējo un aizmugurējo riepu augstākajiem ārējiem punktiem (6.7. attēls).

3.1.5.5.   Aizsargkonstrukcijas augstums (H6)

Ir jāaprēķina vertikālais attālums starp konstrukcijas trieciena punktu līdz zemes plaknei.

3.1.5.6.   Motora pārsega augstums (H7)

Ir jāaprēķina vertikālais attālums starp motora pārsega trieciena punktu līdz zemes plaknei.

Trieciena punktu nosaka ar tangentes plakni pret motora pārsegu un aizsargkonstrukciju, kas šķērso caur līniju, kas izveidota ar priekšējo riepu augstākajiem ārējiem punktiem (6.7. attēls). Mērījumi jāveic abās motora pārsega pusēs.

3.1.5.7.   Motora pārsega platums (B7)

Ir jāmēra attālums starp motora pārsega diviem trieciena punktiem, kā noteikts iepriekš.

3.1.5.8.   Horizontālais attālums starp smaguma centru un motora pārsega priekšējo stūri (L7)

Ir jāmēra attālums starp motora pārsega trieciena punktu, kā noteikts iepriekš, un smaguma centru.

3.1.5.9.   Priekšējās ass griezes punkta augstums (H0)

Ražotāja ziņojumā ir jāiekļauj un atbilstoši jāpārbauda vertikālais attālums starp priekšējās ass griezes punktu līdz priekšējo riepu ass centram (H01).

Ir jāaprēķina vertikālais attālums starp priekšējo riepu ass centru līdz zemes plaknei (H02) (6.8. attēls).

Priekšējās ass griezes punkta augstums (H0) ir abu iepriekš minēto lielumu summa.

3.1.5.10.   Aizmugurējās sliedes platums (S)

Ir jāaprēķina minimālais aizmugurējās sliedes platums (traktors aprīkots ar lielākā izmēra riepām, kā noteicis ražotājs) (6.9. attēls).

3.1.5.11.   Aizmugurējās riepas platums (B0)

Ir jāaprēķina attālums starp aizmugurējās riepas ārējo un iekšējo vertikālo plakni (riepas augšējā daļā) (6.9. attēls).

3.1.5.12.   Priekšējās ass svārstīgais leņķis (D0)

Abās ass pusēs, ņemot vērā visus amortizatorus, ir jāaprēķina lielākas leņķis, ko nosaka priekšējās ass svārstības no horizontālā stāvokļa līdz maksimālai deformācijai. Ir jāizmanto maksimālais aprēķinātais leņķis.

3.1.5.13.   Traktora masa (M)

Jānosaka traktora masa saskaņā ar 3.2.1.4. punktā minētajiem nosacījumiem.

3.2.   Izturības testēšanas nosacījumi aizsargkonstrukcijām un to stiprinājumam pie traktora

3.2.1.   Vispārīgas prasības

3.2.1.1.   Testa mērķi

Testi, ko veic, izmantojot īpašas ierīces, ir paredzēti, lai imitētu slodzi, kādai pakļauj aizsargkonstrukciju, ja traktors apgāžas. Minētie testi ļauj novērot aizsargkonstrukcijas izturību un visu to kronšteinu izturību, ar kuriem tā piestiprināta pie traktora, kā arī visu traktora daļu izturību, kas nodod testa slodzi.

3.2.1.2.   Testa metodes

Testus var veikt saskaņā ar dinamisko vai statisko procedūru. Abas metodes tiek uzskatītas par līdzvērtīgām.

3.2.1.3.   Vispārīgi noteikumi, kas reglamentē sagatavošanos testiem

| 3.2.1.3.1. | Aizsargkonstrukcijai jāatbilst ražojumu sērijas specifikācijām. To piestiprina saskaņā ar ražotāja ieteikto metodi vienam no traktoriem, kuram tā ir projektēta.
  Piezīme: statiskās izturības testam nav vajadzīgs viss traktors; tomēr aizsargkonstrukcija un traktora detaļas, pie kurām tā piestiprināta, veido iekārtu darba kārtībā, kas turpmāk saukta “mezgls”. |
| --- | --- |

3.2.1.3.1.

Aizsargkonstrukcijai jāatbilst ražojumu sērijas specifikācijām. To piestiprina saskaņā ar ražotāja ieteikto metodi vienam no traktoriem, kuram tā ir projektēta.

Piezīme: statiskās izturības testam nav vajadzīgs viss traktors; tomēr aizsargkonstrukcija un traktora detaļas, pie kurām tā piestiprināta, veido iekārtu darba kārtībā, kas turpmāk saukta “mezgls”.

| 3.2.1.3.2. | Gan statiskajā testā, gan dinamiskajā testā traktoram (vai mezglam), kā tas ir nokomplektēts, jābūt aprīkotam ar visām ražojumu sērijas daļām, kuras var ietekmēt aizsargkonstrukcijas izturību vai kuras var būt vajadzīgas izturības testam.
  Traktoram (vai mezglam) jāpiemontē arī detaļas, kas varētu radīt apdraudējumu klīrensa zonā, tā, lai tās varētu pārbaudīt un noskaidrot, vai ir izpildītas 3.2.3. punktā minēto pieņemšanas nosacījumu prasības.
  Visām traktora vai aizsargkonstrukcijas daļām, ieskaitot aizsardzību pret laika apstākļiem, jābūt piegādātām vai parādītām rasējumos. |
| --- | --- |

3.2.1.3.2.

Gan statiskajā testā, gan dinamiskajā testā traktoram (vai mezglam), kā tas ir nokomplektēts, jābūt aprīkotam ar visām ražojumu sērijas daļām, kuras var ietekmēt aizsargkonstrukcijas izturību vai kuras var būt vajadzīgas izturības testam.

Traktoram (vai mezglam) jāpiemontē arī detaļas, kas varētu radīt apdraudējumu klīrensa zonā, tā, lai tās varētu pārbaudīt un noskaidrot, vai ir izpildītas 3.2.3. punktā minēto pieņemšanas nosacījumu prasības.

Visām traktora vai aizsargkonstrukcijas daļām, ieskaitot aizsardzību pret laika apstākļiem, jābūt piegādātām vai parādītām rasējumos.

| 3.2.1.3.3. | Izturības testiem visi paneļi un noņemamās nestrukturālas daļas jānoņem, lai tās nevarētu veicināt aizsargkonstrukcijas stiprināšanu. |
| --- | --- |

3.2.1.3.3.

Izturības testiem visi paneļi un noņemamās nestrukturālas daļas jānoņem, lai tās nevarētu veicināt aizsargkonstrukcijas stiprināšanu.

| 3.2.1.3.4. | Sliedes platumam jābūt noregulētam tā, lai aizsargkonstrukciju, cik vien iespējams, izturības testu laikā nebalstītu riepas. Ja šos testus veic, ievērojot statisko procedūru, šos riteņus var noņemt. |
| --- | --- |

3.2.1.3.4.

Sliedes platumam jābūt noregulētam tā, lai aizsargkonstrukciju, cik vien iespējams, izturības testu laikā nebalstītu riepas. Ja šos testus veic, ievērojot statisko procedūru, šos riteņus var noņemt.

3.2.1.4.   Traktora atskaites masa izturības testos

Traktora atskaites masai M, ko lieto formulā, lai aprēķinātu svārsta bloka kritiena augstumu, noslodzes enerģijai un spiediena spēkam jābūt vismaz traktora masas apmērā, neskaitot papildierīces, bet ieskaitot dzesēšanas šķidrumu, smērvielas, degvielu, instrumentus un aizsargkonstrukciju. Nav iekļauti papildu priekšējie vai aizmugurējie atsvari, riepu balasts, uzmontēti agregāti, uzmontēts aprīkojums vai jebkādi speciālie mezgli.

3.2.2.   Testi

3.2.2.1.   Testu secība

Testu secība, neskarot papildu testus, kas minēti 3.3.1.1.6., 3.3.1.1.7., 3.3.2.1.6. un 3.3.2.1.7. punktā, ir šāda:

| 1) | trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas aizmugurē
  (sk. 3.3.1.1.1. un 3.3.2.1.1. punktu); |
| --- | --- |

1)

trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas aizmugurē

(sk. 3.3.1.1.1. un 3.3.2.1.1. punktu);

| 2) | aizmugurējā spiediena tests (dinamiskais vai statiskais tests)
  (sk. 3.3.1.1.4. un 3.3.2.1.4. punktu); |
| --- | --- |

2)

aizmugurējā spiediena tests (dinamiskais vai statiskais tests)

(sk. 3.3.1.1.4. un 3.3.2.1.4. punktu);

| 3) | trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas priekšā
  (sk. 3.3.1.1.2. un 3.3.2.1.2. punktu); |
| --- | --- |

3)

trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas priekšā

(sk. 3.3.1.1.2. un 3.3.2.1.2. punktu);

| 4) | trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas sānos
  (sk. 3.3.1.1.3. un 3.3.2.1.3. punktu); |
| --- | --- |

4)

trieciens (dinamiskais tests) vai noslodze (statiskais tests) konstrukcijas sānos

(sk. 3.3.1.1.3. un 3.3.2.1.3. punktu);

| 5) | spiediens konstrukcijas priekšā (dinamiskais vai statiskais tests)
  (sk. 3.3.1.1.5. un 3.3.2.1.5. punktu). |
| --- | --- |

5)

spiediens konstrukcijas priekšā (dinamiskais vai statiskais tests)

(sk. 3.3.1.1.5. un 3.3.2.1.5. punktu).

3.2.2.2.   Vispārīgas prasības

| 3.2.2.2.1. | Ja testa laikā izkustas vai salūst kāda fiksācijas ierīces daļa, testu atkārto. |
| --- | --- |

3.2.2.2.1.

Ja testa laikā izkustas vai salūst kāda fiksācijas ierīces daļa, testu atkārto.

| 3.2.2.2.2. | Testu laikā traktoru vai aizsargkonstrukciju nedrīkst labot vai mainīt. |
| --- | --- |

3.2.2.2.2.

Testu laikā traktoru vai aizsargkonstrukciju nedrīkst labot vai mainīt.

| 3.2.2.2.3. | Testu laikā traktora pārnesumkārbai ir jābūt neitrālā režīmā un bremzēm atlaistām. |
| --- | --- |

3.2.2.2.3.

Testu laikā traktora pārnesumkārbai ir jābūt neitrālā režīmā un bremzēm atlaistām.

| 3.2.2.2.4. | Ja traktors ir aprīkots ar atsperojuma sistēmu starp traktora virsbūvi un riteņiem, testa laikā tai jābūt nobloķētai. |
| --- | --- |

3.2.2.2.4.

Ja traktors ir aprīkots ar atsperojuma sistēmu starp traktora virsbūvi un riteņiem, testa laikā tai jābūt nobloķētai.

| 3.2.2.2.5. | Pirmā trieciena veikšanai (dinamiskais tests) vai pirmās slodzes (statiskais tests) piemērošanai konstrukcijas aizmugurē jāizvēlas tas sāns, kas saskaņā ar testa veicēju iestāžu viedokli pēc triecienu un slodžu sērijas piemērošanas radīs visnevēlamākos apstākļus konstrukcijai. Trieciens no sāniem vai sānu slodze un trieciens no aizmugures vai aizmugurējā slodze jāpiemēro aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes abos sānos. Trieciens no priekšas vai priekšējā slodze jāpiemēro tajā pašā aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes sānā kā sānu trieciens vai slodze. |
| --- | --- |

3.2.2.2.5.

Pirmā trieciena veikšanai (dinamiskais tests) vai pirmās slodzes (statiskais tests) piemērošanai konstrukcijas aizmugurē jāizvēlas tas sāns, kas saskaņā ar testa veicēju iestāžu viedokli pēc triecienu un slodžu sērijas piemērošanas radīs visnevēlamākos apstākļus konstrukcijai. Trieciens no sāniem vai sānu slodze un trieciens no aizmugures vai aizmugurējā slodze jāpiemēro aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes abos sānos. Trieciens no priekšas vai priekšējā slodze jāpiemēro tajā pašā aizsargkonstrukcijas gareniskās vidusplaknes sānā kā sānu trieciens vai slodze.

3.2.3.   Pieņemšanas nosacījumi

| 3.2.3.1. | Uzskata, ka aizsargkonstrukcija apmierina izturības prasības, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem:






  3.2.3.1.1. | pēc katras testa daļas tai jābūt bez plaisām vai 3.3.1.2.1. vai 3.2.3.1.2. punkta nozīmē. Ja vienā no minētajiem testiem rodas nozīmīgi plīsumi vai plaisas, tūlīt pēc trieciena vai spiediena testa, kurā radušies plīsumi vai plaisas, jāizdara papildu tests saskaņā ar dinamiskajiem vai statiskajiem testiem; |
| --- | --- | --- |

3.2.3.1.

Uzskata, ka aizsargkonstrukcija apmierina izturības prasības, ja tā atbilst šādiem nosacījumiem:

3.2.3.1.1.

pēc katras testa daļas tai jābūt bez plaisām vai 3.3.1.2.1. vai 3.2.3.1.2. punkta nozīmē. Ja vienā no minētajiem testiem rodas nozīmīgi plīsumi vai plaisas, tūlīt pēc trieciena vai spiediena testa, kurā radušies plīsumi vai plaisas, jāizdara papildu tests saskaņā ar dinamiskajiem vai statiskajiem testiem;

| 3.2.3.1.2. | testu laikā, izņemot pārslodzes testu, neviena aizsargkonstrukcijas daļa nedrīkst nonākt klīrensa zonā, kas noteikta I pielikuma 1.6. punktā; |
| --- | --- |

3.2.3.1.2.

testu laikā, izņemot pārslodzes testu, neviena aizsargkonstrukcijas daļa nedrīkst nonākt klīrensa zonā, kas noteikta I pielikuma 1.6. punktā;

| 3.2.3.1.3. | testu laikā, izņemot pārslodzes testu, saskaņā ar 3.3.1.2.2. un 3.3.2.2.2. punktu konstrukcijai jāaizsargā visas klīrensa zonas daļas; |
| --- | --- |

3.2.3.1.3.

testu laikā, izņemot pārslodzes testu, saskaņā ar 3.3.1.2.2. un 3.3.2.2.2. punktu konstrukcijai jāaizsargā visas klīrensa zonas daļas;

| 3.2.3.1.4. | testu laikā aizsargkonstrukcija nedrīkst izdarīt spiedienu uz sēdekļa konstrukciju; |
| --- | --- |

3.2.3.1.4.

testu laikā aizsargkonstrukcija nedrīkst izdarīt spiedienu uz sēdekļa konstrukciju;

| 3.2.3.1.5. | elastīgajai deformācijai, ko mēra saskaņā ar 3.3.1.2.3. un 3.3.2.2.3. punktu, jābūt mazākai par 250 mm. |
| --- | --- |

3.2.3.1.5.

elastīgajai deformācijai, ko mēra saskaņā ar 3.3.1.2.3. un 3.3.2.2.3. punktu, jābūt mazākai par 250 mm.

| 3.2.3.2. | Nedrīkst būt piederumu, kas rada draudus vadītājam. Nedrīkst būt izvirzītas daļas vai piederuma, kas var ievainot vadītāju, ja traktors apgāžas, vai jebkāda piederuma vai daļas, kas var viņu iesprostot – piemēram, aiz kājas vai pēdas – konstrukcijas deformācijas rezultātā. |
| --- | --- |

3.2.3.2.

Nedrīkst būt piederumu, kas rada draudus vadītājam. Nedrīkst būt izvirzītas daļas vai piederuma, kas var ievainot vadītāju, ja traktors apgāžas, vai jebkāda piederuma vai daļas, kas var viņu iesprostot – piemēram, aiz kājas vai pēdas – konstrukcijas deformācijas rezultātā.

3.2.4.   [Nepiemēro]

3.2.5.   Iekārtas un aprīkojums dinamiskajiem testiem

3.2.5.1.   Svārsta bloks

| 3.2.5.1.1. | Bloku, kas darbojas kā svārsts, iekar divās ķēdēs vai trosēs, kuru atbalsta punkti nav zemāki par 6 m virs zemes. Jānodrošina līdzekļi, lai neatkarīgi noregulētu bloka iekāršanas augstumu un leņķi starp bloku un atbalsta ķēdēm vai trosēm. |
| --- | --- |

3.2.5.1.1.

Bloku, kas darbojas kā svārsts, iekar divās ķēdēs vai trosēs, kuru atbalsta punkti nav zemāki par 6 m virs zemes. Jānodrošina līdzekļi, lai neatkarīgi noregulētu bloka iekāršanas augstumu un leņķi starp bloku un atbalsta ķēdēm vai trosēm.

| 3.2.5.1.2. | Svārsta bloka masai jābūt 2 000 ± 20 kg, neskaitot ķēžu vai trošu masu, kuras pašas nedrīkst pārsniegt 100 kg. Trieciena plaknes sānu garumam jābūt 680 ± 20 mm (sk. 6.10. attēlu). Blokam jābūt piepildītam tā, lai tā smaguma centrs būtu nemainīgs un sakristu ar paralēlskaldņa ģeometrisko centru. |
| --- | --- |

3.2.5.1.2.

Svārsta bloka masai jābūt 2 000 ± 20 kg, neskaitot ķēžu vai trošu masu, kuras pašas nedrīkst pārsniegt 100 kg. Trieciena plaknes sānu garumam jābūt 680 ± 20 mm (sk. 6.10. attēlu). Blokam jābūt piepildītam tā, lai tā smaguma centrs būtu nemainīgs un sakristu ar paralēlskaldņa ģeometrisko centru.

| 3.2.5.1.3. | Paralēlskaldnim jābūt savienotam ar sistēmu, kas velk to atpakaļ ar tūlītēju atlaišanas mehānismu, kurš ir veidots un izvietots tā, lai svārsta bloku varētu atlaist, neizraisot paralēlskaldņa svārstības ap horizontālo asi perpendikulāri svārsta svārstību plaknei. |
| --- | --- |

3.2.5.1.3.

Paralēlskaldnim jābūt savienotam ar sistēmu, kas velk to atpakaļ ar tūlītēju atlaišanas mehānismu, kurš ir veidots un izvietots tā, lai svārsta bloku varētu atlaist, neizraisot paralēlskaldņa svārstības ap horizontālo asi perpendikulāri svārsta svārstību plaknei.

3.2.5.2.   Svārsta balsti

Svārsta atbalsta punktiem jābūt stingri nostiprinātiem tā, lai to izkustēšanās jebkurā virzienā nepārsniegtu 1 procentu no kritiena augstuma.

3.2.5.3.   Stiprinājumi

| 3.2.5.3.1. | Balsta sliedēm ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību, lai nostiprinātu traktoru visos ilustrētajos gadījumos (sk. 6.11., 6.12. un 6.13. attēlu), jābūt stingri piestiprinātām pie neelastīga pamata zem svārsta. |
| --- | --- |

3.2.5.3.1.

Balsta sliedēm ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību, lai nostiprinātu traktoru visos ilustrētajos gadījumos (sk. 6.11., 6.12. un 6.13. attēlu), jābūt stingri piestiprinātām pie neelastīga pamata zem svārsta.

| 3.2.5.3.2. | Traktoram jābūt pieķēdētam pie sliedēm ar trošu palīdzību ar apaļām stieplēm, ar šķiedru serdeni, ar konstrukciju 6 × 19 saskaņā ar ISO 2408:2004 un ar nominālo diametru 13 mm. Metāla daļu maksimālajai stiepes izturībai jābūt 1 770 Mpa. |
| --- | --- |

3.2.5.3.2.

Traktoram jābūt pieķēdētam pie sliedēm ar trošu palīdzību ar apaļām stieplēm, ar šķiedru serdeni, ar konstrukciju 6 × 19 saskaņā ar ISO 2408:2004 un ar nominālo diametru 13 mm. Metāla daļu maksimālajai stiepes izturībai jābūt 1 770 Mpa.

| 3.2.5.3.3. | Centrālais griezes punkts traktoram ar šarnīrsavienojumu jāatbalsta un jāpieķēdē tā, lai tas atbilstu visiem testiem. Izdarot testu ar triecienu no sāna, balstam jābūt atbalstītam arī no pretējās puses triecienam. Priekšējiem un aizmugurējiem riteņiem nav jābūt vienā līnijā, ja tas atvieglo trošu pievienošanu atbilstīgajā veidā. |
| --- | --- |

3.2.5.3.3.

Centrālais griezes punkts traktoram ar šarnīrsavienojumu jāatbalsta un jāpieķēdē tā, lai tas atbilstu visiem testiem. Izdarot testu ar triecienu no sāna, balstam jābūt atbalstītam arī no pretējās puses triecienam. Priekšējiem un aizmugurējiem riteņiem nav jābūt vienā līnijā, ja tas atvieglo trošu pievienošanu atbilstīgajā veidā.

3.2.5.4.   Riteņu balsts un baļķis

| 3.2.5.4.1. | Trieciena testu laikā kā balsts riteņiem jāizmanto mīkstās koksnes baļķis, kura šķērsgriezuma laukums ir 150 mm (sk. 6.11., 6.12. un 6.13. attēlu). |
| --- | --- |

3.2.5.4.1.

Trieciena testu laikā kā balsts riteņiem jāizmanto mīkstās koksnes baļķis, kura šķērsgriezuma laukums ir 150 mm (sk. 6.11., 6.12. un 6.13. attēlu).

| 3.2.5.4.2. | Mīkstās koksnes baļķis jāpiestiprina pie zemes, lai nostiprinātu riteņa diska malu, kas atrodas pretējā pusē sānu triecienam (sk. 6.13. attēlu). |
| --- | --- |

3.2.5.4.2.

Mīkstās koksnes baļķis jāpiestiprina pie zemes, lai nostiprinātu riteņa diska malu, kas atrodas pretējā pusē sānu triecienam (sk. 6.13. attēlu).

3.2.5.5.   Balsti un saites traktoriem ar šarnīrsavienojumu

| 3.2.5.5.1. | Traktoriem ar šarnīrsavienojumu lieto papildu balstus un stiprinājumus. To mērķis ir nodrošināt, lai traktora daļa, kurā ir ierīkota aizsargkonstrukcija, būtu tikpat stingra kā viengabala traktoram. |
| --- | --- |

3.2.5.5.1.

Traktoriem ar šarnīrsavienojumu lieto papildu balstus un stiprinājumus. To mērķis ir nodrošināt, lai traktora daļa, kurā ir ierīkota aizsargkonstrukcija, būtu tikpat stingra kā viengabala traktoram.

| 3.2.5.5.2. | Konkrētā papildu informācija, kas attiecas uz trieciena un spiediena pārbaudēm, ir iekļauta 3.3.1.1. punktā. |
| --- | --- |

3.2.5.5.2.

Konkrētā papildu informācija, kas attiecas uz trieciena un spiediena pārbaudēm, ir iekļauta 3.3.1.1. punktā.

3.2.5.6.   Spiediens riepās un deformācija

| 3.2.5.6.1. | Traktora riepām nedrīkst būt šķidruma balasts; tām jābūt piepumpētām līdz spiedienam, kādu noteicis traktora ražotājs darbam uz lauka. |
| --- | --- |

3.2.5.6.1.

Traktora riepām nedrīkst būt šķidruma balasts; tām jābūt piepumpētām līdz spiedienam, kādu noteicis traktora ražotājs darbam uz lauka.

| 3.2.5.6.2. | Stiprinājumiem jābūt nospriegotiem katrā atsevišķā gadījumā, kad riepām ir deformācija, kas ir 12 procenti no riepas sienas augstuma (attālums starp zemi un diska zemāko punktu) pirms nospriegošanas. |
| --- | --- |

3.2.5.6.2.

Stiprinājumiem jābūt nospriegotiem katrā atsevišķā gadījumā, kad riepām ir deformācija, kas ir 12 procenti no riepas sienas augstuma (attālums starp zemi un diska zemāko punktu) pirms nospriegošanas.

3.2.5.7.   Spiediena stends

Izmantojot stendu, kas attēlots 6.14. attēlā, jābūt iespējai iedarboties ar lejupejošu spēku uz aizsargkonstrukciju caur stingru baļķi, kas ir aptuveni 250 mm plats un savienots ar slodzi piemērojošo mehānismu ar kardāniem. Jānodrošina piemērotas asu novietnes tā, lai traktora riepas neuzņem spiediena spēku.

3.2.5.8.   Mērīšanas ierīces

Ir vajadzīgas šādas mērīšanas ierīces:

| 3.2.5.8.1. | ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 6.15. attēlu) mērīšanai; |
| --- | --- |

3.2.5.8.1.

ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 6.15. attēlu) mērīšanai;

| 3.2.5.8.2. | ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.3.2.2.2. punktu). |
| --- | --- |

3.2.5.8.2.

ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.3.2.2.2. punktu).

3.2.6.   Ierīces un aprīkojums statiskajiem testiem

3.2.6.1.   Ierīce statiskai testēšanai

| 3.2.6.1.1. | Statiskā testa ierīcei jābūt veidotai tā, lai aizsargkonstrukcijai varētu piemērot grūdienus vai slodzi. |
| --- | --- |

3.2.6.1.1.

Statiskā testa ierīcei jābūt veidotai tā, lai aizsargkonstrukcijai varētu piemērot grūdienus vai slodzi.

| 3.2.6.1.2. | Jānodrošina, lai slodzi varētu vienādi sadalīt slodzes izraisīšanas virzienā pa slīdēšanas sliedi, kuras garums ir viens no skaitļa 50 daudzkārtņiem starp 250 un 700 mm. Nelokāmās sviras vertikālās virsmas izmērs ir 150 mm. Sviras šķautņu, kas saskaras ar aizsargkonstrukciju, maksimālais liekuma rādiuss ir 50 mm. |
| --- | --- |

3.2.6.1.2.

Jānodrošina, lai slodzi varētu vienādi sadalīt slodzes izraisīšanas virzienā pa slīdēšanas sliedi, kuras garums ir viens no skaitļa 50 daudzkārtņiem starp 250 un 700 mm. Nelokāmās sviras vertikālās virsmas izmērs ir 150 mm. Sviras šķautņu, kas saskaras ar aizsargkonstrukciju, maksimālais liekuma rādiuss ir 50 mm.

| 3.2.6.1.3. | Jābūt iespējai noregulēt aizsargu jebkurā leņķī attiecībā pret slodzes virzienu, lai varētu sekot līdzi konstrukcijas slodzi nesošās virsmas leņķa izmaiņām, konstrukcijai saliecoties. |
| --- | --- |

3.2.6.1.3.

Jābūt iespējai noregulēt aizsargu jebkurā leņķī attiecībā pret slodzes virzienu, lai varētu sekot līdzi konstrukcijas slodzi nesošās virsmas leņķa izmaiņām, konstrukcijai saliecoties.

| 3.2.6.1.4. | Slodzes virziens (novirze no horizontāles un no vertikāles):






  — | testa sākumā, pie nulles slodzes: ± 2°, |
| --- | --- | --- |

3.2.6.1.4.

Slodzes virziens (novirze no horizontāles un no vertikāles):

—

testa sākumā, pie nulles slodzes: ± 2°,

| — | testa laikā pakļauts slodzei: 10° virs un 20° zem horizontāles. Šīm novirzēm jābūt minimālām. |
| --- | --- |

—

testa laikā pakļauts slodzei: 10° virs un 20° zem horizontāles. Šīm novirzēm jābūt minimālām.

| 3.2.6.1.5. | Deformācijas ātrumam jābūt pietiekami lēnam (mazāk nekā 5 mm/s) slodzei visos momentos, lai to uzskatītu par “statisku”. |
| --- | --- |

3.2.6.1.5.

Deformācijas ātrumam jābūt pietiekami lēnam (mazāk nekā 5 mm/s) slodzei visos momentos, lai to uzskatītu par “statisku”.

3.2.6.2.   Iekārtas enerģijas mērīšanai, kuru uzņem konstrukcija

| 3.2.6.2.1. | Jāuzzīmē līkne “spēks pret deformāciju”, lai noteiktu enerģiju, kādu uzņem konstrukcija. Nav vajadzības mērīt spēku un deformāciju punktā, kur tiek piemērota slodze konstrukcijai; tomēr spēks un deformācija jāmēra vienlaikus un kolineāri. |
| --- | --- |

3.2.6.2.1.

Jāuzzīmē līkne “spēks pret deformāciju”, lai noteiktu enerģiju, kādu uzņem konstrukcija. Nav vajadzības mērīt spēku un deformāciju punktā, kur tiek piemērota slodze konstrukcijai; tomēr spēks un deformācija jāmēra vienlaikus un kolineāri.

| 3.2.6.2.2. | Atskaites punkts deformācijas mērījumiem jāizvēlas tā, lai ņemtu vērā tikai to enerģiju, kuru uzņem konstrukcija un/vai konkrētu traktora daļu deformācija. Enerģija, kas tiek uzņemta, deformējoties un/vai paslīdot stiprinājumam, jāignorē. |
| --- | --- |

3.2.6.2.2.

Atskaites punkts deformācijas mērījumiem jāizvēlas tā, lai ņemtu vērā tikai to enerģiju, kuru uzņem konstrukcija un/vai konkrētu traktora daļu deformācija. Enerģija, kas tiek uzņemta, deformējoties un/vai paslīdot stiprinājumam, jāignorē.

3.2.6.3.   Līdzekļi traktora piestiprināšanai pie zemes

| 3.2.6.3.1. | Stiprinājuma sliedes ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību traktora piestiprināšanai visos aplūkotajos gadījumos, stingri jānostiprina pie neelastīga pamata pie testa stenda. |
| --- | --- |

3.2.6.3.1.

Stiprinājuma sliedes ar vajadzīgo sliedes platumu, kas nosedz vajadzīgo platību traktora piestiprināšanai visos aplūkotajos gadījumos, stingri jānostiprina pie neelastīga pamata pie testa stenda.

| 3.2.6.3.2. | Traktors jāpiestiprina pie sliedēm ar jebkuru piemērotu līdzekli (plāksnēm, ķīļiem, trosēm, balstiem utt.) tā, lai tas nevarētu izkustēties testa laikā. Šī prasība jāpārbauda testa laikā, izmantojot parastas garuma mērierīces.
  Ja traktors izkustas, viss tests jāatkārto, ja vien sistēma tās deformācijas mērīšanai, ko ņem vērā, zīmējot līkni “spēks pret deformāciju”, nav pievienota traktoram. |
| --- | --- |

3.2.6.3.2.

Traktors jāpiestiprina pie sliedēm ar jebkuru piemērotu līdzekli (plāksnēm, ķīļiem, trosēm, balstiem utt.) tā, lai tas nevarētu izkustēties testa laikā. Šī prasība jāpārbauda testa laikā, izmantojot parastas garuma mērierīces.

Ja traktors izkustas, viss tests jāatkārto, ja vien sistēma tās deformācijas mērīšanai, ko ņem vērā, zīmējot līkni “spēks pret deformāciju”, nav pievienota traktoram.

3.2.6.4.   Spiediena stends

Izmantojot stendu, kas attēlots 6.14. attēlā, jābūt iespējai iedarboties ar lejupejošu spēku uz aizsargkonstrukciju caur stingru baļķi, kas ir aptuveni 250 mm plats un savienots ar slodzi piemērojošo mehānismu ar kardāniem. Jānodrošina piemērotas asu novietnes tā, lai traktora riepas neuzņemtu spiediena spēku.

3.2.6.5.   Pārējās mērīšanas ierīces

Ir vajadzīgas arī šādas mērīšanas ierīces:

| 3.2.6.5.1. | ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 6.15. attēlu) mērīšanai; |
| --- | --- |

3.2.6.5.1.

ierīce elastīgās deformācijas (atšķirība starp maksimālo momentāno deformāciju un paliekošo deformāciju, sk. 6.15. attēlu) mērīšanai;

| 3.2.6.5.2. | ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.3.2.2.2. punktu). |
| --- | --- |

3.2.6.5.2.

ierīce pārbaudīšanai, vai aizsargkonstrukcija nav nokļuvusi klīrensa zonā un vai šī zona ir palikusi konstrukcijas aizsardzībā testa laikā (sk. 3.3.2.2.2. punktu).

3.3.   Testa procedūras

3.3.1.   Dinamiskie testi

3.3.1.1.   Trieciena un spiediena testi

3.3.1.1.1.   
  Trieciens no aizmugures

| 3.3.1.1.1.1. | Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī.
  Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu.
  Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.
  Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. |
| --- | --- |

3.3.1.1.1.1.

Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī.

Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu.

Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.

Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju.

| 3.3.1.1.1.2. | Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 6.11. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugures stiprinājumi jāizvieto tā, lai abu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs.
  Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.2.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem, un tad tas jāpiestiprina pie zemes. |
| --- | --- |

3.3.1.1.1.2.

Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 6.11. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugures stiprinājumi jāizvieto tā, lai abu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs.

Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.2.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem, un tad tas jāpiestiprina pie zemes.

| 3.3.1.1.1.3. | Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes. |
| --- | --- |

3.3.1.1.1.3.

Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes.

| 3.3.1.1.1.4. | Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:
  H = 25 + 0,07 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;
  H = 125 + 0,02 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.
  Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. |
| --- | --- |

3.3.1.1.1.4.

Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:

H = 25 + 0,07 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;

H = 125 + 0,02 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.

Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju.

| 3.3.1.1.1.5. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats), izmanto tās pašas formulas. |
| --- | --- |

3.3.1.1.1.5.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats), izmanto tās pašas formulas.

3.3.1.1.2.   
  Trieciens no priekšas

| 3.3.1.1.2.1. | Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī.
  Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārsta griešanos ap trieciena punktu.
  Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala. Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.
  Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. |
| --- | --- |

3.3.1.1.2.1.

Attiecībā pret svārsta bloku traktors jānovieto tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir tādā leņķī ar vertikālo A plakni, kas ir vienāda ar M/100 ar 20° maksimumu, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido lielāku leņķi ar vertikāli. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tas būtu paralēls aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot iepriekš noteiktajā leņķī.

Jānoregulē bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārsta griešanos ap trieciena punktu.

Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala. Bloka smaguma centra stāvoklis ir 1/6 no aizsargkonstrukcijas augšdaļas platuma uz iekšu no vertikālās plaknes, kas ir paralēla traktora vidusplaknei un skar aizsargkonstrukcijas augšējās daļas galējo ārējo robežu.

Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu iedarbību šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju.

| 3.3.1.1.2.2. | Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 6.12. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugurējo nostiprinājumu izvieto tā, lai abu stiepļu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs.
  Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.2.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem, un tad tas jāpiestiprina pie zemes. |
| --- | --- |

3.3.1.1.2.2.

Traktors jāpieķēdē pie zemes ar četrām trosēm, pa vienai katras ass galā, izvietojot tās, kā norādīts 6.12. attēlā. Attālumam starp priekšējo un aizmugurējo stiprinājumu jābūt tādam, lai troses veidotu mazāk nekā 30° leņķi ar zemi. Turklāt aizmugurējo nostiprinājumu izvieto tā, lai abu stiepļu trošu krustošanās punkts atrastos vertikālajā plaknē, kurā krīt bloka smaguma centrs.

Troses jānospriego tā, lai riepas deformētos, kā noteikts 3.2.5.6.2. punktā. Kad troses ir nospriegotas, ķīlējošais baļķis jānovieto priekšā un cieši pret aizmugurējiem riteņiem, un tad tas jāpiestiprina pie zemes.

| 3.3.1.1.2.3. | Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes. |
| --- | --- |

3.3.1.1.2.3.

Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu un stingri jāpiestiprina pie zemes.

| 3.3.1.1.2.4. | Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:
  H = 25 + 0,07 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;
  H = 125 + 0,02 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.
  Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. |
| --- | --- |

3.3.1.1.2.4.

Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:

H = 25 + 0,07 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;

H = 125 + 0,02 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.

Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju.

| 3.3.1.1.2.5. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) augstums ir lielākā vērtība no iepriekš minētās formulas vai no turpmāk minētās formulas (izvēloties lielāko vērtību no minētajām):
  H = 2,165 × 10-8 M × L2

  vai
  H = 5,73 × 10-2 I |
| --- | --- |

3.3.1.1.2.5.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) augstums ir lielākā vērtība no iepriekš minētās formulas vai no turpmāk minētās formulas (izvēloties lielāko vērtību no minētajām):

H = 2,165 × 10-8 M × L2

vai

H = 5,73 × 10-2 I

3.3.1.1.3.   
  Trieciens no sāna

| 3.3.1.1.3.1. | Traktors jānovieto attiecībā pret svārsta bloku tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido leņķi ar vertikāli, kas ir mazāks par 20°. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tā būtu paralēla aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī trieciena brīdī.
  Jānoregulē svārsta bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu.
  Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem. |
| --- | --- |

3.3.1.1.3.1.

Traktors jānovieto attiecībā pret svārsta bloku tā, lai bloks iedarbotos uz aizsargkonstrukciju, kad bloka trieciena plakne un atbalsta ķēdes vai troses ir vertikālā stāvoklī, ja vien deformācijas laikā aizsargkonstrukcija kontakta punktā neveido leņķi ar vertikāli, kas ir mazāks par 20°. Šādā gadījumā bloka trieciena plakne ir jānoregulē ar papildu atbalsta palīdzību tā, lai tā būtu paralēla aizsargkonstrukcijai trieciena punktā maksimālās deformācijas momentā, atbalsta ķēdēm vai trosēm paliekot vertikālā stāvoklī trieciena brīdī.

Jānoregulē svārsta bloka piekāršanas augstums un jāveic vajadzīgās darbības tā, lai atturētu svārstu no griešanās ap trieciena punktu.

Triecienu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem.

| 3.3.1.1.3.2. | Traktora riteņus tajā pusē, kura saņems triecienu, jāpieķēdē pie zemes ar trosēm, ko apsien priekšējo un aizmugurējo asu atbilstīgajiem galiem. Troses jānospriego, lai radītu riepu deformācijas lielumus, kādi norādīti 3.2.5.6.2. punktā.
  Kad troses nospriegotas, ķīļa baļķis jānovieto uz zemes, atspiežot to cieši pret riepām pusē, kas ir pretī pusei, kas saņems triecienu, un tad jānostiprina pie zemes. Ja priekšējo un aizmugurējo riepu ārmalas nav vienā un tajā pašā vertikālajā plaknē, iespējams, ka jālieto divas sijas vai ķīļi. Tādā gadījumā atbalsts jānovieto tā, kā norādīts 6.13. attēlā, pret tā riteņa diska malu, kurš ir visvairāk noslogots, pretēji trieciena punktam, stingri uzspiežot to pret diska malu un tad nostiprinot pie tā pamata. Balsta garumam jābūt tādam, lai tas veidotu 30 ± 3° leņķi ar zemi, kad tas novietots pret disku. Turklāt tā biezumam jābūt, ja iespējams, 20 līdz 25 reižu mazākam nekā tā garumam un no divām līdz trim reizēm mazākam nekā tā platumam. Balstiem abos galos jābūt veidotiem tā, kā sīki norādīts 6.13. attēlā. |
| --- | --- |

3.3.1.1.3.2.

Traktora riteņus tajā pusē, kura saņems triecienu, jāpieķēdē pie zemes ar trosēm, ko apsien priekšējo un aizmugurējo asu atbilstīgajiem galiem. Troses jānospriego, lai radītu riepu deformācijas lielumus, kādi norādīti 3.2.5.6.2. punktā.

Kad troses nospriegotas, ķīļa baļķis jānovieto uz zemes, atspiežot to cieši pret riepām pusē, kas ir pretī pusei, kas saņems triecienu, un tad jānostiprina pie zemes. Ja priekšējo un aizmugurējo riepu ārmalas nav vienā un tajā pašā vertikālajā plaknē, iespējams, ka jālieto divas sijas vai ķīļi. Tādā gadījumā atbalsts jānovieto tā, kā norādīts 6.13. attēlā, pret tā riteņa diska malu, kurš ir visvairāk noslogots, pretēji trieciena punktam, stingri uzspiežot to pret diska malu un tad nostiprinot pie tā pamata. Balsta garumam jābūt tādam, lai tas veidotu 30 ± 3° leņķi ar zemi, kad tas novietots pret disku. Turklāt tā biezumam jābūt, ja iespējams, 20 līdz 25 reižu mazākam nekā tā garumam un no divām līdz trim reizēm mazākam nekā tā platumam. Balstiem abos galos jābūt veidotiem tā, kā sīki norādīts 6.13. attēlā.

| 3.3.1.1.3.3. | Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu, un no sāniem tas jāatbalsta ar ierīci, kas ir līdzīga balstam un atstutēta pret aizmugurējo riteni, kā norādīts 3.3.1.1.3.2. punktā. Pēc tam sakabi stingri nostiprina ar trosi pie zemes. |
| --- | --- |

3.3.1.1.3.3.

Ja traktors ir ar šarnīrsavienojumu, sakabes punkts papildus jāatbalsta ar koka bluķi ar vismaz 100 mm2 laukumu, un no sāniem tas jāatbalsta ar ierīci, kas ir līdzīga balstam un atstutēta pret aizmugurējo riteni, kā norādīts 3.3.1.1.3.2. punktā. Pēc tam sakabi stingri nostiprina ar trosi pie zemes.

| 3.3.1.1.3.4. | Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:
  H = (25 + 0,20 M) (B6 + B) / 2B
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;
  H = (125 + 0,15 M) (B6 + B) / 2B
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg. |
| --- | --- |

3.3.1.1.3.4.

Svārsta bloks jāatvelk atpakaļ tā, lai tā smaguma centra augstumu virs smaguma centra augstuma trieciena punktā varētu izteikt ar vienu no šādām formulām, kuras jāizvēlas atkarībā no testiem pakļaujamā mezgla atskaites masas:

H = (25 + 0,20 M) (B6 + B) / 2B

traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;

H = (125 + 0,15 M) (B6 + B) / 2B

traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.

| 3.3.1.1.3.5. | Grozāmiem traktoriem augstums ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētās formulas:
  H = 25 + 0,2 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;
  H = 125 + 0,15 M
  traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.
  Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju. |
| --- | --- |

3.3.1.1.3.5.

Grozāmiem traktoriem augstums ir lielākā vērtība, kas izriet vai nu no iepriekšminētās formulas, vai arī no turpmāk minētās formulas:

H = 25 + 0,2 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir mazāka par 2 000 kg;

H = 125 + 0,15 M

traktoriem ar atskaites masu, kas ir lielāka par 2 000 kg.

Tad tiek atlaists svārsta bloks un tas iedarbojas uz aizsargkonstrukciju.

3.3.1.1.4.   
  Saspiešana aizmugurē

Baļķis jānovieto pār aizmugurējām augstākajām konstrukcijas daļām, un spiediena spēka rezultantei jābūt traktora vidusplaknē. Piemēro spēku Fv, kur:

Fv = 20 M

Spēku Fv piemēro vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas aizsargkonstrukcijas kustības pārtraukšanas.

Ja aizsargkonstrukcijas jumta aizmugurējā daļa neizturēs pilnu spiediena spēku, spēks jāpiemēro tikmēr, kamēr jumts ir saliekts tā, ka sakrīt ar vietu, kura savieno aizsargkonstrukcijas augšējo daļu ar šo daļu traktora aizmugurē, kas ir spējīga balstīt transportlīdzekļa masu, kad tas apgāzies.

Tad spēks jānoņem un traktors vai spiediena spēks jāpārvieto tā, lai baļķis ir pāri aizsargkonstrukcijas daļai, kura balstītu traktoru, kad tas pilnībā apgāztos. Pēc tam atkārtoti piemēro spēku Fv.

3.3.1.1.5.   
  Spiediens priekšā

Baļķis jānovieto pār priekšējām augstākajām strukturālajām daļām, un spiediena spēka rezultantei jābūt traktora vidusplaknē. Piemēro spēku Fv, kur:

Fv = 20 M

Spēku Fv piemēro vismaz piecas sekundes pēc vizuāli nosakāmas aizsargkonstrukcijas kustības pārtraukšanas.

Ja aizsargkonstrukcijas jumta priekšējā daļa neizturēs pilnu spiediena spēku, spēks jāpiemēro tikmēr, kamēr jumts ir saliekts tā, ka sakrīt ar vietu, kura savieno aizsargkonstrukcijas augšējo daļu ar šo daļu traktora priekšā, kas ir spējīga balstīt transportlīdzekļa masu, kad tas apgāzies.

Tad spēks jānoņem un traktors vai spiediena spēks jāpārvieto tā, lai baļķis ir pāri aizsargkonstrukcijas daļai, kura balstītu traktoru, kad tas pilnībā apgāztos. Pēc tam atkārtoti piemēro spēku Fv.

3.3.1.1.6.   
  Papildu trieciena testi

Ja trieciena testa laikā rodas plaisas vai plīsumi, kurus nevar uzskatīt par nenozīmīgiem, otrs līdzīgs tests, bet ar kritiena augstumu:

H’ = (H × 10-1) (12 + 4a) (1 + 2a )-1

jāveic tūlīt pēc trieciena testa, kas izraisījis šīs plaisas vai plīsumus, kur “a” ir paliekošā deformācijas (Dp) attiecība pret elastīgo deformāciju (De):

a= Dp / De

kā aprēķināts trieciena punktā. Papildu paliekošā deformācija, kuru izraisījis otrais trieciens, nedrīkst pārsniegt 30 % no paliekošās deformācijas, kuru izraisījis pirmais trieciens.

Lai būtu iespējams veikt papildu testu, visu trieciena testu laikā jāmēra elastīgā deformācija.

3.3.1.1.7.   
  Papildu spiediena testi

Ja trieciena testa laikā rodas nozīmīgas plaisas vai plīsumi, tūlīt pēc trieciena testa, kurš izraisīja šīs plaisas vai plīsumus, jāveic otrs līdzīgs tests, bet ar spēku, kas līdzinās 1,2 Fv.

3.3.1.2.   Veicamie mērījumi

3.3.1.2.1.   
  Lūzumi un plaisas

Pēc katra testa vizuāli jāpārbauda visas strukturālās daļas, savienojumi un stiprinājuma iekārtas, vai tajās nav lūzumu vai plaisu, neņemot vērā mazas plaisas mazsvarīgās daļās.

Jebkādi plīsumi, kurus radījušas svārsta svara šķautnes, nav ņemamas vērā.

3.3.1.2.2.   
  Klīrensa zona

3.3.1.2.2.1.   Iekļūšana klīrensa zonā

Katrā testā aizsargkonstrukcija jāpārbauda, lai noteiktu, vai kāda daļa ir iekļuvusi klīrensa zonā ap vadītāja sēdekli, kā noteikts 1.6. punktā.

Turklāt klīrensa zona nedrīkst būt ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas. Šādā gadījumā uzskata, ka tā ir ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas, ja jebkāda tās daļa nonāktu kontaktā ar zemes virsmu, traktoram apgāžoties virzienā, no kura piemērota testa slodze. Lai noteiktu minēto, priekšējo un aizmugurējo riepu izmēram un sliedes platumam ir jābūt vismazākajam, kādu noteicis ražotājs standartaprīkojumā.

3.3.1.2.2.2.   Aizmugurējās cietās armatūras testi

Ja traktors ir aprīkots ar stingru sistēmu, korpusu vai citu cietu armatūru, kas novietota aiz vadītāja sēdekļa, šo armatūru uzskata par aizsardzības punktu gadījumā, ja traktors gāžas uz sāniem vai uz aizmuguri. Cietai armatūrai, kas novietota aiz vadītāja sēdekļa, jāiztur slodze, nesalūstot vai neiekļūstot klīrensa zonā, kur lejupejošo spēku Fi:

Fi = 15 M

piemēro perpendikulāri karkasa virsmai traktora centrālajā plaknē. Spēka piemērošanas sākotnējam leņķim ir jābūt 40°, ko aprēķina paralēli zemei, kā parādīts 6.16. attēlā. Stingrās sistēmas minimālajam platumam ir jābūt vismaz 500 mm (sk. 6.17. attēlu).

Turklāt tai jābūt pietiekami stingrai un cieši piestiprinātai traktora aizmugurē.

3.3.1.2.3.   
  Elastīgā deformācija (sānu slogošanā)

Elastīgo deformāciju mēra (810 + av) mm virs indeksa punkta vietā, kur vertikālā plakne iet caur trieciena punktu. Šā mērījuma veikšanai jālieto ierīce, kas līdzinās 6.15. attēlā norādītajai.

3.3.1.2.4.   
  Paliekoša deformācija

Pēc pēdējā spiediena testa reģistrē aizsargkonstrukcijas paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa jāizmanto apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvoklis attiecībā pret sēdekļa indeksa punktu.

3.3.2.   Statiskie testi

3.3.2.1.   Slodzes un spiediena testi

3.3.2.1.1.   
  Spiediens aizmugurē

| 3.3.2.1.1.1. | Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei.
  Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Vertikālā plakne, kurā pieliek slodzi, no vidusplaknes atrodas tādā attālumā, kas ir vienāds ar vienu trešdaļu no konstrukcijas augšdaļas ārējā platuma.
  Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. |
| --- | --- |

3.3.2.1.1.1.

Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei.

Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz aizmuguri, parasti tā ir augšējā mala. Vertikālā plakne, kurā pieliek slodzi, no vidusplaknes atrodas tādā attālumā, kas ir vienāds ar vienu trešdaļu no konstrukcijas augšdaļas ārējā platuma.

Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju.

| 3.3.2.1.1.2. | Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.2.6.3. punktā. |
| --- | --- |

3.3.2.1.1.2.

Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.2.6.3. punktā.

| 3.3.2.1.1.3. | Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:
  Eil = 500 + 0,5 M |
| --- | --- |

3.3.2.1.1.3.

Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:

Eil = 500 + 0,5 M

| 3.3.2.1.1.4. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats), izmanto to pašu formulu. |
| --- | --- |

3.3.2.1.1.4.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats), izmanto to pašu formulu.

3.3.2.1.2.   
  Spiediens priekšā

| 3.3.2.1.2.1. | Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei un tādā attālumā no tās, kas ir 1/3 no augšējās konstrukcijas daļas ārējā platuma.
  Slodzes piemērošanas punkts ir tā aizsargkonstrukcijas daļa, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, kad tas brauc uz priekšu; parasti tā ir augšējā mala.
  Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju. |
| --- | --- |

3.3.2.1.2.1.

Slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas atrodas paralēli traktora vidusplaknei un tādā attālumā no tās, kas ir 1/3 no augšējās konstrukcijas daļas ārējā platuma.

Slodzes piemērošanas punkts ir tā aizsargkonstrukcijas daļa, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, kad tas brauc uz priekšu; parasti tā ir augšējā mala.

Ja konstrukcija šajā punktā tiek saliekta vai izvirzās uz āru, jāpievieno ķīļi, kas radītu slodzi šajā punktā, tādējādi nepastiprinot konstrukciju.

| 3.3.2.1.2.2. | Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.2.6.3. punktā. |
| --- | --- |

3.3.2.1.2.2.

Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.2.6.3. punktā.

| 3.3.2.1.2.3. | Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:
  Eil = 500 + 0,5 M |
| --- | --- |

3.3.2.1.2.3.

Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:

Eil = 500 + 0,5 M

| 3.3.2.1.2.4. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no iepriekšminētajām formulām, vai arī turpmāk minētā vērtība:
  Eil = 2,165 × 10–7 M × L2

  vai
  Eil = 0,574 I |
| --- | --- |

3.3.2.1.2.4.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no iepriekšminētajām formulām, vai arī turpmāk minētā vērtība:

Eil = 2,165 × 10–7 M × L2

vai

Eil = 0,574 I

3.3.2.1.3.   
  Slodze no sāna

| 3.3.2.1.3.1. | Sānu slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas ir perpendikulāra traktora vidusplaknei. Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala. |
| --- | --- |

3.3.2.1.3.1.

Sānu slodzi piemēro horizontāli vertikālā plaknē, kas ir perpendikulāra traktora vidusplaknei. Slodzes piemērošanas punktu vērš pret to aizsargkonstrukcijas daļu, kurai ir vislielākā varbūtība pirmajai atsisties pret zemi, traktoram gāžoties uz sāniem, parasti tā ir augšējā mala.

| 3.3.2.1.3.2. | Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.2.6.3. punktā. |
| --- | --- |

3.3.2.1.3.2.

Mezglu pieķēdē pie zemes, kā aprakstīts 3.2.6.3. punktā.

| 3.3.2.1.3.3. | Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:
  Eis = 1,75 M (B6 + B) / 2B |
| --- | --- |

3.3.2.1.3.3.

Enerģijai, kādu uzņem aizsargkonstrukcija testa laikā, jābūt vismaz:

Eis = 1,75 M (B6 + B) / 2B

| 3.3.2.1.3.4. | Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no iepriekšminētajām formulām, vai arī turpmāk minētā vērtība:
  Eis = 1,75 M |
| --- | --- |

3.3.2.1.3.4.

Traktoriem ar grozāmu vadītāja stāvokli (grozāms sēdeklis un stūresrats) enerģija ir lielākā vērtība, kas izriet no iepriekšminētajām formulām, vai arī turpmāk minētā vērtība:

Eis = 1,75 M

3.3.2.1.4.   
  Saspiešana aizmugurē

Visi noteikumi ir vienādi ar noteikumiem, kas iekļauti 3.3.1.1.4. punktā.

3.3.2.1.5.   
  Spiediens priekšā

Visi noteikumi ir vienādi ar noteikumiem, kas iekļauti 3.2.1.1.5. punktā.

3.3.2.1.6.   
  Papildu pārslodzes tests (6.18. līdz 6.20. attēls)

Pārslodzes tests jāveic visos gadījumos, kad spēks samazinās par vairāk nekā 3 % pēdējo deformācijas 5 % laikā, kas sasniegta, kad konstrukcija uzņem vajadzīgo enerģiju (sk. 6.19. attēlu).

Pārslodzes tests ietver horizontālās slodzes pakāpenisku palielināšanu ar 5 % sākotnēji obligātās enerģijas palielinājumu, palielinot to maksimāli līdz 20 % no pievienotās enerģijas (sk. 6.20. attēlu).

Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja pēc katra vajadzīgās enerģijas palielinājuma par 5, 10 vai 15 % spēks samazinās par mazāk nekā 3 % uz 5 % palielinājumu un saglabājas vairāk nekā 0,8 Fmax.

Pārslodzes tests ir apmierinošs, ja pēc tam, kad konstrukcija ir uzņēmusi 20 % pievienotās enerģijas, spēks pārsniedz 0,8 Fmax.

Pārslodzes testa laikā pieļaujamas papildu plaisas vai plīsumi un/vai klīrensa zonas nonākšana aizsargkonstrukcijā vai tās aizsardzības nepietiekamība elastīgās deformācijas dēļ. Pēc slodzes noņemšanas konstrukcija tomēr nedrīkst iekļūt klīrensa zonā, kurai jābūt pilnībā aizsargātai.

3.3.2.1.7.   
  Papildu spiediena testi

Ja spiediena testa laikā parādās plaisas vai plīsumi, kurus nevar uzskatīt par nenozīmīgiem, tūlīt pēc spiediena testa, kurš izraisīja plīsumu vai plaisu parādīšanos, jāveic otrs, līdzīgs spiediena tests, bet ar 1,2 Fv spēku.

3.3.2.2.   Veicamie mērījumi

3.3.2.2.1.   
  Lūzumi un plaisas

Pēc katra testa vizuāli jāpārbauda visas strukturālās daļas, savienojumi un stiprinājuma iekārtas, vai tajās nav lūzumu vai plaisu, neņemot vērā mazas plaisas mazsvarīgās daļās.

3.3.2.2.2.   
  Klīrensa zona

3.3.2.2.2.1.   Iekļūšana klīrensa zonā

Katrā testā aizsargkonstrukcija jāpārbauda, lai noteiktu, vai kāda daļa ir iekļuvusi klīrensa zonā, kā noteikts iepriekš I pielikuma 1.6. punktā.

Turklāt klīrensa zona nedrīkst būt ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas. Šādā gadījumā uzskata, ka tā ir ārpus aizsargkonstrukcijas aizsardzības zonas, ja jebkāda tās daļa nonāktu kontaktā ar zemes virsmu, traktoram apgāžoties virzienā, no kura piemērota testa slodze. Lai noteiktu minēto, priekšējo un aizmugurējo riepu izmēram un sliedes platumam ir jābūt vismazākajam, kādu noteicis ražotājs standartaprīkojumā.

3.3.2.2.2.2.   Aizmugurējās cietās armatūras testi

Ja traktors ir aprīkots ar stingru sistēmu, korpusu vai citu cietu armatūru, kas novietota aiz vadītāja sēdekļa, šo armatūru uzskata par aizsardzības punktu gadījumā, ja traktors gāžas uz sāniem vai uz aizmuguri. Cietai armatūrai, kas novietota aiz vadītāja sēdekļa, jāiztur slodze, nesalūstot vai neiekļūstot klīrensa zonā, kur lejupejošo spēku Fi:

Fi = 15 M

piemēro perpendikulāri karkasa virsmai traktora centrālajā plaknē. Spēka piemērošanas sākotnējam leņķim ir jābūt 40°, ko aprēķina paralēli zemei, kā parādīts 6.16. attēlā. Stingrās sistēmas minimālajam platumam ir jābūt vismaz 500 mm (sk. 6.17. attēlu).

Turklāt tai jābūt pietiekami stingrai un cieši piestiprinātai traktora aizmugurē.

3.3.2.2.3.   
  Elastīga deformācija (sānu slogošana)

Elastīgo deformāciju mēra (810 + av) mm virs sēdekļa indeksa punkta vertikālajā plaknē, kurā piemēro slodzi. Šā mērījuma veikšanai jālieto ierīce, kas līdzinās 6.15. attēlā norādītajai.

3.3.2.2.4.   
  Paliekoša deformācija

Pēc pēdējā spiediena testa reģistrē aizsargkonstrukcijas paliekošo deformāciju. Šajā nolūkā pirms testa jāreģistrē apgāšanās aizsargkonstrukcijas galveno konstrukcijas daļu stāvoklis attiecībā pret sēdekļa indeksa punktu.

3.4.   Attiecināšana uz pārējiem traktoru modeļiem

3.4.1.   [Nepiemēro]

3.4.2.   Tehniskā attiecināšana

Ja traktorā, aizsargkonstrukcijā vai aizsargkonstrukcijas stiprinājumā pie traktora izdara tehniskas izmaiņas, testēšanas iestāde, kas ir veikusi sākotnējo testu var izdot “tehniskā attiecinājuma ziņojumu”, ja traktors un aizsargkonstrukcija ir izturējuši iepriekšējos testus – sānu stabilitātes un nepastāvīgas gāšanās testu –, kā noteikts 3.1.3. un 3.1.4. punktā, un ja aizmugurē piestiprinātā cietā armatūra (kā aprakstīts 3.3.1.2.2.2. punktā) ir testēta saskaņā ar procedūru, kas ir aprakstīta šajā punktā (izņemot 3.4.2.2.4. punktu), šādos gadījumos:

3.4.2.1.   Konstrukcijas testa rezultātu attiecināšana uz pārējiem traktora modeļiem

Trieciena, slodzes un spiediena testi nav jāveic katram traktora modelim, ja aizsargkonstrukcija un traktors atbilst turpmāk 3.4.2.1.1. līdz 3.4.2.1.5. punktā minētajiem nosacījumiem.

| 3.4.2.1.1. | Konstrukcijai (tostarp aizmugurējai cietai armatūrai) ir jābūt vienādai ar jau testēto. |
| --- | --- |

3.4.2.1.1.

Konstrukcijai (tostarp aizmugurējai cietai armatūrai) ir jābūt vienādai ar jau testēto.

| 3.4.2.1.2. | Vajadzīgā enerģija nedrīkst pārsniegt enerģiju, kas ir aprēķināta sākotnējam testam, par vairāk kā 5 %. |
| --- | --- |

3.4.2.1.2.

Vajadzīgā enerģija nedrīkst pārsniegt enerģiju, kas ir aprēķināta sākotnējam testam, par vairāk kā 5 %.

| 3.4.2.1.3. | Stiprinājuma metodei un traktora daļām, pie kurām veic piestiprināšanu, ir jābūt vienādām. |
| --- | --- |

3.4.2.1.3.

Stiprinājuma metodei un traktora daļām, pie kurām veic piestiprināšanu, ir jābūt vienādām.

| 3.4.2.1.4. | Visām daļām, piemēram, dubļusargiem un pārsegiem, kas varētu balstīt aizsardzības konstrukciju, ir jābūt vienādiem. |
| --- | --- |

3.4.2.1.4.

Visām daļām, piemēram, dubļusargiem un pārsegiem, kas varētu balstīt aizsardzības konstrukciju, ir jābūt vienādiem.

| 3.4.2.1.5. | Sēdekļa novietojums un kritiskie izmēri aizsargkonstrukcijā, kā arī aizsargkonstrukcijas un traktora relatīvais novietojums ir tāds, ka visos testos būtu jāpaliek klīrensa zonai deformētās konstrukcijas aizsardzībai (to pārbauda, izmantojot tādu pašu klīrensa zonas atskaites punktu kā sākotnējā ziņojumā, proti, sēdekļa atskaites punktu (SAP) un sēdekļa indeksa punktu (SIP)). |
| --- | --- |

3.4.2.1.5.

Sēdekļa novietojums un kritiskie izmēri aizsargkonstrukcijā, kā arī aizsargkonstrukcijas un traktora relatīvais novietojums ir tāds, ka visos testos būtu jāpaliek klīrensa zonai deformētās konstrukcijas aizsardzībai (to pārbauda, izmantojot tādu pašu klīrensa zonas atskaites punktu kā sākotnējā ziņojumā, proti, sēdekļa atskaites punktu (SAP) un sēdekļa indeksa punktu (SIP)).

3.4.2.2.   Konstrukcijas testa rezultātu attiecināšana uz aizsargkonstrukcijas izmainītiem modeļiem

Šī procedūra ir jāveic, ja netiek izpildīti 3.4.2.1. punktā minētie noteikumi; to neizmanto, ja aizsargkonstrukcijas stiprinājuma metodes princips atšķiras (piemēram, gumijas stiprinājumus aizstāj ar piekares iekārtu).

| 3.4.2.2.1. | Izmaiņas, kas neietekmē sākotnējā testa rezultātus (piemēram, piederuma montāžas paneļa stiprinājums ar metināšanas palīdzību nekritiskā konstrukcijas vietā), sēdekļu pievienošana ar atšķirīgu SIP novietojumu aizsargkonstrukcijā (jāpārbauda, vai jaunā klīrensa zona(-as) visos testos paliek deformētās konstrukcijas aizsardzībā). |
| --- | --- |

3.4.2.2.1.

Izmaiņas, kas neietekmē sākotnējā testa rezultātus (piemēram, piederuma montāžas paneļa stiprinājums ar metināšanas palīdzību nekritiskā konstrukcijas vietā), sēdekļu pievienošana ar atšķirīgu SIP novietojumu aizsargkonstrukcijā (jāpārbauda, vai jaunā klīrensa zona(-as) visos testos paliek deformētās konstrukcijas aizsardzībā).

| 3.4.2.2.2. | Izmaiņas, kas, iespējams, ietekmē sākotnējā testa rezultātus, neradot bažas par aizsargkonstrukcijas apstiprināšanu (piemēram, izmaiņas konstrukcijas daļā, izmaiņas metodē attiecībā uz aizsargkonstrukcijas stiprinājumu pie traktora). Ir iespējams veikt validācijas testu, kura rezultātus apkopo attiecinājuma ziņojumā.
  Minētajam tipa attiecinājumam piemēro šādus ierobežojumus:






  3.4.2.2.2.1. | var apstiprināt ne vairāk par 5 attiecinājumiem, neveicot validācijas testu; |
| --- | --- | --- |

3.4.2.2.2.

Izmaiņas, kas, iespējams, ietekmē sākotnējā testa rezultātus, neradot bažas par aizsargkonstrukcijas apstiprināšanu (piemēram, izmaiņas konstrukcijas daļā, izmaiņas metodē attiecībā uz aizsargkonstrukcijas stiprinājumu pie traktora). Ir iespējams veikt validācijas testu, kura rezultātus apkopo attiecinājuma ziņojumā.

Minētajam tipa attiecinājumam piemēro šādus ierobežojumus:

3.4.2.2.2.1.

var apstiprināt ne vairāk par 5 attiecinājumiem, neveicot validācijas testu;

| 3.4.2.2.2.2. | validācijas testa rezultātus attiecībā uz attiecinājumu apstiprinās, ja tiks izpildīti visi koda nosacījumi un:






  — | ja deformācija, kas mērīta pēc katra trieciena testa, nenovirzās vairāk par ± 7 % (dinamiskais tests) no deformācijas, kas mērīta pēc katra trieciena testa sākotnējā testa ziņojumā, |
| --- | --- | --- |

3.4.2.2.2.2.

validācijas testa rezultātus attiecībā uz attiecinājumu apstiprinās, ja tiks izpildīti visi koda nosacījumi un:

—

ja deformācija, kas mērīta pēc katra trieciena testa, nenovirzās vairāk par ± 7 % (dinamiskais tests) no deformācijas, kas mērīta pēc katra trieciena testa sākotnējā testa ziņojumā,

| — | ja spēks, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk kā ± 7 % no spēka, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā, un ja deformācija, kas mērīta (6), kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk kā ± 7 % (statiskais tests) no deformācijas, kas mērīta, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā; |
| --- | --- |

—

ja spēks, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk kā ± 7 % no spēka, kas mērīts, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā, un ja deformācija, kas mērīta (6), kad vajadzīgais enerģijas līmenis sasniegts vairākos horizontālās slogošanas testos nenovirzās par vairāk kā ± 7 % (statiskais tests) no deformācijas, kas mērīta, kad vajadzīgais enerģijas līmenis tika sasniegts sākotnējā testā;

| 3.4.2.2.2.3. | vienā attiecinājuma ziņojumā var iekļaut vairākas aizsargkonstrukcijas izmaiņas, ja tie ir dažādi tās pašas aizsargkonstrukcijas risinājumi, tomēr vienā attiecinājuma ziņojumā var apstiprināt tikai vienu validācijas testu. Risinājumi, kurus netestē, jāapraksta attiecinājuma ziņojuma īpašā sadaļā. |
| --- | --- |

3.4.2.2.2.3.

vienā attiecinājuma ziņojumā var iekļaut vairākas aizsargkonstrukcijas izmaiņas, ja tie ir dažādi tās pašas aizsargkonstrukcijas risinājumi, tomēr vienā attiecinājuma ziņojumā var apstiprināt tikai vienu validācijas testu. Risinājumi, kurus netestē, jāapraksta attiecinājuma ziņojuma īpašā sadaļā.

| 3.4.2.2.3. | Atskaites masas palielinājums, ko ražotājs deklarējis attiecībā uz aizsargkonstrukciju, kas jau ir testēta Ja ražotājs vēlas saglabāt to pašu apstiprinājuma numuru, pēc validācijas testa veikšanas (šādā gadījumā 3.4.2.2.2.2. punktā noteiktos ierobežojumus nepiemēro) ir iespējams izdot attiecinājuma ziņojumu. |
| --- | --- |

3.4.2.2.3.

Atskaites masas palielinājums, ko ražotājs deklarējis attiecībā uz aizsargkonstrukciju, kas jau ir testēta Ja ražotājs vēlas saglabāt to pašu apstiprinājuma numuru, pēc validācijas testa veikšanas (šādā gadījumā 3.4.2.2.2.2. punktā noteiktos ierobežojumus nepiemēro) ir iespējams izdot attiecinājuma ziņojumu.

| 3.4.2.2.4. | Izmaiņas aizmugurējā cietā armatūrā vai jaunas aizmugurējās cietās armatūras piestiprināšana. Visos testos, ņemot vērā jauno vai modificēto aizmugurējo cieto armatūru, ir jāpārbauda, vai klīrensa zona paliek deformētās konstrukcijas aizsardzībā. Aizmugurējā cietā armatūrā ir jāpārbauda saskaņā ar 3.3.1.2.2.2. vai 3.3.2.2.2.2. punktu, un testa rezultāti ir jānorāda attiecinājuma ziņojumā. |
| --- | --- |

3.4.2.2.4.

Izmaiņas aizmugurējā cietā armatūrā vai jaunas aizmugurējās cietās armatūras piestiprināšana. Visos testos, ņemot vērā jauno vai modificēto aizmugurējo cieto armatūru, ir jāpārbauda, vai klīrensa zona paliek deformētās konstrukcijas aizsardzībā. Aizmugurējā cietā armatūrā ir jāpārbauda saskaņā ar 3.3.1.2.2.2. vai 3.3.2.2.2.2. punktu, un testa rezultāti ir jānorāda attiecinājuma ziņojumā.

3.5.   [Nepiemēro]

3.6.   Aizsargkonstrukciju sniegums aukstā laikā

3.6.1.   Ja tiek apgalvots, ka aizsargkonstrukcijai ir īpašības, kas to padara izturīgu pret trauslumu aukstā laikā, ražotājam jāsniedz sīka informācija, kas jāiekļauj ziņojumā.

3.6.2.   Turpmāk minētās prasības un procedūras ir paredzētas, lai nodrošinātu izturību un pretestību pret lūzumiem trausluma dēļ pie zemas temperatūras. Ierosina izvirzīt šādās obligātās prasības materiāliem, vērtējot aizsargkonstrukcijas stabilitāti, kad darbs norit zemā temperatūrā valstīs, kurās ir vajadzīga šāda papildu darba aizsardzība.

| 3.6.2.1. | Skrūvēm un uzgriežņiem, kurus izmanto, lai stiprinātu aizsargkonstrukciju pie traktora un savienotu aizsargkonstrukcijas nesošās daļas, ir jābūt ar atbilstošām temperatūras izturības īpašībām. |
| --- | --- |

3.6.2.1.

Skrūvēm un uzgriežņiem, kurus izmanto, lai stiprinātu aizsargkonstrukciju pie traktora un savienotu aizsargkonstrukcijas nesošās daļas, ir jābūt ar atbilstošām temperatūras izturības īpašībām.

| 3.6.2.2. | Visiem metināšanas elektrodiem, kas izmantoti konstrukcijas daļu un stiprinājumu ražošanā, jābūt saderīgiem ar aizsargkonstrukcijas materiālu, kas norādīts turpmāk 3.6.2.3. punktā. |
| --- | --- |

3.6.2.2.

Visiem metināšanas elektrodiem, kas izmantoti konstrukcijas daļu un stiprinājumu ražošanā, jābūt saderīgiem ar aizsargkonstrukcijas materiālu, kas norādīts turpmāk 3.6.2.3. punktā.

| 3.6.2.3. | Aizsargkonstrukcijas nesošo daļu tērauda materiāliem ir jāveic pārbaude attiecībā uz izturību (trieciena enerģijai obligātās prasības saskaņā ar 6.1. tabulu pēc Šarpi (ar V veida robojumu)). Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995.
  Uzskata, ka tērauds ar velmēšanas biezumu, kas ir mazāks par 2,5 mm, un ar oglekļa saturu, kas ir mazāks par 0,2 %, atbilst prasībām.
  Aizsargkonstrukcijas nesošajām daļām, kas ir ražotas no materiāliem, izņemot tēraudu, ir jābūt līdzvērtīgai izturībai zemā temperatūrā. |
| --- | --- |

3.6.2.3.

Aizsargkonstrukcijas nesošo daļu tērauda materiāliem ir jāveic pārbaude attiecībā uz izturību (trieciena enerģijai obligātās prasības saskaņā ar 6.1. tabulu pēc Šarpi (ar V veida robojumu)). Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995.

Uzskata, ka tērauds ar velmēšanas biezumu, kas ir mazāks par 2,5 mm, un ar oglekļa saturu, kas ir mazāks par 0,2 %, atbilst prasībām.

Aizsargkonstrukcijas nesošajām daļām, kas ir ražotas no materiāliem, izņemot tēraudu, ir jābūt līdzvērtīgai izturībai zemā temperatūrā.

| 3.6.2.4. | Paraugs trieciena enerģijas testam pēc Šarpi (ar V veida robojumu) nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru, kas ir minēts 6.1. tabulā. |
| --- | --- |

3.6.2.4.

Paraugs trieciena enerģijas testam pēc Šarpi (ar V veida robojumu) nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru, kas ir minēts 6.1. tabulā.

| 3.6.2.5. | Šarpi (ar V veida robojumu) testi ir jāveic saskaņā ar procedūru ASTM A 370-1979, izņemot paraugu izmēriem, kuriem ir jābūt saskaņā ar izmēriem, kas doti 6.1. tabulā. |
| --- | --- |

3.6.2.5.

Šarpi (ar V veida robojumu) testi ir jāveic saskaņā ar procedūru ASTM A 370-1979, izņemot paraugu izmēriem, kuriem ir jābūt saskaņā ar izmēriem, kas doti 6.1. tabulā.

| 3.6.2.6. | Alternatīva šai procedūrai ir mierīgā vai pusmierīgā tērauda izmantošana, par kuru jāsniedz piemērota specifikācija. Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995, Amd 1:2003. |
| --- | --- |

3.6.2.6.

Alternatīva šai procedūrai ir mierīgā vai pusmierīgā tērauda izmantošana, par kuru jāsniedz piemērota specifikācija. Tērauda kategorija un kvalitāte ir jānorāda saskaņā ar ISO 630:1995, Amd 1:2003.

| 3.6.2.7. | Paraugiem ir jābūt gareniskiem, kas pirms veidošanas un metināšanas izmantošanai aizsargkonstrukcijās, ir ņemti no plakana materiāla, caurulēm vai profiliem. Paraugi no caurulēm un profiliem ir jāņem no tā sāna vidus, kuram ir lielākie izmēri, un tajos nedrīkst iekļaut metināto šuvi.

  6.1.   tabula


  Minimālā Šarpi (ar V veida robojumu) trieciena enerģija








  Parauga izmērs | Enerģija pie | Enerģija pie |
| --- | --- | --- | --- |
| | –30 °C | –20 °C |
| mm | J | J (8) |
| 10 × 10 (7) | 11 | 27,5 |
| 10 × 9 | 10 | 25 |
| 10 × 8 | 9,5 | 24 |
| 10 × 7,5 (7) | 9,5 | 24 |
| 10 × 7 | 9 | 22,5 |
| 10 × 6,7 | 8,5 | 21 |
| 10 × 6 | 8 | 20 |
| 10 × 5 (7) | 7,5 | 19 |
| 10 × 4 | 7 | 17,5 |
| 10 × 3,5 | 6 | 15 |
| 10 × 3 | 6 | 15 |
| 10 × 2,5 (7) | 5,5 | 14 |

3.6.2.7.

Paraugiem ir jābūt gareniskiem, kas pirms veidošanas un metināšanas izmantošanai aizsargkonstrukcijās, ir ņemti no plakana materiāla, caurulēm vai profiliem. Paraugi no caurulēm un profiliem ir jāņem no tā sāna vidus, kuram ir lielākie izmēri, un tajos nedrīkst iekļaut metināto šuvi.

6.1.   tabula

Minimālā Šarpi (ar V veida robojumu) trieciena enerģija

Parauga izmērs

Enerģija pie

Enerģija pie

–30 °C

–20 °C

mm

J

J (8)

10 × 10 (7)

11

27,5

10 × 9

10

25

10 × 8

9,5

24

10 × 7,5 (7)

9,5

24

10 × 7

9

22,5

10 × 6,7

8,5

21

10 × 6

8

20

10 × 5 (7)

7,5

19

10 × 4

7

17,5

10 × 3,5

6

15

10 × 3

6

15

10 × 2,5 (7)

5,5

14

3.7.   [Nepiemēro]

6.1.   attēls

Klīrensa zona

| 6.1.a   attēls


  Sānskats


  Šķēlums atskaites plaknē | 6.1.b   attēls


  Skats no aizmugures |
| --- | --- |

6.1.a   attēls

Sānskats

Šķēlums atskaites plaknē

Image

6.1.b   attēls

Skats no aizmugures

Image

6.1.c   attēls

Skats no augšas

Image

| 1 – | Atskaites līnija |
| --- | --- |

1 –

Atskaites līnija

| 2 – | Sēdekļa indeksa punkts |
| --- | --- |

2 –

Sēdekļa indeksa punkts

| 3 – | Atskaites plakne |
| --- | --- |

3 –

Atskaites plakne

6.2.   attēls

Klīrensa zona traktoriem ar grozāmu sēdekli un stūresrats

Image

6.3.   attēls

Norises diagramma nepārtrauktas kūleņošanas īpašību noteikšanai sāniski krītošam traktoram ar priekšā piestiprinātu apgāšanās aizsargkonstrukciju (AAK)

Image

6.4.   attēls

Stends apgāšanās rādītāju testēšanai slīpumā 1 pret 1,5

Image

6.5.   attēls

Vajadzīgie dati traktora apgāšanās aprēķināšanai ar telpiskām gāšanās īpašībām

Image

6.6.a, 6.6.b, 6.6.c attēls

Horizontālais attālums starp smaguma centru un aizsargkonstrukcijas priekšējo krustošanās punktu (L6)

| | |
| --- | --- |

Image

Image

Image

6.7.   attēls

Trieciena punktu noteikšana aizsargkonstrukcijas platuma (B6) un motora pārsega augstuma (H7) aprēķināšanai

| | |
| --- | --- |
| |

Image

Image

Image

Image

6.8.   attēls

Priekšējās ass griezes punkta augstums (H0)

Image

6.9.   attēls

Aizmugurējās sliedes platums (S) un aizmugurējo riepu platums (B0)

Image

6.10.   attēls

Svārsta bloks un tā piekares ķēdes vai troses

Image

6.11.   attēls

Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no aizmugures)

Image

6.12.   attēls

Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no priekšas)

Image

6.13.   attēls

Piemērs traktora nostiprināšanai (trieciens no sāniem)

Image

6.14.   attēls

Piemērs traktora spiediena stendam

Image

6.15.   attēls

Elastīgās deformācijas mērīšanas iekārtas paraugs

Image

6.16.   attēls

Imitētā pamata līnija

Image

6.17.   attēls

Aizmugurējās cietās armatūras minimālais platums

Image

6.18.   attēls

Spēka/deformācijas līkne

Pārslodzes tests nav vajadzīgs

Image

6.19.   attēls

Spēka/deformācijas līkne

Pārslodzes tests vajadzīgs

Image

6.20.   attēls

Spēka/deformācijas līkne

Pārslodzes tests ir jāturpina

Image

---

(1)  ESAO standarta kods lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru priekšā montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju oficiālai testēšanai.

1

(2)  Paplašinājuma testiem, lai pārbaudītu ziņojumus, kuros sākotnēji izmantots sēdekļa atskaites punkts (SAP), vajadzīgos aprēķinus veic, SIP vietā izmantojot SAP un izdarot skaidru norādi par SAP izmantošanu (sk. I pielikumu).

2

(3)  Piezīme lietotājiem: sēdekļa indeksa punktu nosaka saskaņā ar ISO 5353, un attiecībā uz traktoru tas ir fiksēts punkts, kas nekustas, kad sēdeklis tiek noregulēts stāvoklī, kas nav vidusstāvoklis. Klīrensa zonas noteikšanai sēdeklis ir jānoregulē visaugstākajā aizmugurējā stāvoklī.” ”

3

(4)  ESAO standarta kods lauksaimniecības un mežsaimniecības šauras riteņu bāzes riteņtraktoru priekšā montētu apgāšanās aizsargkonstrukciju oficiālai testēšanai.

4

(5)  Programma un piemēri pieejami ESAO tīmekļa vietnē.

5

(6)  Paliekoša un elastīga deformācija, kas mērīta punktā, kad ir sasniegts vajadzīgais enerģijas līmenis.””

6

(7)  Norādīts vēlamais izmērs. Parauga izmērs nedrīkst būt mazāks par to lielāko materiāla iespējamo izmēru.

7

(8)  Vajadzīgā enerģija pie – 20 °C ir 2,5 reizes lielāka par lielumu, kas ir norādīts attiecībā uz – 30 °C. Citi faktori ietekmē trieciena enerģijas lielumu, t. i., apgāšanās virziens, tecēšanas spriegums, grauda orientācija un metināšana. Minētie faktori ir jāievēro, izvēloties un izmantojot tēraudu.

8

---

V PIELIKUMS

Grozījumi Direktīvā 2000/25/EK

Direktīvas 2000/25/EK I pielikuma 4. papildinājuma 1. punktā 2. iedaļas tekstu aizstāj ar šādu tekstu:

| “2. iedaļa. | Pamatdirektīvas numurs, kam seko burts A par I posmu, burts B par II posmu, burts C par IIIA posmu, burts D par IIIB posmu un burts E par IV posmu.” |
| --- | --- |

“2. iedaļa.

Pamatdirektīvas numurs, kam seko burts A par I posmu, burts B par II posmu, burts C par IIIA posmu, burts D par IIIB posmu un burts E par IV posmu.”

---

VI PIELIKUMS

Grozījumi Direktīvā 2003/37/EK

Direktīvu 2003/37/EK groza šādi.

| 1. | Direktīvas I pielikuma A paraugu groza šādi:






  a) | 2.4. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “2.4. | Tehniski pieļaujamā(-ās) vilces masa(-as) (atkarībā no sakabes tipa):






  2.4.1. | Nebremzēta vilces masa: ... |
| --- | --- | --- | --- | --- |

1.

Direktīvas I pielikuma A paraugu groza šādi:

a)

2.4. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“2.4.

Tehniski pieļaujamā(-ās) vilces masa(-as) (atkarībā no sakabes tipa):

2.4.1.

Nebremzēta vilces masa: ...

| 2.4.2. | Neatkarīgi bremzēta vilces masa: ... |
| --- | --- |

2.4.2.

Neatkarīgi bremzēta vilces masa: ...

| 2.4.3. | Ar inerci bremzēta vilces masa: ... |
| --- | --- |

2.4.3.

Ar inerci bremzēta vilces masa: ...

| 2.4.4. | Ar hidrauliskām vai pneimatiskām bremzēm nobremzētas kravas vilces masa: ... |
| --- | --- |

2.4.4.

Ar hidrauliskām vai pneimatiskām bremzēm nobremzētas kravas vilces masa: ...

| 2.4.5. | Traktora un piekabes savienojuma kopējā(-ās) tehniski pieļaujamā(-ās) masa(-as) katram piekabes bremzēšanas veidam: ... |
| --- | --- |

2.4.5.

Traktora un piekabes savienojuma kopējā(-ās) tehniski pieļaujamā(-ās) masa(-as) katram piekabes bremzēšanas veidam: ...

| 2.4.6. | Sakabes punkta atrašanās vieta:






  2.4.6.1. | Augstums virs zemes:






  2.4.6.1.1. | Maksimālais augstums: ... |
| --- | --- | --- | --- |

2.4.6.

Sakabes punkta atrašanās vieta:

2.4.6.1.

Augstums virs zemes:

2.4.6.1.1.

Maksimālais augstums: ...

| 2.4.6.1.2. | Minimālais augstums: ... |
| --- | --- |

2.4.6.1.2.

Minimālais augstums: ...

| 2.4.6.2. | Attālums no vertikālās plaknes, kas šķērso aizmugurējās ass vidējo līniju:






  2.4.6.2.1. | Maksimālā vērtība: ... |
| --- | --- | --- |

2.4.6.2.

Attālums no vertikālās plaknes, kas šķērso aizmugurējās ass vidējo līniju:

2.4.6.2.1.

Maksimālā vērtība: ...

| 2.4.6.2.2. | Minimālā vērtība: ... |
| --- | --- |

2.4.6.2.2.

Minimālā vērtība: ...

| 2.4.6.3. | Maksimālais statiskās vertikālās slodzes spēks/tehniski pieļaujamā masa uz sakabes punktu:






  2.4.6.3.1. | — | traktoram: ... |
| --- | --- | --- | --- |

2.4.6.3.

Maksimālais statiskās vertikālās slodzes spēks/tehniski pieļaujamā masa uz sakabes punktu:

2.4.6.3.1.

—

traktoram: ...

| 2.4.6.3.2. | — | puspiekabes (maināma velkama mašīna) vai piekabes ar centrāli novietotu asi (maināma velkama mašīna): ...”; |
| --- | --- | --- |

2.4.6.3.2.

—

puspiekabes (maināma velkama mašīna) vai piekabes ar centrāli novietotu asi (maināma velkama mašīna): ...”;

| b) | 2.7.2. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “2.7.2. | Traktora gabarīti, tostarp sakabes ierīce:






  2.7.2.1. | Garums braukšanai pa ceļu (10): | maksimālais: ... |
| --- | --- | --- | --- | --- |

b)

2.7.2. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“2.7.2.

Traktora gabarīti, tostarp sakabes ierīce:

2.7.2.1.

Garums braukšanai pa ceļu (10):

maksimālais: ...

| | minimālais: ... |
| --- | --- |

minimālais: ...

| 2.7.2.2. | Platums braukšanai pa ceļu (11): | maksimālais: ... |
| --- | --- | --- |

2.7.2.2.

Platums braukšanai pa ceļu (11):

maksimālais: ...

| | minimālais: ... |
| --- | --- |

minimālais: ...

| 2.7.2.3. | Augstums braukšanai pa ceļu (12): | maksimālais: ... |
| --- | --- | --- |

2.7.2.3.

Augstums braukšanai pa ceļu (12):

maksimālais: ...

| | minimālais: ... |
| --- | --- |

minimālais: ...

| 2.7.2.4. | Priekšējā pārkare (13): | maksimālais: ... |
| --- | --- | --- |

2.7.2.4.

Priekšējā pārkare (13):

maksimālais: ...

| | minimālais: ... |
| --- | --- |

minimālais: ...

| 2.7.2.5. | Aizmugurējā pārkare (14): | maksimālais: ... |
| --- | --- | --- |

2.7.2.5.

Aizmugurējā pārkare (14):

maksimālais: ...

| | minimālais: ... |
| --- | --- |

minimālais: ...

| 2.7.2.6. | Atstarpe līdz zemei (15): | maksimālais: ... |
| --- | --- | --- |

2.7.2.6.

Atstarpe līdz zemei (15):

maksimālais: ...

| | minimālais: ...” |
| --- | --- |

minimālais: ...”

| 2. | Direktīvas I pielikuma A parauga 15. zemsvītras piezīmi groza šādi: “Standarts ISO 612/-6.8:1978”. |
| --- | --- |

2.

Direktīvas I pielikuma A parauga 15. zemsvītras piezīmi groza šādi: “Standarts ISO 612/-6.8:1978”.

| 3. | Direktīvas II pielikuma B nodaļas II.C daļu groza šādi:






  a) | [attiecas tikai uz tekstu angļu valodā]; |
| --- | --- | --- |

3.

Direktīvas II pielikuma B nodaļas II.C daļu groza šādi:

a)

[attiecas tikai uz tekstu angļu valodā];

| b) | ar šādu tekstu aizstāj (*) zemsvītras piezīmes tekstu:






  “(*) | Testa ziņojumiem jāatbilst ESAO Padomes 2008. gada oktobra Lēmumam C(2008) 128. Attiecībā uz drošības jostu stiprinājumiem testa ziņojumus var atzīt par līdzvērtīgiem tikai tad, ja minētie stiprinājumi ir pārbaudīti. Pamatojoties uz Lēmumu C(2000) 59, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar ESAO Padomes Lēmumu C(2005) 1, šie testa ziņojumi paliks spēkā. No šīs direktīvas transponēšanas dienas jaunie ziņojumi jāizstrādā, pamatojoties uz kodu jauno versiju.” |
| --- | --- | --- |

b)

ar šādu tekstu aizstāj (*) zemsvītras piezīmes tekstu:

“(*)

Testa ziņojumiem jāatbilst ESAO Padomes 2008. gada oktobra Lēmumam C(2008) 128. Attiecībā uz drošības jostu stiprinājumiem testa ziņojumus var atzīt par līdzvērtīgiem tikai tad, ja minētie stiprinājumi ir pārbaudīti. Pamatojoties uz Lēmumu C(2000) 59, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar ESAO Padomes Lēmumu C(2005) 1, šie testa ziņojumi paliks spēkā. No šīs direktīvas transponēšanas dienas jaunie ziņojumi jāizstrādā, pamatojoties uz kodu jauno versiju.”

---