----

----

I Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk

----

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1870/2006

av den 11 december 2006

om handel med vissa stålprodukter mellan gemenskapen och Republiken Kazakstan

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133,

med beaktande av anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 4.3,

med beaktande av anslutningsakten för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 56,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Denna förordning skall tillämpas från och med den 1 januari 2007 till och med den 31 december 2007 vid import till gemenskapen av stålprodukter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Kazakstan.

2.   Stålprodukterna skall klassificeras i de produktgrupper som anges i bilaga I.

3.   Klassificeringen av produkterna i bilaga I skall grundas på den kombinerade nomenklatur (KN) som fastställs genom rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (3).

4.   Ursprunget för de produkter som avses i punkt 1 skall bestämmas i enlighet med de regler som gäller i gemenskapen.

Artikel 2

1.   Import till gemenskapen av stålprodukter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Kazakstan skall omfattas av de kvantitativa begränsningar som fastställs i bilaga V. För övergång till fri omsättning i gemenskapen av produkter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Kazakstan skall krävas att det uppvisas ett ursprungscertifikat enligt bilaga II och en importlicens som utfärdats av medlemsstaternas myndigheter i enlighet med artikel 4.

2.   För att säkra att de kvantiteter för vilka importlicenser utfärdas inte vid något tillfälle överstiger de sammanlagda kvantitativa begränsningarna för varje produktgrupp skall de behöriga myndigheter som anges i bilaga IV utfärda importlicenser först efter det att kommissionen har bekräftat att det fortfarande finns tillgängliga kvantiteter inom de för leverantörslandet gällande kvantitativa begränsningarna för den stålproduktgrupp som berörs av en eller flera importörers ansökningar till de behöriga myndigheterna.

3.   Beviljad import skall avräknas mot de relevanta kvantitativa begränsningar som anges i bilaga V. Avsändningen av produkterna skall anses ha ägt rum den dag då de lastades på det transportmedel som användes för exporten.

Artikel 3

1.   De kvantitativa begränsningar som anges i bilaga V skall inte gälla för produkter som läggs upp i en frizon eller ett frilager eller som importeras enligt förfarandena för tullager, temporär import eller aktiv förädling (suspensionssystemet).

2.   Om de produkter som avses i punkt 1 senare övergår till fri omsättning, i oförändrat skick eller efter bearbetning eller behandling, skall artikel 2.2 tillämpas och de produkter som övergår till fri omsättning skall avräknas mot den relevanta kvantitativa begränsningen i bilaga V.

Artikel 4

1.   Vid tillämpning av artikel 2.2 skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna – angivna i bilaga IV – innan de utfärdar importlicenser, till kommissionen anmäla de kvantiteter för vilka ansökningar om importlicenser, underbyggda med exportlicenser i original, har mottagits. Kommissionen skall omgående, i den ordning medlemsstaternas anmälningar tas emot (”först till kvarn”-principen), meddela huruvida de begärda kvantiteterna är tillgängliga för import.

2.   De ansökningar som omfattas av anmälningarna till kommissionen skall vara giltiga om de i varje enskilt fall klart och tydligt anger exportlandet, det berörda produktnumret, den kvantitet som skall importeras, exportlicensens nummer, kvotåret och den medlemsstat där produkterna avses övergå till fri omsättning.

3.   Kommissionen skall, så långt det är möjligt, för myndigheterna bekräfta hela den kvantitet som anges i de anmälda ansökningarna för varje produktgrupp.

4.   De behöriga myndigheterna skall så snart de får kännedom om kvantiteter som inte utnyttjats under en importlicens giltighetstid anmäla dessa kvantiteter till kommissionen. De outnyttjade kvantiteterna skall automatiskt överföras till de återstående kvantiteterna av gemenskapens sammanlagda kvantitativa begränsning för varje berörd produktgrupp.

5.   De anmälningar som avses i punkterna 1–4 skall sändas på elektronisk väg via det integrerade nät som upprättats för detta ändamål, om det inte av tvingande tekniska skäl är nödvändigt att tillfälligt använda andra kommunikationssätt.

6.   Importlicenserna eller motsvarande dokument skall utfärdas i enlighet med artiklarna 12–16.

7.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall underrätta kommissionen om redan utfärdade importlicenser eller motsvarande dokument upphävs i fall då de motsvarande exportlicenserna har återkallats eller upphävts av de behöriga myndigheterna i Kazakstan. Om kommissionen eller en medlemsstats behöriga myndigheter har underrättats av de behöriga myndigheterna i Kazakstan om återkallandet eller upphävandet av en exportlicens efter det att de produkter som berörs har importerats till gemenskapen, skall kvantiteterna i fråga dock avräknas mot den relevanta kvantitativa begränsning som anges i bilaga V.

Artikel 5

1.   Om kommissionen har indikationer på att produkter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Kazakstan har omlastats eller omdirigerats eller på annat sätt importerats till gemenskapen på ett sätt som utgör ett kringgående av de kvantitativa begränsningar som avses i artikel 2 och om den konstaterar att anpassningar måste göras, skall den begära att samråd inleds så att en överenskommelse kan nås om en motsvarande anpassning av de berörda kvantitativa begränsningarna.

2.   I avvaktan på resultatet av det samråd som avses i punkt 1 får kommissionen begära att Kazakstan vidtar nödvändiga försiktighetsåtgärder för att säkra att de anpassningar av de kvantitativa begränsningarna som parterna kommer överens om vid samrådet kan genomföras.

3.   Om gemenskapen och Kazakstan inte lyckas nå en tillfredsställande lösning och om kommissionen konstaterar att klara bevis för kringgående föreligger, skall den från de kvantitativa begränsningarna dra av en motsvarande kvantitet produkter med ursprung i Kazakstan.

Artikel 6

1.   En exportlicens – utfärdad av de behöriga myndigheterna i Kazakstan – skall krävas för alla sändningar av stålprodukter som omfattas av de kvantitativa begränsningarna i bilaga V, upp till den övre gränsen för dessa.

2.   Originalet av exportlicensen skall uppvisas av importören för att den importlicens som avses i artikel 12 skall kunna utfärdas.

Artikel 7

1.   Exportlicensen för produkter som omfattas av kvantitativa begränsningar skall överensstämma med förlagan i bilaga II och skall intyga bland annat att den berörda mängden varor har avräknats mot den kvantitativa begränsning som fastställts för den berörda produktgruppen.

2.   Varje exportlicens skall avse endast en av de produktgrupper som anges i bilaga I.

Artikel 8

Exporten skall avräknas mot de relevanta kvantitativa begränsningar som anges i bilaga V och avsändas i den mening som avses i artikel 2.3.

Artikel 9

1.   De exportlicenser som avses i artikel 6 får inbegripa kopior, vilka skall vara vederbörligen märkta som sådana. Exportlicensen och ursprungscertifikatet samt kopior av dessa skall vara avfattade på engelska.

2.   Om de dokument som avses ovan fylls i för hand skall uppgifterna textas med bläck.

3.   Exportlicenser eller motsvarande dokument skall ha måtten 210 × 297 mm. Det papper som används skall vara vitt skrivpapper, limbehandlat, fritt från mekanisk massa och med en vikt av minst 25 g/m2. Varje del skall ha en tryckt guillocherad bakgrund som gör all förfalskning på mekanisk eller kemisk väg synlig.

4.   Endast originalet skall godtas av gemenskapens behöriga myndigheter såsom giltigt för import till gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

5.   Varje exportlicens eller motsvarande dokument skall genom tryck eller på annat sätt förses med ett standardiserat löpnummer som möjliggör identifiering av dokumentet.

6.   Löpnumret skall sättas samman på följande sätt:

Artikel 10

Exportlicensen får utfärdas efter avsändandet av de produkter den avser. I sådana fall skall den vara försedd med påskriften ”issued retrospectively”.

Artikel 11

Om en exportlicens stulits, förlorats eller förstörts, får exportören hos den behöriga myndighet som utfärdat dokumentet ansöka om ett duplikat, som skall utfärdas på grundval av de exporthandlingar som exportören förfogar över.

Ett sålunda utfärdat duplikat av en licens skall ha påskriften ”duplicate”. Det skall ha samma datum som den ursprungliga licensen.

Artikel 12

1.   Om kommissionen, i enlighet med artikel 4, har bekräftat att den begärda mängden finns tillgänglig inom den kvantitativa begränsningen i fråga, skall medlemsstaternas behöriga myndigheter utfärda en importlicens inom fem arbetsdagar efter det att importören har uppvisat motsvarande exportlicens i original. Exportlicensen måste uppvisas senast den 31 mars året efter det år då de varor som omfattas av licensen avsändes. Importlicenser skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i vilken som helst av medlemsstaterna, oavsett vilken medlemsstat som anges som destination på exportlicensen, om kommissionen i enlighet med artikel 4 har bekräftat att den begärda mängden finns tillgänglig inom den kvantitativa begränsningen i fråga.

2.   Importlicenserna skall vara giltiga i fyra månader från och med den dag de utfärdades. De behöriga myndigheterna i en medlemsstat får, på väl motiverad begäran från importören, förlänga giltighetstiden med ytterligare högst fyra månader.

3.   Importlicenserna skall överensstämma med förlagan i bilaga III och skall vara giltiga i hela gemenskapens tullområde.

4.   Den deklaration eller ansökan som importören lämnar in för att få importlicensen skall innehålla följande uppgifter:

5.   Importörerna skall inte vara skyldiga att importera hela den kvantitet som omfattas av en importlicens i en och samma sändning.

Artikel 13

Giltigheten av importlicenser som utfärdats av medlemsstaternas myndigheter skall vara beroende av giltigheten av och de kvantiteter som anges i de exportlicenser som utfärdats av de behöriga myndigheterna i Kazakstan och som legat till grund vid utfärdandet av importlicenserna.

Artikel 14

Importlicenser eller motsvarande dokument skall utfärdas av medlemsstaternas behöriga myndigheter i enlighet med artikel 2.2 till varje importör i gemenskapen utan diskriminering, oavsett var i gemenskapen denne är etablerad, utan att det påverkar tillämpningen av övriga krav som ställs enligt gällande regler.

Artikel 15

1.   Om kommissionen konstaterar att de sammanlagda kvantiteter som omfattas av exportlicenser som utfärdats av Kazakstan för en viss produktgrupp överstiger den kvantitativa begränsning som fastställts för den produktgruppen, skall de behöriga myndigheter som utfärdar licenser i medlemsstaterna genast underrättas så att inga ytterligare importlicenser utfärdas. I sådana fall skall samråd genast inledas av kommissionen.

2.   En medlemsstats behöriga myndigheter skall neka att utfärda importlicenser för produkter med ursprung i Kazakstan som inte omfattas av exportlicenser utfärdade i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 6–11.

Artikel 16

1.   De formulär som skall användas av medlemsstaternas behöriga myndigheter för utfärdande av de importlicenser som avses i artikel 12 skall överensstämma med förlagan till importlicens i bilaga III.

2.   Importlicensformulär och utdrag av dessa skall upprättas i två exemplar: det ena skall vara märkt ”Innehavarens exemplar” och ha nummer 1 och utfärdas till den som ansöker om importlicensen, det andra skall vara märkt ”Utfärdande myndighets exemplar” och ha nummer 2 och behållas av den myndighet som utfärdar licensen. De behöriga myndigheterna får av administrativa skäl lägga till ytterligare kopior av formulär nr 2.

3.   Formulären skall tryckas på vitt skrivpapper, fritt från mekanisk massa och med en vikt på mellan 55 och 65 g/m2. Storleken skall vara 210 × 297 mm och radavståndet skall vara 4,24 mm (1/6 tum). Formulärens utformning skall noga följas. Båda sidor av exemplar nr 1, som utgör själva licensen, skall dessutom ha en röd, tryckt guillocherad bakgrund som gör all förfalskning på mekanisk eller kemisk väg synlig.

4.   Medlemsstaterna skall ansvara för tryckningen av formulären. Formulären kan också tryckas av tryckerier som godkänts av den medlemsstat där de är etablerade. I det senare fallet skall en hänvisning till detta godkännande finnas på varje formulär. Varje formulär skall vara försett med tryckeriets namn och adress eller ett märke som gör det möjligt att identifiera tryckeriet.

5.   Vid utfärdandet skall importlicenserna eller utdragen av dessa ges ett utfärdandenummer som fastställs av de behöriga myndigheterna i medlemsstaten. Importlicensens nummer skall anmälas till kommissionen på elektronisk väg inom det integrerade nät som avses i artikel 4.

6.   Licenser och utdrag skall fyllas i på den utfärdande medlemsstatens officiella språk eller på ett av dess officiella språk.

7.   I fält 10 skall de behöriga myndigheterna ange tillämplig stålproduktgrupp.

8.   De myndigheter som utfärdar licenserna och handhar avräkningarna skall sätta sin stämpel på dokumenten. En utfärdande myndighets stämpel får emellertid ersättas med ett relieftryck kombinerat med bokstäver eller siffror som anbringas på licensen genom perforering eller tryckning. De utfärdande myndigheterna skall vid registrering av den tilldelade kvantiteten använda en metod som omöjliggör förfalskning, så att det inte är möjligt att lägga till siffror eller hänvisningar.

9.   På baksidan av exemplar nr 1 och nr 2 skall det finnas ett fält i vilket kvantiteter kan anges, antingen av tullmyndigheterna när importformaliteterna fullgörs eller av de behöriga förvaltningsmyndigheterna när ett utdrag utfärdas. Om utrymmet för avräkningar på licensen eller utdraget av denna är otillräckligt, får de behöriga myndigheterna lägga till ett eller flera fortsättningsblad med fält som motsvarar fälten på baksidan av exemplar nr 1 och exemplar nr 2 av licensen eller utdraget. De myndigheter som svarar för avräkningen skall placera sin stämpel på ett sådant sätt att ena halvan är på licensen eller utdraget av denna och andra halvan på fortsättningsbladet. Om det finns mer än ett fortsättningsblad skall ytterligare en stämpel placeras på samma sätt tvärs över varje blad och det föregående bladet.

10.   Importlicenser och utdrag som utfärdats, uppgifter som fyllts i och påskrifter som gjorts av myndigheterna i en medlemsstat skall ha samma rättsliga verkan i var och en av de andra medlemsstaterna som handlingar som utfärdats, uppgifter som fyllts i och påskrifter som gjorts av myndigheterna i var och en av de andra medlemsstaterna.

11.   De behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten får när det är nödvändigt kräva att innehållet i licenserna eller utdragen översätts till den berörda medlemsstatens officiella språk eller till ett av dess officiella språk.

Artikel 17

För övergång till fri omsättning i Bulgarien och Rumänien från och med den 1 januari 2007 av stålprodukter som omfattas av denna förordning skall ett importtillstånd krävas, även om stålprodukterna sänds före detta datum. Om stålprodukterna sänds till Bulgarien eller Rumänien före den 1 januari 2007, skall importtillstånd beviljas automatiskt utan kvantitativa begränsningar vid uppvisande av konossementet eller något annat transportdokument som av de utfärdande myndigheterna i gemenskapen anses vara likvärdigt och av vilket sändningsdagen framgår, efter godkännande av kommissionens organ för förvaltning av licenser (SIGL). Om stålprodukterna sänds till Bulgarien och Rumänien den 1 januari eller efter detta datum, skall de omfattas av de särskilda reglerna för kvantitativa begränsningar enligt denna förordning.

Artikel 18

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. Som ett undantag skall artikel 17 träda i kraft samma dag som fördraget om Bulgariens och Rumäniens anslutning till Europeiska unionen träder i kraft.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 11 december 2006.

På rådets vägnar

E. TUOMIOJA

Ordförande

----

(1)EGT L 196, 28.7.1999, s. 3.

(2)EUT L 232, 8.9.2005, s. 64.

(3)EGT L 256, 7.9.1987, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1758/2006 (EUT L 335, 1.12.2006, s. 1).

----

BILAGA I

SA Valsade platta produkter

SA1. Rullar

SA2. Grovplåt

SA3. Andra valsade platta produkter

----

BILAGA II

----

BILAGA III

----

BILAGA IV

LISTA DE LAS AUTORIDADES NACIONALES COMPETENTES

SEZNAM PŘÍSLUŠNÝCH VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ

LISTE OVER KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER

LISTE DER ZUSTÄNDIGEN BEHÖRDEN DER MITGLIEDSTAATEN

PÄDEVATE RIIKLIKE ASUTUSTE NIMEKIRI

ΔΙΕΥΘΥΝΣΕΙΣ ΤΩΝ ΑΡΧΩΝ ΕΚΔΟΣΗΣ ΑΔΕΙΩΝ ΤΩΝ ΚΡΑΤΩΝ ΜΕΛΩΝ

LIST OF THE COMPETENT NATIONAL AUTHORITIES

LISTE DES AUTORITÉS NATIONALES COMPÉTENTES

ELENCO DELLE COMPETENTI AUTORITA NAZIONALI

VALSTU KOMPETENTO IESTĀŽU SARAKSTS

ATSAKINGŲ NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ SĄRAŠAS

AZ ILLETÉKES NEMZETI HATÓSÁGOK LISTÁJA

LISTA TA' L-AWTORITAJIET KOMPETENTI NAZZJONALI

LIJST VAN BEVOEGDE NATIONALE INSTANTIES

LISTA WŁAŚCIWYCH ORGANÓW KRAJOWYCH

LISTA DAS AUTORIDADES NACIONAIS COMPETENTES

ZOZNAM PRÍSLUŠNÝCH ŠTÁTNYCH ORGÁNOV

SEZNAM PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOV

LUETTELO TOIMIVALTAISISTA KANSALLISISTA VIRANOMAISISTA

FÖRTECKNING ÖVER BEHÖRIGA NATIONELLA MYNDIGHETER

----

BILAGA V

KVANTITATIVA BEGRÄNSNINGAR

----

----

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1871/2006

av den 11 december 2006

om handel med vissa stålprodukter mellan gemenskapen och Ukraina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133,

med beaktande av anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 4.3,

med beaktande av anslutningsakten för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 56,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Denna förordning skall tillämpas från och med den 1 januari 2007 till och med den 31 december 2007 på import till gemenskapen av stålprodukter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ukraina.

2.   Stålprodukterna skall klassificeras i de produktgrupper som anges i bilaga I.

3.   Klassificeringen av produkterna i bilaga I skall baseras på den kombinerade nomenklatur (KN) som fastställts genom rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (3).

4.   Ursprunget för de produkter som avses i punkt 1 skall bestämmas enligt de bestämmelser som gäller i gemenskapen.

Artikel 2

1.   Import till gemenskapen av stålprodukter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ukraina skall omfattas av de kvantitativa begränsningar som fastställs i bilaga V. För övergång till fri omsättning i gemenskapen av produkter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ukraina skall krävas att det uppvisas ett ursprungscertifikat enligt bilaga II och en importlicens som utfärdats av medlemsstaternas myndigheter i enlighet med artikel 4.

2.   För att säkerställa att de kvantiteter för vilka importlicenser utfärdas inte vid något tillfälle överstiger de sammanlagda kvantitativa begränsningarna för varje produktgrupp skall de behöriga myndigheter som anges i bilaga IV utfärda importlicenser först efter det att kommissionen har bekräftat att det fortfarande finns tillgängliga kvantiteter inom de för leverantörslandet gällande kvantitativa begränsningarna för den stålproduktgrupp som berörs av en eller flera importörers ansökningar till de behöriga myndigheterna.

3.   Beviljad import skall avräknas mot de kvantitativa begränsningar som anges i bilaga V. Avsändningen av produkterna skall anses ha ägt rum den dag då de lastades på det transportmedel som användes för exporten.

Artikel 3

1.   De kvantitativa begränsningar som anges i bilaga V skall inte gälla för produkter som placeras i en frizon eller ett frilager eller som importeras enligt förfarandena för tullager, temporär import eller aktiv förädling (suspensionssystemet).

2.   Om de produkter som avses i punkt 1 senare övergår till fri omsättning, i oförändrat skick eller efter bearbetning eller behandling, skall artikel 2.2 tillämpas och de produkter som övergår till fri omsättning skall avräknas mot den relevanta kvantitativa begränsningen i bilaga V.

Artikel 4

1.   Vid tillämpning av artikel 2.2 skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna – angivna i bilaga IV – innan de utfärdar importlicenser, till kommissionen anmäla de kvantiteter för vilka de har mottagit ansökningar om importlicenser, underbyggda med exportlicenser i original. Kommissionen skall omgående, i den ordning medlemsstaternas anmälningar tas emot (”först till kvarn”-principen), meddela huruvida de begärda kvantiteterna är tillgängliga för import.

2.   De ansökningar som omfattas av anmälningarna till kommissionen skall vara giltiga om de i varje enskilt fall klart och tydligt anger exportlandet, det berörda produktnumret, den kvantitet som skall importeras, exportlicensens nummer, kvotåret och den medlemsstat där produkterna avses övergå till fri omsättning.

3.   Kommissionen skall, så långt det är möjligt, för myndigheterna bekräfta hela den kvantitet som anges i de anmälda ansökningarna för varje produktgrupp.

4.   De behöriga myndigheterna skall så snart de får kännedom om kvantiteter som inte utnyttjats under en importlicens giltighetstid anmäla dessa kvantiteter till kommissionen. Sådana outnyttjade kvantiteter skall automatiskt överföras till de återstående kvantiteterna av gemenskapens sammanlagda kvantitativa begränsning för varje berörd produktgrupp.

5.   De anmälningar som avses i punkterna 1–4 skall sändas på elektronisk väg via det integrerade nät som upprättats för detta ändamål, såvida det inte av tvingande tekniska skäl är nödvändigt att tillfälligt använda andra kommunikationssätt.

6.   Importlicenserna eller motsvarande dokument skall utfärdas i enlighet med artiklarna 12–16.

7.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall underrätta kommissionen om redan utfärdade importlicenser eller motsvarande dokument upphävs i de fall då de motsvarande exportlicenserna har återkallats eller upphävts av de behöriga myndigheterna i Ukraina. Om kommissionen eller en medlemsstats behöriga myndigheter har underrättats av de behöriga myndigheterna i Ukraina om återkallandet eller upphävandet av en exportlicens efter det att de berörda produkterna har importerats till gemenskapen, skall kvantiteterna i fråga dock avräknas mot den relevanta kvantitativa begränsning som anges i bilaga V.

Artikel 5

1.   Om kommissionen har indikationer på att produkter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ukraina har omlastats eller omdirigerats eller på annat sätt importerats till gemenskapen på ett sätt som utgör kringgående av de kvantitativa begränsningar som avses i artikel 2 och om den konstaterar att anpassningar måste göras, skall den begära att samråd inleds så att en överenskommelse kan nås om en nödvändig anpassning av de berörda kvantitativa begränsningarna.

2.   I avvaktan på resultatet av det samråd som avses i punkt 1 får kommissionen begära att Ukraina vidtar nödvändiga försiktighetsåtgärder för att säkerställa att de anpassningar av de kvantitativa begränsningarna som parterna kommer överens om vid samrådet kan genomföras.

3.   Om gemenskapen och Ukraina inte når en tillfredsställande lösning och om kommissionen konstaterar att klara bevis för kringgående föreligger, skall kommissionen från de kvantitativa begränsningarna dra av en motsvarande kvantitet produkter med ursprung i Ukraina.

Artikel 6

1.   En exportlicens – som skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i Ukraina – skall krävas för alla sändningar av stålprodukter som omfattas av de kvantitativa begränsningarna i bilaga V, upp till nivån för dessa begränsningar.

2.   Originalet av exportlicensen skall uppvisas av importören för att den importlicens som avses i artikel 12 skall kunna utfärdas.

Artikel 7

1.   Exportlicensen för produkter som omfattas av kvantitativa begränsningar skall överensstämma med förlagan i bilaga II och skall intyga bland annat att den berörda mängden varor har avräknats mot den kvantitativa begränsning som fastställts för den berörda produktgruppen.

2.   Varje exportlicens skall avse endast en av de produktgrupper som anges i bilaga I.

Artikel 8

Export skall avräknas mot de kvantitativa begränsningar som anges i bilaga V och avsändas i den mening som avses i artikel 2.3.

Artikel 9

1.   Den exportlicens som avses i artikel 6 får inbegripa kopior, vilka skall vara vederbörligen märkta som sådana. Exportlicensen och kopiorna av denna, samt ursprungscertifikatet och kopiorna av detta skall vara avfattade på engelska.

2.   Om de dokument som avses i punkt 1 fylls i för hand skall uppgifterna textas med bläck.

3.   Exportlicenser eller motsvarande dokument skall ha måtten 210 × 297 mm. Det papper som används skall vara vitt skrivpapper, limbehandlat, fritt från mekanisk massa och med en vikt av minst 25 g/m2. Varje del skall ha en tryckt guillocherad bakgrund som gör all förfalskning på mekanisk eller kemisk väg synlig.

4.   Endast originalet skall godtas av gemenskapens behöriga myndigheter såsom giltigt för import i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

5.   Varje exportlicens eller motsvarande dokument skall genom tryck eller på annat sätt förses med ett standardiserat löpnummer som möjliggör identifiering av dokumentet.

6.   Löpnumret skall vara sammansatt på följande sätt:

Artikel 10

Exportlicenser får utfärdas efter avsändandet av de produkter de avser. I sådana fall skall de vara försedda med påskriften ”issued retrospectively”.

Artikel 11

Om en exportlicens stulits, förlorats eller förstörts, får exportören hos den behöriga myndighet som utfärdat dokumentet ansöka om ett duplikat, som skall utfärdas på grundval av de exporthandlingar som exportören förfogar över.

Ett sålunda utfärdat duplikat av en licens skall ha påskriften ”duplicate”. Det skall ha samma datum som den ursprungliga licensen.

Artikel 12

1.   Om kommissionen, i enlighet med artikel 4, har bekräftat att den begärda mängden finns tillgänglig inom den kvantitativa begränsningen i fråga, skall medlemsstaternas behöriga myndigheter utfärda en importlicens inom fem arbetsdagar efter det att importören har uppvisat motsvarande exportlicens i original. Exportlicensen måste uppvisas senast den 31 mars året efter det år då de varor som omfattas av licensen avsändes. Importlicenser skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i vilken som helst av medlemsstaterna, oavsett vilken medlemsstat som anges på exportlicensen, om kommissionen i enlighet med artikel 4 har bekräftat att den begärda mängden finns tillgänglig inom den kvantitativa begränsningen i fråga.

2.   Importlicenserna skall vara giltiga i fyra månader från och med den dag de utfärdades. En medlemsstats behöriga myndigheter får, efter en väl motiverad begäran från importören, förlänga giltighetstiden med ytterligare högst fyra månader.

3.   Importlicenserna skall utformas enligt förlagan i bilaga III och de skall vara giltiga i hela gemenskapens tullområde.

4.   Den deklaration eller ansökan som importören lämnar in för att få importlicensen skall innehålla följande uppgifter:

5.   Importörerna skall inte vara skyldiga att importera hela den kvantitet som omfattas av en importlicens i en och samma sändning.

Artikel 13

Giltigheten av importlicenser som utfärdats av medlemsstaternas myndigheter skall vara beroende av giltigheten av exportlicenserna och de kvantiteter som anges i de exportlicenser som utfärdats av de behöriga myndigheterna i Ukraina och som legat till grund för utfärdandet av importlicenserna.

Artikel 14

Importlicenser eller motsvarande dokument skall utfärdas av medlemsstaternas behöriga myndigheter i enlighet med artikel 2.2 till varje importör i gemenskapen utan åtskillnad, oavsett var i gemenskapen denne är etablerad, och utan att det påverkar tillämpningen av övriga krav som ställs enligt gällande bestämmelser.

Artikel 15

1.   Om kommissionen konstaterar att de sammanlagda kvantiteter som omfattas av exportlicenser som utfärdats av Ukraina för en viss produktgrupp överstiger den kvantitativa begränsning som fastställts för den produktgruppen, skall de behöriga myndigheter som utfärdar licenser i medlemsstaterna genast underrättas så att inga ytterligare importlicenser utfärdas. I sådana fall skall kommissionen genast inleda samråd.

2.   En medlemsstats behöriga myndigheter skall neka att utfärda importlicenser för produkter med ursprung i Ukraina som inte omfattas av exportlicenser utfärdade i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 6–11.

Artikel 16

1.   De formulär som medlemsstaternas behöriga myndigheter skall använda för att utfärda de importlicenser som avses i artikel 12 skall överensstämma med förlagan till importlicens i bilaga III.

2.   Importlicensformulär och utdrag ur dessa skall upprättas i två exemplar: det ena skall vara märkt ”Innehavarens exemplar” och ha nummer 1 och utfärdas till den som ansöker om importlicensen, det andra skall vara märkt ”Utfärdande myndighets exemplar” och ha nummer 2 och behållas av den myndighet som utfärdar licensen. De behöriga myndigheterna får för administrativa ändamål lägga till ytterligare kopior av formulär nr 2.

3.   Formulären skall tryckas på vitt skrivpapper, fritt från mekanisk massa och med en vikt på mellan 55 och 65 g/m2. De skall ha måtten 210 × 297 mm. Radavståndet skall vara 4,24 mm (en sjättedels tum). Formulärens utformning skall noga följas. Båda sidor av exemplar nr 1, som utgör själva licensen, skall dessutom ha en röd, tryckt guillocherad bakgrund som gör all förfalskning på mekanisk eller kemisk väg synlig.

4.   Medlemsstaterna skall ansvara för tryckningen av formulären. Formulären får också tryckas av tryckerier som godkänts av den medlemsstat där de är etablerade. I det senare fallet skall det på varje formulär finnas en hänvisning till detta godkännande. Varje formulär skall vara försett med tryckeriets namn och adress eller ett märke som gör det möjligt att identifiera tryckeriet.

5.   Vid utfärdandet skall importlicenserna eller utdragen av dessa ges ett utfärdandenummer som fastställs av de behöriga myndigheterna i medlemsstaten. Importlicensens nummer skall anmälas till kommissionen på elektronisk väg inom det integrerade nät som upprättats enligt artikel 4.

6.   Licenser och utdrag skall fyllas i på det officiella språket eller ett av de officiella språken i den utfärdande medlemsstaten.

7.   I fält 10 skall de behöriga myndigheterna ange tillämplig stålproduktgrupp.

8.   De myndigheter som utfärdar licenserna och handhar avräkningarna skall sätta sin stämpel på dokumenten. Den utfärdande myndighetens stämpel får dock ersättas med ett relieftryck kombinerat med bokstäver eller siffror som anbringas på licensen genom perforering eller tryckning. De utfärdande myndigheterna skall vid registrering av den tilldelade kvantiteten använda en metod som omöjliggör förfalskning, så att det inte är möjligt att lägga till siffror eller hänvisningar.

9.   På baksidan av exemplar nr 1 och nr 2 skall det finnas ett fält i vilket kvantiteter kan anges, antingen av tullmyndigheterna när importformaliteterna fullgörs eller av de behöriga förvaltningsmyndigheterna när ett utdrag utfärdas. Om utrymmet för avräkningar på licensen eller utdraget av denna är otillräckligt, får de behöriga myndigheterna använda tilläggsblad med fält som motsvarar fälten på baksidan av exemplar nr 1 och 2 av licensen eller utdraget. De myndigheter som svarar för avräkningen skall placera sin stämpel på sådant sätt att ena halvan är på licensen eller utdraget av denna och andra halvan på tilläggsbladet. Om det finns mer än ett tilläggsblad skall ytterligare en stämpel placeras på samma sätt tvärs över varje blad och det föregående bladet.

10.   Importlicenser och utdrag som utfärdats, uppgifter som fyllts i och påskrifter som gjorts av myndigheterna i en medlemsstat skall ha samma rättsliga verkan i var och en av de andra medlemsstaterna som handlingar som utfärdats, uppgifter som fyllts i och påskrifter som gjorts av myndigheterna i dessa medlemsstater.

11.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter får när det är nödvändigt kräva att innehållet i licenserna eller utdragen översätts till det officiella språket eller ett av de officiella språken i den berörda medlemsstaten.

Artikel 17

För övergång till fri omsättning i Bulgarien och Rumänien från och med den 1 januari 2007 av stålprodukter som omfattas av denna förordning skall ett importtillstånd krävas, även om stålprodukterna sänds före detta datum. Om stålprodukterna sänds till Bulgarien eller Rumänien före den 1 januari 2007, skall importtillstånd beviljas automatiskt utan kvantitativa begränsningar vid uppvisande av konossementet eller något annat transportdokument som av de utfärdande myndigheterna i gemenskapen anses vara likvärdigt och av vilket sändningsdagen framgår, efter godkännande av kommissionens organ för förvaltning av licenser (SIGL). Om stålprodukterna sänds till Bulgarien och Rumänien den 1 januari eller efter detta datum, skall de omfattas av de särskilda reglerna för kvantitativa begränsningar enligt denna förordning.

Artikel 18

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. Som ett undantag skall artikel 17 träda i kraft det datum då fördraget om Bulgariens och Rumäniens anslutning till Europeiska unionen träder i kraft.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 11 december 2006.

På rådets vägnar

E. TUOMIOJA

Ordförande

----

(1)EGT L 49, 19.2.1998, s. 3.

(2)EUT L 232, 8.9.2005, s. 43.

(3)EGT L 256, 7.9.1987, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1758/2006 (EUT L 335, 1.12.2006, s. 1).

----

BILAGA I

SA Valsade platta produkter

SA1. (rullar)

SA2. (grovplåt)

SA3. (andra valsade platta produkter)

SB Långa produkter

SB1. (profiler)

SB2. (valstråd)

SB3 (andra långa produkter)

----

BILAGA II

----

BILAGA III

----

BILAGA IV

LISTA DE LAS AUTORIDADES NACIONALES COMPETENTES

SEZNAM PŘÍSLUŠNÝCH VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ

LISTE OVER KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER

LISTE DER ZUSTÄNDIGEN BEHÖRDEN DER MITGLIEDSTAATEN

PÄDEVATE RIIKLIKE ASUTUSTE NIMEKIRI

ΔΙΕΥΘΥΝΣΕΙΣ ΤΩΝ ΑΡΧΩΝ ΕΚΔΟΣΗΣ ΑΔΕΙΩΝ ΤΩΝ ΚΡΑΤΩΝ ΜΕΛΩΝ

LIST OF THE COMPETENT NATIONAL AUTHORITIES

LISTE DES AUTORITÉS NATIONALES COMPÉTENTES

ELENCO DELLE COMPETENTI AUTORITA NAZIONALI

VALSTU KOMPETENTO IESTĀŽU SARAKSTS

ATSAKINGŲ NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ SĄRAŠAS

AZ ILLETÉKES NEMZETI HATÓSÁGOK LISTÁJA

LISTA TA' L-AWTORITAJIET KOMPETENTI NAZZJONALI

LIJST VAN BEVOEGDE NATIONALE INSTANTIES

LISTA WŁAŚCIWYCH ORGANÓW KRAJOWYCH

LISTA DAS AUTORIDADES NACIONAIS COMPETENTES

ZOZNAM PRÍSLUŠNÝCH ŠTÁTNYCH ORGÁNOV

SEZNAM PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOV

LUETTELO TOIMIVALTAISISTA KANSALLISISTA VIRANOMAISISTA

FÖRTECKNING ÖVER BEHÖRIGA NATIONELLA MYNDIGHETER

----

BILAGA V

KVANTITATIVA BEGRÄNSNINGAR

----

----

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1872/2006

av den 11 december 2006

om handel med vissa stålprodukter mellan gemenskapen och Ryska federationen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133,

med beaktande av anslutningsfördraget för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 4.3,

med beaktande av anslutningsakten för Bulgarien och Rumänien, särskilt artikel 56,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Denna förordning skall tillämpas från och med den 1 januari 2007 till och med den 31 december 2007 vid import till gemenskapen av stålprodukter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ryska federationen.

2.   Stålprodukterna skall klassificeras i de produktgrupper som anges i bilaga I.

3.   Klassificeringen av produkterna i bilaga I skall baseras på den kombinerade nomenklaturen (KN) som fastställs genom rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (3).

4.   Ursprunget för de produkter som avses i punkt 1 skall bestämmas i enlighet med de regler som gäller i gemenskapen.

Artikel 2

1.   Import till gemenskapen av stålprodukter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ryska federationen skall omfattas av de kvantitativa begränsningar som fastställs i bilaga V. För övergång till fri omsättning i gemenskapen av produkter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ryska federationen skall krävas att det uppvisas ett ursprungscertifikat (se bilaga II) och en importlicens som utfärdats av medlemsstaternas myndigheter i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.

2.   För att säkerställa att de kvantiteter för vilka importlicenser utfärdas inte vid något tillfälle överstiger de sammanlagda kvantitativa begränsningarna för varje produktgrupp skall de behöriga myndigheter som anges i bilaga IV utfärda importlicenser först efter det att kommissionen har bekräftat att det fortfarande finns tillgängliga kvantiteter inom de för leverantörslandet gällande kvantitativa begränsningarna för den stålproduktgrupp som berörs av en eller flera importörers ansökningar till de behöriga myndigheterna.

3.   Beviljad import skall avräknas mot den relevanta kvantitativa begränsning som anges i bilaga V. Avsändningen av produkterna skall anses ha ägt rum den dag då de lastades på det transportmedel som användes för exporten.

Artikel 3

1.   De kvantitativa begränsningar som anges i bilaga V skall inte gälla för produkter som läggs upp i en frizon eller ett frilager eller som importeras enligt förfarandena för tullager, temporär import eller aktiv förädling (suspensionssystemet).

2.   Om de produkter som avses i punkt 1 senare övergår till fri omsättning, i oförändrat skick eller efter bearbetning eller behandling, skall artikel 2.2 tillämpas, och de produkter som övergår till fri omsättning skall avräknas mot den relevanta kvantitativa begränsningen i bilaga V.

Artikel 4

1.   Vid tillämpning av artikel 2.2 skall de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna – angivna i bilaga IV – innan de utfärdar importlicenser, till kommissionen anmäla de kvantiteter för vilka ansökningar om importlicenser, underbyggda med exportlicenser i original, har mottagits. Kommissionen skall omgående, i den ordning medlemsstaternas anmälningar har mottagits (”först till kvarn”-principen), meddela huruvida de begärda kvantiteterna är tillgängliga för import.

2.   De ansökningar som omfattas av anmälningarna till kommissionen skall vara giltiga om de i varje enskilt fall klart och tydligt anger exportlandet, det berörda produktnumret, den kvantitet som skall importeras, exportlicensens nummer, kvotåret och den medlemsstat där produkterna avses övergå till fri omsättning.

3.   Kommissionen skall, så långt det är möjligt, för myndigheterna bekräfta hela den kvantitet som anges i de anmälda ansökningarna för varje produktgrupp.

4.   De behöriga myndigheterna skall så snart de får kännedom om kvantiteter som inte utnyttjats under en importlicens giltighetstid anmäla dessa kvantiteter till kommissionen. De outnyttjade kvantiteterna skall automatiskt överföras till de återstående kvantiteterna av gemenskapens sammanlagda kvantitativa begränsning för varje berörd produktgrupp.

5.   De anmälningar som avses i punkterna 1–4 skall sändas på elektronisk väg via det integrerade nät som upprättats för detta ändamål, om det inte, av tvingande tekniska skäl, är nödvändigt att tillfälligt använda andra kommunikationssätt.

6.   Importlicenserna eller motsvarande dokument skall utfärdas i enlighet med artiklarna 12–16.

7.   Medlemsstaternas behöriga myndigheter skall underrätta kommissionen om redan utfärdade importlicenser eller motsvarande dokument upphävs i fall då de motsvarande exportlicenserna har återkallats eller upphävts av de behöriga myndigheterna i Ryska federationen. Om kommissionen eller en medlemsstats behöriga myndigheter har underrättats av de behöriga myndigheterna i Ryska federationen om återkallandet eller upphävandet av en exportlicens efter det att de produkter som berörs har importerats till gemenskapen, skall kvantiteterna i fråga dock avräknas mot den relevanta kvantitativa begränsning som anges i bilaga V.

Artikel 5

1.   Om kommissionen har indikationer på att produkter enligt förteckningen i bilaga I med ursprung i Ryska federationen har omlastats eller omdirigerats eller på annat sätt importerats till gemenskapen på ett sätt som utgör ett kringgående av de kvantitativa begränsningar som avses i artikel 2 och om den konstaterar att anpassningar måste göras, skall den begära att samråd inleds så att en överenskommelse kan nås om en motsvarande anpassning av de berörda kvantitativa begränsningarna.

2.   I avvaktan på resultatet av det samråd som avses i punkt 1 får kommissionen begära att Ryska federationen vidtar nödvändiga försiktighetsåtgärder för att säkra att de anpassningar av de kvantitativa begränsningarna som parterna kommer överens om vid samrådet kan genomföras.

3.   Om gemenskapen och Ryska federationen inte lyckas nå en tillfredsställande lösning och om kommissionen konstaterar att klara bevis för kringgående föreligger, skall den från de kvantitativa begränsningarna dra av en motsvarande kvantitet produkter med ursprung i Ryska federationen.

Artikel 6

1.   En exportlicens – som skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i Ryska federationen – skall krävas för alla sändningar av stålprodukter som omfattas av de kvantitativa begränsningarna i bilaga V, upp till nivån för dessa begränsningar.

2.   Originalet av exportlicensen skall uppvisas av importören för att den importlicens som avses i artikel 12 skall kunna utfärdas.

Artikel 7

1.   Exportlicensen för produkter som omfattas av kvantitativa begränsningar skall överensstämma med förlagan i bilaga II och skall intyga bland annat att den berörda mängden varor har avräknats mot den kvantitativa begränsning som fastställts för den berörda produktgruppen.

2.   Varje exportlicens skall avse endast en av de produktgrupper som anges i bilaga I.

Artikel 8

Exporten skall avräknas mot de relevanta kvantitativa begränsningar som anges i bilaga V och avsändas i den mening som avses i artikel 2.3.

Artikel 9

1.   De exportlicenser som avses i artikel 6 får inbegripa kopior och kopiorna av detta, vilka skall vara vederbörligen märkta som sådana. Exportlicensen och kopiorna av denna samt ursprungscertifikatet och kopiorna av detta skall vara avfattade på engelska.

2.   Om de dokument som avses ovan fylls i för hand skall uppgifterna textas med bläck.

3.   Exportlicenser eller motsvarande dokument skall ha måtten 210 × 297 mm. Det papper som används skall vara vitt skrivpapper, limbehandlat, fritt från mekanisk massa och med en vikt av minst 25 g/m2. Varje del skall ha en tryckt guillocherad bakgrund som gör all förfalskning på mekanisk eller kemisk väg synlig.

4.   Endast originalet skall godtas av gemenskapens behöriga myndigheter såsom giltigt för import till gemenskapen i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

5.   Varje exportlicens eller motsvarande dokument skall genom tryck eller på annat sätt förses med ett standardiserat löpnummer som möjliggör identifiering av dokumentet.

6.   Löpnumret skall sättas samman på följande sätt:

Artikel 10

Exportlicensen får utfärdas efter avsändandet av de produkter den avser. I sådana fall skall den vara försedd med påskriften ”issued retrospectively”.

Artikel 11

Om en exportlicens stulits, förlorats eller förstörts, får exportören hos den behöriga myndighet som utfärdat dokumentet ansöka om ett duplikat, som skall utfärdas på grundval av de exporthandlingar som exportören förfogar över.

Ett sålunda utfärdat duplikat av en licens skall ha påskriften ”duplicate”. Det skall ha samma datum som den ursprungliga licensen.

Artikel 12

1.   Om kommissionen, i enlighet med artikel 4, har bekräftat att den begärda mängden finns tillgänglig inom den kvantitativa begränsningen i fråga, skall medlemsstaternas behöriga myndigheter utfärda en importlicens inom fem arbetsdagar efter det att importören har uppvisat motsvarande exportlicens i original. Exportlicensen måste uppvisas senast den 31 mars året efter det år då de varor som omfattas av licensen avsändes. Importlicenser skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i vilken som helst av medlemsstaterna, oavsett vilken medlemsstat som anges som destination på exportlicensen, om kommissionen i enlighet med artikel 4 har bekräftat att den begärda mängden finns tillgänglig inom den kvantitativa begränsningen i fråga.

2.   Importlicenserna skall vara giltiga i fyra månader från och med den dag de utfärdades. De behöriga myndigheterna i en medlemsstat får, på väl motiverad begäran från importören, förlänga giltighetstiden med ytterligare högst fyra månader.

3.   Importlicenserna skall överensstämma med förlagan i bilaga III och skall vara giltiga i hela gemenskapens tullområde.

4.   Den deklaration eller ansökan som importören lämnar in för att få importlicensen skall innehålla följande uppgifter:

5.   Importörerna skall inte vara skyldiga att importera hela den kvantitet som omfattas av en importlicens i en och samma sändning.

Artikel 13

Giltigheten av importlicenser som utfärdats av medlemsstaternas myndigheter skall vara beroende av giltigheten av exportlicenserna och de kvantiteter som anges i de exportlicenser som utfärdats av de behöriga myndigheterna i Ryska federationen och som legat till grund vid utfärdandet av importlicenserna.

Artikel 14

Importlicenser eller motsvarande dokument skall utfärdas av medlemsstaternas behöriga myndigheter i enlighet med artikel 2.2 till varje importör i gemenskapen utan diskriminering, oavsett var i gemenskapen denne är etablerad, utan att det påverkar tillämpningen av övriga krav som ställs enligt gällande regler.

Artikel 15

1.   Om kommissionen konstaterar att de sammanlagda kvantiteter som omfattas av exportlicenser som utfärdats av Ryska federationen för en viss produktgrupp överstiger den kvantitativa begränsning som fastställts för den produktgruppen, skall de behöriga myndigheter som utfärdar licenser i medlemsstaterna genast underrättas så att inga ytterligare importlicenser utfärdas. I sådana fall skall samråd genast inledas av kommissionen.

2.   En medlemsstats behöriga myndigheter skall neka att utfärda importlicenser för produkter med ursprung i Ryska federationen som inte omfattas av exportlicenser utfärdade i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 6–11.

Artikel 16

1.   De formulär som skall användas av medlemsstaternas behöriga myndigheter för utfärdande av de importlicenser som avses i artikel 12 skall överensstämma med förlagan till importlicens i bilaga III.

2.   Importlicensformulär och utdrag av dessa skall upprättas i två exemplar; det ena skall vara märkt ”Innehavarens exemplar” och ha nummer 1 och utfärdas till den som ansöker om importlicensen, det andra skall vara märkt ”Utfärdande myndighets exemplar” och ha nummer 2 och behållas av den myndighet som utfärdar licensen. De behöriga myndigheterna får av administrativa skäl lägga till ytterligare kopior av formulär nr 2.

3.   Formulären skall tryckas på vitt skrivpapper, fritt från mekanisk massa och med en vikt på mellan 55 och 65 g/m2. Storleken skall vara 210 × 297 mm och radavståndet skall vara 4,24 mm (1/6 tum). Formulärens utformning skall noga följas. Båda sidor av exemplar nr 1, som utgör själva licensen, skall dessutom ha en röd tryckt guillocherad bakgrund som gör all förfalskning på mekanisk eller kemisk väg synlig.

4.   Medlemsstaterna skall ansvara för tryckningen av formulären. Formulären kan också tryckas av tryckerier som godkänts av den medlemsstat där de är etablerade. I det senare fallet skall en hänvisning till detta godkännande finnas på varje formulär. Varje formulär skall vara försett med tryckeriets namn och adress eller ett märke som gör det möjligt att identifiera tryckeriet.

5.   Vid utfärdandet skall importlicenserna eller utdragen av dessa ges ett utfärdandenummer som fastställs av de behöriga myndigheterna i medlemsstaten. Importlicensens nummer skall anmälas till kommissionen på elektronisk väg inom det integrerade nät som avses i artikel 4.

6.   Licenser och utdrag skall fyllas i på den utfärdande medlemsstatens officiella språk eller på ett av dess officiella språk.

7.   I fält 10 skall de behöriga myndigheterna ange tillämplig stålproduktgrupp.

8.   De myndigheter som utfärdar licenserna och handhar avräkningarna skall sätta sin stämpel på dokumenten. En utfärdande myndighets stämpel får emellertid ersättas med ett relieftryck kombinerat med bokstäver eller siffror som anbringas på licensen genom perforering eller tryckning. De utfärdande myndigheterna skall vid registrering av den tilldelade kvantiteten använda en metod som omöjliggör förfalskning, så att det inte är möjligt att lägga till siffror eller hänvisningar.

9.   På baksidan av exemplaren nr 1 och nr 2 skall det finnas ett fält i vilket kvantiteter kan anges, antingen av tullmyndigheterna när importformaliteterna fullgörs eller av de behöriga förvaltningsmyndigheterna när ett utdrag utfärdas. Om utrymmet för avräkningar på licensen eller utdraget av denna är otillräckligt, får de behöriga myndigheterna lägga till ett eller flera fortsättningsblad med fält som motsvarar fälten på baksidan av exemplar nr 1 och exemplar nr 2 av licensen eller utdraget. De myndigheter som svarar för avräkningen skall placera sin stämpel på ett sådant sätt att ena halvan är på licensen eller utdraget av denna och andra halvan på fortsättningsbladet. Om det finns mer än ett fortsättningsblad skall ytterligare en stämpel placeras på samma sätt tvärs över varje blad och det föregående bladet.

10.   Importlicenser och utdrag som utfärdats, uppgifter som fyllts i och påskrifter som gjorts av myndigheterna i en medlemsstat skall ha samma rättsliga verkan i var och en av de andra medlemsstaterna som handlingar som utfärdats, uppgifter som fyllts i och påskrifter som gjorts av myndigheterna i var och en av de andra medlemsstaterna.

11.   De behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten får när det är nödvändigt kräva att innehållet i licenserna eller utdragen översätts till den berörda medlemsstatens officiella språk eller till ett av dess officiella språk.

Artikel 17

För övergång till fri omsättning i Bulgarien och Rumänien från och med den 1 januari 2007 av stålprodukter som omfattas av denna förordning skall ett importtillstånd krävas, även om stålprodukterna sänds före detta datum. Om stålprodukterna sänds till Bulgarien eller Rumänien före den 1 januari 2007, skall importtillstånd beviljas automatiskt utan kvantitativa begränsningar vid uppvisande av konossementet eller något annat transportdokument som av de utfärdande myndigheterna i gemenskapen anses vara likvärdigt och av vilket sändningsdagen framgår, efter godkännande av kommissionens organ för förvaltning av licenser (SIGL). Om stålprodukterna sänds till Bulgarien och Rumänien den 1 januari eller efter detta datum, skall de omfattas av de särskilda reglerna för kvantitativa begränsningar enligt denna förordning.

Artikel 18

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. Som ett undantag skall artikel 17 träda i kraft det datum då fördraget om Bulgariens och Rumäniens anslutning till Europeiska unionen träder i kraft.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 11 december 2006.

På rådets vägnar

E. TUOMIOJA

Ordförande

----

(1)EGT L 327, 28.11.1997, s. 3.

(2)EUT L 303, 22.11.2005, s. 39.

(3)EGT L 256, 7.9.1987, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1758/2006 (EUT L 335, 1.12.2006, s. 1).

----

BILAGA I

SA Valsade platta produkter

SA1. Rullar

SA2. Grovplåt

SA3. Andra valsade platta produkter

SA4. Legerade produkter

SA5. Legerade kvartoplåtar

SA6. Legerade kallvalsade och överdragna plåtar

SB Långa produkter

SB1. Profiler

SB2. Valstråd

SB3. Andra långa produkter

----

BILAGA II

----

BILAGA III

----

BILAGA IV

LISTA DE LAS AUTORIDADES NACIONALES COMPETENTES

SEZNAM PŘÍSLUŠNÝCH VNITROSTÁTNÍCH ORGÁNŮ

LISTE OVER KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDER

LISTE DER ZUSTÄNDIGEN BEHÖRDEN DER MITGLIEDSTAATEN

PÄDEVATE RIIKLIKE ASUTUSTE NIMEKIRI

ΔΙΕΥΘΥΝΣΕΙΣ ΤΩΝ ΑΡΧΩΝ ΕΚΔΟΣΗΣ ΑΔΕΙΩΝ ΤΩΝ ΚΡΑΤΩΝ ΜΕΛΩΝ

LIST OF THE COMPETENT NATIONAL AUTHORITIES

LISTE DES AUTORITÉS NATIONALES COMPÉTENTES

ELENCO DELLE COMPETENTI AUTORITA NAZIONALI

VALSTU KOMPETENTO IESTĀŽU SARAKSTS

ATSAKINGŲ NACIONALINIŲ INSTITUCIJŲ SĄRAŠAS

AZ ILLETÉKES NEMZETI HATÓSÁGOK LISTÁJA

LISTA TA' L-AWTORITAJIET KOMPETENTI NAZZJONALI

LIJST VAN BEVOEGDE NATIONALE INSTANTIES

LISTA WŁAŚCIWYCH ORGANÓW KRAJOWYCH

LISTA DAS AUTORIDADES NACIONAIS COMPETENTES

ZOZNAM PRÍSLUŠNÝCH ŠTÁTNYCH ORGÁNOV

SEZNAM PRISTOJNIH NACIONALNIH ORGANOV

LUETTELO TOIMIVALTAISISTA KANSALLISISTA VIRANOMAISISTA

FÖRTECKNING ÖVER BEHÖRIGA NATIONELLA MYNDIGHETER

----

BILAGA V

KVANTITATIVA BEGRÄNSNINGAR

----

----

RÅDETS FÖRORDNING (EG, EURATOM) nr 1873/2006

av den 11 december 2006

om ändring av förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 300/76 om fastställande av de grupper av tjänstemän som är berättigade till ersättning för skiftarbete samt storleken på och villkoren för denna ersättning

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska gemenskaperna och anställningsvillkoren för övriga anställda i dessa gemenskaper, vilka fastställs i förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (1), särskilt artikel 56a andra stycket i tjänsteföreskrifterna,

med beaktande av kommissionens förslag som lagts fram efter yttrande från kommittén för tjänsteföreskrifterna, och

av följande skäl:

Förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 300/76 (2) bör ändras för att anpassas till det förändrade behovet av skiftarbete inom EU-institutionerna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EKSG, EEG, Euratom) nr 300/76 skall ändras på följande sätt:

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 11 december 2006.

På rådets vägnar

E. TUOMIOJA

Ordförande

----

(1)EGT L 56, 4.3.1968, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG, Euratom) nr 31/2005 (EUT L 8, 12.1.2005, s. 1).

(2)EGT L 38, 13.2.1976, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG, Euratom) nr 860/2004 (EUT L 161, 30.4.2004, s. 26).

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1874/2006

av den 18 december 2006

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter för importordningen för frukt och grönsaker (1), särskilt artikel 4.1, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 3223/94 skall fastställas enligt tabellen i bilagan.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 19 december 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2006.

På kommissionens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

----

(1)EGT L 337, 24.12.1994, s. 66. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 386/2005 (EUT L 62, 9.3.2005, s. 3).

----

BILAGA

till kommissionens förordning av den 18 december 2006 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

----

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 750/2005 (EUT L 126, 19.5.2005, s. 12). Koden ”999” betecknar ”övrigt ursprung”.

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1875/2006

av den 18 december 2006

om ändring av förordning (EEG) nr 2454/93 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (1), särskilt artikel 247, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EEG) nr 2454/93 skall ändras på följande sätt:

Artikel 2

Under en övergångsperiod på 24 månader med början från och med den 1 januari 2008 skall perioden för utfärdande av AEO-certifikat enligt artikel 14o.2 första meningen förlängas till 300 kalenderdagar, perioden för delgivande av ansökningar enligt artikel 14l.1 förlängas till tio arbetsdagar, perioden för lämnande av information enligt artikel 14l.2 förlängas till 70 kalenderdagar och perioden för samråd enligt artikel 14m.1 förlängas till 120 kalenderdagar.

Artikel 3

1.   Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   Punkt 3, utom i den del den gäller artikel 14b.2 och 14b.3, och punkterna 23, 25, 28, 41, 44, 45, 70 och 71 i artikel 1 skall tillämpas från och med den 1 januari 2008.

3.   Punkt 3, i den del den gäller artikel 14b.2 och 14b.3, och punkterna 4–16, 18, 19, 21, 22, 24, 26, 27, 29, 30, 32, 33, 36, 39, 46–49, 55, 59, 60, 63, 65–68 och 72 i artikel 1 skall tillämpas från och med den 1 juli 2009.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2006.

På kommissionens vägnar

László KOVÁCS

Ledamot av kommissionen

----

(1)EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 648/2005 (EUT L 117, 4.5.2005, s. 13).

(2)EGT L 253, 11.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 402/2006 (EUT L 70, 9.3.2006, s. 35).

(3)EGT L 355, 30.12.2002, s. 1.

(4)EUT L 89, 5.4.2003, s. 9.

----

BILAGA I

”BILAGA 1C

Förklarande anmärkningar:

1.   Sökande: Ange den sökande ekonomiska aktörens fullständiga namn.

2.   Den sökandes rättsliga form: Ange den rättsliga form som anges i etableringshandlingarna.

3.   Etableringsdatum: Ange – med siffror – dag, månad och år för etablering.

4.   Etableringsadress: Ange den fullständiga adress där företaget etablerats, inklusive land.

5.   Adress där företagets huvudverksamhet bedrivs: Ange den fullständiga adress där företagets huvudverksamhet bedrivs.

6.   Kontaktperson: Ange fullständigt namn på, liksom telefon- och faxnummer samt e-postadress till den kontaktperson inom företaget som tullmyndigheterna skall kontakta när ansökan behandlas.

7.   Postadress: Fyll endast i om den inte är samma som etableringsadressen.

8, 9 och 10.   Registreringsnummer för mervärdesskatt, TIN-nummer (Trader Identification Number) och organisationsnummer: Ange tillämpliga nummer.

TIN-nummer är det eller de identifieringsnummer som registrerats av tullmyndigheten.

Organisationsnummer är det registreringsnummer som utfärdas av organet för registrering av företag.

Om numren är desamma, fyll i endast det första fältet.

Om den sökande inte har något TIN-nummer på grund av att detta nummer inte används i dennes medlemsstat, lämna detta fält tomt.

11.   Begärd typ av certifikat: Kryssa i relevant ruta.

12.   Bransch: Beskriv företagets verksamhet.

13.   Medlemsstat(er) där tullrelaterad verksamhet bedrivs: Ange relevanta ISO alfa 2-landkoder.

14.   Information för gränspassage: Ange de tullkontor som normalt används för gränspassage.

15.   Redan beviljade förenklingar eller lättnader, certifikat som avses i artikel 14k.4: Om förenklingar redan har beviljats, ange typ av förenkling, berört tullförfarande och tillståndsnummer. Tullförfarandet skall anges med hjälp av de koder som används i andra eller tredje delfältet i fält 1 i det administrativa enhetsdokumentet.

Om lättnader redan har beviljats, ange certifikatnummer.

Om den sökande innehar ett eller flera certifikat som avses i artikel 14k.4, ange typ och certifikatnummer.

16, 17 och 18.   Avdelningar för dokumentation/huvudräkenskaper: Ange fullständiga adresser till avdelningarna. Om adresserna är desamma, fyll i endast fält 16.

19.   Namnförtydligande, datum och den sökandes underskrift: 

Underskrift: ange även befattning. Den som undertecknar bör alltid vara den person som företräder den sökande som helhet.

Namnförtydligande: den sökandes namn och stämpel.

Antal bilagor: den sökande skall lämna följande allmänna upplysningar:

----

BILAGA II

”BILAGA 1D

Förklarande anmärkningar:

Certifikatnummer

Certifikatnumret skall alltid börja med en ISO alfa 2-landkod för den utfärdande medlemsstaten, följd av en av följande bokstavskombinationer:

Dessa bokstavskombinationer bör följas av det nationella tillståndsnumret.

1.   Innehavare

Innehavarens fullständiga namn skall anges i enlighet med fält 1 i ansökningsformuläret i bilaga 1c, samt registreringsnummer för mervärdesskatt i enlighet med fält 8 i ansökningsformuläret, i relevanta fall TIN-nummer i enlighet med fält 9 i ansökningsformuläret och organisationsnummer i enlighet med fält 10 i ansökningsformuläret.

2.   Utfärdande myndighet

Underskrift, namn på medlemsstatens tullförvaltning och stämpel.

Namnet på medlemsstatens tullförvaltning kan anges på regional nivå, om förvaltningens organisationsstruktur gör det nödvändigt.

Uppgift om typ av certifikat

Kryssa i relevant ruta.

3.   Datum då certifikatet börjar gälla

Ange dag, månad och år, i enlighet med artikel 14q.1.”

----

BILAGA III

”BILAGA 30a

1.   Inledande anmärkningar till tabellerna

Anmärkning 1.   Allmänt

Anmärkning 2.   Tulldeklaration som används som en summarisk deklaration

Anmärkning 3.   Tulldeklaration vid export

Anmärkning 4.   Andra särskilda omständigheter när det gäller summariska utförsel- och införseldeklarationer och särskilda typer av godstrafik. Anmärkning till tabellerna 2–4.

Anmärkning 5.   Förenklade förfaranden

2.   Uppgiftskrav för summariska införsel- och utförseldeklarationer

2.1   Luftfart, sjöfart, inre vattenvägar och andra transportsätt eller situationer som inte omfattas av tabellerna 2–4 – Tabell 1

2.2   Post- och expressförsändelser samt proviant och delar till fartyg och luftfartyg – Tabell 2

2.3   Vägtransport – Uppgifter för summarisk införseldeklaration – Tabell 3

2.4   Järnvägstransport – Uppgifter för summarisk införseldeklaration – Tabell 4

2.5   Godkända ekonomiska aktörer (AEO) – Minskade uppgiftskrav för summariska utförsel- och införseldeklarationer – Tabell 5

3.   Uppgiftskrav för förenklade förfaranden – Tabell 6

4.   Förklarande anmärkningar till de uppgifter som skall lämnas

Deklaration

Ange de koder som anges i bilaga 38 när det gäller fält 1, första och andra delfältet, i det administrativa enhetsdokumentet (nedan kallat ’enhetsdokumentet’).

Antal varuposter (1)

Totalt antal varuposter som anges i deklarationen eller i den summariska deklarationen.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 5]

Unikt referensnummer för sändningen

Ett unikt nummer som tilldelas varor i samband med införsel, import, utförsel och export. Världstullorganisationens (WCO) koder (ISO 15459) eller motsvarande skall användas.

Summariska deklarationer: ett alternativ till transportdokumentnummer om ett sådant nummer saknas.

Förenklade förfaranden: uppgiften kan lämnas om den är tillgänglig.

Denna uppgift ger en koppling till andra användbara informationskällor.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 7]

Transportdokumentnummer

En hänvisning till det transportdokument som omfattar varutransporten in i eller ut ur tullområdet.

Det innefattar en kod för typ av transportdokument, i enlighet med bilaga 38, följd av det berörda dokumentets identifieringsnummer.

Detta är ett alternativ till det unika referensnumret för sändningar [UCR] när ett sådant nummer inte är tillgängligt. Det ger en koppling till andra användbara informationskällor.

Summariska utförseldeklarationer för proviant och delar till fartyg och luftfartyg: fakturanummer eller nummer på lastspecifikation.

Summariska införseldeklarationer för vägtransport: Dessa uppgifter skall lämnas i den utsträckning de finns tillgängliga och får inbegripa hänvisningar till TIR-carneten och CMR-fraktsedeln.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 44]

Avsändare (2)

Avsändare av varor enligt vad beställaren av transporten anger i transportavtalet.

Summariska utförseldeklarationer: Denna person måste anges om det inte rör sig om samma person som inger den summariska deklarationen.

Avsändare/exportör (2)

Den part som gör exportdeklarationen – eller på vars vägnar den görs – och som är ägare av varorna eller har liknande förfoganderätt över varorna vid den tidpunkt då deklarationen godtas.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 2]

Person som inger den summariska deklarationen (3)

Summariska införseldeklarationer: en av de personer som anges i artikel 36b.3 och 36b.4 i kodexen.

Summariska utförseldeklarationer: den part som anges i artikel 182d.3 i kodexen. Denna uppgift skall inte lämnas om varorna i enlighet med artikel 182a.1 i kodexen omfattas av en tulldeklaration.

Obs.: Dessa uppgifter är nödvändiga för att identifiera den person som har ansvar för att inge deklarationen.

Mottagare (3)

Den part till vilken varorna sänds.

Summariska införseldeklarationer: Denna person måste anges om det inte är samma person som inger den summariska deklarationen. Om varorna transporteras inom ramen för ett blankoöverlåtet konossement är mottagaren okänd och uppgifterna om denne skall ersättas med följande kod 10600.

Summariska utförseldeklarationer: I de fall som avses i artikel 789 skall dessa uppgifter lämnas i den mån de finns tillgängliga.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 8]

Deklarant/ombud (3)

Denna uppgift är nödvändig om det inte rör sig om avsändaren/exportören vid export eller mottagaren vid import.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 14]

Kod för deklarant/ombuds status

Kod som betecknar deklaranten eller ombudets status. De koder som skall användas anges i bilaga 38 när det gäller fält 14 i enhetsdokumentet.

Fraktförare (3)

Den part som transporterar varor vid införseln till tullområdet. Denna uppgift skall lämnas om det rör sig om en annan person än den som inger den summariska deklarationen. Denna uppgift behöver inte lämnas när den automatiskt och otvetydigt kan härledas från andra uppgifter som aktören lämnar.

Part som skall underrättas (3)

Part som skall underrättas vid ankomsten av importerade varor. Denna uppgift skall lämnas i tillämpliga fall. Om varorna transporteras inom ramen för ett blankoöverlåtet konossement, i vilket fall mottagaren inte anges utan kod 10600, måste denna uppgift lämnas.

Aktiva transportmedlets identitet och nationalitet vid gränspassagen

Det aktiva transportmedlets identitet och nationalitet vid passerandet av en gräns till gemenskapens tullområde. Definitionerna i bilaga 37 när det gäller fält 18 i enhetsdokumentet skall användas för identitet. Koderna i bilaga 38 när det gäller fält 21 i enhetsdokumentet skall användas för nationalitet.

Järnvägstransport: Vagnsnumret skall anges.

Transportens referensnummer (4)

Identifikation av transportmedlets färd, till exempel färdnummer, flightnummer, turnummer, om tillämpligt.

Järnvägstransport: Tågnumret skall anges. Denna uppgift skall anges vid multimodal transport, om tillämplig.

Kod för första ankomstplats

Identifikation av första ankomstplats i tullområdet. Det gäller en hamn vid sjötransport, en flygplats vid lufttransport och en gränspost vid vägtransport.

Koden skall ha följande mönster: UN/LOCODE (an..5) + nationell kod (an..6).

Väg- och järnvägstransport: Koden skall ha det mönster som anges för tullkontor i bilaga 38.

Datum och tid för ankomst till den första ankomstplatsen i tullområdet

För datum och tid/planerat datum och planerad tid för transportmedlets ankomst till första flygplats (vid lufttransport), första gränspost (vid vägtransport) och första hamn (vid sjötransport) skall kod 8 (CCYYMMDDHHMM) användas. Den lokala tiden på ankomstplatsen skall anges.

Landkoder i ruttordning

Identifikation i kronologisk ordning av länder genom vilka varor transporteras mellan det ursprungliga avgångslandet och det slutliga bestämmelselandet. Detta innefattar varornas ursprungliga avgångsländer och slutbestämmelseländer. Koderna i bilaga 38 när det gäller fält 2 i enhetsdokumentet skall användas. Denna information skall lämnas i den utsträckning den är känd.

Summariska utförseldeklarationer för post- och expressförsändelser: Endast slutbestämmelselandet för varorna skall anges.

Summariska införseldeklarationer för post- och expressförsändelser: Endast det ursprungliga avgångslandet för varorna skall anges.

Valutakod

Koden i bilaga 38 när det gäller fält 22 i enhetsdokumentet för den valuta i vilken fakturan har upprättats.

Denna information skall vid behov användas vid beräkningen av importtull tillsammans med informationen i fältet för ’Varupostbelopp’.

Medlemsstaterna kan bortse från denna uppgift i samband med förenklade deklarationer och lokala klareringsförfaranden vid import, om villkoren i tillstånden för dessa förfaranden ger dem möjlighet att medge att dessa uppgifter anges i den kompletterande deklarationen. [Ref.: enhetsdokumentet, fält 22 och 44]

Utfartstullkontor

Koden i bilaga 38 när det gäller fält 29 i enhetsdokumentet för utfartstullkontoret i enlighet med artikel 793.2.

Summariska utförseldeklarationer för post- och expressförsändelser: Denna uppgift behöver inte lämnas när den automatiskt och otvetydigt kan härledas från andra uppgifter som aktören lämnar.

Tullkontor för kompletterande deklarationer

Ofullständiga exportdeklarationer: Denna uppgift får användas endast i sådana fall som avses i artikel 281.3.

Godsets förvaringsplats (4)

Den exakta platsen där godset kan undersökas.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 30]

Lastningsplats (5)

Namn på hamn, flygplats, godsterminal, järnvägsstation eller annan plats där varorna lastas på de transportmedel som används för frakten, inbegripet det land där platsen är belägen.

Summariska införseldeklarationer för post- och expressförsändelser: Denna uppgift behöver inte lämnas när den automatiskt och otvetydigt kan härledas från andra uppgifter som aktören lämnar.

Väg- och järnvägstransport: Kan vara den plats där varorna övertas enligt transportavtalet eller TIR-avgångstullkontoret.

Lossningsplats (5)

Namn på hamn, flygplats, godsterminal, järnvägsstation eller annan plats där varorna lossas från de transportmedel som används för frakten, inbegripet det land där platsen är belägen.

Väg- och järnvägstransport: Om koden inte är tillgänglig skall platsens namn anges med största möjliga precision.

Obs.: Denna uppgift ger värdefull information om genomförandet av tullförfaranden.

Varubeskrivning

Summariska deklarationer: En beskrivning på ett enkelt språk som är tillräckligt exakt för att tullmyndigheterna skall kunna identifiera varorna. Allmänna ord, som ’samlastning’, ’allmän last’ eller ’delar’, godtas inte. Kommissionen kommer att offentliggöra en förteckning över sådana allmänna termer. Denna information är inte nödvändig om varukoden anges.

Förenklade förfaranden: en beskrivning för tulltaxeändamål.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 31]

Kollislag (kod)

Kod som anger typ av kolli enligt bilaga 38 när det gäller fält 31 i enhetsdokumentet (FN/ECE-rekommendation nr 21, bilaga VI).

Antal kollin

Antal enskilda varuposter som förpackats på sådant sätt att de inte kan delas utan att kollina först packas upp, eller antal delar, om varorna är oemballerade. Denna information skall inte lämnas om varorna är i lösvikt.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 31]

Märken

Fri beskrivning av märken och nummer på transportenheter eller kollin.

Denna information skall endast lämnas i fråga om förpackade varor och i tillämpliga fall. När varorna packats i containrar kan containernummer ersätta märkena, som emellertid kan tillhandahållas av aktören om de är tillgängliga. Ett UCR eller uppgifter i transportdokumentet som möjliggör en entydig identifikation av samtliga kollin i sändningen kan ersätta märken.

Obs.: Denna uppgift bidrar till att identifiera sändningarna men är inte relevant när det gäller säkerhet.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 31]

Utrustningens identifieringsnummer, om transporten sker i containrar

Märken (bokstäver eller nummer) som identifierar containern.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 31]

Varupostnummer (6)

Varupostens nummer i förhållande till det totala antal varuposter som anges i deklarationen eller den summariska deklarationen.

Skall endast användas när det finns fler än en varupost.

Obs.: Denna uppgift som automatiskt skapas av datorsystemen bidrar till att identifiera de berörda varuposterna i deklarationen men är inte relevant när det gäller säkerhet.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 32]

Varukod

Nomenklaturnummer för respektive varupost.

Summariska införseldeklarationer: de fyra första siffrorna i KN-numret. Denna information är inte nödvändig när en varubeskrivning tillhandahålls.

Förenklade importförfaranden: tiosiffrigt Taric-nummer. Aktörer kan vid behov komplettera informationen med Taric-tilläggsnummer. Medlemsstaterna kan bortse från denna uppgift i samband med förenklade deklarationer och lokala klareringsförfaranden vid import, om villkoren i tillstånden för dessa förfaranden ger dem möjlighet att medge att dessa uppgifter anges i den kompletterande deklarationen.

Summariska utförseldeklarationer: de fyra första siffrorna i KN-numret. Denna information är inte nödvändig när en varubeskrivning tillhandahålls.

Summariska utförseldeklarationer för proviant och delar till fartyg och luftfartyg: en särskild förenklad varunomenklatur kommer att offentliggöras av kommissionen.

Förenklade exportförfaranden: åttasiffrigt KN-nummer. Aktörer kan vid behov komplettera informationen med Taric-tilläggsnummer. Medlemsstaterna kan bortse från denna uppgift i samband med förenklade deklarationer och lokala klareringsförfaranden vid export, om villkoren i tillstånden för dessa förfaranden ger dem möjlighet att medge att dessa uppgifter anges i den kompletterande deklarationen.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 33]

Bruttovikt (kg)

Vikten av varorna och deras emballage utom transportutrustning för hela deklarationen.

Om möjligt kan aktören lämna uppgift om denna vikt för respektive varupost i deklarationen.

Förenklade importförfaranden: denna information skall lämnas endast om den krävs för beräkningen av importtull.

Medlemsstaterna kan bortse från denna uppgift i samband med förenklade deklarationer och lokala klareringsförfaranden vid import, om villkoren i tillstånden för dessa förfaranden ger dem möjlighet att medge att dessa uppgifter anges i den kompletterande deklarationen.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 35]

Förfarande

Förfarandekod enligt bilaga 38 när det gäller fält 37, första och andra delfältet, i enhetsdokumentet.

Medlemsstaterna kan bortse från kravet att tillhandahålla koderna enligt bilaga 38 när det gäller fält 37, andra delfältet i enhetsdokumentet i samband med förenklade deklarationer och lokala klareringsförfaranden vid import och export, om villkoren i tillstånden för dessa förfaranden ger dem möjlighet att medge att dessa uppgifter anges i den kompletterande deklarationen.

Nettovikt (kg)

Varornas vikt utan emballage.

Medlemsstaterna kan bortse från denna uppgift i samband med förenklade deklarationer och lokala klareringsförfaranden vid import och export, om villkoren i tillstånden för dessa förfaranden ger dem möjlighet att medge att dessa uppgifter anges i den kompletterande deklarationen.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 38]

Varans pris

Priset på varorna i den berörda varuposten. Denna information skall vid behov användas vid beräkningen av importtull tillsammans med informationen i fältet för ’Valutakod’.

Medlemsstaterna kan bortse från denna uppgift i samband med förenklade deklarationer och lokala klareringsförfaranden vid import, om villkoren i tillstånden för dessa förfaranden ger dem möjlighet att medge att dessa uppgifter anges i den kompletterande deklarationen.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 42]

Referensnummer för förenklade förfaranden

Referensnummer för en bokföringspost avseende de förfaranden som anges i artiklarna 266 och 285a. Medlemsstaterna kan bortse från denna uppgift när andra tillfredsställande system för att följa varusändningar är tillgängliga.

Övriga upplysningar

Ange koden 10100 i de fall där artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1147/2002 (7) är tillämplig (varor som importeras med luftvärdighetsbevis).

[Ref.: enhetsdokumentet fält 44]

Tillståndsnummer

Nummer på tillståndet för att använda förenklade förfaranden. Medlemsstaterna kan bortse från denna uppgift om de anser att deras datorsystem utan tvetydighet kan hämta denna information från andra uppgifter i deklarationen, såsom identifikation av aktören.

FN-kod för farligt gods

FN:s identifieringsnummer för farligt gods (UNDG) är ett unikt serienummer (n4) som inom ramen för FN har tilldelats ämnen och artiklar i en förteckning över vanligast förekommande farligt gods som fraktas.

Denna uppgift skall tillhandahållas endast om den är relevant.

Förseglingsnummer (8)

Identifieringsnummer för förseglingarna på transportutrustningen, om tillämpligt.

Kod för betalningssätt för transportavgifter

Följande koder skall användas:

Denna uppgift skall endast lämnas om den är tillgänglig.

Deklarationsdatum (9)

Datum för utfärdande av deklarationen och, i tillämpliga fall, för underskrift eller bestyrkande på annat sätt.

När det gäller lokala klareringsförfaranden i enlighet med artiklarna 266 och 285a avses bokföringsdagen.

[Ref.: enhetsdokumentet fält 54]

Underskrift/Bestyrkande (9)

[Ref.: enhetsdokumentet fält 54]

Indikator för andra särskilda omständigheter

Koder som anger den särskilda omständighet som aktören åberopar.

Denna uppgift behöver tillhandahållas endast när andra särskilda omständigheter än de som avses i tabell 1 åberopas av den person som inger en summarisk deklaration.

Denna uppgift behöver inte tillhandahållas när den automatiskt och otvetydigt kan härledas från andra uppgifter som aktören lämnar.

----

(1)  Skapas automatiskt av datorsystem.

(2)  I kodform, om möjligt.

(3)  I kodform, om möjligt.

(4)  Uppgift skall lämnas i relevanta fall.

(5)  I kodform, om möjligt.

(6)  Skapas automatiskt av datorsystem.

(7)EGT L 170, 29.6.2002, s. 8.

(8)  Uppgift skall lämnas i relevanta fall.

(9)  Skapas automatiskt av datorsystem.”

----

BILAGA IV

”BILAGA 45c

EXPORTFÖLJEDOKUMENT

Kapitel I

Förlaga till exportföljedokument

Kapitel II

Förklarande anmärkningar till och uppgifter (data) i exportföljedokument

Exportföljedokumentet skall skrivas ut på grundval av uppgifter i exportdeklarationen, som vid behov ändras av deklaranten/ombudet, kontrolleras av exportkontoret och kompletteras med följande uppgifter:

1.   MRN (sändningens referensnummer)

Uppgifterna ges i alfanumerisk form med 18 tecken enligt följande:

Fält 1 och 2 skall fyllas i enligt ovan.

I fält 3 skall ett identifieringsnummer för transaktionen inom ramen för exportkontrollsystemet fyllas i. De nationella förvaltningarna bestämmer själva hur fältet skall användas, men varje exporttransaktion som hanteras under ett år i ett visst land måste ha ett unikt nummer. De nationella förvaltningar som vill inbegripa de behöriga myndigheternas kontorsreferensnummer i sändningens referensnummer (MRN) får använda upp till de första sex tecknen i detta fält för att ange kontorens nationella nummer.

I fält 4 skall ett värde i form av en kontrollsiffra för hela referensnumret för sändningen fyllas i. Detta fält gör det möjligt att upptäcka fel när hela referensnumret för sändningen matas in.

Sändningens referensnummer skall även skrivas ut med streckkod, med användning av standarden ’kod 128’, typset ’B’.

2.   Tullkontor

Exportkontorets referensnummer.

Såvida inget annat anges i denna förordning får exportföljedokumentet inte bli föremål för ändringar, tillägg eller strykningar.”

----

BILAGA V

”BILAGA 45d

VARUPOSTFÖRTECKNING VID EXPORT

Kapitel I

Förlaga till varupostförteckning vid export

Kapitel II

Förklarande anmärkningar till och uppgifter (data) i varupostförteckningar vid export

Om mer än en varupost exporteras skall varupostförteckningen alltid skrivas ut av datorsystemet och bifogas exportföljedokumentet.

Varupostförteckningens fält kan utvidgas vertikalt.

Uppgifterna skall skrivas ut enligt följande:

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1876/2006

av den 18 december 2006

om provisoriska och permanenta godkännanden av vissa fodertillsatser

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser (1), särskilt artiklarna 3, 9d.1 och 9e.1,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser (2), särskilt artikel 25, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det preparat av typen mikroorganismer som avses i bilaga I skall godkännas som fodertillsats för en tid av fyra år enligt villkoren i den bilagan.

Artikel 2

Det preparat av typen enzymer som avses i bilaga II skall godkännas som fodertillsats för en tid av fyra år enligt villkoren i den bilagan.

Artikel 3

Det preparat av typen enzymer som avses i bilaga III skall godkännas som fodertillsats utan tidsbegränsning enligt villkoren i den bilagan.

Artikel 4

Det preparat av typen konserveringsmedel som avses i bilaga IV skall godkännas som fodertillsats utan tidsbegränsning enligt villkoren i den bilagan.

Artikel 5

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2006.

På kommissionens vägnar

Markos KYPRIANOU

Ledamot av kommissionen

----

(1)EGT L 270, 14.12.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 1800/2004 (EUT L 317, 16.10.2004, s. 37).

(2)EUT L 268, 18.10.2003, s. 29. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 378/2005 (EUT L 59, 5.3.2005, s. 8).

(3)EGT L 333, 10.12.2002, s. 5.

(4)EGT L 183, 12.7.2002, s. 10.

(5)EGT L 183, 29.6.1989, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

----

BILAGA I

----

BILAGA II

----

(1)  1 U är den mängd enzym som frigör 1 mikromol reducerande socker (xylosekvivalenter) per minut från havrespeltxylan vid pH 5,3 och 50 °C.

(2)  1 U är den mängd enzym som frigör 1 mikromol reducerande socker (glukosekvivalenter) per minut från beta-glukan av korn vid pH 5,0 och 30 °C.

(3)  1 U är den mängd enzym som frigör 1 mikromol fenolföreningar (tyrosinekvivalenter) per minut från ett kaseinsubstrat vid pH 7,5 och 40 °C.

(4)  1 U är den mängd enzym som frigör 1 mikromol glukosidbindningar per minut från ett substrat av korsbundna stärkelsepolymerer som inte är vattenlösliga vid pH 6,5 och 37 °C.

(5)  1 U är den mängd enzym som frigör 1 mikromol reducerande material (galakturonsyreekvivalenter) per minut från ett poly D-galakturonsubstrat vid pH 5,0 och 40 °C.

----

BILAGA III

----

(1)  1 U är den mängd enzym som frigör 0,1 mikromol glukos per minut från karboxymetylcellulosa vid pH 5,0 och 40 °C.

(2)  1 U är den mängd enzym som frigör 0,1 mikromol glukos per minut från kornbeta-glukan vid pH 5,0 och 40 °C.

(3)  1 U är den mängd enzym som frigör 0,1 mikromol glukos per minut från havrespelt-xylan vid pH 5,0 och 40 °C.

----

BILAGA IV

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1877/2006

av den 18 december 2006

om ändring av förordning (EG) nr 878/2004 om övergångsbestämmelser i överensstämmelse med förordning (EG) nr 1774/2002 för vissa animaliska biprodukter som klassificerats som kategori 1- och 2-material och som är avsedda för tekniska ändamål

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel (1), särskilt artiklarna 4.4, 5.4 och 32.1, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Kommissionens förordning (EG) nr 878/2004 skall ändras på följande sätt:

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2006.

På kommissionens vägnar

Markos KYPRIANOU

Ledamot av kommissionen

----

(1)EGT L 273, 10.10.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 208/2006 (EUT L 36, 8.2.2006, s. 25).

(2)EUT L 162, 30.4.2004, s. 62.

(3)  KOM(2005) 521 slutlig.

(4)EGT L 125, 23.5.1996, s. 3.”

(5)EGT L 24, 30.1.1998, s. 9.”

(6)EGT L 262, 27.9.1976, s. 169. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2006/78/EG (EUT L 271, 30.9.2006, s. 56).

(7)EGT L 311, 28.11.2001, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/28/EG (EUT L 136, 30.4.2004, s. 58).

(8)EGT L 311, 28.11.2001, s. 67. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/27/EG (EUT L 136, 30.4.2004, s. 34).

(9)EGT L 169, 12.7.1993, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

(10)EGT L 331, 7.12.1998, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003).

(11)EUT L 117, 13.5.2003, s. 14.”

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 1878/2006

av den 18 december 2006

om importlicenser för nötköttsprodukter med ursprung i Botswana, Kenya, Madagaskar, Swaziland, Zimbabwe och Namibia

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1254/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för nötkött (1),

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2286/2002 av den 10 december 2002 om den ordning som skall gälla för jordbruksprodukter och varor som framställs genom bearbetning av jordbruksprodukter med ursprung i stater i Afrika, Västindien eller Stilla havet (AVS) och om upphävande av förordning (EG) nr 1706/98 (2),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 2247/2003 av den 19 december 2003 om fastställande av tillämpningsföreskrifter inom sektorn för nötkött för rådets förordning (EG) nr 2286/2002 om ordningar för jordbruksprodukter och varor som framställts genom bearbetning av jordbruksprodukter med ursprung i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stilla havet (AVS-staterna) (3), särskilt artikel 5, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Följande medlemsstater skall den 21 december 2006 utfärda importlicenser för nötköttsprodukter, uttryckta i urbenat kött, med ursprung i vissa AVS-stater, för nedanstående kvantiteter och ursprungsländer:

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 19 december 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 18 december 2006.

På kommissionens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

----

(1)EGT L 160, 26.6.1999, s. 21. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).

(2)EGT L 348, 21.12.2002, s. 5.

(3)EUT L 333, 20.12.2003, s. 37. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1118/2004 (EUT L 217, 17.6.2004, s. 10).

(4)EGT L 302, 31.12.1972, s. 28. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

----