# Eiropas Savienības L 79/2010

| | ISSN 1725-5112
  doi:10.3000/17255112.L_2010.079.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 79 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 53. sējums2010. gada 25. marts |

ISSN 1725-5112

doi:10.3000/17255112.L_2010.079.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 79

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

53. sējums2010. gada 25. marts

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAS |
| | * | Komisijas Regula (ES) Nr. 248/2010 (2010. gada 24. marts), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1484/95, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par papildu ievedmuitas sistēmas ieviešanu un reprezentatīvo cenu noteikšanu mājputnu gaļas un olu nozarē, kā arī ovalbumīnam, un Regulu (EK) Nr. 504/2007, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par papildu ievedmuitas nodokļa piemērošanu piena un piena produktu nozarē | 1 |
| | * | Komisijas Regula (ES) Nr. 249/2010 (2010. gada 24. marts) par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Chorizo Riojano (AĢIN)) | 3 |
| | * | Komisijas Regula (ES) Nr. 250/2010 (2010. gada 24. marts) par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Farine de Petit Épeautre de Haute Provence (AĢIN)) | 5 |
| | * | Komisijas Regula (ES) Nr. 251/2010 (2010. gada 24. marts) par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Yorkshire Forced Rhubarb (ACVN)) | 7 |
| | | Komisijas Regula (ES) Nr. 252/2010 (2010. gada 24. marts), ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai | 9 |
| | | Komisijas Regula (ES) Nr. 253/2010 (2010. gada 24. marts), ar ko groza ar Regulu (EK) Nr. 877/2009 2009./10. tirdzniecības gadam noteiktās reprezentatīvās cenas un papildu ievedmuitas nodokļus dažiem cukura nozares produktiem | 11 |
| | | LĒMUMI |
| | | 2010/178/ES |
| | * | Komisijas Lēmums (2009. gada 15. decembris) par valsts atbalstu, ko Vācija sniegusi saistībā ar konkrētiem Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta pakalpojumiem (C 24/06 (ex NN 75/2000))
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2009) 9954) | 13 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

REGULAS

*

Komisijas Regula (ES) Nr. 248/2010 (2010. gada 24. marts), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1484/95, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par papildu ievedmuitas sistēmas ieviešanu un reprezentatīvo cenu noteikšanu mājputnu gaļas un olu nozarē, kā arī ovalbumīnam, un Regulu (EK) Nr. 504/2007, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par papildu ievedmuitas nodokļa piemērošanu piena un piena produktu nozarē

1

*

Komisijas Regula (ES) Nr. 249/2010 (2010. gada 24. marts) par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Chorizo Riojano (AĢIN))

Chorizo Riojano

3

*

Komisijas Regula (ES) Nr. 250/2010 (2010. gada 24. marts) par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Farine de Petit Épeautre de Haute Provence (AĢIN))

Farine de Petit Épeautre de Haute Provence

5

*

Komisijas Regula (ES) Nr. 251/2010 (2010. gada 24. marts) par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Yorkshire Forced Rhubarb (ACVN))

Yorkshire Forced Rhubarb

7

Komisijas Regula (ES) Nr. 252/2010 (2010. gada 24. marts), ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

9

Komisijas Regula (ES) Nr. 253/2010 (2010. gada 24. marts), ar ko groza ar Regulu (EK) Nr. 877/2009 2009./10. tirdzniecības gadam noteiktās reprezentatīvās cenas un papildu ievedmuitas nodokļus dažiem cukura nozares produktiem

11

LĒMUMI

2010/178/ES

*

Komisijas Lēmums (2009. gada 15. decembris) par valsts atbalstu, ko Vācija sniegusi saistībā ar konkrētiem Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta pakalpojumiem (C 24/06 (ex NN 75/2000))
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2009) 9954)

(izziņots ar dokumenta numuru C(2009) 9954)

13

| | | IV   Tiesību akti, kas pieņemti pirms 2009. gada 1. decembra saskaņā ar EK līgumu, ES līgumu un Euratom līgumu |
| --- | --- | --- |
| | * | EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 329/08/COL (2008. gada 28. maijs) par atbalstu, kas piešķirts uzņēmumam Sementsverksmiðjan hf. (Īslande) | 25 |
| | * | EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 405/08/COL (2008. gada 27. jūnijs) par formālās izmeklēšanas procedūras izbeigšanu attiecībā uz Icelandic Housing Financing Fund (Īslande) | 40 |

IV   Tiesību akti, kas pieņemti pirms 2009. gada 1. decembra saskaņā ar EK līgumu, ES līgumu un Euratom līgumu

*

EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 329/08/COL (2008. gada 28. maijs) par atbalstu, kas piešķirts uzņēmumam Sementsverksmiðjan hf. (Īslande)

Sementsverksmiðjan hf.

25

*

EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 405/08/COL (2008. gada 27. jūnijs) par formālās izmeklēšanas procedūras izbeigšanu attiecībā uz Icelandic Housing Financing Fund (Īslande)

Icelandic Housing Financing Fund

40

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

REGULAS

| 25.3.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 79/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 79/1

---

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 248/2010

(2010. gada 24. marts),

ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 1484/95, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus par papildu ievedmuitas sistēmas ieviešanu un reprezentatīvo cenu noteikšanu mājputnu gaļas un olu nozarē, kā arī ovalbumīnam, un Regulu (EK) Nr. 504/2007, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par papildu ievedmuitas nodokļa piemērošanu piena un piena produktu nozarē

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1), un jo īpaši tās 143. panta b) punktu saistībā ar tās 4. pantu,

ņemot vērā Padomes 2009. gada 7. jūlija Regulu (EK) Nr. 614/2009 par vienotu sistēmu ovalbumīna un laktalbumīna tirdzniecībai (2) un jo īpaši tās 3. panta 4. punktu,

tā kā:

| (1) | Kā noteikts Komisijas Regulas (EK) Nr. 1484/95 (3) 3. panta 3. punktā un Komisijas Regulas (EK) Nr. 504/2007 (4) 4. panta 3. punktā, ja CIF importa cena par kravu pārsniedz piemērojamo reprezentatīvo cenu, importētājam jāiemaksā nodrošinājums, kurš minēts 248. panta 1. punktā Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (5), un kurš ir vienāds ar papildu nodokļa summu, kura tam būtu jāmaksā, ja papildu nodokli aprēķinātu, ņemot vērā reprezentatīvo cenu, kas piemērojama attiecīgajam produktam. |
| --- | --- |

(1)

Kā noteikts Komisijas Regulas (EK) Nr. 1484/95 (3) 3. panta 3. punktā un Komisijas Regulas (EK) Nr. 504/2007 (4) 4. panta 3. punktā, ja CIF importa cena par kravu pārsniedz piemērojamo reprezentatīvo cenu, importētājam jāiemaksā nodrošinājums, kurš minēts 248. panta 1. punktā Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulā (EEK) Nr. 2454/93, ar ko nosaka īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (5), un kurš ir vienāds ar papildu nodokļa summu, kura tam būtu jāmaksā, ja papildu nodokli aprēķinātu, ņemot vērā reprezentatīvo cenu, kas piemērojama attiecīgajam produktam.

| (2) | Tomēr līdzīgā gadījumā 38. panta 3. punktā Komisijas 2006. gada 30. jūnija Regulā (EK) Nr. 951/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Regulu (EK) Nr. 318/2006 saistībā ar tirdzniecību ar trešām valstīm cukura nozarē (6), noteikts, ka importētājam jāiemaksā Regulas (EEK) Nr. 2454/93 248. panta 1. punktā minētās garantijas, kuru summa ir vienāda ar starpību starp papildu ievedmuitu, kas aprēķināta, ņemot vērā attiecīgajam produktam piemērojamo reprezentatīvo cenu, un papildu ievedmuitu, kas aprēķināta, ņemot vērā attiecīgā sūtījuma CIF importa cenu. |
| --- | --- |

(2)

Tomēr līdzīgā gadījumā 38. panta 3. punktā Komisijas 2006. gada 30. jūnija Regulā (EK) Nr. 951/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Regulu (EK) Nr. 318/2006 saistībā ar tirdzniecību ar trešām valstīm cukura nozarē (6), noteikts, ka importētājam jāiemaksā Regulas (EEK) Nr. 2454/93 248. panta 1. punktā minētās garantijas, kuru summa ir vienāda ar starpību starp papildu ievedmuitu, kas aprēķināta, ņemot vērā attiecīgajam produktam piemērojamo reprezentatīvo cenu, un papildu ievedmuitu, kas aprēķināta, ņemot vērā attiecīgā sūtījuma CIF importa cenu.

| (3) | Dažādās nozarēs piemērojamo aprēķina metožu saskaņotības labad ir lietderīgi saskaņot Regulas (EK) Nr. 1484/95 3. panta 3. punktā un Regulas (EK) Nr. 504/2007 4. panta 3. punktā noteikto metodi ar to metodi, kas noteikta Regulas (EK) Nr. 951/2006 38. panta 3. punktā. |
| --- | --- |

(3)

Dažādās nozarēs piemērojamo aprēķina metožu saskaņotības labad ir lietderīgi saskaņot Regulas (EK) Nr. 1484/95 3. panta 3. punktā un Regulas (EK) Nr. 504/2007 4. panta 3. punktā noteikto metodi ar to metodi, kas noteikta Regulas (EK) Nr. 951/2006 38. panta 3. punktā.

| (4) | Regulas (EK) Nr. 1484/95 3. panta 4. punktā un Regulas (EK) Nr. 504/2007 4. panta 4. punktā ir noteikts termiņš, kurā importētājam jāpierāda, ka krava ir realizēta ar nosacījumiem, kuri pamato CIF importa cenu pareizību. Tomēr praksē procedūra preču importam un pārdošanai saskaņā ar sistēmu ir kļuvusi ievērojami sarežģītāka. Ja iegādi trešās valstīs, laišanu brīvā apgrozībā un pārdošanu Kopienā iepriekš galvenokārt veica tikai viens tirgus dalībnieks, tad patlaban vairāki tirgus dalībnieki ir iesaistīti dažādās darbībās, tāpēc bieži vien šos termiņus nav iespējams ievērot. Tāpēc ir lietderīgi šos termiņus pagarināt. |
| --- | --- |

(4)

Regulas (EK) Nr. 1484/95 3. panta 4. punktā un Regulas (EK) Nr. 504/2007 4. panta 4. punktā ir noteikts termiņš, kurā importētājam jāpierāda, ka krava ir realizēta ar nosacījumiem, kuri pamato CIF importa cenu pareizību. Tomēr praksē procedūra preču importam un pārdošanai saskaņā ar sistēmu ir kļuvusi ievērojami sarežģītāka. Ja iegādi trešās valstīs, laišanu brīvā apgrozībā un pārdošanu Kopienā iepriekš galvenokārt veica tikai viens tirgus dalībnieks, tad patlaban vairāki tirgus dalībnieki ir iesaistīti dažādās darbībās, tāpēc bieži vien šos termiņus nav iespējams ievērot. Tāpēc ir lietderīgi šos termiņus pagarināt.

| (5) | Attiecīgi ir jāgroza Regulas (EK) Nr. 1484/95 un (EK) Nr. 504/2007. |
| --- | --- |

(5)

Attiecīgi ir jāgroza Regulas (EK) Nr. 1484/95 un (EK) Nr. 504/2007.

| (6) | Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komitejas atzinumu, |
| --- | --- |

(6)

Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komitejas atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Regulas (EK) Nr. 1484/95 3. panta 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:

“3.   Importētājam 2. punktā minētajā gadījumā jāiemaksā Regulas (EEK) Nr. 2454/93 248. panta 1. punktā minētais nodrošinājums, kas vienāds ar starpību starp papildu ievedmuitu, kas aprēķināta, ņemot vērā attiecīgajam produktam piemērojamo reprezentatīvo cenu, un papildu ievedmuitu, kas aprēķināta, ņemot vērā attiecīgās kravas CIF importa cenu.

4.   Divu mēnešu laikā no attiecīgā produkta pārdošanas, ievērojot deviņu mēnešu termiņu, kas sākas dienā, kad pieņemta deklarācija par laišanu brīvā apgrozībā, importētājam jāpierāda, ka krava ir realizēta ar nosacījumiem, kuri pamato 2. punktā minēto cenu pareizību. Ja kāds no šiem abiem termiņiem nav ievērots, iemaksātais nodrošinājums tiek zaudēts. Tomēr pēc importētāja pienācīgi pamatota lūguma kompetentās iestādes šo deviņu mēnešu termiņu var pagarināt ne vairāk kā par trim mēnešiem.

Iemaksāto nodrošinājumu atmaksā, ja muitas iestādēm tiks sniegti pietiekami pierādījumi par realizācijas nosacījumiem. Pretējā gadījumā nodrošinājumu ietur kā papildu nodokļa samaksu.”

2. pants

Regulas (EK) Nr. 504/2007 4. panta 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:

“3.   Ievedējam 2. punktā minētajā gadījumā jāiemaksā Komisijas Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (7) 248. panta 1. punktā minētais nodrošinājums, kas ir vienāds ar starpību starp papildu ievedmuitu, kas aprēķināta, ņemot vērā attiecīgajam produktam piemērojamo reprezentatīvo cenu, un papildu ievedmuitu, kas aprēķināta, ņemot vērā attiecīgās kravas CIF importa cenu.

4.   Divu mēnešu laikā no attiecīgā produkta pārdošanas, ievērojot deviņu mēnešu termiņu, kas sākas dienā, kad pieņemta deklarācija par laišanu brīvā apgrozībā, ievedējam jāpierāda, ka krava ir realizēta ar nosacījumiem, kuri pamato 2. punktā minēto cenu pareizību. Ja kāds no šiem abiem termiņiem nav ievērots, iemaksātais nodrošinājums tiek zaudēts. Tomēr pēc ievedēja pienācīgi pamatota lūguma kompetentās iestādes šo deviņu mēnešu termiņu var pagarināt ne vairāk kā par trim mēnešiem.

Iemaksāto nodrošinājumu atmaksā, ja muitas iestādēm tiks sniegti pietiekami pierādījumi par realizācijas nosacījumiem. Pretējā gadījumā nodrošinājumu ietur kā papildu nodokļa samaksu.

3. pants

Šī regula stājas spēkā septītajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

To piemēro no 2010. gada 1. maija.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2010. gada 24. martā

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājs

José Manuel BARROSO

---

(1)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

1

(2)  OV L 181, 14.7.2009., 8. lpp.

2

(3)  OV L 145, 29.6.1995., 47. lpp.

3

(4)  OV L 119, 9.5.2007., 7. lpp.

4

(5)  OV L 253, 11.10.1993., 1. lpp.

5

(6)  OV L 178, 1.7.2006., 24. lpp.

6

(7)  OV L 253, 11.10.1993., 1. lpp.”

7

---

| 25.3.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 79/3 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 79/3

---

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 249/2010

(2010. gada 24. marts)

par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Chorizo Riojano (AĢIN))

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomes 2006. gada 20. marta Regulu (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (1) un jo īpaši tās 7. panta 4. punkta pirmo daļu,

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 6. panta 2. punkta pirmo daļu Spānijas iesniegtais pieteikums reģistrēt nosaukumu Chorizo Riojano ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2). |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 6. panta 2. punkta pirmo daļu Spānijas iesniegtais pieteikums reģistrēt nosaukumu Chorizo Riojano ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2).

| (2) | Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 7. pantu, tāpēc šis nosaukums ir jāreģistrē, |
| --- | --- |

(2)

Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 7. pantu, tāpēc šis nosaukums ir jāreģistrē,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Šīs regulas pielikumā minēto nosaukumu ieraksta reģistrā.

2. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2010. gada 24. martā

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājs

José Manuel BARROSO

---

(1)  OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.

1

(2)  OV C 186, 8.8.2009., 14. lpp.

2

---

PIELIKUMS

Līguma I pielikumā uzskaitītie lauksaimniecības produkti, kas paredzēti lietošanai pārtikā:

1.2. grupa.   Gaļas produkti (termiski apstrādāti, sālīti, kūpināti u. c.)

SPĀNIJA

Chorizo Riojano (AĢIN)

---

| 25.3.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 79/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 79/5

---

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 250/2010

(2010. gada 24. marts)

par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Farine de Petit Épeautre de Haute Provence (AĢIN))

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomes 2006. gada 20. marta Regulu (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (1) un jo īpaši tās 7. panta 4. punkta pirmo daļu,

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 6. panta 2. punkta pirmo daļu un piemērojot minētās regulas 17. panta 2. punktu, Francijas iesniegtais pieteikums reģistrēt nosaukumu Farine de Petit Épeautre de Haute Provence ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2). |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 6. panta 2. punkta pirmo daļu un piemērojot minētās regulas 17. panta 2. punktu, Francijas iesniegtais pieteikums reģistrēt nosaukumu Farine de Petit Épeautre de Haute Provence ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2).

| (2) | Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 7. pantu, tāpēc šis nosaukums ir jāreģistrē, |
| --- | --- |

(2)

Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 7. pantu, tāpēc šis nosaukums ir jāreģistrē,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Šīs regulas pielikumā minēto nosaukumu ieraksta reģistrā.

2. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2010. gada 24. martā

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājs

José Manuel BARROSO

---

(1)  OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.

1

(2)  OV C 185, 7.8.2009., 17. lpp.

2

---

PIELIKUMS

Līguma I pielikumā uzskaitītie lauksaimniecības produkti, kas paredzēti lietošanai pārtikā:

1.6. grupa.   Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

FRANCIJA

Farine de Petit Épeautre de Haute Provence (AĢIN)

---

| 25.3.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 79/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 79/7

---

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 251/2010

(2010. gada 24. marts)

par nosaukuma ierakstīšanu Aizsargāto cilmes vietas nosaukumu un aizsargāto ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu reģistrā (Yorkshire Forced Rhubarb (ACVN))

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomes 2006. gada 20. marta Regulu (EK) Nr. 510/2006 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (1) un jo īpaši tās 7. panta 4. punkta pirmo daļu,

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 6. panta 2. punkta pirmo daļu Apvienotās Karalistes iesniegtais pieteikums reģistrēt nosaukumu Yorkshire Forced Rhubarb ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2). |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 6. panta 2. punkta pirmo daļu Apvienotās Karalistes iesniegtais pieteikums reģistrēt nosaukumu Yorkshire Forced Rhubarb ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2).

| (2) | Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 7. pantu, tāpēc šis nosaukums ir jāreģistrē, |
| --- | --- |

(2)

Komisijai nav iesniegts neviens paziņojums par iebildumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 510/2006 7. pantu, tāpēc šis nosaukums ir jāreģistrē,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Šīs regulas pielikumā minēto nosaukumu ieraksta reģistrā.

2. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2010. gada 24. martā

Komisijas vārdā –

priekšsēdētājs

José Manuel BARROSO

---

(1)  OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.

1

(2)  OV C 189, 12.8.2009., 29. lpp.

2

---

PIELIKUMS

Līguma I pielikumā uzskaitītie lauksaimniecības produkti, kas paredzēti lietošanai pārtikā:

1.6. grupa.   Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

APVIENOTĀ KARALISTE

Yorkshire Forced Rhubarb (ACVN)

---

| 25.3.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 79/9 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 79/9

---

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 252/2010

(2010. gada 24. marts),

ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1),

ņemot vērā Komisijas 2007. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 1580/2007, ar ko nosaka Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1182/2007 īstenošanas noteikumus augļu un dārzeņu nozarē (2), un jo īpaši tās 138. panta 1. punktu,

tā kā:

Regulā (EK) Nr. 1580/2007, piemērojot Urugvajas kārtas daudzpusējo tirdzniecības sarunu iznākumus, paredzēti kritēriji, pēc kuriem Komisija nosaka standarta importa vērtības minētās regulas XV pielikuma A daļā norādītajiem produktiem no trešām valstīm un laika periodiem,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Standarta importa vērtības, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 1580/2007 138. pantā, ir tādas, kā norādīts šīs regulas pielikumā.

2. pants

Šī regula stājas spēkā 2010. gada 25. martā.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2010. gada 24. martā

Komisijas vārdā, priekšsēdētāja vārdā –

lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

Jean-Luc DEMARTY

---

(1)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

1

(2)  OV L 350, 31.12.2007., 1. lpp.

2

---

PIELIKUMS

Standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN kods | Trešās valsts kods (1) | Standarta ievešanas vērtība |
| 0702 00 00 | IL | 74,8 |
| JO | 59,4 |
| MA | 95,7 |
| TN | 128,2 |
| TR | 97,7 |
| ZZ | 91,2 |
| 0707 00 05 | JO | 68,6 |
| MA | 74,6 |
| MK | 124,9 |
| TR | 123,4 |
| ZZ | 97,9 |
| 0709 90 70 | JO | 97,9 |
| MA | 147,9 |
| TR | 103,1 |
| ZZ | 116,3 |
| 0805 10 20 | EG | 40,2 |
| IL | 59,5 |
| MA | 43,6 |
| TN | 55,8 |
| TR | 62,6 |
| ZZ | 52,3 |
| 0805 50 10 | EG | 66,4 |
| IL | 91,6 |
| MA | 49,1 |
| TR | 63,1 |
| ZZ | 67,6 |
| 0808 10 80 | AR | 89,0 |
| BR | 89,0 |
| CA | 99,1 |
| CL | 85,2 |
| CN | 74,1 |
| MK | 24,7 |
| US | 132,2 |
| UY | 68,2 |
| ZA | 107,6 |
| ZZ | 85,5 |
| 0808 20 50 | AR | 79,6 |
| CL | 69,2 |
| CN | 94,1 |
| US | 134,2 |
| UY | 118,7 |
| ZA | 94,0 |
| ZZ | 98,3 |

(EUR/100 kg)

KN kods

Trešās valsts kods (1)

Standarta ievešanas vērtība

0702 00 00

IL

74,8

JO

59,4

MA

95,7

TN

128,2

TR

97,7

ZZ

91,2

0707 00 05

JO

68,6

MA

74,6

MK

124,9

TR

123,4

ZZ

97,9

0709 90 70

JO

97,9

MA

147,9

TR

103,1

ZZ

116,3

0805 10 20

EG

40,2

IL

59,5

MA

43,6

TN

55,8

TR

62,6

ZZ

52,3

0805 50 10

EG

66,4

IL

91,6

MA

49,1

TR

63,1

ZZ

67,6

0808 10 80

AR

89,0

BR

89,0

CA

99,1

CL

85,2

CN

74,1

MK

24,7

US

132,2

UY

68,2

ZA

107,6

ZZ

85,5

0808 20 50

AR

79,6

CL

69,2

CN

94,1

US

134,2

UY

118,7

ZA

94,0

ZZ

98,3

---

(1)  Valstu nomenklatūra, kas paredzēta Komisijas Regulā (EK) Nr. 1833/2006 (OV L 354, 14.12.2006., 19. lpp.). Kods “ZZ” nozīmē “citas izcelsmes vietas”.

---

| 25.3.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 79/11 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 79/11

---

KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 253/2010

(2010. gada 24. marts),

ar ko groza ar Regulu (EK) Nr. 877/2009 2009./10. tirdzniecības gadam noteiktās reprezentatīvās cenas un papildu ievedmuitas nodokļus dažiem cukura nozares produktiem

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,

ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1),

ņemot vērā Komisijas 2006. gada 30. jūnija Regulu (EK) Nr. 951/2006, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus par to, kā īstenot Padomes Regulu (EK) Nr. 318/2006 saistībā ar tirdzniecību ar trešām valstīm cukura nozarē (2), un jo īpaši tās 36. panta 2. punkta otrās daļas otro teikumu,

tā kā:

| (1) | Reprezentatīvās cenas un papildu ievedmuitas nodokļi, kas 2009./10. tirdzniecības gadā piemērojami baltajam cukuram, jēlcukuram un dažu veidu sīrupam, tika noteikti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 877/2009 (3). Šajās cenās un nodokļos jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 236/2010 (4). |
| --- | --- |

(1)

Reprezentatīvās cenas un papildu ievedmuitas nodokļi, kas 2009./10. tirdzniecības gadā piemērojami baltajam cukuram, jēlcukuram un dažu veidu sīrupam, tika noteikti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 877/2009 (3). Šajās cenās un nodokļos jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 236/2010 (4).

| (2) | Saskaņā ar datiem, kas patlaban ir Komisijas rīcībā, minētās summas ir jāgroza atbilstīgi Regulā (EK) Nr. 951/2006 paredzētajiem noteikumiem un kārtībai, |
| --- | --- |

(2)

Saskaņā ar datiem, kas patlaban ir Komisijas rīcībā, minētās summas ir jāgroza atbilstīgi Regulā (EK) Nr. 951/2006 paredzētajiem noteikumiem un kārtībai,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Ar Regulu (EK) Nr. 951/2006 2009./10. tirdzniecības gadam noteiktās reprezentatīvās cenas un papildu ievedmuitas nodokļi, kas piemērojami Regulas (EK) Nr. 877/2009 36. pantā minētajiem produktiem, tiek grozīti un ir sniegti šīs regulas pielikumā.

2. pants

Šī regula stājas spēkā 2010. gada 25. martā.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2010. gada 24. martā

Komisijas vārdā, priekšsēdētāja vārdā –

lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

Jean-Luc DEMARTY

---

(1)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

1

(2)  OV L 178, 1.7.2006., 24. lpp.

2

(3)  OV L 253, 25.9.2009., 3. lpp.

3

(4)  OV L 72, 20.3.2010., 15. lpp.

4

---

PIELIKUMS

Grozītās reprezentatīvās cenas un papildu ievedmuitas nodokļi, kas no 2010. gada 25. marta piemērojami baltajam cukuram, jēlcukuram un produktiem ar KN kodu 1702 90 95

| (EUR) |
| --- |
| KN kods | Reprezentatīvā cena par attiecīgā produkta 100 tīrsvara kilogramiem | Papildu ievedmuitas nodoklis par attiecīgā produkta 100 tīrsvara kilogramiem |
| 1701 11 10 (1) | 33,42 | 1,26 |
| 1701 11 90 (1) | 33,42 | 4,88 |
| 1701 12 10 (1) | 33,42 | 1,13 |
| 1701 12 90 (1) | 33,42 | 4,58 |
| 1701 91 00 (2) | 35,05 | 7,71 |
| 1701 99 10 (2) | 35,05 | 3,82 |
| 1701 99 90 (2) | 35,05 | 3,82 |
| 1702 90 95 (3) | 0,35 | 0,31 |

(EUR)

KN kods

Reprezentatīvā cena par attiecīgā produkta 100 tīrsvara kilogramiem

Papildu ievedmuitas nodoklis par attiecīgā produkta 100 tīrsvara kilogramiem

1701 11 10 (1)

33,42

1,26

1701 11 90 (1)

33,42

4,88

1701 12 10 (1)

33,42

1,13

1701 12 90 (1)

33,42

4,58

1701 91 00 (2)

35,05

7,71

1701 99 10 (2)

35,05

3,82

1701 99 90 (2)

35,05

3,82

1702 90 95 (3)

0,35

0,31

---

(1)  Standarta kvalitātei, kas noteikta Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 IV pielikuma III punktā.

(2)  Standarta kvalitātei, kas noteikta Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 IV pielikuma II punktā.

(3)  Aprēķins uz 1 % saharozes satura.

---

LĒMUMI

| 25.3.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 79/13 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 79/13

---

KOMISIJAS LĒMUMS

(2009. gada 15. decembris)

par valsts atbalstu, ko Vācija sniegusi saistībā ar konkrētiem Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta pakalpojumiem (C 24/06 (ex NN 75/2000))

(izziņots ar dokumenta numuru C(2009) 9954)

(Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)

(2010/178/ES)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

uzaicinājusi ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus saskaņā ar iepriekš minēto pantu un, ņemot vērā šo personu viedokļus,

tā kā:

I.   PROCEDŪRA

| (1) | 2000. gada 21. februāra vēstulē Komisijai tika iesniegta sūdzība par Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta (Tiergesundheitsdienst Bayern – TGD) veiktajiem pasākumiem. Par šo sūdzību no sūdzības iesniedzēja tika saņemtas arī papildu vēstules. Atbalsta lieta tika reģistrēta ar numuru NN 75/00. |
| --- | --- |

(1)

2000. gada 21. februāra vēstulē Komisijai tika iesniegta sūdzība par Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta (Tiergesundheitsdienst Bayern – TGD) veiktajiem pasākumiem. Par šo sūdzību no sūdzības iesniedzēja tika saņemtas arī papildu vēstules. Atbalsta lieta tika reģistrēta ar numuru NN 75/00.

| (2) | Saistībā ar šo sūdzību Komisija nosūtīja Vācijai vairākas vēstules. Atbildot uz šīm vēstulēm, Vācija iesniedza informāciju 2000. gada 4. jūlija, 2000. gada 22. decembra, 2002. gada 22. novembra, 2003. gada 10. aprīļa, 2003. gada 1. decembra un 2005. gada 27. jūnija vēstulē. 2003. gada 17. jūlijā notika tikšanās ar Vācijas pārstāvjiem. |
| --- | --- |

(2)

Saistībā ar šo sūdzību Komisija nosūtīja Vācijai vairākas vēstules. Atbildot uz šīm vēstulēm, Vācija iesniedza informāciju 2000. gada 4. jūlija, 2000. gada 22. decembra, 2002. gada 22. novembra, 2003. gada 10. aprīļa, 2003. gada 1. decembra un 2005. gada 27. jūnija vēstulē. 2003. gada 17. jūlijā notika tikšanās ar Vācijas pārstāvjiem.

| (3) | Pasākums ir veikts, sākot no 1974. gada. Neraugoties uz informācijas pieprasījumu, nebija iespējams pierādīt pasākumu paziņošanas faktu. Tāpēc atbalsta pasākums tika iekļauts nepaziņoto atbalsta pasākumu sarakstā. |
| --- | --- |

(3)

Pasākums ir veikts, sākot no 1974. gada. Neraugoties uz informācijas pieprasījumu, nebija iespējams pierādīt pasākumu paziņošanas faktu. Tāpēc atbalsta pasākums tika iekļauts nepaziņoto atbalsta pasākumu sarakstā.

| (4) | 2006. gada 7. jūlija vēstulē Komisija informēja Vāciju par lēmumu uzsākt Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) (1) 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru saistībā ar šo atbalsta pasākumu. |
| --- | --- |

(4)

2006. gada 7. jūlija vēstulē Komisija informēja Vāciju par lēmumu uzsākt Līgumā par Eiropas Savienības darbību (LESD) (1) 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru saistībā ar šo atbalsta pasākumu.

| (5) | Komisijas lēmums uzsākt procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus. |
| --- | --- |

(5)

Komisijas lēmums uzsākt procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt apsvērumus.

| (6) | 2006. gada 30. oktobra, 2006. gada 2. novembra un 2006. gada 7. novembra vēstulē Komisija saņēma ieinteresēto personu apsvērumus. |
| --- | --- |

(6)

2006. gada 30. oktobra, 2006. gada 2. novembra un 2006. gada 7. novembra vēstulē Komisija saņēma ieinteresēto personu apsvērumus.

| (7) | 2006. gada 6. novembra, 2007. gada 22. janvāra, 2008. gada 25. jūlija un 2009. gada 9. februāra vēstulē savus apsvērumus iesniedza Vācija. |
| --- | --- |

(7)

2006. gada 6. novembra, 2007. gada 22. janvāra, 2008. gada 25. jūlija un 2009. gada 9. februāra vēstulē savus apsvērumus iesniedza Vācija.

II.   APRAKSTS

| (8) | Pasākumu veic saskaņā ar Likuma par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai (Gesetz zur Förderung der bayerischen Landwirtschaft – LwFöG) 14. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

(8)

Pasākumu veic saskaņā ar Likuma par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai (Gesetz zur Förderung der bayerischen Landwirtschaft – LwFöG) 14. panta 1. punktu.

| (9) | Pasākuma mērķis ir nodrošināt un uzlabot dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu higiēnu. |
| --- | --- |

(9)

Pasākuma mērķis ir nodrošināt un uzlabot dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu higiēnu.

| (10) | Atbalsta saņēmēji ir lauksaimnieki un zivsaimnieki (turpmāk tekstā abas grupas kopā – “lauksaimnieki”). |
| --- | --- |

(10)

Atbalsta saņēmēji ir lauksaimnieki un zivsaimnieki (turpmāk tekstā abas grupas kopā – “lauksaimnieki”).

| (11) | Atbalsta saņēmējs ir arī Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests. |
| --- | --- |

(11)

Atbalsta saņēmējs ir arī Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests.

| (12) | Pasākumu finansē no Bavārijas federālās zemes un Bavārijas Veterinārā fonda (Bayerische Tierseuchenkasse – BTSK) līdzekļiem. |
| --- | --- |

(12)

Pasākumu finansē no Bavārijas federālās zemes un Bavārijas Veterinārā fonda (Bayerische Tierseuchenkasse – BTSK) līdzekļiem.

| (13) | Lai gan lauksaimnieku labā veiktos pasākumus dēvē par “vispārīgiem pasākumiem”, tomēr šie pasākumi dod labumu vienīgi Bavārijas lauksaimniekiem. Turklāt saskaņā ar Vācijas sniegto informāciju tie ir pavisam īpaši, tikai profilaktiska rakstura pasākumi, kas attiecas uz piena un gaļas ražošanu, cūkkopību, mājputnu audzēšanu, aitkopību un zivkopību. Dzīvnieku ganāmpulkus pārbauda saskaņā ar noteiktu programmu, saskaņā ar kuru ņem vērā dzīvnieku slimību īpašos riskus un dzīvnieku slimību profilakses un apkarošanas kritērijus. Turklāt Vācija ir norādījusi, ka atbalstu piešķir tikai tādiem vispārīgiem pasākumiem sabiedrības interesēs, kas pārsniedz parastajās tiesību normās noteiktos pasākumus individuāliem lopkopjiem (2006. gada 6. novembra vēstule, 4. lpp.). |
| --- | --- |

(13)

Lai gan lauksaimnieku labā veiktos pasākumus dēvē par “vispārīgiem pasākumiem”, tomēr šie pasākumi dod labumu vienīgi Bavārijas lauksaimniekiem. Turklāt saskaņā ar Vācijas sniegto informāciju tie ir pavisam īpaši, tikai profilaktiska rakstura pasākumi, kas attiecas uz piena un gaļas ražošanu, cūkkopību, mājputnu audzēšanu, aitkopību un zivkopību. Dzīvnieku ganāmpulkus pārbauda saskaņā ar noteiktu programmu, saskaņā ar kuru ņem vērā dzīvnieku slimību īpašos riskus un dzīvnieku slimību profilakses un apkarošanas kritērijus. Turklāt Vācija ir norādījusi, ka atbalstu piešķir tikai tādiem vispārīgiem pasākumiem sabiedrības interesēs, kas pārsniedz parastajās tiesību normās noteiktos pasākumus individuāliem lopkopjiem (2006. gada 6. novembra vēstule, 4. lpp.).

| (14) | Lauksaimniecības uzņēmumos veic šādus pasākumus: pastāvīgu uzraudzību, veicot testus un drošības pārbaudes, paraugu ņemšanu un (laboratorijas/sērijveida) pārbaudes, veterinārās konsultācijas, profilakses un slimību apkarošanas plānu izstrādi un vakcinēšanas programmu izstrādi. |
| --- | --- |

(14)

Lauksaimniecības uzņēmumos veic šādus pasākumus: pastāvīgu uzraudzību, veicot testus un drošības pārbaudes, paraugu ņemšanu un (laboratorijas/sērijveida) pārbaudes, veterinārās konsultācijas, profilakses un slimību apkarošanas plānu izstrādi un vakcinēšanas programmu izstrādi.

| (15) | Saskaņā ar Vācijas sniegto informāciju 14. apsvērumā minētās darbības ir pamats, lai lauksaimniekus varētu konsultēt par piemērotiem profilakses un veterinārās aprūpes pasākumiem. Tomēr atbilstīgi Vācijas sniegtajai informācijai pakalpojumi, ko parasti piedāvā reģistrēti veterinārārsti (piemēram, ārstniecība ar zālēm vai profilaktiskām potēm), nav šo “vispārīgo pasākumu” elements. |
| --- | --- |

(15)

Saskaņā ar Vācijas sniegto informāciju 14. apsvērumā minētās darbības ir pamats, lai lauksaimniekus varētu konsultēt par piemērotiem profilakses un veterinārās aprūpes pasākumiem. Tomēr atbilstīgi Vācijas sniegtajai informācijai pakalpojumi, ko parasti piedāvā reģistrēti veterinārārsti (piemēram, ārstniecība ar zālēm vai profilaktiskām potēm), nav šo “vispārīgo pasākumu” elements.

| (16) | “Vispārīgie pasākumi” lauksaimniekiem ir bez maksas. Viņi nevar pieprasīt veikt šos pasākumus, bet pilnvarotais Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests veic tos pēc savas iniciatīvas. |
| --- | --- |

(16)

“Vispārīgie pasākumi” lauksaimniekiem ir bez maksas. Viņi nevar pieprasīt veikt šos pasākumus, bet pilnvarotais Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests veic tos pēc savas iniciatīvas.

| (17) | Šo pasākumu izmaksas Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam kompensē Bavārijas federālā zeme. Saskaņā ar Likuma par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai 14. panta 1. punkta otro daļu “valsts sedz 50 % nepieciešamo izdevumu”. |
| --- | --- |

(17)

Šo pasākumu izmaksas Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam kompensē Bavārijas federālā zeme. Saskaņā ar Likuma par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai 14. panta 1. punkta otro daļu “valsts sedz 50 % nepieciešamo izdevumu”.

| (18) | Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta personāla un materiālo izmaksu otro daļu kompensē no citiem valsts līdzekļiem, proti, Bavārijas Veterinārā fonda līdzekļiem (sk. atbalsta lietas NN 23/07, N 426/03 un N 81/04). Līdz ar to kopumā izmaksas kompensē līdz 100 % apmērā. |
| --- | --- |

(18)

Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta personāla un materiālo izmaksu otro daļu kompensē no citiem valsts līdzekļiem, proti, Bavārijas Veterinārā fonda līdzekļiem (sk. atbalsta lietas NN 23/07, N 426/03 un N 81/04). Līdz ar to kopumā izmaksas kompensē līdz 100 % apmērā.

| (19) | Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta ieguvums aprakstīts turpmāk. |
| --- | --- |

(19)

Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta ieguvums aprakstīts turpmāk.

| (20) | Saskaņā ar Likuma par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai tekstu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam no valsts līdzekļiem kompensē tikai pusi “nepieciešamo izmaksu”. Tomēr faktiski atbilstīgi Vācijas sniegtajai informācijai ir iespējams saņemt kompensāciju līdz 100 % apmērā. |
| --- | --- |

(20)

Saskaņā ar Likuma par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai tekstu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam no valsts līdzekļiem kompensē tikai pusi “nepieciešamo izmaksu”. Tomēr faktiski atbilstīgi Vācijas sniegtajai informācijai ir iespējams saņemt kompensāciju līdz 100 % apmērā.

| (21) | Atbalstu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam sniedz kopš 1974. gada. Saskaņā ar 15. panta 1. punktu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (3), uz Komisijas tiesībām atgūt atbalstu attiecas desmit gadu noilguma periods. Izmeklēšanas procedūru Komisija uzsāka 2000. gadā. Līdz ar to Regulas (EK) Nr. 659/1999 15. panta 2. punktā paredzētais desmit gadu noilguma termiņš sākas 1990. gadā. Šā iemesla dēļ turpmāk netiek izmeklēts līdz attiecīgajam gadam sniegtais atbalsts. |
| --- | --- |

(21)

Atbalstu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam sniedz kopš 1974. gada. Saskaņā ar 15. panta 1. punktu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (3), uz Komisijas tiesībām atgūt atbalstu attiecas desmit gadu noilguma periods. Izmeklēšanas procedūru Komisija uzsāka 2000. gadā. Līdz ar to Regulas (EK) Nr. 659/1999 15. panta 2. punktā paredzētais desmit gadu noilguma termiņš sākas 1990. gadā. Šā iemesla dēļ turpmāk netiek izmeklēts līdz attiecīgajam gadam sniegtais atbalsts.

| (22) | Vācijas iesniegtie un pielikumā minētie budžeta dati attiecas uz attiecīgajiem maksājumiem Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību izpildi laikposmā no 1990. līdz 2008. gadam. |
| --- | --- |

(22)

Vācijas iesniegtie un pielikumā minētie budžeta dati attiecas uz attiecīgajiem maksājumiem Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistību izpildi laikposmā no 1990. līdz 2008. gadam.

| (23) | Pēc pirmās pārbaudes nebija skaidrs, vai valsts budžeta maksājumi un Bavārijas Veterinārā fonda maksājumi rada konkurences priekšrocības Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam. |
| --- | --- |

(23)

Pēc pirmās pārbaudes nebija skaidrs, vai valsts budžeta maksājumi un Bavārijas Veterinārā fonda maksājumi rada konkurences priekšrocības Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam.

| (24) | Turklāt sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka konkrētus klīniskās diagnostikas un terapijas (veterinārās aprūpes) pakalpojumus Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta veterinārārsti piedāvājot par līdz 90 % lētāk nekā to pašizmaksa. Tā esot joma, kurā Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests nodarbojoties ar saimniecisko darbību. |
| --- | --- |

(24)

Turklāt sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka konkrētus klīniskās diagnostikas un terapijas (veterinārās aprūpes) pakalpojumus Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta veterinārārsti piedāvājot par līdz 90 % lētāk nekā to pašizmaksa. Tā esot joma, kurā Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests nodarbojoties ar saimniecisko darbību.

| (25) | Kā norāda sūdzības iesniedzējs, tas esot iespējams tikai tāpēc, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests saņemot subsīdijas par “vispārīgiem pasākumiem”, un līdz ar to spēj piedāvāt klīniskās diagnostikas un terapijas pakalpojumus ievērojami lētāk nekā brīvi praktizējoši veterinārārsti, kuriem jāiztiek bez subsīdijām. Turklāt sūdzības iesniedzējs norāda, ka uz vietas strādājošajiem Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta veterinārārstiem ir izdevīga situāciju līgumu noslēgšanai un viņiem nav arī ceļa izdevumu. |
| --- | --- |

(25)

Kā norāda sūdzības iesniedzējs, tas esot iespējams tikai tāpēc, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests saņemot subsīdijas par “vispārīgiem pasākumiem”, un līdz ar to spēj piedāvāt klīniskās diagnostikas un terapijas pakalpojumus ievērojami lētāk nekā brīvi praktizējoši veterinārārsti, kuriem jāiztiek bez subsīdijām. Turklāt sūdzības iesniedzējs norāda, ka uz vietas strādājošajiem Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta veterinārārstiem ir izdevīga situāciju līgumu noslēgšanai un viņiem nav arī ceļa izdevumu.

| (26) | Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par noteikumiem, kas jāpiemēro nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai (4), nelikumīga valsts atbalsta saderību ar iekšējo tirgu Komisija vienmēr novērtē, pamatojoties uz kritērijiem, kas paredzēti valsts atbalsta noteikumos, kuri bija spēkā atbalsta sniegšanas brīdī. Uzsākot procedūru, Komisijas rīcībā nebija pietiekami daudz informācijas, lai pārliecinātos, ka atbalsts lauksaimniekiem bija saderīgs ar attiecīgajiem Eiropas Savienības noteikumiem, proti, Kopienas pamatnostādnēm attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē un Vadlīnijām valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā. Tāpēc Komisija aicināja Vāciju iesniegt nepieciešamo informāciju. |
| --- | --- |

(26)

Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par noteikumiem, kas jāpiemēro nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai (4), nelikumīga valsts atbalsta saderību ar iekšējo tirgu Komisija vienmēr novērtē, pamatojoties uz kritērijiem, kas paredzēti valsts atbalsta noteikumos, kuri bija spēkā atbalsta sniegšanas brīdī. Uzsākot procedūru, Komisijas rīcībā nebija pietiekami daudz informācijas, lai pārliecinātos, ka atbalsts lauksaimniekiem bija saderīgs ar attiecīgajiem Eiropas Savienības noteikumiem, proti, Kopienas pamatnostādnēm attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē un Vadlīnijām valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā. Tāpēc Komisija aicināja Vāciju iesniegt nepieciešamo informāciju.

| (27) | 2008. gada 12. decembra vēstulē Komisija lūdza Vāciju apstiprināt, vai izmeklējamais atbalsts ir sniegts pēc 2008. gada 1. janvāra, un, ja tas tā ir, iesniegt nepieciešamos dokumentus, lai pārbaudītu atbalsta atbilstību Kopienas pamatnostādnēm attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 2007.–2013. gadā (5) (turpmāk tekstā – “Pamatnostādnes 2007.–2013. gadam”), kas no 2007. gada 1. janvāra aizstāja 2000. gada 1. februāra Kopienas pamatnostādnes attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē (6) (turpmāk tekstā – “2000. gada pamatnostādnes”), un Vadlīnijām valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā (7) (turpmāk tekstā – “2008. gada vadlīnijas”). 2009. gada 9. februāra vēstulē Vācija informēja, ka atbalsts lauksaimniecības nozarē ir sniegts pēc 2008. gada, un iesniedza prasīto informāciju. |
| --- | --- |

(27)

2008. gada 12. decembra vēstulē Komisija lūdza Vāciju apstiprināt, vai izmeklējamais atbalsts ir sniegts pēc 2008. gada 1. janvāra, un, ja tas tā ir, iesniegt nepieciešamos dokumentus, lai pārbaudītu atbalsta atbilstību Kopienas pamatnostādnēm attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 2007.–2013. gadā (5) (turpmāk tekstā – “Pamatnostādnes 2007.–2013. gadam”), kas no 2007. gada 1. janvāra aizstāja 2000. gada 1. februāra Kopienas pamatnostādnes attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē (6) (turpmāk tekstā – “2000. gada pamatnostādnes”), un Vadlīnijām valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā (7) (turpmāk tekstā – “2008. gada vadlīnijas”). 2009. gada 9. februāra vēstulē Vācija informēja, ka atbalsts lauksaimniecības nozarē ir sniegts pēc 2008. gada, un iesniedza prasīto informāciju.

III.   VĀCIJAS APSVĒRUMI

| (28) | Vācija apgalvoja, ka Bavārijas federālās zemes un Bavārijas Veterinārā fonda maksājumi vispārīgo pasākumu veikšanai ir kompensējoši maksājumi par vispārējas nozīmes sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu. Vācija norādīja uz tiesu praksi, saskaņā ar kuru valsts kompensējoši maksājumi par vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu noteiktos apstākļos nav valsts atbalsts. Tāpēc, pēc Vācijas domām, šie pasākumi nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(28)

Vācija apgalvoja, ka Bavārijas federālās zemes un Bavārijas Veterinārā fonda maksājumi vispārīgo pasākumu veikšanai ir kompensējoši maksājumi par vispārējas nozīmes sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu. Vācija norādīja uz tiesu praksi, saskaņā ar kuru valsts kompensējoši maksājumi par vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu noteiktos apstākļos nav valsts atbalsts. Tāpēc, pēc Vācijas domām, šie pasākumi nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

| (29) | Vācija uzskatīja, ka vispārīgo pasākumu mērķis ir dzīvnieku veselība un labsajūta, kā arī patērētāju un dzīvnieku aizsardzība. Līdz ar to vispārīgos pasākumus veic galvenokārt sabiedrības interesēs. |
| --- | --- |

(29)

Vācija uzskatīja, ka vispārīgo pasākumu mērķis ir dzīvnieku veselība un labsajūta, kā arī patērētāju un dzīvnieku aizsardzība. Līdz ar to vispārīgos pasākumus veic galvenokārt sabiedrības interesēs.

| (30) | Saskaņā ar Vācijas apsvērumiem, veicot vispārīgos pasākumus, tiek gūtas plašas zināšanas, ko pēc tam atspoguļo daudzās speciālistu publikācijās un zinātniskos referātos valsts un starptautiskā mērogā. Tā Eiropas Savienības speciālistiem ir pieejama būtiska vispārīgajos pasākumos gūto rezultātu daļa. |
| --- | --- |

(30)

Saskaņā ar Vācijas apsvērumiem, veicot vispārīgos pasākumus, tiek gūtas plašas zināšanas, ko pēc tam atspoguļo daudzās speciālistu publikācijās un zinātniskos referātos valsts un starptautiskā mērogā. Tā Eiropas Savienības speciālistiem ir pieejama būtiska vispārīgajos pasākumos gūto rezultātu daļa.

| (31) | Atbilstīgi Vācijas apgalvojumam vispārīgo pasākumu programmas ietvaros netika sniegti veterinārās aprūpes pakalpojumi, proti, pakalpojumi, ko parasti piedāvā reģistrēti veterinārārsti (piemēram, ārstniecība ar zālēm vai profilaktiskām potēm). Papildus šai atbalstītajai programmai Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests veic arī nelielu saimniecisko darbību (sniedz veterinārās aprūpes pakalpojumus). Tomēr tā esot mazāka par 5 % visu veterināro pakalpojumu. Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta saimnieciskā darbība gadā esot bijusi 2,6–2,85 % no kopējā apgrozījuma. |
| --- | --- |

(31)

Atbilstīgi Vācijas apgalvojumam vispārīgo pasākumu programmas ietvaros netika sniegti veterinārās aprūpes pakalpojumi, proti, pakalpojumi, ko parasti piedāvā reģistrēti veterinārārsti (piemēram, ārstniecība ar zālēm vai profilaktiskām potēm). Papildus šai atbalstītajai programmai Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests veic arī nelielu saimniecisko darbību (sniedz veterinārās aprūpes pakalpojumus). Tomēr tā esot mazāka par 5 % visu veterināro pakalpojumu. Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta saimnieciskā darbība gadā esot bijusi 2,6–2,85 % no kopējā apgrozījuma.

| (32) | No subsidēšanas varētu izvairīties, skaidri un saprotami nodalot abas darbības jomas – “vispārīgos pasākumus” un “saimniecisko darbību.” To nodrošinātu ļoti darbietilpīga un detalizēta uzskaite un vispusīgas pārbaudes. |
| --- | --- |

(32)

No subsidēšanas varētu izvairīties, skaidri un saprotami nodalot abas darbības jomas – “vispārīgos pasākumus” un “saimniecisko darbību.” To nodrošinātu ļoti darbietilpīga un detalizēta uzskaite un vispusīgas pārbaudes.

IV.   IEINTERESĒTO PERSONU APSVĒRUMI

| (33) | Ieinteresētās personas atkārtoja savu apgalvojumu, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests, proti, tā veterinārārsti, veic ne tikai profilakses pasākumus, bet sniedz arī veterinārās aprūpes pakalpojumus. |
| --- | --- |

(33)

Ieinteresētās personas atkārtoja savu apgalvojumu, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests, proti, tā veterinārārsti, veic ne tikai profilakses pasākumus, bet sniedz arī veterinārās aprūpes pakalpojumus.

| (34) | Ieinteresētās personas neapgalvoja, ka šiem veterinārās aprūpes pakalpojumiem tiek sniegts tiešs finansiāls atbalsts, tomēr uzsvēra, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests var piedāvāt līdzīgus pakalpojumus ar daudz izdevīgākiem nosacījumiem nekā brīvi praktizējoši veterinārārsti. |
| --- | --- |

(34)

Ieinteresētās personas neapgalvoja, ka šiem veterinārās aprūpes pakalpojumiem tiek sniegts tiešs finansiāls atbalsts, tomēr uzsvēra, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests var piedāvāt līdzīgus pakalpojumus ar daudz izdevīgākiem nosacījumiem nekā brīvi praktizējoši veterinārārsti.

| (35) | Netika izteikts apgalvojums, ka atbalsts lauksaimniekiem neatbilst Kopienas pamatnostādnēm attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē vai piemērojamo tiesību aktu noteikumiem. Netika apstrīdēta arī līdzekļu piešķiršana. |
| --- | --- |

(35)

Netika izteikts apgalvojums, ka atbalsts lauksaimniekiem neatbilst Kopienas pamatnostādnēm attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības nozarē vai piemērojamo tiesību aktu noteikumiem. Netika apstrīdēta arī līdzekļu piešķiršana.

V.   PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS

| (36) | Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas izraisa vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ja šāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(36)

Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas izraisa vai draud izraisīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ja šāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

| (37) | Eiropas Kopienu Tiesa ir nospriedusi, ka, lai novērtētu, vai valsts pasākums ir atbalsts LESD 107. panta nozīmē, ir jānosaka, vai atbalsta saņēmējam uzņēmumam rodas ekonomiskas priekšrocības, kas tam nerastos parastos tirgus apstākļos (8), vai arī tam nav jāsedz izmaksas, ko parasti sedz no uzņēmuma pašu līdzekļiem (9). |
| --- | --- |

(37)

Eiropas Kopienu Tiesa ir nospriedusi, ka, lai novērtētu, vai valsts pasākums ir atbalsts LESD 107. panta nozīmē, ir jānosaka, vai atbalsta saņēmējam uzņēmumam rodas ekonomiskas priekšrocības, kas tam nerastos parastos tirgus apstākļos (8), vai arī tam nav jāsedz izmaksas, ko parasti sedz no uzņēmuma pašu līdzekļiem (9).

| (38) | Pirmajā mirklī šķiet, ka šie nosacījumi ir izpildīti. |
| --- | --- |

(38)

Pirmajā mirklī šķiet, ka šie nosacījumi ir izpildīti.

| (39) | Pasākumu finansē no valsts līdzekļiem. Tas dod labumu konkrētiem uzņēmumiem, proti, Bavārijas lauksaimniekiem, kuri bez maksas saņem subsidētus pakalpojumus. Tā kā šie uzņēmumi darbojas tirgū, kurā ir liela konkurence, pasākums rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus (10), turklāt tas iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm (11). |
| --- | --- |

(39)

Pasākumu finansē no valsts līdzekļiem. Tas dod labumu konkrētiem uzņēmumiem, proti, Bavārijas lauksaimniekiem, kuri bez maksas saņem subsidētus pakalpojumus. Tā kā šie uzņēmumi darbojas tirgū, kurā ir liela konkurence, pasākums rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus (10), turklāt tas iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm (11).

| (40) | Šā iemesla dēļ pasākums ir atbalsts, un ir jāpiemēro LESD 107. panta 1. punkts. Turpmāk ir jāpārbauda, vai, neskarot LESD 107. panta 1. punktu, var piemērot izņēmumu no vispārējā principa par valsta atbalsta nesaderību ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(40)

Šā iemesla dēļ pasākums ir atbalsts, un ir jāpiemēro LESD 107. panta 1. punkts. Turpmāk ir jāpārbauda, vai, neskarot LESD 107. panta 1. punktu, var piemērot izņēmumu no vispārējā principa par valsta atbalsta nesaderību ar iekšējo tirgu.

| (41) | “Vispārīgie pasākumi” lauksaimniekiem (sākot no 1990. gada) un kompensējošie maksājumi Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam “vispārīgo pasākumu” veikšanai laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam tika veikti, nepaziņojot par tiem Komisijai. Tie ir nelikumīgi, jo to veikšana neatbilst LESD 108. panta 3. punktam. |
| --- | --- |

(41)

“Vispārīgie pasākumi” lauksaimniekiem (sākot no 1990. gada) un kompensējošie maksājumi Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam “vispārīgo pasākumu” veikšanai laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam tika veikti, nepaziņojot par tiem Komisijai. Tie ir nelikumīgi, jo to veikšana neatbilst LESD 108. panta 3. punktam.

| (42) | Tomēr LESD 107. panta 1. punktā noteiktajam aizliegumam sniegt valsts atbalstu ir arī izņēmumi. Komisija pārbaudīja, vai būtu jāpiemēro kāds no izņēmumiem vai atbrīvojumiem no LESD 107. panta 1. punktā noteiktā atbalsta sniegšanas vispārējā aizlieguma. |
| --- | --- |

(42)

Tomēr LESD 107. panta 1. punktā noteiktajam aizliegumam sniegt valsts atbalstu ir arī izņēmumi. Komisija pārbaudīja, vai būtu jāpiemēro kāds no izņēmumiem vai atbrīvojumiem no LESD 107. panta 1. punktā noteiktā atbalsta sniegšanas vispārējā aizlieguma.

| (43) | Šajā gadījumā netiek ņemti vērā LESD 107. panta 2. punktā minētie izņēmuma apstākļi attiecībā uz sociālo atbalstu, ko piešķir individuāliem patērētājiem; atbalstu, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, ko nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, un atbalstu, ko sniedz tautsaimniecībai dažos Vācijas Federatīvās Republikas apvidos. |
| --- | --- |

(43)

Šajā gadījumā netiek ņemti vērā LESD 107. panta 2. punktā minētie izņēmuma apstākļi attiecībā uz sociālo atbalstu, ko piešķir individuāliem patērētājiem; atbalstu, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, ko nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, un atbalstu, ko sniedz tautsaimniecībai dažos Vācijas Federatīvās Republikas apvidos.

| (44) | Komisija uzskata, ka šai atbalsta shēmai nav piemērojami LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteiktie apstākļi, kuros var atbrīvot no aizlieguma sniegt atbalstu konkrētu apgabalu attīstībai, jo attiecīgais pasākums nav atbalsts, kas veicina ekonomikas attīstību apgabalos, kur ir ļoti zems dzīves līmenis vai kur ir liels bezdarbs. |
| --- | --- |

(44)

Komisija uzskata, ka šai atbalsta shēmai nav piemērojami LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteiktie apstākļi, kuros var atbrīvot no aizlieguma sniegt atbalstu konkrētu apgabalu attīstībai, jo attiecīgais pasākums nav atbalsts, kas veicina ekonomikas attīstību apgabalos, kur ir ļoti zems dzīves līmenis vai kur ir liels bezdarbs.

| (45) | Par LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā minētajiem apstākļiem, kuros var atbrīvot no aizlieguma piešķirt atbalstu, ir jānorāda tikai tas, ka attiecīgais atbalsts neveicina kāda svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs un arī nenovērš nopietnus traucējumus Vācijas Federatīvās Republikas tautsaimniecībā. Turklāt tas neveicina kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu LESD 107. panta 3. punkta d) apakšpunkta nozīmē. |
| --- | --- |

(45)

Par LESD 107. panta 3. punkta b) apakšpunktā minētajiem apstākļiem, kuros var atbrīvot no aizlieguma piešķirt atbalstu, ir jānorāda tikai tas, ka attiecīgais atbalsts neveicina kāda svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs un arī nenovērš nopietnus traucējumus Vācijas Federatīvās Republikas tautsaimniecībā. Turklāt tas neveicina kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu LESD 107. panta 3. punkta d) apakšpunkta nozīmē.

| (46) | Ne Vācija, ne citas ieinteresētās personas izmeklēšanas procedūras laikā nav atsaukušās uz minētajiem apstākļiem, kuros var piemērot izņēmumu vai atbrīvojumu. |
| --- | --- |

(46)

Ne Vācija, ne citas ieinteresētās personas izmeklēšanas procedūras laikā nav atsaukušās uz minētajiem apstākļiem, kuros var piemērot izņēmumu vai atbrīvojumu.

| (47) | Līdz ar to vienīgais vērā ņemamais iemesls atbrīvošanai no atbalsta sniegšanas aizlieguma ir minēts LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā; atbilstīgi šai tiesību normai ar iekšējo tirgu ir saderīgs atbalsts, kas “veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāda nelabvēlīga iespaida uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm”. |
| --- | --- |

(47)

Līdz ar to vienīgais vērā ņemamais iemesls atbrīvošanai no atbalsta sniegšanas aizlieguma ir minēts LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā; atbilstīgi šai tiesību normai ar iekšējo tirgu ir saderīgs atbalsts, kas “veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāda nelabvēlīga iespaida uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm”.

| (48) | Tā kā runa ir par atbalstu lauksaimniekiem, tam piemēro Kopienas pamatnostādnes attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē un Vadlīnijas valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā. Kā minēts 26. apsvērumā, ņemot vērā to, ka attiecīgie pasākumi ir nelikumīgs valsts atbalsts, to saderību ar iekšējo tirgu Komisija novērtē, pamatojoties uz kritērijiem, kas paredzēti valsts atbalsta noteikumos, kuri bija spēkā atbalsta sniegšanas brīdī. |
| --- | --- |

(48)

Tā kā runa ir par atbalstu lauksaimniekiem, tam piemēro Kopienas pamatnostādnes attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē un Vadlīnijas valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā. Kā minēts 26. apsvērumā, ņemot vērā to, ka attiecīgie pasākumi ir nelikumīgs valsts atbalsts, to saderību ar iekšējo tirgu Komisija novērtē, pamatojoties uz kritērijiem, kas paredzēti valsts atbalsta noteikumos, kuri bija spēkā atbalsta sniegšanas brīdī.

| (49) | Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par noteikumiem, kas jāpiemēro nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai, attiecīgajiem pasākumiem piemēro 2000. gada pamatnostādnes, bet atbalstu, kas sniegts pirms šo pamatnostādņu stāšanās spēkā (tātad līdz 2000. gada 1. janvārim), novērtē, pamatojoties uz Komisijas 1986. gada 10. novembra darba dokumentu (12). |
| --- | --- |

(49)

Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par noteikumiem, kas jāpiemēro nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai, attiecīgajiem pasākumiem piemēro 2000. gada pamatnostādnes, bet atbalstu, kas sniegts pirms šo pamatnostādņu stāšanās spēkā (tātad līdz 2000. gada 1. janvārim), novērtē, pamatojoties uz Komisijas 1986. gada 10. novembra darba dokumentu (12).

| (50) | 2000. gada pamatnostādņu 11.4.1. punktā ir teikts: “Ja lauksaimnieks dzīvnieku slimības dēļ zaudē dzīvniekus vai viņa kultūraugus skārusi augu slimība, to parasti neuzskata par dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu EK līguma nozīmē.” |
| --- | --- |

(50)

2000. gada pamatnostādņu 11.4.1. punktā ir teikts: “Ja lauksaimnieks dzīvnieku slimības dēļ zaudē dzīvniekus vai viņa kultūraugus skārusi augu slimība, to parasti neuzskata par dabas katastrofu vai ārkārtēju notikumu EK līguma nozīmē.”

| (51) | Šajos gadījumos atbalstu zaudējumu kompensēšanai un atbalstu turpmāku zaudējumu novēršanai Komisija var atļaut tikai, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, saskaņā ar kuru ar iekšējo tirgu ir saderīgs atbalsts, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāda nelabvēlīga iespaida uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm. |
| --- | --- |

(51)

Šajos gadījumos atbalstu zaudējumu kompensēšanai un atbalstu turpmāku zaudējumu novēršanai Komisija var atļaut tikai, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, saskaņā ar kuru ar iekšējo tirgu ir saderīgs atbalsts, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāda nelabvēlīga iespaida uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm.

| (52) | Uz izskatāmo atbalstu lauksaimniekiem attiecas 2000. gada pamatnostādņu 11. punkts, jo attiecīgo pasākumu mērķis ir dzīvnieku slimību profilakse un apkarošana. Novērtējot atbalstu dzīvnieku slimību profilaksei un apkarošanai, Komisija pamatojas uz 2000. gada pamatnostādņu 11.4. punktu. Šādu atbalstu uzskata par atbilstīgu LESD 107. un 108. pantam, ja ir izpildīti turpmāk minētie nosacījumi. |
| --- | --- |

(52)

Uz izskatāmo atbalstu lauksaimniekiem attiecas 2000. gada pamatnostādņu 11. punkts, jo attiecīgo pasākumu mērķis ir dzīvnieku slimību profilakse un apkarošana. Novērtējot atbalstu dzīvnieku slimību profilaksei un apkarošanai, Komisija pamatojas uz 2000. gada pamatnostādņu 11.4. punktu. Šādu atbalstu uzskata par atbilstīgu LESD 107. un 108. pantam, ja ir izpildīti turpmāk minētie nosacījumi.

| (53) | Pasākumam ir jābūt daļai no Eiropas Savienības, valsts vai reģiona programmas dzīvnieku slimību vai citu slimību profilaksei, apkarošanai vai izskaušanai (2000. gada pamatnostādņu 11.4.2. punkts). Saskaņā ar 2000. gada pamatnostādņu 11.4.2. punktu ir jāievieš brīdināšanas sistēma, ja nepieciešams; tai ir jābūt saistītai ar atbalstu, lai rosinātu cilvēkus brīvprātīgi piedalīties profilakses pasākumos. Atbilstīgi šim punktam atbalsta pasākumus drīkst veikt tikai attiecībā uz slimībām, kuru apkarošana ir valsts iestāžu interesēs, nevis tad, kad atbildība par tiem jāuzņemas pašiem lauksaimniekiem. |
| --- | --- |

(53)

Pasākumam ir jābūt daļai no Eiropas Savienības, valsts vai reģiona programmas dzīvnieku slimību vai citu slimību profilaksei, apkarošanai vai izskaušanai (2000. gada pamatnostādņu 11.4.2. punkts). Saskaņā ar 2000. gada pamatnostādņu 11.4.2. punktu ir jāievieš brīdināšanas sistēma, ja nepieciešams; tai ir jābūt saistītai ar atbalstu, lai rosinātu cilvēkus brīvprātīgi piedalīties profilakses pasākumos. Atbilstīgi šim punktam atbalsta pasākumus drīkst veikt tikai attiecībā uz slimībām, kuru apkarošana ir valsts iestāžu interesēs, nevis tad, kad atbildība par tiem jāuzņemas pašiem lauksaimniekiem.

| (54) | Atbalsta pasākumu mērķis ir preventīvs vai kompensējošs, vai gan preventīvs, gan kompensējošs vienlaikus (2000. gada pamatnostādņu 11.4.3. punkts). |
| --- | --- |

(54)

Atbalsta pasākumu mērķis ir preventīvs vai kompensējošs, vai gan preventīvs, gan kompensējošs vienlaikus (2000. gada pamatnostādņu 11.4.3. punkts).

| (55) | Atbalstam ir jābūt atbilstīgam Eiropas Savienības tiesību aktu veterinārijas un augu aizsardzības jomas īpašajiem noteikumiem (2000. gada pamatnostādņu 11.4.4. punkts). |
| --- | --- |

(55)

Atbalstam ir jābūt atbilstīgam Eiropas Savienības tiesību aktu veterinārijas un augu aizsardzības jomas īpašajiem noteikumiem (2000. gada pamatnostādņu 11.4.4. punkts).

| (56) | Atbalstu var piešķirt līdz 100 % apjomā no izmaksām (2000. gada pamatnostādņu 11.4.5. punkts). Atbalstu nedrīkst sniegt, ja Eiropas Savienības tiesību akti paredz, ka pasākumu izmaksas sedz paši lauksaimnieki. |
| --- | --- |

(56)

Atbalstu var piešķirt līdz 100 % apjomā no izmaksām (2000. gada pamatnostādņu 11.4.5. punkts). Atbalstu nedrīkst sniegt, ja Eiropas Savienības tiesību akti paredz, ka pasākumu izmaksas sedz paši lauksaimnieki.

| (57) | Šie nosacījumi tiek izpildīti šādi. |
| --- | --- |

(57)

Šie nosacījumi tiek izpildīti šādi.

| (58) | Pasākumi ir reģionālas (Bavārijas) programmas daļa. To mērķis ir dzīvnieku slimību profilakse un apkarošana. Tas izriet no Likumā par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai noteiktā mērķa (“nodrošināt un uzlabot dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu higiēnu”) un veiktajiem “vispārīgajiem pasākumiem”. Novērtējamie pasākumi ir paredzēti, lai apkarotu lipīgas dzīvnieku slimības, tostarp faktoriālas slimības un zoonozes. Turklāt tiem ir jāpadara efektīvāka zāļu lietošana un tā jāsamazina. Smagākās slimības noteiktām dzīvnieku grupām ir: liellopiem un aitām – zoonozes, Q drudzis, paratuberkuloze, transmisīvā sūkļveida encefalopātija un mastīts; cūkām un mājputniem – zoonozes, salmonellas, Escherichia coli un enterīts. Turklāt tiek izstrādātas un izmēģinātas metodes un procedūras vīrusu infekciju atklāšanai un diagnostikai. |
| --- | --- |

(58)

Pasākumi ir reģionālas (Bavārijas) programmas daļa. To mērķis ir dzīvnieku slimību profilakse un apkarošana. Tas izriet no Likumā par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai noteiktā mērķa (“nodrošināt un uzlabot dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktu higiēnu”) un veiktajiem “vispārīgajiem pasākumiem”. Novērtējamie pasākumi ir paredzēti, lai apkarotu lipīgas dzīvnieku slimības, tostarp faktoriālas slimības un zoonozes. Turklāt tiem ir jāpadara efektīvāka zāļu lietošana un tā jāsamazina. Smagākās slimības noteiktām dzīvnieku grupām ir: liellopiem un aitām – zoonozes, Q drudzis, paratuberkuloze, transmisīvā sūkļveida encefalopātija un mastīts; cūkām un mājputniem – zoonozes, salmonellas, Escherichia coli un enterīts. Turklāt tiek izstrādātas un izmēģinātas metodes un procedūras vīrusu infekciju atklāšanai un diagnostikai.

| (59) | Vispārīgie pasākumi palīdz sasniegt Eiropas Savienības mērķi – nodrošināt augstu dzīvnieku veselības līmeni. Turklāt Komisijai nav pierādījumu, ka tie varētu nebūt atbilstīgi Eiropas Savienības attiecīgajiem tiesību aktiem veterinārijas jomā. |
| --- | --- |

(59)

Vispārīgie pasākumi palīdz sasniegt Eiropas Savienības mērķi – nodrošināt augstu dzīvnieku veselības līmeni. Turklāt Komisijai nav pierādījumu, ka tie varētu nebūt atbilstīgi Eiropas Savienības attiecīgajiem tiesību aktiem veterinārijas jomā.

| (60) | Programma paredz maksimālo atbalsta intensitāti 100 % apmērā. Programma neparedz atbalstu gadījumos, kad saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem izmaksas sedz paši lauksaimnieki. |
| --- | --- |

(60)

Programma paredz maksimālo atbalsta intensitāti 100 % apmērā. Programma neparedz atbalstu gadījumos, kad saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem izmaksas sedz paši lauksaimnieki.

| (61) | Bavārijas federālā zeme sedz 50 % izmaksu par vispārīgajiem pasākumiem lauksaimniecības un zvejniecības nozarē. Apsvērumos, ko iesniedza pēc procedūras uzsākšanas, Vācija informēja Komisiju, ka otru izmaksu daļu sedz Bavārijas Veterinārais fonds. Bavārijas Veterinārais fonds ir valsts iestāde, ko finansē no parafiskālām nodevām. Atbalsta kopējais finansējums no Bavārijas federālās zemes un Bavārijas Veterinārā fonda līdzekļiem ir 100 % apmērā un praksē ir pat mazāks par šo līmeni. Agrāk Komisija vairākkārt ir apstiprinājusi Bavārijas Veterinārā fonda finansējumu no parafiskālām nodevām (13). Ņemot to vērā, Komisijai nav pamata vēlreiz detalizēti pārbaudīt šīs parafiskālās nodevas. Ne sūdzības iesniedzējs, ne citas ieinteresētās personas nav apstrīdējušas Bavārijas Veterinārā fonda finansējuma modeli (proti, šo atbalsta finansējuma daļu). |
| --- | --- |

(61)

Bavārijas federālā zeme sedz 50 % izmaksu par vispārīgajiem pasākumiem lauksaimniecības un zvejniecības nozarē. Apsvērumos, ko iesniedza pēc procedūras uzsākšanas, Vācija informēja Komisiju, ka otru izmaksu daļu sedz Bavārijas Veterinārais fonds. Bavārijas Veterinārais fonds ir valsts iestāde, ko finansē no parafiskālām nodevām. Atbalsta kopējais finansējums no Bavārijas federālās zemes un Bavārijas Veterinārā fonda līdzekļiem ir 100 % apmērā un praksē ir pat mazāks par šo līmeni. Agrāk Komisija vairākkārt ir apstiprinājusi Bavārijas Veterinārā fonda finansējumu no parafiskālām nodevām (13). Ņemot to vērā, Komisijai nav pamata vēlreiz detalizēti pārbaudīt šīs parafiskālās nodevas. Ne sūdzības iesniedzējs, ne citas ieinteresētās personas nav apstrīdējušas Bavārijas Veterinārā fonda finansējuma modeli (proti, šo atbalsta finansējuma daļu).

| (62) | 2000. gada pamatnostādnes pamatojas uz tiem pašiem principiem, kādi tika ņemti vērā jau Komisijas 1986. gada 10. novembra darba dokumentā. Līdz ar to tas pats novērtējums attiecas arī uz atbalstu, kas lauksaimniekiem sniegts no 1990. līdz 1999. gadam, tātad arī tas ir jāuzskata par atbilstīgu šiem principiem. Tāpēc var uzskatīt, ka valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(62)

2000. gada pamatnostādnes pamatojas uz tiem pašiem principiem, kādi tika ņemti vērā jau Komisijas 1986. gada 10. novembra darba dokumentā. Līdz ar to tas pats novērtējums attiecas arī uz atbalstu, kas lauksaimniekiem sniegts no 1990. līdz 1999. gadam, tātad arī tas ir jāuzskata par atbilstīgu šiem principiem. Tāpēc var uzskatīt, ka valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu.

| (63) | Attiecībā uz situāciju pēc 2007. gada 2007.–2013. gada pamatnostādņu 133. punkts paredz, ka Komisija atzīs, ka valsts atbalsts dzīvnieku un augu slimību apkarošanai ir saderīgs ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, ja ir izpildīti nosacījumi, kas paredzēti 10. pantā Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulā (EK) Nr. 1857/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001 (14). Šajā saistībā ir jāņem vērā tikai pasākumi slimību profilaksei, jo netiek sniegts atbalsts veterinārās aprūpes pasākumiem vai kompensējoši maksājumi par zaudējumiem. |
| --- | --- |

(63)

Attiecībā uz situāciju pēc 2007. gada 2007.–2013. gada pamatnostādņu 133. punkts paredz, ka Komisija atzīs, ka valsts atbalsts dzīvnieku un augu slimību apkarošanai ir saderīgs ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, ja ir izpildīti nosacījumi, kas paredzēti 10. pantā Komisijas 2006. gada 15. decembra Regulā (EK) Nr. 1857/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz maziem un vidējiem uzņēmumiem, kas nodarbojas ar lauksaimniecības produktu ražošanu, un grozījumiem Regulā (EK) Nr. 70/2001 (14). Šajā saistībā ir jāņem vērā tikai pasākumi slimību profilaksei, jo netiek sniegts atbalsts veterinārās aprūpes pasākumiem vai kompensējoši maksājumi par zaudējumiem.

| (64) | Ja atbalsts lauksaimniekiem ietvertu konsultāciju izdevumus, tas būtu atbalsts tehniskā atbalsta nodrošināšanai 2007.–2013. gada pamatnostādņu 103. punkta nozīmē. Līdz ar to Komisija atzīs, ka valsts atbalsts tehniskā atbalsta nodrošināšanai ir saderīgs ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, ja ir izpildīti Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. pantā paredzētie nosacījumi. |
| --- | --- |

(64)

Ja atbalsts lauksaimniekiem ietvertu konsultāciju izdevumus, tas būtu atbalsts tehniskā atbalsta nodrošināšanai 2007.–2013. gada pamatnostādņu 103. punkta nozīmē. Līdz ar to Komisija atzīs, ka valsts atbalsts tehniskā atbalsta nodrošināšanai ir saderīgs ar LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, ja ir izpildīti Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. pantā paredzētie nosacījumi.

| (65) | Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. pantu atbalsts ir atļauts turpmāk minētajos gadījumos. |
| --- | --- |

(65)

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. pantu atbalsts ir atļauts turpmāk minētajos gadījumos.

| (66) | Ar iekšējo tirgu ir saderīgs atbalsts, ar kuru lauksaimniekiem kompensē dzīvnieku un augu slimību vai kaitēkļu invāzijas apkarošanas un novēršanas izmaksas, kas saistītas ar izmaksām par veselības pārbaudēm, testiem un citiem skrīninga pasākumiem, vakcīnu, zāļu un augu aizsardzības līdzekļu iegādi un ievadīšanu, izmaksām par dzīvnieku nokaušanu un iznīcināšanu un izmaksām par kultūru iznīcināšanu. Atbalstu piešķir līdz 100 % subsidētu pakalpojumu veidā, un tas nedrīkst ietvert tiešus maksājumus naudā ražotājiem (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 1. punkts). |
| --- | --- |

(66)

Ar iekšējo tirgu ir saderīgs atbalsts, ar kuru lauksaimniekiem kompensē dzīvnieku un augu slimību vai kaitēkļu invāzijas apkarošanas un novēršanas izmaksas, kas saistītas ar izmaksām par veselības pārbaudēm, testiem un citiem skrīninga pasākumiem, vakcīnu, zāļu un augu aizsardzības līdzekļu iegādi un ievadīšanu, izmaksām par dzīvnieku nokaušanu un iznīcināšanu un izmaksām par kultūru iznīcināšanu. Atbalstu piešķir līdz 100 % subsidētu pakalpojumu veidā, un tas nedrīkst ietvert tiešus maksājumus naudā ražotājiem (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 1. punkts).

| (67) | Izmaksas un zaudējumi, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu, ir jāsamazina par visām summām, kas saņemtas saskaņā ar apdrošināšanas līgumiem, kā arī par izmaksām, kas nav radušās saistībā ar slimību (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 3. punkts). |
| --- | --- |

(67)

Izmaksas un zaudējumi, par kuriem ir tiesības saņemt atbalstu, ir jāsamazina par visām summām, kas saņemtas saskaņā ar apdrošināšanas līgumiem, kā arī par izmaksām, kas nav radušās saistībā ar slimību (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 3. punkts).

| (68) | Maksājumi ir jāveic saistībā ar slimībām vai kaitēkļiem, par kuriem ir izstrādāti Eiropas Savienības vai valstu normatīvie vai administratīvie akti. Tāpēc maksājumiem ir jābūt daļai no attiecīgās slimības vai kaitēkļu profilakses, apkarošanas vai izskaušanas oficiālas programmas Eiropas Savienības, valsts vai reģionālā līmenī. Slimības vai kaitēkļu invāzija ir skaidri jādefinē programmā, kurā ir jāiekļauj arī attiecīgo pasākumu apraksts (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 4. punkts). |
| --- | --- |

(68)

Maksājumi ir jāveic saistībā ar slimībām vai kaitēkļiem, par kuriem ir izstrādāti Eiropas Savienības vai valstu normatīvie vai administratīvie akti. Tāpēc maksājumiem ir jābūt daļai no attiecīgās slimības vai kaitēkļu profilakses, apkarošanas vai izskaušanas oficiālas programmas Eiropas Savienības, valsts vai reģionālā līmenī. Slimības vai kaitēkļu invāzija ir skaidri jādefinē programmā, kurā ir jāiekļauj arī attiecīgo pasākumu apraksts (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 4. punkts).

| (69) | Atbalsts nedrīkst būt saistīts ar dzīvnieku vai augu slimību, kuras apkarošanai Eiropas Savienības tiesību aktos ir paredzēti īpaši uzdevumi vai saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem izmaksas par slimības apkarošanas pasākumiem sedz lauksaimniecības uzņēmums, ja vien šo atbalsta pasākumu izmaksas nav pilnībā kompensētas no ražotāju obligātajiem maksājumiem (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 5. un 6. punkts). |
| --- | --- |

(69)

Atbalsts nedrīkst būt saistīts ar dzīvnieku vai augu slimību, kuras apkarošanai Eiropas Savienības tiesību aktos ir paredzēti īpaši uzdevumi vai saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem izmaksas par slimības apkarošanas pasākumiem sedz lauksaimniecības uzņēmums, ja vien šo atbalsta pasākumu izmaksas nav pilnībā kompensētas no ražotāju obligātajiem maksājumiem (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 5. un 6. punkts).

| (70) | Attiecībā uz dzīvnieku slimībām atbalsts ir jāpiešķir to slimību gadījumā, kas minētas Starptautiskā epizootiju biroja sagatavotajā dzīvnieku slimību sarakstā un/vai Padomes 1990. gada 26. jūnija Lēmuma 90/424/EEK par izdevumiem veterinārijas jomā (15) pielikumā (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 7. punkts). |
| --- | --- |

(70)

Attiecībā uz dzīvnieku slimībām atbalsts ir jāpiešķir to slimību gadījumā, kas minētas Starptautiskā epizootiju biroja sagatavotajā dzīvnieku slimību sarakstā un/vai Padomes 1990. gada 26. jūnija Lēmuma 90/424/EEK par izdevumiem veterinārijas jomā (15) pielikumā (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 7. punkts).

| (71) | Atbalsta shēmas ir jāsāk īstenot trīs gadu laikā pēc izdevumu vai zaudējumu rašanās. Atbalsts ir jāizmaksā četru gadu laikā pēc attiecīgā notikuma (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 8. punkts). |
| --- | --- |

(71)

Atbalsta shēmas ir jāsāk īstenot trīs gadu laikā pēc izdevumu vai zaudējumu rašanās. Atbalsts ir jāizmaksā četru gadu laikā pēc attiecīgā notikuma (Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 8. punkts).

| (72) | Šie nosacījumi tiek izpildīti šādi: |
| --- | --- |

(72)

Šie nosacījumi tiek izpildīti šādi:

| (73) | kā minēts 14. apsvērumā, atbalsts ietver dažādus pasākumus (pastāvīga uzraudzība, paraugu ņemšana un (laboratorijas/sērijveida) pārbaudes, veterinārās konsultācijas, profilakses un slimību apkarošanas plānu izstrāde un vakcinēšanas programmu izstrāde), kuru tiešais mērķis ir slimību profilakse. 2009. gada 9. februāra vēstulē Vācija apstiprināja, ka atbalsts tiek sniegts subsidētu pakalpojumu veidā. Līdz ar to atbalsts šādām izmaksām ir atļauts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

(73)

kā minēts 14. apsvērumā, atbalsts ietver dažādus pasākumus (pastāvīga uzraudzība, paraugu ņemšana un (laboratorijas/sērijveida) pārbaudes, veterinārās konsultācijas, profilakses un slimību apkarošanas plānu izstrāde un vakcinēšanas programmu izstrāde), kuru tiešais mērķis ir slimību profilakse. 2009. gada 9. februāra vēstulē Vācija apstiprināja, ka atbalsts tiek sniegts subsidētu pakalpojumu veidā. Līdz ar to atbalsts šādām izmaksām ir atļauts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 1. punktu.

| (74) | 2009. gada 9. februāra vēstulē Vācija apstiprināja, ka ar dzīvnieku slimībām saistītiem projektiem attiecīgās slimības ir minētas Starptautiskā epizootiju biroja sagatavotajā dzīvnieku slimību sarakstā un/vai Lēmuma 90/424/EEK pielikumā. |
| --- | --- |

(74)

2009. gada 9. februāra vēstulē Vācija apstiprināja, ka ar dzīvnieku slimībām saistītiem projektiem attiecīgās slimības ir minētas Starptautiskā epizootiju biroja sagatavotajā dzīvnieku slimību sarakstā un/vai Lēmuma 90/424/EEK pielikumā.

| (75) | Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 3. punkts nav būtisks, jo atbalsts tiek sniegts tikai profilakses pasākumiem. |
| --- | --- |

(75)

Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 3. punkts nav būtisks, jo atbalsts tiek sniegts tikai profilakses pasākumiem.

| (76) | Attiecībā uz maksājumiem saistībā ar konkrētām slimībām atbalsts ir reģionālas programmas daļa, kurā ir skaidri norādīta konkrētā slimība un attiecīgie pasākumi. Līdz ar to ir izpildīts Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 4. punkts. |
| --- | --- |

(76)

Attiecībā uz maksājumiem saistībā ar konkrētām slimībām atbalsts ir reģionālas programmas daļa, kurā ir skaidri norādīta konkrētā slimība un attiecīgie pasākumi. Līdz ar to ir izpildīts Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 4. punkts.

| (77) | Netiek subsidētas izmaksas, ko saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem ražotāji sedz paši. Līdz ar to ir izpildīts Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 5. un 6. punkts. |
| --- | --- |

(77)

Netiek subsidētas izmaksas, ko saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem ražotāji sedz paši. Līdz ar to ir izpildīts Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 5. un 6. punkts.

| (78) | Netiek subsidētas izmaksas, kas radušās pirms pakalpojumu sniegšanas. Līdz ar to ir izpildīts Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 8. punkts. |
| --- | --- |

(78)

Netiek subsidētas izmaksas, kas radušās pirms pakalpojumu sniegšanas. Līdz ar to ir izpildīts Regulas (EK) Nr. 1857/2006 10. panta 8. punkts.

| (79) | Vācija nav izslēgusi iespēju, ka 14. punktā minētie pasākumi var būt saistīti ne tikai ar īpašām un skaidri definētām slimībām vai kaitēkļu invāziju, bet arī ar citiem dzīvnieku veselības aspektiem (piemēram, ražošanas higiēnu). Līdz ar to pasākumi varētu būt konsultāciju pakalpojumi, kuru ietvaros ieteikumus un plānus pielāgo konkrētu lauksaimnieku vai viņu grupu situācijai. |
| --- | --- |

(79)

Vācija nav izslēgusi iespēju, ka 14. punktā minētie pasākumi var būt saistīti ne tikai ar īpašām un skaidri definētām slimībām vai kaitēkļu invāziju, bet arī ar citiem dzīvnieku veselības aspektiem (piemēram, ražošanas higiēnu). Līdz ar to pasākumi varētu būt konsultāciju pakalpojumi, kuru ietvaros ieteikumus un plānus pielāgo konkrētu lauksaimnieku vai viņu grupu situācijai.

| (80) | Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. panta 2. punkta c) apakšpunktu atbalstu drīkst piešķirt, lai segtu trešo personu sniegtus konsultāciju pakalpojumus, kas atšķirībā no regulāriem nodokļu konsultāciju vai juridiskiem pakalpojumiem vai reklāmas nav nepārtrauktas vai periodiskas darbības un neattiecas uz uzņēmuma parastām darbības izmaksām. Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. panta 3. punkts paredz, ka atbalsts var segt 100 % šo izmaksu un ka to piešķir subsidētu pakalpojumu veidā. |
| --- | --- |

(80)

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. panta 2. punkta c) apakšpunktu atbalstu drīkst piešķirt, lai segtu trešo personu sniegtus konsultāciju pakalpojumus, kas atšķirībā no regulāriem nodokļu konsultāciju vai juridiskiem pakalpojumiem vai reklāmas nav nepārtrauktas vai periodiskas darbības un neattiecas uz uzņēmuma parastām darbības izmaksām. Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. panta 3. punkts paredz, ka atbalsts var segt 100 % šo izmaksu un ka to piešķir subsidētu pakalpojumu veidā.

| (81) | Šie nosacījumi tiek izpildīti šādi: |
| --- | --- |

(81)

Šie nosacījumi tiek izpildīti šādi:

| (82) | no Vācijas iesniegtajiem dokumentiem (sk. 14. apsvērumu) izriet, ka subsidētie konsultāciju pakalpojumi ir sniegti tādu projektu veidā, kas saistīti ar īpašām un precīzām dzīvnieku veselības prasībām sabiedrības interesēs. Lai gan noteiktiem pasākumiem varētu būt nepieciešama nepārtraukta kontrole vai regulāras pārbaudes, šķiet, ka tie ir attiecināmi uz attiecīgo projektu un nav uzskatāmi par dzīvnieku ganāmpulka parasto regulāro veterināro vai kvalitātes kontroli. Arī šādu pasākumu izmaksas nevar uzskatīt par uzņēmuma parastām darbības izmaksām Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, jo netiek subsidētas izmaksas par veterinārārstu periodiskiem apmeklējumiem profilakses un ārstniecības nolūkā. Viss atbalsts tiek sniegts subsidētu pakalpojumu veidā un nedrīkst pārsniegt 100 % pieļaujamo izmaksu. Tāpēc var uzskatīt, ka valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(82)

no Vācijas iesniegtajiem dokumentiem (sk. 14. apsvērumu) izriet, ka subsidētie konsultāciju pakalpojumi ir sniegti tādu projektu veidā, kas saistīti ar īpašām un precīzām dzīvnieku veselības prasībām sabiedrības interesēs. Lai gan noteiktiem pasākumiem varētu būt nepieciešama nepārtraukta kontrole vai regulāras pārbaudes, šķiet, ka tie ir attiecināmi uz attiecīgo projektu un nav uzskatāmi par dzīvnieku ganāmpulka parasto regulāro veterināro vai kvalitātes kontroli. Arī šādu pasākumu izmaksas nevar uzskatīt par uzņēmuma parastām darbības izmaksām Regulas (EK) Nr. 1857/2006 15. panta 2. punkta c) apakšpunkta nozīmē, jo netiek subsidētas izmaksas par veterinārārstu periodiskiem apmeklējumiem profilakses un ārstniecības nolūkā. Viss atbalsts tiek sniegts subsidētu pakalpojumu veidā un nedrīkst pārsniegt 100 % pieļaujamo izmaksu. Tāpēc var uzskatīt, ka valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu.

| (83) | Pasākumi tika veikti arī zivkopības nozarē. 1988., 1992., 1994., 1997. un 2001. gada vadlīnijās valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā, kas atbilst 2007.–2013. gada pamatnostādnēm, ir noteikti šādi kritēriji valsts atbalsta saderībai ar iekšējo tirgu veterinārijas un veselības jomā: (16) iestādei ir jāveic slimības ierobežošanas pasākumi, nodrošinot to, ka šos pasākumus veic nevis individuālās, bet sabiedrības interesēs. Atbalsta pasākumu mērķis ir preventīvs vai kompensējošs, vai gan preventīvs, gan kompensējošs vienlaikus. Pasākumu veikšanai Bavārijas federālā zeme pilnvaroja Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestu, un šos pasākumus, kā jau 16. apsvērumā norādīts citā kontekstā, tas arī patstāvīgi veica. Šo pasākumu mērķis ir preventīvs. Šā iemesla dēļ var uzskatīt, ka valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(83)

Pasākumi tika veikti arī zivkopības nozarē. 1988., 1992., 1994., 1997. un 2001. gada vadlīnijās valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā, kas atbilst 2007.–2013. gada pamatnostādnēm, ir noteikti šādi kritēriji valsts atbalsta saderībai ar iekšējo tirgu veterinārijas un veselības jomā: (16) iestādei ir jāveic slimības ierobežošanas pasākumi, nodrošinot to, ka šos pasākumus veic nevis individuālās, bet sabiedrības interesēs. Atbalsta pasākumu mērķis ir preventīvs vai kompensējošs, vai gan preventīvs, gan kompensējošs vienlaikus. Pasākumu veikšanai Bavārijas federālā zeme pilnvaroja Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestu, un šos pasākumus, kā jau 16. apsvērumā norādīts citā kontekstā, tas arī patstāvīgi veica. Šo pasākumu mērķis ir preventīvs. Šā iemesla dēļ var uzskatīt, ka valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu.

| (84) | Laikā no 2004. gada 1. novembra līdz 2008. gada 31. martam sniegto valsts atbalstu pārbauda individuāli saskaņā ar Pamatnostādņu valsts atbalsta izskatīšanai zivsaimniecībā un akvakultūrā (17) (turpmāk “2004. gada pamatnostādnes”) 3.10. punktu, kas atsaucas uz Komisijas Regulas (EK) Nr. 1957/2004 (18) 4. pantu, kas savukārt atsaucas uz 15. panta 3. punktu Padomes 1999. gada 17. decembra Regulā (EK) Nr. 2792/1999, kas nosaka sīki izstrādātus Kopienas noteikumus un kārtību attiecībā uz struktūrpalīdzību zivsaimniecības nozarē (19). Atbilstīgi 2004. gada pamatnostādņu 3.1. punkta otrajai daļai šis valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu un ir piešķirts saskaņā ar konkurences politikas un kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem Regulas (EK) Nr. 2371/2002 (20) un (EK) Nr. 2792/1999 nozīmē: saskaņā ar Regulas Nr. 2792/1999 15. panta 2. punktu var veicināt pasākumus ar plašāku jomu salīdzinājumā ar pasākumiem, ko parasti uzņemas privāti uzņēmumi. Šādu pasākumu piemēri ir minēti 15. panta 3. punkta e) un l) apakšpunktā. Pirmkārt, Komisija secina, ka “vispārīgo pasākumu” mērķis atbilst šajos piemēros minētajiem mērķiem. Otrkārt, Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests veic šos pasākumus pēc savas iniciatīvas, nevis pēc lauksaimnieku pieprasījuma. Turklāt šos pasākumus – šajā saistībā sk. 2004. gada pamatnostādņu 3.4. punktu – lauksaimnieki paši, iespējams, nebūtu veikuši tirgus apstākļu dēļ. Visbeidzot saskaņā ar 2004. gada pamatnostādņu 3.5. punktu šie pasākumi veicināja nozares ilgtspējīgus uzlabojumus. |
| --- | --- |

(84)

Laikā no 2004. gada 1. novembra līdz 2008. gada 31. martam sniegto valsts atbalstu pārbauda individuāli saskaņā ar Pamatnostādņu valsts atbalsta izskatīšanai zivsaimniecībā un akvakultūrā (17) (turpmāk “2004. gada pamatnostādnes”) 3.10. punktu, kas atsaucas uz Komisijas Regulas (EK) Nr. 1957/2004 (18) 4. pantu, kas savukārt atsaucas uz 15. panta 3. punktu Padomes 1999. gada 17. decembra Regulā (EK) Nr. 2792/1999, kas nosaka sīki izstrādātus Kopienas noteikumus un kārtību attiecībā uz struktūrpalīdzību zivsaimniecības nozarē (19). Atbilstīgi 2004. gada pamatnostādņu 3.1. punkta otrajai daļai šis valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu un ir piešķirts saskaņā ar konkurences politikas un kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem Regulas (EK) Nr. 2371/2002 (20) un (EK) Nr. 2792/1999 nozīmē: saskaņā ar Regulas Nr. 2792/1999 15. panta 2. punktu var veicināt pasākumus ar plašāku jomu salīdzinājumā ar pasākumiem, ko parasti uzņemas privāti uzņēmumi. Šādu pasākumu piemēri ir minēti 15. panta 3. punkta e) un l) apakšpunktā. Pirmkārt, Komisija secina, ka “vispārīgo pasākumu” mērķis atbilst šajos piemēros minētajiem mērķiem. Otrkārt, Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests veic šos pasākumus pēc savas iniciatīvas, nevis pēc lauksaimnieku pieprasījuma. Turklāt šos pasākumus – šajā saistībā sk. 2004. gada pamatnostādņu 3.4. punktu – lauksaimnieki paši, iespējams, nebūtu veikuši tirgus apstākļu dēļ. Visbeidzot saskaņā ar 2004. gada pamatnostādņu 3.5. punktu šie pasākumi veicināja nozares ilgtspējīgus uzlabojumus.

| (85) | 2009. gada 9. februāra vēstulē Vācija apstiprināja, ka turpina sniegt atbalstu lauksaimniecības nozarē, un minēja raksturīgu projektu piemērus. Šajos piemēros nebija minēts neviens projekts zvejniecības nozarē. Tomēr, tā kā nevar izslēgt, ka pēc 2008. gada 1. aprīļa tiek sniegts atbalsts zvejniecības nozarei, ir jāpārbauda, vai šāds atbalsts būtu atbilstīgs noteikumiem, kas pēc attiecīgā datuma bija spēkā lauksaimniecības un zvejniecības nozarē. 2008. gada vadlīniju 4.2. punkts attiecībā uz atbalstu, uz ko attiecas citi noteikumi, atsaucas uz šo vadlīniju noteikumiem, šajā gadījumā uz Komisijas 2008. gada 22. jūlija Regulas (EK) Nr. 736/2008 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam, ko piešķir maziem un vidējiem uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar zivsaimniecības produktu ražošanu, apstrādi un tirdzniecību (21), noteikumiem. Saistībā ar atbalstu pasākumiem dzīvnieku veselības jomā galvenā nozīme ir Regulas (EK) Nr. 736/2008 14. pantam. Saskaņā ar šo pantu atbalsts pasākumiem dzīvnieku veselības jomā ir saderīgs ar iekšējo tirgu, ja ir izpildīti Padomes Regulas (EK) Nr. 1198/2006 (22) 28. un 32. panta nosacījumi un Komisijas Regulas (EK) Nr. 498/2007 (23) 12. panta nosacījumi. Attiecībā uz izskatāmo atbalstu šo regulu nosacījumi un 2008. gada vadlīniju 3. punktā noteiktie vispārīgie principi satura ziņā ir palikuši tādi paši kā noteikumi, kas attiecās uz atbalstu, kas sniegts līdz 2008. gada 1. aprīlim. Tādēļ šā atbalsta novērtējumu var piemērot arī pēc 2008. gada 1. aprīļa sniegtajam atbalstam. Tā kā līdz 2008. gada 1. aprīlim sniegtais atbalsts atbilst spēkā esošajiem noteikumiem un atbalsts un tā sniegšanas veids pēc 2008. gada 1. aprīļa nemainījās, Komisija secina, ka šis atbalsts atbilst zvejniecības un akvakultūras nozarē spēkā esošo tiesību aktu nosacījumiem. |
| --- | --- |

(85)

2009. gada 9. februāra vēstulē Vācija apstiprināja, ka turpina sniegt atbalstu lauksaimniecības nozarē, un minēja raksturīgu projektu piemērus. Šajos piemēros nebija minēts neviens projekts zvejniecības nozarē. Tomēr, tā kā nevar izslēgt, ka pēc 2008. gada 1. aprīļa tiek sniegts atbalsts zvejniecības nozarei, ir jāpārbauda, vai šāds atbalsts būtu atbilstīgs noteikumiem, kas pēc attiecīgā datuma bija spēkā lauksaimniecības un zvejniecības nozarē. 2008. gada vadlīniju 4.2. punkts attiecībā uz atbalstu, uz ko attiecas citi noteikumi, atsaucas uz šo vadlīniju noteikumiem, šajā gadījumā uz Komisijas 2008. gada 22. jūlija Regulas (EK) Nr. 736/2008 par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam, ko piešķir maziem un vidējiem uzņēmumiem, kuri nodarbojas ar zivsaimniecības produktu ražošanu, apstrādi un tirdzniecību (21), noteikumiem. Saistībā ar atbalstu pasākumiem dzīvnieku veselības jomā galvenā nozīme ir Regulas (EK) Nr. 736/2008 14. pantam. Saskaņā ar šo pantu atbalsts pasākumiem dzīvnieku veselības jomā ir saderīgs ar iekšējo tirgu, ja ir izpildīti Padomes Regulas (EK) Nr. 1198/2006 (22) 28. un 32. panta nosacījumi un Komisijas Regulas (EK) Nr. 498/2007 (23) 12. panta nosacījumi. Attiecībā uz izskatāmo atbalstu šo regulu nosacījumi un 2008. gada vadlīniju 3. punktā noteiktie vispārīgie principi satura ziņā ir palikuši tādi paši kā noteikumi, kas attiecās uz atbalstu, kas sniegts līdz 2008. gada 1. aprīlim. Tādēļ šā atbalsta novērtējumu var piemērot arī pēc 2008. gada 1. aprīļa sniegtajam atbalstam. Tā kā līdz 2008. gada 1. aprīlim sniegtais atbalsts atbilst spēkā esošajiem noteikumiem un atbalsts un tā sniegšanas veids pēc 2008. gada 1. aprīļa nemainījās, Komisija secina, ka šis atbalsts atbilst zvejniecības un akvakultūras nozarē spēkā esošo tiesību aktu nosacījumiem.

| (86) | Ņemot vērā iepriekš minēto, valsts atbalsts, kas pārbaudītā pasākuma ietvaros sniegts lauksaimniekiem, atbilst nosacījumiem, kas noteikti piemērojamajos Eiropas Savienības tiesību aktos lauksaimniecības un zvejniecības nozarē. Šajā saistībā Komisija secina, ka ne sūdzības iesniedzēji, ne citas ieinteresētās personas nav pierādījušas Eiropas Savienības attiecīgo noteikumu pārkāpumu. Tāpēc var uzskatīt, ka valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(86)

Ņemot vērā iepriekš minēto, valsts atbalsts, kas pārbaudītā pasākuma ietvaros sniegts lauksaimniekiem, atbilst nosacījumiem, kas noteikti piemērojamajos Eiropas Savienības tiesību aktos lauksaimniecības un zvejniecības nozarē. Šajā saistībā Komisija secina, ka ne sūdzības iesniedzēji, ne citas ieinteresētās personas nav pierādījušas Eiropas Savienības attiecīgo noteikumu pārkāpumu. Tāpēc var uzskatīt, ka valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu.

| (87) | Lai varētu runāt par valsts atbalstu, pasākumam ir jābūt tādam, kas atbalsta saņēmējam rada priekšrocības. |
| --- | --- |

(87)

Lai varētu runāt par valsts atbalstu, pasākumam ir jābūt tādam, kas atbalsta saņēmējam rada priekšrocības.

| (88) | No Eiropas Kopienu Tiesas prakses izriet, ka kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu nav atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi (24). Ja šie nosacījumi nav ievēroti, bet ir izpildīti vispārīgie kritēriji LESD 107. panta 1. punkta piemērošanai, šāda kompensācija ir valsts atbalsts. |
| --- | --- |

(88)

No Eiropas Kopienu Tiesas prakses izriet, ka kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu nav atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi (24). Ja šie nosacījumi nav ievēroti, bet ir izpildīti vispārīgie kritēriji LESD 107. panta 1. punkta piemērošanai, šāda kompensācija ir valsts atbalsts.

| (89) | Spriedumā Altmark lietā Eiropas Kopienu Tiesa ir norādījusi, ar kādiem nosacījumiem kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu nav valsts atbalsts (3. doktrīna):






  “a) | pirmkārt, saņēmējuzņēmumam faktiski ir jābūt uzliktām sabiedrisko pakalpojumu pildīšanas saistībām, un šīm saistībām jābūt skaidri definētām; |
| --- | --- | --- |

(89)

Spriedumā Altmark lietā Eiropas Kopienu Tiesa ir norādījusi, ar kādiem nosacījumiem kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu nav valsts atbalsts (3. doktrīna):

“a)

pirmkārt, saņēmējuzņēmumam faktiski ir jābūt uzliktām sabiedrisko pakalpojumu pildīšanas saistībām, un šīm saistībām jābūt skaidri definētām;

| b) | otrkārt, (..) kompensāciju aprēķināšanas parametriem jābūt iepriekš objektīvi un caurredzami noteiktiem; |
| --- | --- |

b)

otrkārt, (..) kompensāciju aprēķināšanas parametriem jābūt iepriekš objektīvi un caurredzami noteiktiem;

| c) | treškārt, kompensācija nedrīkst pārsniegt summu, kas nepieciešama, lai nosegtu visus vai daļu izdevumu, kas radušies, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, ņemot vērā attiecīgos rēķinus un saprātīgu peļņu saistībā ar šo saistību izpildi; |
| --- | --- |

c)

treškārt, kompensācija nedrīkst pārsniegt summu, kas nepieciešama, lai nosegtu visus vai daļu izdevumu, kas radušies, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, ņemot vērā attiecīgos rēķinus un saprātīgu peļņu saistībā ar šo saistību izpildi;

| d) | ceturtkārt, ja uzņēmums sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām konkrētajā gadījumā nav izvēlēts sabiedrisko iepirkumu procedūras rezultātā, kas ļautu izvēlēties pretendentu, kurš spēj šos pakalpojumus piedāvāt par sabiedrībai viszemāko cenu, kompensācijas apjoms ir nosakāms, pamatojoties uz to izdevumu analīzi, kādi, pildot šīs saistības, rastos tipiskam uzņēmumam, kas ir labi vadīts un atbilstoši nodrošināts (..), lai spētu izpildīt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, ņemot vērā atbilstošos rēķinus un paredzot saprātīgu peļņu par šo saistību izpildi.” |
| --- | --- |

d)

ceturtkārt, ja uzņēmums sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām konkrētajā gadījumā nav izvēlēts sabiedrisko iepirkumu procedūras rezultātā, kas ļautu izvēlēties pretendentu, kurš spēj šos pakalpojumus piedāvāt par sabiedrībai viszemāko cenu, kompensācijas apjoms ir nosakāms, pamatojoties uz to izdevumu analīzi, kādi, pildot šīs saistības, rastos tipiskam uzņēmumam, kas ir labi vadīts un atbilstoši nodrošināts (..), lai spētu izpildīt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, ņemot vērā atbilstošos rēķinus un paredzot saprātīgu peļņu par šo saistību izpildi.”

| (90) | Ja šie četri nosacījumi ir izpildīti, kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu nav valsts atbalsts, un līdz ar to nepiemēro LESD 107. panta 1. punktu un 108. pantu. Ja dalībvalstis neievēro šos nosacījumus un ir izpildīti vispārīgie kritēriji LESD 107. panta 1. punkta piemērošanai, kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu ir valsts atbalsts, par kuru Komisijai ir jāpaziņo saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

(90)

Ja šie četri nosacījumi ir izpildīti, kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu nav valsts atbalsts, un līdz ar to nepiemēro LESD 107. panta 1. punktu un 108. pantu. Ja dalībvalstis neievēro šos nosacījumus un ir izpildīti vispārīgie kritēriji LESD 107. panta 1. punkta piemērošanai, kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu ir valsts atbalsts, par kuru Komisijai ir jāpaziņo saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu.

| (91) | Uzsākot procedūru, bija šaubas par to, vai ir izpildīti c) un d) apakšpunktā minētie nosacījumi. |
| --- | --- |

(91)

Uzsākot procedūru, bija šaubas par to, vai ir izpildīti c) un d) apakšpunktā minētie nosacījumi.

| (92) | Par a) apakšpunktā minēto nosacījumu Komisija norāda, ka Likuma par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai 14. panta 1. punkts paredz sabiedrības interešu esību, nosakot skaidru mērķi (veselīga pārtika) un dodot iespējas (ar augstas kvalitātes lauksaimniecības un mežsaimniecības produktiem) sasniegt šo mērķi, izmantojot vairākus pasākumus (sk. 14. apsvērumu). Saskaņā ar nolikumu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta mērķis ir veicināt un nodrošināt dzīvnieku veselību, jo īpaši, lai ražotu veselīgus dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktus un aizsargātu patērētājus un dzīvniekus. Lai sasniegtu šos mērķi, dienestam ir savs personāls un aprīkojums. Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta veiktie pasākumi ir noteikti 1974. gada nolīgumā Nr. R1-4010/1393 un 1993. gada 13. jūlija pamatnolīgumā Nr. T-7482-100, kurus noslēgusi Bavārijas federālā zeme un Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests. Detalizētus noteikumus katru gadu nosaka ikgadējos nolīgumos un administratīvos lēmumos. |
| --- | --- |

(92)

Par a) apakšpunktā minēto nosacījumu Komisija norāda, ka Likuma par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai 14. panta 1. punkts paredz sabiedrības interešu esību, nosakot skaidru mērķi (veselīga pārtika) un dodot iespējas (ar augstas kvalitātes lauksaimniecības un mežsaimniecības produktiem) sasniegt šo mērķi, izmantojot vairākus pasākumus (sk. 14. apsvērumu). Saskaņā ar nolikumu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta mērķis ir veicināt un nodrošināt dzīvnieku veselību, jo īpaši, lai ražotu veselīgus dzīvnieku izcelsmes pārtikas produktus un aizsargātu patērētājus un dzīvniekus. Lai sasniegtu šos mērķi, dienestam ir savs personāls un aprīkojums. Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta veiktie pasākumi ir noteikti 1974. gada nolīgumā Nr. R1-4010/1393 un 1993. gada 13. jūlija pamatnolīgumā Nr. T-7482-100, kurus noslēgusi Bavārijas federālā zeme un Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests. Detalizētus noteikumus katru gadu nosaka ikgadējos nolīgumos un administratīvos lēmumos.

| (93) | Par b) apakšpunktā minēto nosacījumu jāsecina, ka katra darbība tika definēta iepriekš un ka finanšu kompensācija tika aprēķināta, izmantojot punktu sistēmu, pamatojoties uz paredzamo laika patēriņu un izmaksām. Turpmākajos gados, nākot klāt jauniem papildu pakalpojumiem, rīcība bija analoga. Šajā saistībā jānorāda, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta darbību ir pārbaudījusi un apstiprinājusi Bavārijas Augstākā Revīzijas palāta (Bayerischer Oberster Rechnungshof). Turklāt šajā lēmumā aplūkotajā laikposmā neatkarīgas revidentu sabiedrības veica grāmatvedības revīziju. |
| --- | --- |

(93)

Par b) apakšpunktā minēto nosacījumu jāsecina, ka katra darbība tika definēta iepriekš un ka finanšu kompensācija tika aprēķināta, izmantojot punktu sistēmu, pamatojoties uz paredzamo laika patēriņu un izmaksām. Turpmākajos gados, nākot klāt jauniem papildu pakalpojumiem, rīcība bija analoga. Šajā saistībā jānorāda, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta darbību ir pārbaudījusi un apstiprinājusi Bavārijas Augstākā Revīzijas palāta (Bayerischer Oberster Rechnungshof). Turklāt šajā lēmumā aplūkotajā laikposmā neatkarīgas revidentu sabiedrības veica grāmatvedības revīziju.

| (94) | Par c) apakšpunktā minēto nosacījumu Vācija ir iesniegusi informāciju, no kuras izriet, ka kompensācija nav pārsniegusi izmaksas, kas radušās saistībā ar sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildi (sk pielikumu). Skaitļi faktiski liecina, ka laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests nav guvis peļņu. Vispārīgo pasākumu izmaksas aprēķina, pamatojoties uz punktu sistēmu, kurā viens punkts atbilst noteiktai vērtībai euro. Šo aprēķina metodi izstrādāja pēc Bavārijas Revīzijas palātas iniciatīvas. To var salīdzināt ar metodi, ar kuru aprēķina pakalpojumu izmaksas cilvēku ārstēšanā. Vācija paziņoja, ka kopš 2002. gada piemērotā aprēķina metode atbilst Komisijas Direktīvas 2005/52/EK (25) prasībām. |
| --- | --- |

(94)

Par c) apakšpunktā minēto nosacījumu Vācija ir iesniegusi informāciju, no kuras izriet, ka kompensācija nav pārsniegusi izmaksas, kas radušās saistībā ar sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildi (sk pielikumu). Skaitļi faktiski liecina, ka laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests nav guvis peļņu. Vispārīgo pasākumu izmaksas aprēķina, pamatojoties uz punktu sistēmu, kurā viens punkts atbilst noteiktai vērtībai euro. Šo aprēķina metodi izstrādāja pēc Bavārijas Revīzijas palātas iniciatīvas. To var salīdzināt ar metodi, ar kuru aprēķina pakalpojumu izmaksas cilvēku ārstēšanā. Vācija paziņoja, ka kopš 2002. gada piemērotā aprēķina metode atbilst Komisijas Direktīvas 2005/52/EK (25) prasībām.

| (95) | Attiecībā uz d) apakšpunktā minēto nosacījumu jānorāda, ka no 2005. gada 1. janvāra Bavārija ir izvēlējusies Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestu sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām, pamatojoties uz publisko iepirkumu procedūru. Pēc pārrunām ar Komisiju publiskā iepirkuma procedūru Bavārija uzsāka 2004. gada jūnijā, izsludinot Eiropas Savienības mēroga konkursu par pakalpojumu līgumu “Pasākumi, pamatojoties uz projektiem, lauksaimniecības dzīvnieku veselības jomā Bavārijā”. Pasākumu kopējās izmaksas piecu gadu laikposmā tika lēstas astoņu miljonu euro apmērā gadā. Konkursu izsludināja Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša (S sērija) pielikumā (26) un Bavārijas Tiesību aktu vēstnesī (Bayerische Gesetz- und Verordnungsblatt). Konkursā piedalījās trīs pretendenti. Piecu gadu līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam, jo nepieciešamos pakalpojumus tas varēja sniegt vislētāk. 2009. gadā uzsāka jaunu publiskā iepirkuma procedūru. |
| --- | --- |

(95)

Attiecībā uz d) apakšpunktā minēto nosacījumu jānorāda, ka no 2005. gada 1. janvāra Bavārija ir izvēlējusies Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestu sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām, pamatojoties uz publisko iepirkumu procedūru. Pēc pārrunām ar Komisiju publiskā iepirkuma procedūru Bavārija uzsāka 2004. gada jūnijā, izsludinot Eiropas Savienības mēroga konkursu par pakalpojumu līgumu “Pasākumi, pamatojoties uz projektiem, lauksaimniecības dzīvnieku veselības jomā Bavārijā”. Pasākumu kopējās izmaksas piecu gadu laikposmā tika lēstas astoņu miljonu euro apmērā gadā. Konkursu izsludināja Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša (S sērija) pielikumā (26) un Bavārijas Tiesību aktu vēstnesī (Bayerische Gesetz- und Verordnungsblatt). Konkursā piedalījās trīs pretendenti. Piecu gadu līguma slēgšanas tiesības tika piešķirtas Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam, jo nepieciešamos pakalpojumus tas varēja sniegt vislētāk. 2009. gadā uzsāka jaunu publiskā iepirkuma procedūru.

| (96) | Attiecībā uz d) apakšpunktā minēto otru alternatīvu Vācija pieļāva, ka laikposmā līdz 2004. gada 31. decembrim nebija neviena uzņēmuma, ko pilnībā varētu salīdzināt ar Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestu. |
| --- | --- |

(96)

Attiecībā uz d) apakšpunktā minēto otru alternatīvu Vācija pieļāva, ka laikposmā līdz 2004. gada 31. decembrim nebija neviena uzņēmuma, ko pilnībā varētu salīdzināt ar Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestu.

| (97) | Līdz ar to Vācija nav pierādījusi, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam maksātā kompensācija laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam tika aprēķināta, pamatojoties uz tādu izmaksu analīzi, kādas, pildot attiecīgās saistības, rastos tipiskam, labi vadītam uzņēmumam. Tādēļ var uzskatīt, ka novērtējamais pasākums Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam līdz 2004. gada 31. decembrim ir radījis ekonomiskas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(97)

Līdz ar to Vācija nav pierādījusi, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam maksātā kompensācija laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam tika aprēķināta, pamatojoties uz tādu izmaksu analīzi, kādas, pildot attiecīgās saistības, rastos tipiskam, labi vadītam uzņēmumam. Tādēļ var uzskatīt, ka novērtējamais pasākums Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam līdz 2004. gada 31. decembrim ir radījis ekonomiskas priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

| (98) | Līdz ar to Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam katru gadu maksātā kompensācija ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, bet ikgadējā kompensācija, kas saskaņā ar publiskā iepirkuma procedūru maksāta pēc 2005. gada 1. janvāra, atbilst visiem spriedumā Altmark lietā minētajiem nosacījumiem un tāpēc nav valsts atbalsts Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam. Šajā saistībā Komisija ņem vērā, ka no Vācijas iesniegtajiem dokumentiem izriet, ka maksājumi Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam laikā no 2005. gada 1. janvāra līdz 2008. gada beigām nesedza pilnīgi visas vispārīgo pasākumu izmaksas. |
| --- | --- |

(98)

Līdz ar to Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam katru gadu maksātā kompensācija ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, bet ikgadējā kompensācija, kas saskaņā ar publiskā iepirkuma procedūru maksāta pēc 2005. gada 1. janvāra, atbilst visiem spriedumā Altmark lietā minētajiem nosacījumiem un tāpēc nav valsts atbalsts Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam. Šajā saistībā Komisija ņem vērā, ka no Vācijas iesniegtajiem dokumentiem izriet, ka maksājumi Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam laikā no 2005. gada 1. janvāra līdz 2008. gada beigām nesedza pilnīgi visas vispārīgo pasākumu izmaksas.

| (99) | Attiecībā uz spriedumā Altmark lietā minēto nosacījumu izpildi nav saņemta ne īpaša sūdzība, ne citu ieinteresēto personu apsvērumi. |
| --- | --- |

(99)

Attiecībā uz spriedumā Altmark lietā minēto nosacījumu izpildi nav saņemta ne īpaša sūdzība, ne citu ieinteresēto personu apsvērumi.

| (100) | Lai novērtētu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam maksātās kompensācijas par sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildi atbilstību LESD, ir jāaplūko atbalsta sniegšanas brīdī piemērojamie noteikumi. |
| --- | --- |

(100)

Lai novērtētu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam maksātās kompensācijas par sabiedrisko pakalpojumu saistību izpildi atbilstību LESD, ir jāaplūko atbalsta sniegšanas brīdī piemērojamie noteikumi.

| (101) | Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par vispārējas nozīmes pakalpojumiem Eiropā (27) (turpmāk – “Paziņojums”), ko saskaņā ar 26. punkta b) apakšpunktu Kopienas nostādnēs valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (28) piemēro nepaziņotam atbalstam, jautājums par valsts kompensējošiem maksājumiem ir jāpārbauda, ņemot vērā šādus trīs principus:






  — | neitralitāte neatkarīgi no tā, vai uzņēmumi pieder valstij, vai tie ir privāti, |
| --- | --- | --- |

(101)

Saskaņā ar Komisijas paziņojumu par vispārējas nozīmes pakalpojumiem Eiropā (27) (turpmāk – “Paziņojums”), ko saskaņā ar 26. punkta b) apakšpunktu Kopienas nostādnēs valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (28) piemēro nepaziņotam atbalstam, jautājums par valsts kompensējošiem maksājumiem ir jāpārbauda, ņemot vērā šādus trīs principus:

—

neitralitāte neatkarīgi no tā, vai uzņēmumi pieder valstij, vai tie ir privāti,

| — | dalībvalstu iespējas brīvi definēt vispārējas nozīmes pakalpojumus, |
| --- | --- |

—

dalībvalstu iespējas brīvi definēt vispārējas nozīmes pakalpojumus,

| — | proporcionalitāte, saskaņā ar kuru konkurences un brīvā tirgus brīvību ierobežojumi nedrīkst būt lielāki par tiem, kas vajadzīgi, lai garantētu efektīvu uzdevumu izpildi. |
| --- | --- |

—

proporcionalitāte, saskaņā ar kuru konkurences un brīvā tirgus brīvību ierobežojumi nedrīkst būt lielāki par tiem, kas vajadzīgi, lai garantētu efektīvu uzdevumu izpildi.

| (102) | Pirmais princips – neitralitāte – nozīmē, ka Komisija nenosaka to, vai vispārējas nozīmes pakalpojumus sniedz valsts uzņēmumi vai privāti uzņēmumi. Izskatāmajā lietā netiek apšaubīta šā principa ievērošana. |
| --- | --- |

(102)

Pirmais princips – neitralitāte – nozīmē, ka Komisija nenosaka to, vai vispārējas nozīmes pakalpojumus sniedz valsts uzņēmumi vai privāti uzņēmumi. Izskatāmajā lietā netiek apšaubīta šā principa ievērošana.

| (103) | Dalībvalstu iespēja brīvi definēt nozīmē, ka galvenokārt dalībvalstis atbild par vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu definīciju, pamatojoties uz īpašām darbības pazīmēm. Šo definīciju Komisija pārbauda tikai ļaunprātības vai nepārprotamu kļūdu gadījumos. Tomēr LESD 106. panta 2. punktā paredzētos izņēmuma noteikumus atsevišķos gadījumos var piemērot tikai tad, ja sabiedrisko pakalpojumu uzdevums ir skaidri definēts un tā izpilde ir uzticēta ar valsts iestāžu aktu (tostarp līgumiem). Šis pienākums ir jāveic, lai nodrošinātu juridisku skaidrību un pārredzamību attiecībā uz sabiedrību, un tas ir nepieciešams arī Komisijai, lai tā spētu novērtēt proporcionalitāti. |
| --- | --- |

(103)

Dalībvalstu iespēja brīvi definēt nozīmē, ka galvenokārt dalībvalstis atbild par vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu definīciju, pamatojoties uz īpašām darbības pazīmēm. Šo definīciju Komisija pārbauda tikai ļaunprātības vai nepārprotamu kļūdu gadījumos. Tomēr LESD 106. panta 2. punktā paredzētos izņēmuma noteikumus atsevišķos gadījumos var piemērot tikai tad, ja sabiedrisko pakalpojumu uzdevums ir skaidri definēts un tā izpilde ir uzticēta ar valsts iestāžu aktu (tostarp līgumiem). Šis pienākums ir jāveic, lai nodrošinātu juridisku skaidrību un pārredzamību attiecībā uz sabiedrību, un tas ir nepieciešams arī Komisijai, lai tā spētu novērtēt proporcionalitāti.

| (104) | Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam uzticētos vispārīgos pasākumus var atzīt par vispārējas ekonomiskas nozīmes pasākumiem, un, kā minēts 92. apsvērumā, tie ir skaidri definēti un uzticēti Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam. |
| --- | --- |

(104)

Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam uzticētos vispārīgos pasākumus var atzīt par vispārējas ekonomiskas nozīmes pasākumiem, un, kā minēts 92. apsvērumā, tie ir skaidri definēti un uzticēti Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam.

| (105) | Proporcionalitātes principa kontekstā LESD 106. panta 2. punkts ir jāinterpretē tā, ka līdzekļi, ar kuru palīdzību pilda vispārējas nozīmes uzdevumu, nerada nevajadzīgus traucējumus tirdzniecībai un nepārsniedz apjomu, kas nepieciešams uzdevuma efektīvai izpildei. Saskaņā ar Paziņojuma 26. punktu un attiecīgo Eiropas Kopienu Tiesas praksi kompensācija nedrīkst pārsniegt neto papildu izmaksas, kas saistītas ar uzticēto uzdevumu. Ir jānodrošina vispārējas nozīmes pakalpojumu sniegšana, un attiecīgi pilnvarotiem uzņēmumiem ir jāspēj segt papildu izmaksas, kas saistītas ar uzticētā uzdevuma izpildi. |
| --- | --- |

(105)

Proporcionalitātes principa kontekstā LESD 106. panta 2. punkts ir jāinterpretē tā, ka līdzekļi, ar kuru palīdzību pilda vispārējas nozīmes uzdevumu, nerada nevajadzīgus traucējumus tirdzniecībai un nepārsniedz apjomu, kas nepieciešams uzdevuma efektīvai izpildei. Saskaņā ar Paziņojuma 26. punktu un attiecīgo Eiropas Kopienu Tiesas praksi kompensācija nedrīkst pārsniegt neto papildu izmaksas, kas saistītas ar uzticēto uzdevumu. Ir jānodrošina vispārējas nozīmes pakalpojumu sniegšana, un attiecīgi pilnvarotiem uzņēmumiem ir jāspēj segt papildu izmaksas, kas saistītas ar uzticētā uzdevuma izpildi.

| (106) | Līdz ar to izskatāmajā lietā ir jāaprēķina neto papildu izmaksas, kas, pamatojoties uz abiem nolīgumiem, rodas Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam, sniedzot sabiedriskos pakalpojumus (veicot vispārīgos pasākumus), un pēc tam rezultāts jāsalīdzina ar valsts atbalstu. Ja Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam piešķirtā kompensācija nav lielāka par papildu izmaksām, kas rodas, pildot vispārējas nozīmes uzdevumu, var uzskatīt, ka proporcionalitātes princips ir ievērots. |
| --- | --- |

(106)

Līdz ar to izskatāmajā lietā ir jāaprēķina neto papildu izmaksas, kas, pamatojoties uz abiem nolīgumiem, rodas Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam, sniedzot sabiedriskos pakalpojumus (veicot vispārīgos pasākumus), un pēc tam rezultāts jāsalīdzina ar valsts atbalstu. Ja Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam piešķirtā kompensācija nav lielāka par papildu izmaksām, kas rodas, pildot vispārējas nozīmes uzdevumu, var uzskatīt, ka proporcionalitātes princips ir ievērots.

| (107) | Kā izriet no šā lēmuma pielikuma, attiecīgajā laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam ar vispārīgajiem pasākumiem saistītās papildu izmaksas pārsniedz Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam sniegto atbalstu. |
| --- | --- |

(107)

Kā izriet no šā lēmuma pielikuma, attiecīgajā laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam ar vispārīgajiem pasākumiem saistītās papildu izmaksas pārsniedz Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam sniegto atbalstu.

| (108) | Līdz ar to maksājumi, ko Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests ir saņēmis par šajā lēmumā izskatītajiem vispārīgajiem pasākumiem, nav pārmērīgi kompensējuši Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta papildu izmaksas, kas radušās, veicot attiecīgos pasākumus. |
| --- | --- |

(108)

Līdz ar to maksājumi, ko Bavārijas Dzīvnieku veselības dienests ir saņēmis par šajā lēmumā izskatītajiem vispārīgajiem pasākumiem, nav pārmērīgi kompensējuši Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta papildu izmaksas, kas radušās, veicot attiecīgos pasākumus.

| (109) | Ņemot vērā iepriekš minēto, Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam piešķirtā kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, kas atbilst LESD 106. panta 2. punktam. |
| --- | --- |

(109)

Ņemot vērā iepriekš minēto, Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam piešķirtā kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, kas atbilst LESD 106. panta 2. punktam.

| (110) | Šajā saistībā Komisija secina, ka nav redzams, kā valsts kompensāciju, kas nekad nesedza visas ar vispārējas nozīmes pakalpojuma izpildi saistītās papildu izmaksas, būtu bijis iespējams izmantot Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta saimnieciskās darbības subsidēšanai, kā ir apgalvojis sūdzības iesniedzējs. Turklāt ne sūdzības iesniedzējs, ne citas ieinteresētās personas nepierādīja sūdzības iesniedzēja apgalvojumu, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta veterinārārsti konkrētus klīniskus, diagnostikas un terapijas pakalpojumus sniedz par līdz 90 % lētāk nekā to pašizmaksa. |
| --- | --- |

(110)

Šajā saistībā Komisija secina, ka nav redzams, kā valsts kompensāciju, kas nekad nesedza visas ar vispārējas nozīmes pakalpojuma izpildi saistītās papildu izmaksas, būtu bijis iespējams izmantot Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta saimnieciskās darbības subsidēšanai, kā ir apgalvojis sūdzības iesniedzējs. Turklāt ne sūdzības iesniedzējs, ne citas ieinteresētās personas nepierādīja sūdzības iesniedzēja apgalvojumu, ka Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta veterinārārsti konkrētus klīniskus, diagnostikas un terapijas pakalpojumus sniedz par līdz 90 % lētāk nekā to pašizmaksa.

| (111) | Šā apgalvojuma dēļ Vācija veica īpašu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta pārbaudi. Tajā netika atklātas norādes, kas apstiprina šo apgalvojumu. Tāpēc Vācija ir lūgusi sniegt informāciju, lai varētu pārbaudīt individuālus gadījumus, ja rastos šāda konkrēta informācija. |
| --- | --- |

(111)

Šā apgalvojuma dēļ Vācija veica īpašu Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta pārbaudi. Tajā netika atklātas norādes, kas apstiprina šo apgalvojumu. Tāpēc Vācija ir lūgusi sniegt informāciju, lai varētu pārbaudīt individuālus gadījumus, ja rastos šāda konkrēta informācija.

| (112) | Turklāt Komisija ir secinājusi, ka Bavārijas federālās zemes veterinārārstu palāta (Bayerische Landestierärtztekammer) un Federālā praktizējošu veterinārārstu asociācija – Bavārijas federālās zemes asociācija (Bundesverband praktizierender Tierärzte – Landesverband Bayern) – atbalsta Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta darbu, tostarp tā saimniecisko darbību. |
| --- | --- |

(112)

Turklāt Komisija ir secinājusi, ka Bavārijas federālās zemes veterinārārstu palāta (Bayerische Landestierärtztekammer) un Federālā praktizējošu veterinārārstu asociācija – Bavārijas federālās zemes asociācija (Bundesverband praktizierender Tierärzte – Landesverband Bayern) – atbalsta Bavārijas Dzīvnieku veselības dienesta darbu, tostarp tā saimniecisko darbību.

VI.   SECINĀJUMI

| (113) | Komisija secina, ka izskatāmo atbalstu Vācija ir sniegusi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

(113)

Komisija secina, ka izskatāmo atbalstu Vācija ir sniegusi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.

| (114) | Tomēr, pamatojoties uz novērtējumu, Komisija secina, ka LESD atbilst 13. un 14. apsvērumā minētais valsts atbalsts lauksaimniekiem “vispārīgo pasākumu” veidā (sākot no 1990. gada) un 17. un 18. apsvērumā minētā valsts kompensācija Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam. Faktiski – kā minēts – daļēji runa nemaz nav par valsts atbalstu. 17. un 18. apsvērumā minētā ikgadējā kompensācija, kas kopš 2005. gada 1. janvāra ir piešķirta Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, atbilst visiem spriedumā Altmark lietā minētajiem nosacījumiem un līdz ar to nav valsts atbalsts, |
| --- | --- |

(114)

Tomēr, pamatojoties uz novērtējumu, Komisija secina, ka LESD atbilst 13. un 14. apsvērumā minētais valsts atbalsts lauksaimniekiem “vispārīgo pasākumu” veidā (sākot no 1990. gada) un 17. un 18. apsvērumā minētā valsts kompensācija Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam. Faktiski – kā minēts – daļēji runa nemaz nav par valsts atbalstu. 17. un 18. apsvērumā minētā ikgadējā kompensācija, kas kopš 2005. gada 1. janvāra ir piešķirta Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, atbilst visiem spriedumā Altmark lietā minētajiem nosacījumiem un līdz ar to nav valsts atbalsts,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Ar iekšējo tirgu ir saderīgs atbalsts, ko vispārīgo pasākumu veidā Vācija ir sniegusi lauksaimniekiem un zvejniekiem.

Ar iekšējo tirgu ir saderīgs atbalsts, ko kompensācijas veidā Vācija ir sniegusi Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam laikposmā no 1990. līdz 2004. gadam par tā veiktajiem “vispārīgajiem pasākumiem”.

Kompensācija, kas no 2005. gada 1. janvāra par “vispārīgo pasākumu” veikšanu ir maksāta Bavārijas Dzīvnieku veselības dienestam, nav atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts Vācijas Federatīvajai Republikai.

Briselē, 2009. gada 15. decembrī

Komisijas vārdā –

Komisijas locekle

Mariann FISCHER BOEL

---

(1)  Kopš 2009. gada 1. decembra EK līguma 87. un 88. pantu aizstāj Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. un 108. pants. EK līguma 87. un 88. pants būtībā ir identisks LESD 107. un 108. pantam. Šajā lēmumā vietās, kur minētas atsauces uz LESD 107. un 108. pantu, tās ir jāsaprot kā atsauces uz EK līguma 87. un 88. pantu.

1

(2)  OV C 244, 11.10.2006., 15. lpp.

2

(3)  OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.

3

(4)  OV C 119, 22.5.2002., 22. lpp.

4

(5)  OV C 319, 27.12.2006., 1. lpp.

5

(6)  OV C 28, 1.2.2000., 2. lpp.

6

(7)  OV C 84, 3.4.2008., 10. lpp.

7

(8)  1996. gada 11. jūlija spriedums lietā C-39/94, SFEI, Recueil, I-3547. lpp., 60. punkts.

8

Recueil

(9)  1990. gada 14. februāra spriedums lietā C-301/87, Francija/Komisija, Recueil, I-307. lpp., 41. punkts.

9

Recueil

(10)  Saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesas praksi uzņēmuma pozīcijas nostiprināšanās, pateicoties dalībvalsts sniegtai finanšu palīdzībai, salīdzinājumā ar citiem konkurentiem principā liecina par konkurences izkropļojumiem (1980. gada 17. septembra spriedums lietā C-730/79, Philip Morris/Komisija, Recueil, 2671. lpp., 11. un 12. punkts).

10

Philip Morris

Recueil

(11)  2007. gadā Vācijas tirdzniecība Kopienā ar lauksaimniecības produktiem bija EUR 45 327 miljonu (imports) un EUR 37 514 miljonu (eksports) apmērā (avots: Eurostat).

11

avots: Eurostat

(12)  Komisijas 1986. gada 10. novembra darba dokuments Nr. VI/5934/86.

12

(13)  Sk. valsts atbalsta lietas NN 23/97, N 426/03 un N 81/04 (vēl ir spēkā).

13

(14)  OV L 358, 16.12.2006., 3. lpp.

14

(15)  OV L 224, 18.8.1990., 19. lpp.

15

(16)  Sk. 1988. gada vadlīniju valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā E apakšpunktu (OV C 313, 8.12.1988., 21. lpp.); 1992. gada vadlīniju 2.5. punktu (OV C 152, 17.6.1992., 2. lpp.); 1994. gada vadlīniju 2.9. punktu (OV C 260, 17.9.1994., 3. lpp.); 1997. gada vadlīniju 2.9. punktu (OV C 100, 27.3.1997., 12. lpp.); 2001. gada vadlīniju 2.8. punktu (OV C 19, 20.1.2001., 7. lpp.).

16

(17)  OV C 229, 14.9.2004., 5. lpp.

17

(18)  OV L 291, 14.9.2004., 3. lpp.

18

(19)  OV L 337, 30.12.1999., 10. lpp.

19

(20)  OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.

20

(21)  OV L 201, 30.7.2008., 16. lpp.

21

(22)  OV L 223, 15.8.2006., 1. lpp.

22

(23)  OV L 120, 10.5.2007., 1. lpp.

23

(24)  2003. gada 24. jūlija spriedums lietā C-280/00, Altmark, Recueil, I-7747. lpp., un 2003. gada 27. novembra spriedums apvienotajās lietās no C-34/01 līdz C-38/01, Enirisorse, Recueil, I-14243. lpp.

24

Altmark, Recueil

Enirisorse, Recueil

(25)  OV L 234, 10.9.2005., 9. lpp.

25

(26)  2004/112.–09421. lpp.

26

(27)  OV C 17, 19.1.2001., 4. lpp.

27

(28)  OV C 297, 29.11.2005., 4. lpp.

28

---

PIELIKUMS

| Gads | Vispārīgo pasākumu izmaksas | Bavārijas federālās zemes maksājumi (Likums par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai) | Bavārijas Veterinārā fonda maksājumi | Bavārijas federālās zemes un Bavārijas Veterinārā fonda maksājumi | Kopējo maksājumu par vispārīgo pasākumu izmaksām daļa
  procentos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 7 676,94 | 3 059,57 | 4 588,84 | 7 648,42 | 99,63 |
| 1991 | 6 992,48 | 3 127,06 | 3 711,98 | 6 839,04 | 97,81 |
| 1992 | 8 953,42 | 3 203,55 | 4 588,84 | 7 792,40 | 87,03 |
| 1993 | 9 063,52 | 3 361,03 | 4 679,34 | 8 040,37 | 88,71 |
| 1994 | 9 547,05 | 3 496,01 | 4 588,84 | 8 084,85 | 84,68 |
| 1995 | 8 392,14 | 3 554,50 | 4 588,84 | 8 143,35 | 97,04 |
| 1996 | 8 336,35 | 3 599,49 | 4 588,84 | 8 188,34 | 98,22 |
| 1997 | 8 620,18 | 3 361,23 | 4 486,59 | 7 847,82 | 91,04 |
| 1998 | 8 613,61 | 3 310,10 | 4 397,11 | 7 707,21 | 89,48 |
| 1999 | 8 280,91 | 3 419,52 | 4 397,11 | 7 816,63 | 94,39 |
| 2000 | 9 267,13 | 3 419,52 | 4 453,35 | 7 872,87 | 84,95 |
| 2001 | 8 471,71 | 3 419,52 | 4 448,24 | 7 867,76 | 92,87 |
| 2002 | 10 002,90 | 3 890,00 | 4 453,35 | 8 343,35 | 83,41 |
| 2003 | 9 953,20 | 3 722,00 | 4 614,73 | 8 336,73 | 83,78 |
| 2004 | 8 415,84 | 2 807,47 | 4 496,00 | 7 303,47 | 86,78 |
| 2005 | 9 439,37 | 3 200,00 | 4 021,00 | 7 221,00 | 76,50 |
| 2006 | 8 608,75 | 2 730,00 | 4 021,00 | 6 751,00 | 78,42 |
| 2007 | 9 084,88 | 3 130,00 | 4 021,00 | 7 151,00 | 78,71 |
| 2008 | 9 047,96 | 3 080,00 | 4 086,00 | 7 166,00 | 79,20 |

Gads

Vispārīgo pasākumu izmaksas

Bavārijas federālās zemes maksājumi (Likums par atbalstu Bavārijas lauksaimniecībai)

Bavārijas Veterinārā fonda maksājumi

Bavārijas federālās zemes un Bavārijas Veterinārā fonda maksājumi

Kopējo maksājumu par vispārīgo pasākumu izmaksām daļa

procentos

1990

7 676,94

3 059,57

4 588,84

7 648,42

99,63

1991

6 992,48

3 127,06

3 711,98

6 839,04

97,81

1992

8 953,42

3 203,55

4 588,84

7 792,40

87,03

1993

9 063,52

3 361,03

4 679,34

8 040,37

88,71

1994

9 547,05

3 496,01

4 588,84

8 084,85

84,68

1995

8 392,14

3 554,50

4 588,84

8 143,35

97,04

1996

8 336,35

3 599,49

4 588,84

8 188,34

98,22

1997

8 620,18

3 361,23

4 486,59

7 847,82

91,04

1998

8 613,61

3 310,10

4 397,11

7 707,21

89,48

1999

8 280,91

3 419,52

4 397,11

7 816,63

94,39

2000

9 267,13

3 419,52

4 453,35

7 872,87

84,95

2001

8 471,71

3 419,52

4 448,24

7 867,76

92,87

2002

10 002,90

3 890,00

4 453,35

8 343,35

83,41

2003

9 953,20

3 722,00

4 614,73

8 336,73

83,78

2004

8 415,84

2 807,47

4 496,00

7 303,47

86,78

2005

9 439,37

3 200,00

4 021,00

7 221,00

76,50

2006

8 608,75

2 730,00

4 021,00

6 751,00

78,42

2007

9 084,88

3 130,00

4 021,00

7 151,00

78,71

2008

9 047,96

3 080,00

4 086,00

7 166,00

79,20

---

IV Tiesību akti, kas pieņemti pirms 2009. gada 1. decembra saskaņā ar EK līgumu, ES līgumu un Euratom līgumu

| 25.3.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 79/25 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 79/25

---

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

Nr. 329/08/COL

(2008. gada 28. maijs)

par atbalstu, kas piešķirts uzņēmumam Sementsverksmiðjan hf. (Īslande)

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),

ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Ekonomikas zonas līgumu (2), jo īpaši tā 61.–63. pantu un 26. protokolu,

ŅEMOT VĒRĀ EBTA valstu nolīgumu par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanu (3), jo īpaši tā 24. pantu,

ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola (4) I daļas 1. panta 2. punktu un II daļas 4. panta 4. punktu, 6. pantu, 7. panta 5. punktu un 14. pantu,

ŅEMOT VĒRĀ Iestādes pamatnostādnes (5) EEZ līguma 61. un 62. panta piemērošanai un interpretācijai un jo īpaši nodaļu par atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai,

ŅEMOT VĒRĀ Iestādes 2004. gada 14. jūlija lēmumu par īstenošanas noteikumiem, uz kuriem ir atsauce 3. protokola II daļas 27. pantā (6),

PĒC TAM, KAD ieinteresētajām personām lūgts iesniegt savus apsvērumus par iepriekš minētajiem noteikumiem (7), un ņemot vērā šos apsvērumus,

tā kā:

I.   FAKTI

1.   PROCEDŪRA

Saskaņā ar 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu Īslandes iestādes Īslandes pārstāvniecības Eiropas Savienībā 2003. gada 19. augusta vēstulē, kurai pievienota Finanšu ministrijas 2003. gada 19. augusta vēstule (dok. Nr. 03-5685 A), paziņoja par valstij piederošo uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. akciju pārdošanu.

Uzņēmums Aalborg Portland Íslandi ehf. 2003. gada 17. decembrī iesniedza Iestādei sūdzību, iebilstot pret noteikumiem un nosacījumiem, saskaņā ar kuriem Īslandes valsts pārdeva tai piederošās akcijas uzņēmumā Sementsverksmiðjan hf. Iestāde saņēma un reģistrēja šo vēstuli 2003. gada 23. decembrī (dok. Nr. 03-9059 A). Sūdzībā izteikta prasība izskatīt to vienlaikus ar valdības paziņojumu par uzņēmuma pārdošanu.

Pēc vairākkārtējas sarakstes (8) Iestāde 2004. gada 21. decembra vēstulē informēja Īslandes iestādes, ka tā nolēmusi attiecībā uz Īslandes valstij piederošo uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. akciju pārdošanu (pasākums Nr. 296878) uzsākt procedūru, kas paredzēta 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktā. Iestāde pauda šaubas par Sementsverksmiðjan hf. tirgus vērtību laikā, kad tika pārdotas valstij piederošās akcijas, valsts atpirkto aktīvu tirgus vērtību, Sementsverksmiðjan hf. tiesībām bez maksas izmantot dažus no tiem aktīviem, kas atrodas Reikjavīkā un ir pārdoti Valsts kasei, kā arī tā tiesībām atgūt dažas īpašumtiesības un zemes īpašuma tiesības Reikjavīkā par iepriekš noteiktu cenu.

Iestādes Lēmums Nr. 421/04/COL uzsākt procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tā EEZ papildinājumā (9). Iestāde aicināja ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus. Īslandes iestādes iesniedza apsvērumus par šo Lēmumu 2005. gada 24. februāra vēstulē (pasākums Nr. 311243). Iestāde 2005. gada 20. jūnijā saņēma apsvērumus, ko iesniedza Íslenskt sement ehf. – uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. pircējs (pasākums Nr. 323552). Aalborg Portland Íslandi ehf. 2005. gada 2. septembrī iesniedza papildu apsvērumus (pasākums Nr. 333018).

Īslandes iestādes 2006. gada 17. februāra vēstulē (pasākums Nr. 363608) nosūtīja Iestādei tā līguma kopiju angļu valodā, kurš Īslandes valdības vārdā noslēgts starp Sementsverksmiðjan hf. un Rūpniecības ministriju un pamatojoties uz kuru tika atcelta uzņēmuma iespēja atpirkt dažus no Reikjavīkā esošajiem aktīviem. Turklāt saskaņā ar minētā līguma 2. pantu uzņēmums no 2004. gada 1. janvāra uz nenoteiktu laiku iznomāja izmantotos aktīvus, par tiem maksājot noteiktu ikmēneša nomas maksu saskaņā ar tirgus cenām.

Ņemot vērā sūdzības iesniedzēja iesniegtos apsvērumus un papildu informāciju, un skaidrojumus, ko Īslandes iestādes sniedza oficiālās izmeklēšanas procedūras laikā, Iestāde uzskatīja, ka oficiālā izmeklēšanas procedūra ir jāpaplašina, tajā ietverot arī Īslandes valsts pārņemtās uz pensijām attiecināmās Sementsverksmiðjan hf. saistības. Tā attiecīgi pieņēma 2006. gada 29. novembra Lēmumu Nr. 367/06/COL par Īslandes valsts pārņemtajām Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistībām. Savā 2006. gada 29. novembra vēstulē (pasākums Nr. 399095) Iestāde informēja Īslandes iestādes, ka tā ir nolēmusi paplašināt oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz šo pasākumu. Īslandes iestādes neiesniedza apsvērumus par Iestādes lēmumu.

Tajā pašā datumā – 2006. gada 29. novembrī – Iestāde izbeidza oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz atbalsta pasākumiem par labu Íslenskt Sement ehf. – ieguldītāju grupai, kas iegādājās valstij piederošās uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. akcijas. Iestāde secināja, ka šis darījums nebija saistīts ar atbalstu.

Iestādes Lēmums Nr. 367/06/COL tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tā EEZ papildinājumā (10). Iestāde aicināja ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus par šo lēmumu. Iestāde 2007. gada 7. maijā saņēma Íslenskt sement ehf. apsvērumus (pasākums Nr. 420691). Iestāde 2007. gada 14. maija vēstulē (pasākums Nr. 421504) nosūtīja tos Īslandes iestādēm un deva tām iespēju atbildēt uz iesniegtajiem apsvērumiem. Īslandes iestādes atbildēja 2008. gada 18. aprīlī (pasākums Nr. 474416).

2.   PRIEKŠVĒSTURE

2.1.   SEMENTSVERKSMIÐJAN HF. PĀRDOŠANAS PROCESS

Līdz 2000. gadam, kad Īslandes tirgū ienāca Dānijas cementa importētājs, Sementsverksmiðjan hf. bija de facto monopolstāvoklis cementa tirgū. Jaunās konkurences situācijas dēļ Sementsverksmiðjan hf. piedzīvoja ekonomiskas grūtības un arvien vairāk zaudējumu. Tāpēc 2003. gada martā valsts nolēma pārdot uzņēmumu un paziņoja par konkursu, piedāvājot iegādāties 100 % tai piederošo uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. akciju. (11)

Piedāvājuma procedūras rezultātā tika izveidota ieguldītāju grupa (12), kas valstij piederošo akciju iegādes nolūkā dibināja uzņēmumu Íslenkst Sement ehf. Valdība uzsāka sarunas ar šiem ieguldītājiem par valstij piederošo Sementsverksmiðjan hf. akciju pārdošanu. Valdības un Íslenkst Sement ehf. sarunu rezultātā uzņēmums tika pārdots galvenokārt atbilstoši turpmāk izklāstītajiem līgumiem.

2003. gada 2. oktobrī Rūpniecības ministrija Īslandes valdības vārdā parakstīja ar Íslenskt Sement ehf. akciju pirkuma līgumu. Pamatojoties uz minēto līgumu, valsts, kam piederēja 100 % uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. akciju 450 miljonu ISK nominālajā vērtībā, pārdeva tās uzņēmumam Íslenskt Sement ehf. par 68 miljoniem ISK.

Saskaņā ar akciju pirkuma līguma 4. pantu Īslandes valdība pārņēma Sementsverksmiðjan hf. pensiju parādus un saistības. Tā pārņēma arī visas esošās un turpmākās saistības attiecībā uz to fizisko personu ikgadējo atlīdzinājuma samaksu, kuras veic iemaksas Valsts darbinieku pensiju fonda B sadaļā, kamēr viņi ir Sementsverksmiðjan hf. darbinieki.

Finanšu ministrija Valsts kases vārdā pārņēma atlikušās obligācijas, kas tika emitētas, lai samaksātu Sementsverksmiðjan hf. uzkrājušās saistības, kā tas noteikts 1997. gada līgumā, kā arī B sadaļai piesaistīto uzņēmuma pašreizējo darbinieku esošās un turpmākās saistības atbilstoši līgumam, kas parakstīts 2003. gada 23. oktobrī ar Valsts darbinieku pensiju fondu. Tādējādi valdība izpildīja pienākumu, kas noteikts Rūpniecības ministrijas un Íslenskt sement ehf. akciju pirkuma līguma 4. pantā.

Daži aktīvi saskaņā ar akciju pirkuma līguma 5. pantu Īslandes valdībai no Sementsverksmiðjan hf. bija jāiegādājas, noslēdzot atsevišķu līgumu. Kā norādīts 5. panta 3. punktā, šo aktīvu pirkuma cena bija 450 miljoni ISK.

Tajā pašā datumā – 2003. gada 2. oktobrī – Sementsverksmiðjan hf. un Īslandes Valsts kase parakstīja pirkuma līgumu, pamatojoties uz kuru Valsts kase iegādājās uzņēmuma īpašumus un aktīvus Reikjavīkā, uzņēmuma biroja ēku Akranesā (Akranes), izņemot pusotru stāvu, un Sementsverksmiðjan hf. piederošās citu uzņēmumu akcijas un obligācijas par 450 miljoniem ISK. Kā norādīts pirkuma līguma 5. pantā, Sementsverksmiðjan hf. saņēma atļauju paturēt daļu no pārdotajiem īpašumiem Reikjavīkā (13), izmantot tos savā rūpnieciskajā darbībā un nodot atpakaļ Valsts kasei ne vēlāk kā 2011. gada 31. decembrī. Sementsverksmiðjan hf. maksātu par visiem šo īpašumu uzturēšanas un uzlabojumu pasākumiem, taču nemaksātu atlīdzību par izmantošanas tiesībām. Saskaņā ar pirkuma līguma 6. pantu līdz 2009. gada 31. decembrimSementsverksmiðjan hf. bija tiesības atpirkt iepriekš minētos pārdotos īpašumus Reikjavīkā par kopējo cenu 95 miljoni ISK, maksājot nemainīgu gada procentu likmi – 7 % – no 2003. gada 1. augusta.

Minētais pirkuma līgums tika grozīts 2006. gada 16. februārī ar līgumu, kas parakstīts starp Sementsverksmiðjan hf., Rūpniecības ministriju Īslandes valdības vārdā un Íslenskt sement ehf. Minētā līguma puses piekrita atkāpties no akciju pirkuma līguma 5.4. punkta attiecībā uz dažu aktīvu atpirkšanas iespēju un no pirkuma līguma 6. punkta, aizstājot to ar nomas noteikumu atsevišķiem aktīviem (14). Noteiktā mēneša nomas maksa bija ISK [...], kas tiks pārskatīta atbilstīgi būvniecības izmaksu indeksiem. Attiecībā uz Valsts kasei pārdoto aktīvu nodošanas laiku puses vienojās 2011. gada 31. decembri aizstāt ar 2004. gada 1. janvāri.

2.2.   SEMENTSVERKSMIÐJAN HF. PARĀDS VALSTS PENSIJU FONDAM

2.2.1.   
  Valsts darbinieku pensiju fonda darbība

Valsts darbinieku pensiju fondu sākotnēji reglamentēja Likums Nr. 29/1963. Turklāt 1990. gadā tika uzskatīts, ka prēmijas Valsts darbinieku pensiju fondā ir nepietiekamas, lai segtu tā pensiju maksājumus. Pamatojoties uz to, valsts nolēma veikt sistēmas reformu un pieņēma Likumu Nr. 1/1997 “Valsts darbinieku pensiju fonda likums”. Valsts darbinieku pensiju fondu sadalīja divās sadaļās: izveidoja jaunu A sadaļu un esošo pensiju fondu pārveidoja par B sadaļu. Visiem jaunajiem darbiniekiem bija jāiesaistās A sadaļā, savukārt esošajiem darbiniekiem bija izvēle – iesaistīties A sadaļā vai saglabāt savas tiesības iesaistīties B sadaļā, kas turpmāk jauniem dalībniekiem bija slēgta. Kā uzskata Īslandes iestādes, sadalot iepriekšējo Valsts darbinieku pensiju fondu A un B sadaļā, fonds kļuva pašuzturošs un tajā vairs neveidosies negatīva bilance starp prēmijām un saistībām, kas galu galā būtu jāuzņemas Valsts kasei (15).

Turpretī B sadaļas noteikumu dēļ tajā parasti rodas iztrūkums, kas regulāri jāsedz. B sadaļai piemērojamie noteikumi paredz, ka prēmijas Valsts darbinieku pensiju fonda B sadaļā maksājamas, tikai pamatojoties uz piesaistīto darbinieku pamatalgu, nevis kopējo atalgojumu. Piesaistītie darbinieki iegūst tiesības saņemt noteiktus procentus no pamatalgas par darbu amatā, no kura viņi aiziet pensijā. Pēc tam pensija tiek piesaistīta valsts darbinieku atalgojuma vidējam pieaugumam. Saskaņā ar Likuma Nr. 1/1997 33. pantu šī starpība jāsedz Valsts darbinieku pensiju fonda B sadaļas dalībnieku darba devējam. Tomēr gadījumā, ja darba devējs maksājumu neveic, atbilstoši Likuma Nr. 1/1997 32. pantam Valsts kase garantē pensijas samaksu darbiniekam saskaņā ar minēto likumu.

2.2.2.   
  Sementsverksmiðjan hf. Valsts darbinieku pensiju fondam maksājamā parāda noteikšana

Pēc 1996. gadā veiktās reformas Valsts darbinieku pensiju fondu reglamentējošajos tiesību aktos tika ieviests jauns noteikums, kas paredz, ka darba devējiem ir jāatlīdzina pensiju maksājumu pieaugums.

Likuma Nr. 1/1997 33. pantā noteikts, ka “gadījumā, ja valsts darbinieku algas vispārēja pieauguma rezultātā iepriekš noteiktā [...] pensija palielinās, Valsts kase un citi darba devēji, kas fondā apdrošina savus darba ņēmējus, atlīdzina
   (16) šādi radušos pensiju maksājumu pieaugumu. [...]”.

Finanšu ministrija 1997. gada 8. oktobrī parakstīja līgumu ar Valsts ierēdņu pensiju fondu par Valsts kases saistību pret Īslandes Valsts cementa rūpnīcas darbiniekiem samaksu atbilstoši 33. pantam Likumā Nr. 1/1997 par Valsts ierēdņu pensiju fondu līdz 1996. gada beigām. Šīs saistības atbilda uzkrātajām palielināto pensiju saistībām pret Sementsverksmiðjan hf. darbiniekiem, no tām atskaitot uzņēmuma daļu fonda līdzekļos.

Minētā līguma 3. pantā noteikts: “Izmantojot aprēķināto 3,5 % procentu likmi, LSR (17) uzkrāto saistību pret Īslandes Valsts cementa rūpnīcas darbiniekiem vērtība 1996. gada beigās tika novērtēta ISK 494 816 380 apmērā. LSR aktīvi saistību samaksai tiek vērtēti kā 19 % no fonda uzkrātajām nenokārtotajām saistībām. Tādējādi valsts saistības Sementsverksmiðjan hf. Ltd. vārdā vērtējamas ISK 400 801 268 apmērā.”

Likuma Nr. 1/1997 jaunajā 33. pantā paredzēta iespēja maksāt ar obligācijām.

“Fonda valde var [...] apstiprināt obligācijas kā maksājumu par uzkrātajām saistībām. [...] Šādas saistību samaksas pamatā ir aktuāra novērtējums norēķinu dienā. Darba devējs, kurš nokārtojis savas saistības, emitējot obligācijas saskaņā ar šo punktu, vairs nav atbildīgs par fonda saistībām [...] attiecībā uz konkrēto periodu un tiem darba ņēmējiem, uz kuriem attiecas norēķins.”

Saskaņā ar tā paša līguma 4. pantu “Valsts kase samaksā LSR savas saistības atbilstoši 2. pantam, tās sedzot ar Iceland Cement Ltd. obligācijām par kopējo summu ISK 326 488 714 [...]. Obligācijas ir indeksētas, ņemot vērā inflāciju un saskaņā ar patēriņa cenu indeksu (PCI), un pamatindekss ir 178,6. Gada procentu likme ir 5,5 % (2,75 % – pusgadam), un to aprēķina no 1997. gada 1. janvāra. Procentus par laiku no 1997. gada 1. janvāra līdz 1997. gada 30. augustam maksā atsevišķi 1997. gada 1. novembrī. Obligāciju pašreizējā vērtība uz 1997. gada 1. septembri ir ISK 400 801 268 ar aprēķināto procentu likmi 3,5 %. Valsts kase garantē LSR iemaksu un šo obligāciju procentu samaksu. Ar šīm obligācijām Valsts kase ir pilnībā nokārtojusi savas saistības pret LSR attiecībā uz pensiju piemaksām atbilstoši Likuma Nr. 1/1997 33. pantam par Valsts ierēdņu pensiju fondu, kuras izriet no Īslandes Valsts cementa rūpnīcas darbinieku līdzdalības LSR līdz 1996. gada beigām”.

Iceland Cement Ltd

Tāpēc atbilstoši Likuma Nr. 1/1997 33. panta pēdējās daļas piemērojumam, tiklīdz Sementsverksmiðjan hf. nokārto savas saistības, emitējot obligācijas par 1997. gada 8. oktobra līgumā noteikto summu, uzņēmums vairs nav atbildīgs par fonda saistībām samaksāt pensijas par laiku līdz 1996. gada beigām tiem saviem bijušajiem darbiniekiem, uz kuriem attiecas samaksa. Tādējādi šīs obligācijas ir tikai parāda samaksas atlikšana.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf. un Valsts darbinieku pensiju fonds 1999. gada 30. martā parakstīja otru līgumu atbilstoši Likuma Nr. 1/1997 33. pantam. Pamatojoties uz šo līgumu, fondam katru gadu jānovērtē pensiju saistības, kas attiecīgajā gadā uzkrājušās attiecībā uz fonda B sadaļai piesaistītajiem un uzņēmumā joprojām strādājošajiem uzņēmuma darbiniekiem. Uzņēmumam jāsedz šādas saistības pēc tam, kad atskaitītas visas darbinieku un uzņēmuma jau veiktās iemaksas attiecībā uz gada laikā nopelnītajām tiesībām. Saskaņā ar Īslandes iestāžu sniegto informāciju 2003. gadā Valsts darbinieku pensiju fonda B sadaļai joprojām bija piesaistīti pieci Sementsverksmiðjan hf. darbinieki.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

2.2.3.   
  Valsts pārņemtās Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistības

Valsts pārņemtās Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistības

Ar 2003. gada 23. oktobra līgumu starp Finanšu ministriju un Valsts darbinieku pensiju fondu Valsts kases vārdā Finanšu ministrija pārņēma atlikušās Sementsverksmiðjan hf. emitētās obligācijas, lai samaksātu uzkrātās uzņēmuma saistības, kā noteikts 1997. gada līgumā. Valdība pārņēma arī Sementsverksmiðjan hf. saistības pret Valsts darbinieku pensiju fondu samaksāt un katru gadu nokārtot atlīdzinājumu uzņēmuma darbiniekiem, kuri piesaistīti Valsts darbinieku pensiju fonda B sadaļai (kā noteikts 1999. gada 30. marta līgumā starp Valsts darbinieku pensiju fondu un Sementsverksmiðjan hf.).

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Ar šo līgumu Finanšu ministrija izpildīja saistības, ko tā uzņēmās saskaņā ar 4. pantu akciju pirkuma līgumā, kurš 2003. gada 2. oktobrī noslēgts ar ieguldītāju grupu Íslenskt sement ehf. Saskaņā ar šo noteikumu “pārdevējs pārņem tos uzņēmuma pensiju parādus un saistības, kam ir valdības garantija un ko uzņēmums pārņēma 1997. gadā, noslēdzot īpašu līgumu. Pārdevējs pārņem arī visas esošās un turpmākās saistības attiecībā uz ikgadējo atlīdzinājuma izmaksu tām personām, kuras pašlaik veic iemaksas Valsts darbinieku pensiju fonda B sadaļā, kamēr tās strādā uzņēmumā.”

Íslenskt sement ehf

Pat ja Finanšu ministrija pati nolēma pārņemt šos Sementsverksmiðjan hf. parādus un saistības akciju pirkuma līgumā ar ieguldītāju grupu Íslenskt sement ehf., Sementsverksmiðjan hf. no šīm saistībām atbrīvoja, pamatojoties uz atsevišķu tiesību aktu – 2003. gada 23. oktobra līgumu starp Finanšu ministriju un Valsts darbinieku pensiju fondu.

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf., Sementsverksmiðjan hf

Saskaņā ar Īslandes iestāžu sniegto informāciju (18) pensiju saistības pret jau pensijā esošajiem darbiniekiem 2003. gadā tika novērtētas 412 miljonu ISK apmērā. Tika aprēķināts, ka turpmāko saistību pret Valsts darbinieku pensiju fonda B sadaļai joprojām piesaistītajiem Sementsverksmiðjan hf. darbiniekiem vērtība ir 10–15 miljoni ISK atkarībā no tā, cik ilgi darbinieki turpinās strādāt uzņēmumā.

18

Sementsverksmiðjan hf

3.   ŠAJĀ LĒMUMĀ VĒRTĒJAMIE PASĀKUMI

ŠAJĀ LĒMUMĀ VĒRTĒJAMIE PASĀKUMI

Kā jau minēts, ar Lēmumu Nr. 421/04/COL uzsāktā oficiālā izmeklēšanas procedūra saskaņā ar Lēmumu Nr. 367/06/COL tika paplašināta, to attiecinot arī uz valsts pārņemtajām uzņēmuma pensijas saistībām.

Tajā pašā datumā – 2006. gada 29. novembrī – Iestāde pieņēma Lēmumu Nr. 368/06/COL izbeigt oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz valstij piederošo uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. akciju pārdošanu uzņēmumam Íslenskt sement ehf. 2006. gada 29. novembrī par cenu 68 miljoni ISK un secināja, ka pārdošana neietver valsts atbalstu.

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

Šajā lēmumā Iestāde novērtēs iespējamo valsts atbalstu uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. labā un tā atbilstību šādiem pasākumiem, par kuriem Iestāde vēl nav lēmusi.

Sementsverksmiðjan hf

| 1) | Sementsverksmiðjan hf. īpašumu, aktīvu, akciju un obligāciju iegāde valsts īpašumā
  Lēmumā Nr. 421/04/COL Iestāde norādīja, ka uzņēmumam Sementsverksmiðjan hf. piederošo aktīvu iegāde (19), ko Valsts kase iegādājās par 450 miljoniem ISK, varētu būt attiecināma uz valsts atbalstu, ja minētā aktīvu cena neatbilstu to tirgus vērtībai. |
| --- | --- |

1)

Sementsverksmiðjan hf. īpašumu, aktīvu, akciju un obligāciju iegāde valsts īpašumā

Sementsverksmiðjan hf

Lēmumā Nr. 421/04/COL Iestāde norādīja, ka uzņēmumam Sementsverksmiðjan hf. piederošo aktīvu iegāde (19), ko Valsts kase iegādājās par 450 miljoniem ISK, varētu būt attiecināma uz valsts atbalstu, ja minētā aktīvu cena neatbilstu to tirgus vērtībai.

Sementsverksmiðjan hf

19

| 2) | Sementsverksmiðjan hf. tiesības paturēt daļu no aktīviem un atpirkt tos par nemainīgu cenu
  Ar Lēmumu Nr. 421/04/COL Iestāde uzsāka oficiālu izmeklēšanas procedūru arī attiecībā uz Sementsverksmiðjan hf. iespēju paturēt daļu no pārdotajiem īpašumiem Reikjavīkā (20), izmantot tos savām rūpnieciskajām vajadzībām un nodot atpakaļ Valsts kasei ne vēlāk kā 2011. gada 31. decembrī. Sementsverksmiðjan hf. bija jāmaksā par visiem šo īpašumu uzturēšanas un uzlabojumu pasākumiem, taču nebija jāmaksā atlīdzība par šādām izmantošanas tiesībām. Turklāt saskaņā ar pirkuma līguma 6. pantu līdz 2009. gada 31. decembrimSementsverksmiðjan hf. bija tiesības atpirkt iepriekš minētos pārdotos īpašumus Reikjavīkā par kopējo cenu 95 miljoni ISK, no 2003. gada 1. augusta maksājot nemainīgu gada procentu likmi 7 % apmērā.
  Lēmumā Nr. 421/04/COL Iestāde provizoriski uzskatīja, ka Valsts kasei pārdoto Reikjavīkā esošo aktīvu izmantošana bez atlīdzības ir valsts atbalsts. Iestāde uzskatīja, ka, ja Sementsverksmiðjan hf. izmantotu iepriekš minēto atpirkšanas cenu, valsts varētu zaudēt ieņēmumus, pārdodot aktīvus par cenu zem to tirgus vērtības. |
| --- | --- |

2)

Sementsverksmiðjan hf. tiesības paturēt daļu no aktīviem un atpirkt tos par nemainīgu cenu

Sementsverksmiðjan hf

Ar Lēmumu Nr. 421/04/COL Iestāde uzsāka oficiālu izmeklēšanas procedūru arī attiecībā uz Sementsverksmiðjan hf. iespēju paturēt daļu no pārdotajiem īpašumiem Reikjavīkā (20), izmantot tos savām rūpnieciskajām vajadzībām un nodot atpakaļ Valsts kasei ne vēlāk kā 2011. gada 31. decembrī. Sementsverksmiðjan hf. bija jāmaksā par visiem šo īpašumu uzturēšanas un uzlabojumu pasākumiem, taču nebija jāmaksā atlīdzība par šādām izmantošanas tiesībām. Turklāt saskaņā ar pirkuma līguma 6. pantu līdz 2009. gada 31. decembrimSementsverksmiðjan hf. bija tiesības atpirkt iepriekš minētos pārdotos īpašumus Reikjavīkā par kopējo cenu 95 miljoni ISK, no 2003. gada 1. augusta maksājot nemainīgu gada procentu likmi 7 % apmērā.

Sementsverksmiðjan hf

20

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Lēmumā Nr. 421/04/COL Iestāde provizoriski uzskatīja, ka Valsts kasei pārdoto Reikjavīkā esošo aktīvu izmantošana bez atlīdzības ir valsts atbalsts. Iestāde uzskatīja, ka, ja Sementsverksmiðjan hf. izmantotu iepriekš minēto atpirkšanas cenu, valsts varētu zaudēt ieņēmumus, pārdodot aktīvus par cenu zem to tirgus vērtības.

Sementsverksmiðjan hf

| 3) | Valsts kases pārņemtās Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistības
  Lēmumā Nr. 367/06/COL Iestāde provizoriski secināja, ka valsts īstenotā Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistību pārņemšana ir valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē. Iestādei bija šaubas, vai ir piemērojami EEZ līguma 61. panta 2. vai 3. punktā paredzētie izņēmumi attiecībā uz valsts atbalsta vispārējo aizliegumu. Ja būtu iesaistīts valsts atbalsts – Iestāde pauda šaubas, vai to var atzīt par saderīgu ar EEZ līguma darbību. Jo īpaši Iestāde pauda bažas par to, vai atbalstu var uzskatīt par saderīgu, pamatojoties uz noteikumiem Valsts atbalsta pamatnostādnēs par atbalstu glābšanai un pārstrukturēšanai. |
| --- | --- |

3)

Valsts kases pārņemtās Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistības

Sementsverksmiðjan hf

Lēmumā Nr. 367/06/COL Iestāde provizoriski secināja, ka valsts īstenotā Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistību pārņemšana ir valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē. Iestādei bija šaubas, vai ir piemērojami EEZ līguma 61. panta 2. vai 3. punktā paredzētie izņēmumi attiecībā uz valsts atbalsta vispārējo aizliegumu. Ja būtu iesaistīts valsts atbalsts – Iestāde pauda šaubas, vai to var atzīt par saderīgu ar EEZ līguma darbību. Jo īpaši Iestāde pauda bažas par to, vai atbalstu var uzskatīt par saderīgu, pamatojoties uz noteikumiem Valsts atbalsta pamatnostādnēs par atbalstu glābšanai un pārstrukturēšanai.

Sementsverksmiðjan hf

4.   ĪSLANDES IESTĀŽU IESNIEGTIE APSVĒRUMI

ĪSLANDES IESTĀŽU IESNIEGTIE APSVĒRUMI

2005. gada 23. februāra vēstulē Īslandes iestādes izteica apsvērumus par Iestādes Lēmumā Nr. 421/04/COL paustajām šaubām. Īslandes iestādes paskaidroja, ka aktīvu atpirkšana no Sementsverksmiðjan hf. notika kā daļa no pārstrukturēšanas: “Valsts atpirka no uzņēmuma visus aktīvus, kas nebija būtiski ražošanai un darbībai, lai mazinātu darbības izmaksas un uzņēmums kļūtu rentabls.”

Sementsverksmiðjan hf

Attiecībā uz atpirkto aktīvu precīzo vērtību Īslandes iestādes apgalvoja, ka visprecīzākais ir tas novērtējums, ko 2003. gada septembrī veica AV un VSO Ráðgjöf eksperti. Šie eksperti īpašumu Reikjavīkā novērtēja 276 miljonu ISK apmērā un biroja ēku Akranesā – 74,4 miljonu ISK apmērā. Īslandes iestādes uzskatīja, ka Reikjavīkā esošo aktīvu novērtējums bija ļoti izdevīgs valstij – pamatojoties uz prognozēto nākotnes vērtību, tiem bija stratēģiska vērtība, “jo pārdošanas laikā tika izstrādāts liels tilta projekts, kurā paredzēja slēgt uzņēmuma ostu Sæverhöfði ielā Reikjavīkā, un tādējādi telpas kļūtu uzņēmuma darbībai neizmantojamas. Tomēr minētā tilta dēļ būs jāmaina pilsētplānojums attiecīgajā rajonā, un paredzams, ka zeme tiks rezervēta dzīvojamajai zonai, kas būtiski palielinās tās vērtību”.

AV

VSO Ráðgjöf

Sæverhöfði

Attiecībā uz 2003. gada 2. oktobra pirkuma līguma 6. pantā paredzēto atsevišķu aktīvu atpirkšanu Īslandes iestādes minētajā vēstulē norādīja, ka tās vēlas grozīt līgumu un aizstāt šo iespēju ar pirmpirkuma tiesībām par tirgus cenu.

Visbeidzot, Īslandes iestādes izvirzīja argumentus, lai pamatotu, ka gadījumā, ja Sementsverksmiðjan hf. pārdošanas procesā ir iesaistīts atbalsts, to varētu uzskatīt par saderīgu, pamatojoties uz Valsts atbalsta pamatnostādnēm par atbalstu glābšanai un pārstrukturēšanai. Šādā nolūkā tās vēstulei pievienoja Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas plānu.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Īslandes iestādes neizteica apsvērumus attiecībā uz Iestādes Lēmumu Nr. 367/06/COL par Īslandes valsts īstenoto Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistību pārņemšanu.

Sementsverksmiðjan hf

5.   ÍSLENSKT SEMENT EHF. IESNIEGTIE APSVĒRUMI

ÍSLENSKT SEMENT EHF. IESNIEGTIE APSVĒRUMI

Íslenskt sement ehf. iesniedza apsvērumus par Iestādes Lēmumu Nr. 421/04/COL 2005. gada 20. jūnijā (pasākums Nr. 323552). Vēstulē šis uzņēmums apgalvoja, ka valsts no Sementsverksmiðjan hf. atpirktie aktīvi tika pārdoti nevis atsevišķi, bet gan saistībā ar akciju pārdošanu. Tāpēc minētā pārdošana bija daļa no vispārējā pirkuma līguma attiecībā uz Sementsverksmiðjan hf. akciju pārdošanu kopumā. Turklāt Íslenskt sement ehf. uzskatīja, ka Sementsverksmiðjan hf. tiesības izmantot dažus no atpirktajiem aktīviem ir uzņēmuma privatizācijas sastāvdaļa, kas tika ņemta vērā, apspriežot kopējo pirkuma cenu. Tomēr Íslenskt sement ehf. uzskata, ka šo aktīvu izmantošanas tiesību objektīvā tirgus vērtība būtu niecīga, “ja ne pilnīgi bezvērtīga”, jo tos var izmantot tikai Sementsverksmiðjan hf. kā vienīgais cementa ražotājs Īslandē. Visbeidzot, Íslenskt sement ehf. apstrīdēja to, ka uzņēmuma tiesības atgūt aktīvus, ko tas ir tiesīgs izmantot, par kopējo summu 95 miljoni ISK ietver valsts atbalstu, jo šīm specializētajām cementa ražotnēm ir maza tirgus vērtība.

Íslenskt sement ehf

ementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

Íslenskt sement ehf. 2007. gada 7. maija vēstulē (pasākums Nr. 421504), pirmkārt, izteica savu viedokli par Iestādes pieeju dalīt lietu divās daļās, proti, akciju pārdošanā un pārējos pasākumos. Šis uzņēmums uzskata, ka dažādie darījumi jāvērtē kopumā. “Gan pārdevēja (Īslandes valdības), gan pircēja (Íslenskt sement ehf.) priekšnoteikums bija, ka vienā dienā noslēgtie līgumi veido vienu nedalāmu darījumu. Tādējādi viens vai vairāki līgumi netiktu noslēgti, ja tajā pašā laikā un savstarpēji saistīti netiktu noslēgti visi pārējie līgumi.”

Íslenskt sement ehf

Íslenskt sement ehf

Otrkārt, Íslenskt sement ehf. minēja argumentus, lai pierādītu, ka Īslandes valsts īstenotā Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistību pārņemšana nav saistīta ar valsts atbalstu. Íslenskt sement ehf. paskaidroja, ka pensiju saistības nebija iekļautas 1996. gada pārskata bilancē, bet tikai minētas kā ārpusbilances neparedzēto izdevumu saistības. Uzņēmuma pensiju saistības 1997. gadā tika dzēstas, emitējot obligācijas. Tas nozīmē, ka tās tika finansētas, iemaksājot parādu (obligācijas) Valsts darbinieku pensiju fondā un 1997. gada pārskata bilancē tās iegrāmatojot kā ilgtermiņa saistības šim un turpmākajiem gadiem. Íslenskt sement ehf. turklāt paskaidroja, ka saistībā ar tam piederošo Sementsverksmiðjan hf. akciju pārdošanu valsts pārņēma parādu, kas uzņēmumam bija jāatmaksā Valsts darbinieku pensiju fondā 2003. gadā. Tādējādi 2003. gada pārskatā summa ISK 388 028 317 apmērā tika atskaitīta no pasīva bilancē, vienlaikus par tādu pašu summu palielinot uzņēmuma nesadalīto peļņu.

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

Treškārt, Íslenskt sement ehf. minēja Sementsverksmiðjan hf. aktīvu pārdošanu valstij par pirkuma summu 450 miljoni ISK, kas bija norādīta Iestādes Lēmumā Nr. 421/04/COL. Visas akcijas un obligācijas valstij tika pārdotas par tirgus vērtību (21). Saevarhófdi īpašums Reikjavīkā un daļa no biroja ēkas Akranesā tika novērtēti attiecīgi 276 miljonu ISK un 74,4 miljonu ISK vērtībā un tika pārdoti valstij attiecīgi par ISK 280 miljoniem un ISK 72,5 miljoniem.

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

21

Saevarhófdi

Íslenskt sement ehf. norādīja arī uz Sementsverksmiðjan hf. likvidācijas izmaksām, ko MP Investment Bank Ltd. noteica 2003. gadā, atkārtoti uzsverot, ka aprēķinātās likvidācijas izmaksas kopā ar ražotnes vietas attīrīšanu Akranesā bija ISK 506 498 730.

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

MP Investment Bank Ltd

Íslenskt sement ehf. secināja, ka, “piemērojot ECJ noteikto metodi, piemēram, Gröditzer Stahlwerke GmbH. gadījumā, rodas jautājums, vai valsts kopējās ar uzņēmuma likvidāciju saistītās izmaksas pārsniegtu tās valsts izmaksas, kas veidotos, pārņemot uzņēmuma parādus un pārdodot tā akcijas. Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša, jāuzskata, ka valsts ir rīkojusies saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, jo privāts ieguldītājs būtu pārņēmis uzņēmuma parādu un pārdevis tā akcijas, pamatojoties uz saprātīgiem ekonomiskiem apsvērumiem”. Tāpēc Íslenskt sement ehf. uzskatīja, ka “kopējās likvidācijas izmaksas pārsniedza kopējās uzņēmuma pārdošanas izmaksas par ISK 70 376 683 (22), tādēļ valsts ir rīkojusies saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu. Tādējādi valsts rīcība, pārņemot uzņēmuma parādu pensiju fondā saistībā ar valstij piederošo uzņēmuma akciju pārdošanu, neietver valsts atbalstu.”

Íslenskt sement ehf

ECJ

Gröditzer Stahlwerke GmbH

Íslenskt sement ehf

22

6.   AALBORG PORTLAND ÍSLANDI EHF. IESNIEGTIE APSVĒRUMI

AALBORG PORTLAND ÍSLANDI EHF. IESNIEGTIE APSVĒRUMI

Savā 2005. gada 2. septembra vēstulē sūdzības iesniedzējs Aalborg Portland Íslandi ehf. iesniedza piezīmes par Iestādes Lēmumu Nr. 421/04/COL. Tas piekrita Iestādes bažām, taču norādīja, ka Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistību pārņemšana nav norādīta sākotnējā lēmumā. Tomēr Aalborg Portland Íslandi ehf. neiesniedza apsvērumus par Iestādes Lēmumu Nr. 367/06/COL paplašināt sākotnējo lēmumu, to attiecinot arī uz Īslandes valsts īstenoto Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistību pārņemšanu.

Aalborg Portland Íslandi ehf

Sementsverksmiðjan hf

Aalborg Portland Íslandi ehf

Sementsverksmiðjan hf

7.   ĪSLANDES IESNIEGTIE PAPILDU APSVĒRUMI

ĪSLANDES IESNIEGTIE PAPILDU APSVĒRUMI

Īslandes iestādes 2008. gada 8. aprīļa vēstulē sniedza papildu informāciju par iepriekš iesniegto pārstrukturēšanas plānu un iekļāva arī tirgus pētījumu, kas Iestādei vēl nebija iesniegts.

II.   NOVĒRTĒJUMS

NOVĒRTĒJUMS

1.   VALSTS ATBALSTA ESĪBA

VALSTS ATBALSTA ESĪBA

EEZ līguma 61. panta 1. punktā ir noteikts:

“Ja šajā līgumā nav noteikts citādi, jebkurš atbalsts, ko piešķir EK dalībvalstis, EBTA valstis vai no valsts resursiem jebkādā iespējamā formā, kas deformē vai draud deformēt konkurenci par labu dažiem uzņēmumiem vai dažu preču ražošanai tādā apmērā, kādā tas ietekmē tirdzniecību starp līguma pusēm, nav savienojams ar šī līguma darbību.”

1.1.   ĪPAŠUMU, AKTĪVU, AKCIJU UN OBLIGĀCIJU PIRKŠANA

Pamatojoties uz pirkuma līgumu, Īslandes Valsts kase iegādājās uzņēmuma īpašumus un aktīvus Reikjavīkā, uzņēmuma biroja ēku Akranesā, izņemot pusotru stāvu, un Sementsverksmiðjan hf. piederošās citu uzņēmumu akcijas un obligācijas par 450 miljoniem ISK.

Sementsverksmiðjan hf

Šajā tabulā ir salīdzināta Reikjavīkā un Akranesā esošo Sementsverksmiðjan hf. īpašumu un aktīvu, kā arī akciju un obligāciju tirgus vērtība, ko noteikuši neatkarīgi eksperti (23), un cena, ko samaksāja Valsts kase.

Sementsverksmiðjan hf

23

| (miljonos ISK) |
| --- |
| | Neatkarīgu ekspertu novērtējums | Cena, ko samaksāja Īslandes Valsts kase |
| Zeme, nekustamais īpašums un aprīkojums Sæverhöfði ielā 31, Reikjavīkā | 276 | 280 |
| Biroju ēka Akranesā (izņemot pusotru stāvu) | 74,4 | 72,5 |
| Akcijas uzņēmumā Geca | 46,5 | 46,5 |
| Akcijas uzņēmumā Spölur | 40 | 40 |
| Obligācijas uzņēmumā Spölur | 11 | 11 |
| Kopā | 447,9 | 450 |

(miljonos ISK)

Neatkarīgu ekspertu novērtējums

Cena, ko samaksāja Īslandes Valsts kase

Zeme, nekustamais īpašums un aprīkojums Sæverhöfði ielā 31, Reikjavīkā

Sæverhöfði

276

280

Biroju ēka Akranesā (izņemot pusotru stāvu)

74,4

72,5

Akcijas uzņēmumā Geca

Geca

46,5

46,5

Akcijas uzņēmumā Spölur

Spölur

40

40

Obligācijas uzņēmumā Spölur

Spölur

11

11

Kopā

447,9

450

Tādējādi starpība, ko Valsts kase pārmaksāja, salīdzinot ar neatkarīgu ekspertu noteikto aktīvu tirgus vērtību, ir 2,1 miljons ISK (jeb EUR 21 214). Šī starpība attiecas uz Reikjavīkā esošo īpašumu pārdošanu par cenu, kas par 4 miljoniem ISK pārsniedza novērtējumu, un Akranesā esošās biroju ēkas pārdošanu par cenu, kas ir par 1,9 miljoniem ISK zemāka nekā novērtējums.

Saskaņā ar tiesu praksi Iestāde nevar patvaļīgi noteikt tirgus cenu šajā lēmumā, pamatojoties tikai uz ekspertu novērtējumu (24). Turklāt, nosakot zemes un ēku tirgus cenu, Iestādei “jāņem vērā šāda vērtējuma nenoteiktība un šādu tirgus cenu būtība, kas ir ar atpakaļejošu spēku” (25). Bieži nav iespējams secināt, ka atsevišķs novērtējums pēc definīcijas atspoguļo to tirgus vērtību, kuru pircējs būtu gatavs pieņemt. Pieņemama tirgus vērtība pēc tirgus pārbaudes nosakāma saprātīgās robežās. Iestāde uzskata, ka nav skaidras atbildes uz jautājumu, cik plašām jābūt šādām robežām. Tās, iespējams, dažādās situācijās atšķirtos.

24

25

Iestāde uzskata, ka neto cenas starpība – 2,1 miljons ISK – starp neatkarīgā eksperta novērtējumu un cenu, ko Valsts kase galu galā samaksāja, ir pārāk maza un nepierāda, ka pirkuma cena neatspoguļoja tirgus nosacījumus. Neatkarīgā eksperta noteikto cenu var uzskatīt par orientējošu. Ievērojamas atkāpes no šāda novērtējuma var liecināt par valsts atbalsta esamību. Tomēr Iestāde pauž viedokli (26), ka tik maza starpība, kāda ir šajā gadījumā, ir nepietiekama, lai veidotu valsts atbalstu Sementsverksmiðjan hf. labā. Tā drīzāk norāda, ka pirkums veikts par godīgu tirgus cenu. Tāpēc Iestāde uzskata, ka Sementsverksmiðjan hf. nesaņēma valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē, pārdodot īpašumus, aktīvus, akcijas un obligācijas Īslandes Valsts kasei.

26

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

1.2.   TIESĪBAS PATURĒT DAĻU NO AKTĪVIEM UN ATPIRKT TOS PAR NEMAINĪGU CENU

Saskaņā ar pirkuma līguma 5. pantu Sementsverksmiðjan hf. bija iespēja paturēt daļu no pārdotajiem īpašumiem Reikjavīkā (27), izmantojot tos savā rūpnieciskajā darbībā un nododot atpakaļ Valsts kasei ne vēlāk kā 2011. gada 31. decembrī. Sementsverksmiðjan hf. bija jāmaksā par visiem šo īpašumu uzturēšanas un uzlabojumu pasākumiem, taču tas nemaksāja atlīdzību par izmantošanas tiesībām. Turklāt Saskaņā ar pirkuma līguma 6. pantu līdz 2009. gada 31. decembrimSementsverksmiðjan hf. bija tiesības atpirkt iepriekš minētos pārdotos īpašumus Reikjavīkā par kopējo cenu 95 miljoni ISK ar uzkrātajiem procentiem, kas aprēķināti, pamatojoties uz nemainīgu gada procentu likmi – 7 %, no 2003. gada 1. augusta.

Sementsverksmiðjan hf

27

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Īslandes iestādes 2006. gada 17. februāra vēstulē (pasākums Nr. 363608) nosūtīja Iestādei tā līguma kopiju angļu valodā, kurš noslēgts starp Sementsverksmiðjan hf. un Rūpniecības ministriju Īslandes valdības vārdā. Pamatojoties uz šo līgumu, uzņēmuma iespēja atpirkt dažus aktīvus Reikjavīkā tika atcelta. Valsts kasei pārdotie aktīvi tika nodoti tai no 2004. gada 1. janvāra. No šā datuma saskaņā ar līguma 2. pantu uzņēmums iznomāja tā izmantotos aktīvus uz nenoteiktu laiku. Mēneša nomas maksa par aktīviem (28) ir ISK [...]. Nomas maksu pārskata reizi gadā atbilstoši būvniecības izmaksu indeksiem. Īslandes iestādes paskaidroja, ka nomas maksa tika aprēķināta, izmantojot parasto koeficientu, ko piemēro Īslandes nekustamā īpašuma tirgum.

Sementsverksmiðjan hf

28

Iestādei nav iemesla apšaubīt to, cik patiesa un precīza ir tā Īslandes iestāžu sniegtā informācija, saskaņā ar kuru Sementsverksmiðjan hf. maksā tirgus cenu par šo aktīvu nomu (29). Tāpēc atbilstoši iepriekš minētajiem līguma grozījumiem Iestāde uzskata, ka valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē nav sniegts.

Sementsverksmiðjan hf

29

1.3.   PENSIJU SAISTĪBU PĀRŅEMŠANA

Ar līgumu, kas 2003. gada 23. oktobrī parakstīts starp Finanšu ministriju un Valsts darbinieku pensiju fondu, Finanšu ministrija Valsts kases vārdā pārņēma atlikušās obligācijas, kas emitētas, lai nomaksātu Sementsverksmiðjan hf. uzkrātās saistības, kā noteikts 1997. gada līgumā. Turklāt atbilstoši šim līgumam Valsts kase pārņēma Sementsverksmiðjan hf. saistības pret darbiniekiem, kuri joprojām strādā šajā uzņēmumā. Šīs saistības bija jāmaksā un jākārto katru gadu.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

1.3.1.   
  Valsts līdzekļu esība

Valsts līdzekļu esība

Lai pasākumu uzskatītu par valsts atbalstu, tam, pirmkārt, jābūt valsts vai no valsts līdzekļiem piešķirtam. Pamatojoties uz 2003. gada oktobrī slēgto līgumu starp Finanšu ministriju un Valsts darbinieku pensiju fondu, Valsts kase Sementsverksmiðjan hf. vārdā maksās Pensiju fondam summas, ko šis uzņēmums ir parādā. Līguma parakstīšanas brīdī Sementsverksmiðjan hf. saistības pret pensiju fondu pensiju izmaksām tiem darbiniekiem, kuri jau ir pensijā, tika novērtētas 412 miljonu ISK apmērā. Turklāt turpmākās saistības pret pārējiem uzņēmuma darbiniekiem, kuri piesaistīti pensiju fonda B sadaļai un joprojām strādā, tika novērtētas 10–15 miljonu ISK apmērā. Pensiju saistību pārņemšana un to apmaksa no Valsts kases līdzekļiem ietver valsts līdzekļus.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

1.3.2.   
  Atbalsts, priekšroku dodot dažiem uzņēmumiem vai dažu preču ražošanai

Atbalsts, priekšroku dodot dažiem uzņēmumiem vai dažu preču ražošanai

Otrkārt, atbalsta pasākumam jāpiešķir tā saņēmējam tādas priekšrocības, kas atvieglo parasti no sava budžeta segtos maksājumus.

Valsts pārņēma Sementsverksmiðjan hf. parādu Valsts darbinieku pensiju fondam par pensiju izmaksu saviem darbiniekiem. Sementsverksmiðjan hf. tika izveidots 1955. gadā kā daļa no valsts pārvaldes. Cementa ražotāja “Īslandes Valsts cementa rūpnīca” darbinieki tajā laikā bija piesaistīti Valsts darbinieku pensiju fondam tāpat kā visi pārējie valsts pārvaldes darbinieki.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Valsts 1997. gadā veica Valsts darbinieku pensiju fonda reformu. Valsts darbinieku pensiju fonds veica to savu saistību aktuāru novērtējumu, kas tam bija pret saviem dalībniekiem attiecībā uz turpmākajiem pensiju maksājumiem. Pēc tam šā novērtējuma rezultāts tika salīdzināts ar fonda aktīviem un to dažādo darba devēju saistību daļu, kam bija apdrošināti darba ņēmēji. Valsts darbinieku pensiju fonda saistības pret jau pensijā esošajiem Sementsverksmiðjan hf. darbiniekiem 1996. gada beigās sasniedza 400 miljonus ISK (30).

Sementsverksmiðjan hf

30

Valsts kase samaksāja šīs saistības Valsts darbinieku pensiju fondam, izmantojot uzņēmuma obligācijas. Šīs saistības tika norādītas Sementsverksmiðjan hf. pārskatos līdz 2003. gada 23. oktobrim, kad valsts pārņēma Sementsverksmiðjan hf. parādu pensiju fondam. No vienas puses, šis parāds bija saistīts ar pensiju izmaksu Sementsverksmiðjan hf. darbiniekiem, kuri parāda noteikšanas brīdī 1997. gadā jau bija pensijā. No otras puses, parāds bija saistīts arī ar aprēķināto pensiju izmaksu tiem pieciem darbiniekiem, kuri tobrīd strādāja uzņēmumā Sementsverksmiðjan hf. un joprojām bija piesaistīti Valsts darbinieku pensiju fonda B sadaļai (31).

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

31

Ciktāl pensiju saistību maksājumi ir parastie izdevumi, kas uzņēmumam jāsedz uzņēmējdarbības gaitā, valstij pārņemot šos maksājumus, uzņēmumam Sementsverksmiðjan hf. tika piešķirts atvieglojums darbības izmaksās. Tādējādi valsts piešķīra šim uzņēmumam selektīvu priekšrocību, jo citiem uzņēmumiem ir pašiem jāsedz visas ar savu darbinieku pensijām saistītās izmaksas.

Sementsverksmiðjan hf

1.3.3.   
  Konkurences kropļošana un ietekme uz tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm

Konkurences kropļošana un ietekme uz tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm

Treškārt, atbalsta pasākumam jārada kropļojumi konkurencē un jāietekmē tirdzniecība starp līgumslēdzējām pusēm.

Uzņēmumiem, kas gūst labumu no valsts piešķirtām ekonomiskām priekšrocībām, kuras samazina to parasto izmaksu slogu, tiek radīti labāki konkurences apstākļi nekā tiem, kuriem nav šādu priekšrocību. EEZ cementa tirgū ir konkurence. Pašlaik Īslandes cementa tirgū darbojas divi uzņēmumi – Sementsverksmiðjan hf. un Aalborg Portland Íslandi ehf. Jebkādas tādas Sementsverksmiðjan hf. piešķirtas priekšrocības, kas samazina uzņēmuma parastās izmaksas, nodrošina tam labākus konkurences apstākļus attiecībā pret pārējiem esošajiem vai iespējamiem tirgus dalībniekiem Īslandes cementa tirgū, kuriem nav šādu priekšrocību. Tādējādi atbalsts, ko valsts piešķīrusi Sementsverksmiðjan hf., rada kropļojumus konkurencē.

Sementsverksmiðjan hf

Aalborg Portland Íslandi ehf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Ceturtkārt, lai EEZ līguma 61. panta 1. punkts būtu piemērojams, paziņotajam pasākumam jāietekmē tirdzniecība starp EEZ līgumslēdzējām pusēm.

Sementsverksmiðjan hf. tiešais konkurents Īslandes tirgū ir citā EEZ līguma valstī izveidota uzņēmuma meitasuzņēmums, kas neražo cementu Īslandē, bet ieved to no citām EEZ valstīm. Tāpēc šis pasākums ietekmē tirdzniecību starp EEZ līgumslēdzējām pusēm EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē.

Sementsverksmiðjan hf

1.3.4.   
  Secinājums

Secinājums

Iepriekš minēto iemeslu dēļ Iestāde uzskata, ka valsts, pārņemot pensiju saistības ar 2003. gada oktobrī parakstīto līgumu starp Finanšu ministriju un Valsts pensiju fondu, ir piešķīrusi uzņēmumam Sementsverksmiðjan hf. valsts atbalstu.

Sementsverksmiðjan hf

2.   PROCEDŪRAS NOTEIKUMI

PROCEDŪRAS NOTEIKUMI

Atbilstoši Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktam “EBTA Uzraudzības iestāde par visiem plāniem piešķirt vai mainīt atbalstu jāinformē laikus, lai tā varētu iesniegt savus apsvērumus (..). Attiecīgā valsts neīsteno savus ierosinātos pasākumus, līdz šīs procedūras rezultātā ir pieņemts galīgais lēmums”.

Kaut gan Īslandes iestādes 2003. gada 29. augusta vēstulē iesniedza paziņojumu par plānoto valstij piederošo uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. akciju pārdošanu, tomēr ar iepriekš minētajiem līgumiem piešķirtie iespējamie valsts atbalsta pasākumi stājās spēkā, pirms Iestāde bija pieņēmusi galīgo lēmumu par paziņojumu, proti – Īslandes iestādēm parakstot šos līgumus. Tāpēc saistībā ar šo darījumu piešķirtais valsts atbalsts ir nelikumīgs valsts atbalsts 3. protokola II daļas 1. panta f) apakšpunkta nozīmē, jo tas ir jauns atbalsts, kas īstenots, pārkāpjot tā paša protokola I daļas 1. panta 3. punktu.

Sementsverksmiðjan hf

3.   ATBALSTA SADERĪBA

ATBALSTA SADERĪBA

Saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu atbalstu, kas piešķirts atsevišķu saimniecisko darbību vai ekonomikas zonu attīstības veicināšanai, var uzskatīt par saderīgu ar EEZ līguma darbību, ja šāds atbalsts nelabvēlīgi neietekmē tirdzniecības apstākļus tiktāl, ka tas ir pretrunā vispārējām interesēm. Pārstrukturēšanas atbalsts jāvērtē atbilstoši Iestādes glābšanas un pārstrukturēšanas atbalsta pamatnostādnēm (turpmāk tekstā – GP pamatnostādnes).

Lēmumā Nr. 421/04/COL Iestāde uzsvēra, ka Īslandes iestādes nav izteikušas argumentus vai iesniegušas attiecīgus dokumentārus pierādījumus, lai novērtētu atbalsta saderību ar GP pamatnostādnēm. Īslandes iestādes 2005. gada februāra vēstulē nosūtīja Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas plānu. Turklāt 2008. gada februārī Īslandes iestādes sniedza papildu informāciju par pārstrukturēšanas plānu. Turpmāk šajā dokumentā Iestāde izvērtēs, vai šī jaunā informācija ļauj secināt, ka atbalsts atbilst GP pamatnostādņu prasībām (32).

Sementsverksmiðjan hf

32

3.1.   PIEMĒROJAMĀS PAMATNOSTĀDNES

Atbalsts tika piešķirts 2003. gada oktobrī, kad valsts atbrīvoja Sementsverksmiðjan hf. no tā pensiju saistībām. Šā atbalsta pasākuma saderība tiks vērtēta, pamatojoties uz 1999. gada GP pamatnostādnēm (33), kas bija piemērojamas atbalsta piešķiršanas brīdī.

Sementsverksmiðjan hf

33

3.2.   GRŪTĪBĀS NONĀCIS UZŅĒMUMS

Saskaņā ar GP pamatnostādņu 16.2.1. punktu jebkurā gadījumā un neatkarīgi no lieluma sabiedrību ar ierobežotu atbildību uzskata par grūtībās nonākušu uzņēmumu pamatnostādņu nozīmē, ja iepriekšējo 12 mēnešu laikā tas zaudējis vairāk nekā pusi no statūtkapitāla un vairāk nekā ceturtdaļu no kapitāla. Neatkarīgi no uzņēmuma veida saskaņā ar GP pamatnostādnēm tas ir uzskatāms par grūtībās nonākušu uzņēmumu pamatnostādņu nozīmē, ja atbilst tiem kritērijiem, lai saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem uzņēmumu atzītu par subjektu kolektīvās maksātnespējas procedūrā. Grūtībās nonākuša uzņēmuma tipiskās pazīmes ir pieaugoši zaudējumi, apgrozījuma samazināšanās, pieaugoši krājumi, neizmantota jauda, naudas plūsmas samazināšanās, parādu palielināšanās, augoši procentu maksājumi un neto aktīvu vērtības pazemināšanās vai to nulles vērtība.

Sementsverksmiðjan hf. statūtkapitāls samazinājās no 1 096 miljoniem ISK 2000. gadā līdz 458 miljoniem ISK 2003. gadā. Uzņēmuma apgrozījums samazinājās no 1,06 miljardiem ISK 2000. gadā līdz 863 miljoniem ISK 2001. gadā un 598 miljoniem ISK 2002. gadā. Uzņēmuma pārdošanas apjoms samazinājās no [...] 2000. gadā līdz [...] 2001. gadā un [...] 2002. gadā. Attiecīgi ražošana samazinājās par vairāk nekā [...] %. Šajā pašā laikā strauji pasliktinājās darbības rezultāti. 2000. gadā Sementsverksmiðjan hf. peļņa bija 70 miljoni ISK, bet 2001. gadā tas cieta zaudējumus 230 miljonu ISK apmērā. Uzņēmuma zaudējumi 2002. gadā bija 220 miljoni ISK. Laikā no 2000. līdz 2002. gadam Sementsverksmiðjan hf. kopējais parāds palielinājās no 733 miljoniem ISK līdz 1 157 miljoniem ISK. Apgrozāmo aktīvu vērtība samazinājās no 750 miljoniem ISK līdz 640 miljoniem ISK.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf. 2002. gada pārskatos grāmatveži pauda nopietnas bažas par uzņēmuma finanšu stāvokli. Uzkrātie zaudējumi un ļoti lielā varbūtība, ka darbības zaudējumi 2003. gadā turpināsies, lika secināt, ka uzņēmuma turpmāka darbība ir apšaubāma.

Sementsverksmiðjan hf

Saskaņā ar Īslandes iestāžu sniegtajiem paskaidrojumiem un informāciju Sementsverksmiðjan hf. bija uz bankrota sliekšņa un nevarēja uzlabot stāvokli tikai saviem līdzekļiem vien.

Sementsverksmiðjan hf

Tāpēc Iestāde uzskata, ka Sementsverksmiðjan hf. atbalsta sniegšanas brīdī bija grūtībās nonācis uzņēmums GP pamatnostādņu nozīmē.

Sementsverksmiðjan hf

3.3.   PĀRSTRUKTURĒŠANAS ATBALSTA DEFINĪCIJA

Pārstrukturēšanas atbalsta pamatā jābūt pamatotam, saskaņotam un vērienīgam plānam atjaunot uzņēmuma ilgtermiņa rentabilitāti. Saskaņā ar GP pamatnostādņu 16.2.2. punktu pārstrukturēšanas atbalsts parasti ietver vienu vai vairākus šādus aspektus: uzņēmuma darbības reorganizācija un racionalizācija, uzlabojot tās efektivitāti, kas parasti nozīmē atteikšanos no tādām darbībām, kuras rada zaudējumus, to darbību pārstrukturēšana, kas atkal var kļūt konkurētspējīgas, un, iespējams, diversifikācija, ieviešot jaunas un dzīvotspējīgas darbības. Finanšu pārstrukturēšanai (kapitāla ieguldījumi, parādu samazināšana) parasti jānotiek vienlaikus ar fizisko pārstrukturēšanu. Tomēr GP pamatnostādņu noteikumos ir uzsvērts, ka pārstrukturēšanas darbības nevar ierobežot tikai ar finansiālu atbalstu iepriekšējo zaudējumu kompensēšanai, nenoskaidrojot šādu zaudējumu cēloņus.

Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas plānā bija ietverti daudzi pasākumi. Tajā paredzēja uzņēmuma finanšu pārstrukturēšanu, darbaspēka un ražošanas izmaksu pārstrukturēšanu, kā arī alternatīvu ieņēmumu avotu izmantošanu. Tādējādi, ņemot vērā GP pamatnostādnes, šis pārstrukturēšanas plāns neattiecās tikai uz finanšu pārstrukturēšanu, bet tajā tika ņemti vērā arī dažādi citi Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas aspekti. Tāpēc sākotnēji atbalsts bija tāds, kas jānovērtē saskaņā ar GP pamatnostādnēm.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

3.4.   NOSACĪJUMI PĀRSTRUKTURĒŠANAS ATBALSTA ATĻAUJAI

Valsts atbalstu grūtības nonākušu uzņēmumu pārstrukturēšanas sekmēšanai var uzskatīt par likumīgu tikai tad, ja ievēroti konkrēti nosacījumi. Piemēram, tā piešķiršanu var pamatot sociāli vai reģionālās politikas apsvērumi, vajadzība ņemt vērā mazo un vidējo uzņēmumu (MVU) labvēlīgo nozīmi ekonomikā vai vēlme saglabāt konkurētspējīgu tirgus struktūru, kad uzņēmumu likvidācija varētu izraisīt monopola vai ierobežota oligopola stāvokli.

3.4.1.   
  Rentabilitātes atjaunošana

Rentabilitātes atjaunošana

Saskaņā ar GP pamatnostādņu 16.3.2.2. punkta b) apakšpunktu atbalsts piešķirams ar nosacījumu, ka tiek īstenots Iestādes apstiprināts pārstrukturēšanas plāns. Pārstrukturēšanas plānam, kas jāīsteno iespējami ātri, jāatjauno uzņēmuma ilgtermiņa rentabilitāte saprātīgā laikposmā, pamatojoties uz reāliem pieņēmumiem par darbības apstākļiem nākotnē. Tādēļ pārstrukturēšanas atbalstam jābūt saistītam ar rentablu pārstrukturēšanas plānu, par kuru attiecīgā EBTA dalībvalsts uzņemas saistības. Sīki izstrādātais plāns jāiesniedz Iestādei, un tajā noteikti jāietver tirgus pētījums.

Rentabilitātes uzlabošanas pamatā jābūt pārstrukturēšanas plānā paredzētajiem iekšējiem pasākumiem; ārēji faktori, piemēram, cenu un pieprasījuma pārmaiņas, ko uzņēmums nevar būtiski ietekmēt, var būt pamatā tikai tad, ja veiktie tirgus pieņēmumi ir vispāratzīti. Pārstrukturēšanas gaitā jāiekļauj to darbību izbeigšana, kuras strukturāli radītu zaudējumus arī pēc pārstrukturēšanas.

GP pamatnostādņu 16.3.2.2. punkta b) apakšpunkta noteikumi paredz, ka pārstrukturēšanas plānā jāizklāsta tie apstākļi, kuri radījuši uzņēmumam grūtības, tādējādi veidojot bāzi ierosināto pasākumu piemērotības novērtējumam. Turklāt plānā jāņem vērā pašreizējais stāvoklis un nākotnes perspektīvas attiecībā uz piedāvājumu un pieprasījumu attiecīgajā preču tirgū, atspoguļojot optimistisku, pesimistisku un neitrālu attīstības prognozi, kā arī uzņēmumam raksturīgās priekšrocības un trūkumus. Tam jāļauj uzņēmumam pārorientēties uz tādu jaunu struktūru, kura nodrošina ilgtermiņa rentabilitāti un iespējas atsākt patstāvīgu darbību.

Plānā jāparedz tāds apgrozījums, kas pēc pārstrukturēšanas pabeigšanas ļaus uzņēmumam segt visas tā izmaksas, tostarp amortizāciju un finansiālos izdevumus. Saskaņā ar GP pamatnostādnēm paredzamajai kapitāla peļņai jābūt pietiekamai, lai pārstrukturētais uzņēmums varētu konkurēt tirgū pats saviem spēkiem.

Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas plānā tika paredzēti četri dažādi pasākumi:

Sementsverksmiðjan hf

| — | finanšu pārstrukturēšana, |
| --- | --- |

—

finanšu pārstrukturēšana,

| — | darbaspēka pārstrukturēšana, |
| --- | --- |

—

darbaspēka pārstrukturēšana,

| — | ražošanas izmaksu pārstrukturēšana, |
| --- | --- |

—

ražošanas izmaksu pārstrukturēšana,

| — | alternatīvi ieņēmumu avoti. |
| --- | --- |

—

alternatīvi ieņēmumu avoti.

Īslandes iestādes paskaidroja, ka viens no pārstrukturēšanas pamatpasākumiem ir parādu samazināšana, pārdodot aktīvus. Sementsverksmiðjan hf. 2003. gada rudenī likvidēja visus tos aktīvus, kuri nebija tieši saistīti ar cementa ražošanu un piegādi Īslandes tirgū. Izmantojot pārdošanā iegūto naudu, uzņēmums spēja samazināt esošos parādus un vismaz samazināt darbības radītos zaudējumus. Kopējie ieņēmumi no aktīvu pārdošanas bija 580 miljoni ISK, ko izmantoja ilgtermiņa un īstermiņa parāda samazināšanai. Uzņēmuma galvenais mērķis pārstrukturēšanas laikā bija samazināt kapitālizdevumus. Visi atlikušie ilgtermiņa parādi tad tika atkārtoti pārrunāti, lai divus gadus pēc pārdošanas uzņēmumam nebūtu jāsamazina aizņēmuma pamatsumma.

Sementsverksmiðjan hf

Saskaņā ar sniegto informāciju visgrūtākais pārstrukturēšanas pasākums uzņēmumam bija atkārtotas sarunas par parādu ar kreditoriem. Var secināt, ka trīs gadu laikā pirms pārdošanas uzņēmums radušos zaudējumu dēļ bija būtiski palielinājis savus īstermiņa un ilgtermiņa aizņēmumus. Uzņēmums bija parakstījis aizņēmuma līgumus ar dažādām iestādēm. Kredītiestādes šos Sementsverksmiðjan hf. aizņēmumus uzskatīja par tādiem aizņēmumiem, ko uzņēmusies valsts, un pēc uzņēmuma privatizācijas nevēlējās tam piešķirt jaunus aizdevumus, līdz nav segti nesamaksātie aizdevumi. Tāpēc parāda līmenis bija būtiski jāsamazina, ko panāca, pārdodot aktīvus, kas nebija vajadzīgi cementa ražošanai un/vai izplatīšanai.

Sementsverksmiðjan hf

Īslandes iestādes norādīja, ka “sarunās [par finanšu jautājumiem] izšķirošais faktors bija, ka pensiju parāds tiks dzēsts no uzņēmuma bilances, lai tas varētu nodrošināt reāli izpildāmu un ticamu parāda atmaksas grafiku. Ir skaidrs – un tā uzskatīja arī pircēji un kreditori –, ka uzņēmums pats nebūtu spējis segt gan pensiju parādu, gan īstermiņa un ilgtermiņa aizdevumus, kā arī saglabāt tādu pamatlīdzekļu ieguldījumu līmeni, lai uzņēmums būtu darbotiesspējīgs.”

Pensiju parāda dzēšana vienlaikus ar citu parādu daļēju atmaksu bija būtisks izpildāmais nosacījums, lai saņemtu apstiprinājumu finanšu pārstrukturēšanai.

Pārdošanas brīdī uzņēmumā Sementsverksmiðjan hf. strādāja 63 darbinieki. Uzņēmuma ekonomiskā raksturojuma un tā tirgus analīze, kurā tas darbojās, liecināja, ka darbaspēks jāsamazina par vismaz 20 darbiniekiem. Lai rūpnīca varētu darboties, vajadzēja vismaz 41 darbinieku. Līgumi ar pārējo personālu tika lauzti, tāpēc dažu darbinieku lielā darba stāža dēļ radās ievērojamas atlaišanas pabalstu izmaksas.

Sementsverksmiðjan hf

Otrkārt, uzņēmums lielākajai daļai darbinieku piemēroja ar ražošanu saistītu prēmiju sistēmu. Darbiniekiem izmaksājamā summa tika noteikta tā, ka uzņēmuma ražošanas prēmiju izmaksas nemainījās atkarībā no darbinieku skaita. Tika uzsāktas sarunas ar arodbiedrību, lai ražošanas prēmijas katram darbiniekam piemērotu ar nosacījumu, ka, samazinoties darbinieku kopējam skaitam, samazinās arī izmaksāto ražošanas prēmiju kopējā summa.

Kā uzskata Īslandes iestādes – svarīgākais pasākums bija atkārtotas sarunas par izejvielu cenām. Turklāt tika mainīts cementa sastāvs, lai ražošanas procesā samazinātu enerģijas izmaksas.

Attiecībā uz atkārtotām sarunām par izejvielu cenām jānorāda, ka Sementsverksmiðjan hf. mainīgo darbības izmaksu būtiska daļa bija saistīta ar starptautiskā/vietējā tirgus cenām, ko nevarēja mainīt. Tas attiecās uz akmeņoglēm, elektrību, silīcija putekļiem un citām izejvielām. Tomēr cenu par gliemežvāku smilšu – vienīgās vissvarīgākās vietējās izejvielas – piegādi varēja samazināt par [...] %. Arī citu vietējo izejvielu piegādes cenu varēja apspriest.

Sementsverksmiðjan hf

Turklāt Sementsverksmiðjan hf. bija sācis dedzināt šķidros atkritumus, tādējādi iegūstot alternatīvu ieņēmumu avotu un samazinot vispārējās kurināmā izmaksas.

Sementsverksmiðjan hf

Pamatojoties uz iepriekš izklāstītajiem pasākumiem, Iestāde secina, ka Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas plāns atbilst GP pamatnostādņu prasībām. Pārstrukturēšanas plānā bija izklāstīti tie apstākļi, kuru dēļ uzņēmumam Sementsverksmiðjan hf. radās grūtības. Sementsverksmiðjan hf. nespēja izturēt konkurenci un ekonomiskās grūtības būvniecības jomā 2000. gadu sākumā. Plānā tika paredzēta padziļināta finanšu pārstrukturēšana, ietverot atkārtotas sarunas par parādu ar kreditoriem un Īslandes valsts īstenotu to pensiju saistību pārņemšanu, kuras uzņēmumam bija pret Valsts pensiju fondu. Finanšu pārstrukturēšanu papildināja fiziskās pārstrukturēšanas pasākumi, tostarp darbaspēka pārstrukturēšana (līgumu ar darbiniekiem izbeigšana, atkārtotas sarunas par priekšrocībām darbiniekiem) un jo īpaši ražošanas izmaksu pārstrukturēšana, kas bija visdārgākais pārstrukturēšanas plāna pasākums. Tika samazinātas ražošanas izmaksas, mainīts cementa sastāvs, notika atkārtotas sarunas par līgumiem ar piegādātājiem, tika uzsāktas tirgus iniciatīvas, lai palielinātu ieņēmumus. Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas plānā tika paredzēta rentabilitātes atjaunošana īsā laikā – divos gados, kas ir saprātīgs termiņš. Pašlaik plāns ir pilnīgi īstenots un devis iespēju uzņēmumam konkurēt tirgū saviem spēkiem. Tādēļ, pamatojoties uz Īslandes iestāžu sniegto informāciju, Iestāde uzskata, ka pārstrukturēšanas plāns Sementsverksmiðjan hf. labā atbilst GP pamatnostādņu 16.3.2.2. punkta b) apakšpunkta prasībām.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

3.4.2.   
  Izvairīšanās no nepamatotiem konkurences kropļojumiem

Izvairīšanās no nepamatotiem konkurences kropļojumiem

GP pamatnostādņu 16.3.2.2. punkta c) apakšpunktā noteikts, ka jāveic tādi pasākumi, lai iespējami mazinātu jebkādu nelabvēlīgu atbalsta ietekmi uz konkurentiem. Ja to nevar nodrošināt, jāuzskata, ka atbalsts ir pretrunā vispārējām interesēm un tādēļ nav saderīgs ar EEZ līguma darbību. Šis nosacījums parasti ierobežo uzņēmuma iespējas darboties attiecīgajā tirgū pēc tam, kad pārstrukturēšana ir pabeigta. Ja attiecīgā tirgus lielums EEZ mērogā ir niecīgs vai uzņēmuma daļa attiecīgajā tirgū ir neliela, uzskatāms, ka nepamatotu konkurences kropļojumu nav.

Saskaņā ar GP pamatnostādņu 16.3.2.2. punkta c) apakšpunkta noteikumiem Iestāde, pamatojoties uz pārstrukturēšanas plānam pievienoto tirgus pētījumu un – ja uzsākta procedūra – uz ieinteresēto personu sniegto informāciju, nosaka, cik liels ierobežojums vai samazinājums vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka nepamatotu konkurences kropļojumu nav.

Šajā gadījumā Iestāde uzsāka oficiālo izmeklēšanas procedūru 2004. gada decembrī un to paplašināja – 2006. gada novembrī. Tomēr no ieinteresētajām personām netika saņemti apsvērumi, kas varētu sniegt informāciju par nepieciešamību piemērot kompensācijas pasākumus un to apjomu.

GP pamatnostādnes ir labvēlīgākas tiem uzņēmumiem, kuru darbības turpināšana diez vai būtiski ietekmēs konkurenci EEZ. Īslandes iestādes ir iesniegušas tirgus pētījumu par Sementsverksmiðjan hf. un Īslandes cementa tirgu, kas ir vienīgais tirgus, kurā uzņēmums darbojas. Saskaņā ar šo pētījumu kopējais cementa tirgus Īslandē ir ierobežots valsts iedzīvotāju nelielā skaita dēļ. Īslandes cementa tirgū darbojas divi uzņēmumi – Sementsverksmiðjan hf. un Aalborg Portland Ísland hf. Pirmais no minētajiem ražo un pārdod cementu un šlakcementu, otrs ieved cementu no Dānijas un pārdod to Īslandē. Cementa patēriņš Īslandē 2002. gadā pieauga līdz 122 899 tonnām (34). ES valstīs cementa patēriņš 2002. gadā bija 217,6 miljoni tonnu. Tāpēc var uzskatīt, ka Īslandes cementa tirgus daļa EEZ ir niecīga.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Aalborg Portland Ísland hf

34

Turklāt saskaņā ar GP pamatnostādņu 16.1. punkta 3) apakšpunkta noteikumiem pārstrukturēšanas atbalstu var uzskatīt par pamatotu ne tikai tad, ja to piešķir sociālu vai reģionālās politikas apsvērumu dēļ, bet arī, lai saglabātu konkurētspējīgu tirgus struktūru, kad uzņēmumu likvidācija varētu radīt monopola vai ierobežota oligopola stāvokli. To varētu attiecināt uz Īslandi, ja Sementsverksmiðjan hf. aizietu no tirgus, kas, visticamāk, kļūtu par cementa monopoltirgu, kurš atkarīgs no Īslandes cementa tirgus vienīgā otra konkurenta importa. Fakts, ka Īslandes cementa tirgum raksturīgs monopols vai ierobežots divu tirgus dalībnieku oligopols, liecina par to, ka šā tirgus iespējas un pievilcīgumu citiem dalībniekiem ļoti ierobežo tirgus mazais apjoms un tā attīstības iespējas (atsauce uz iepriekš minētā tirgus pētījuma secinājumiem).

Sementsverksmiðjan hf

Tāpēc Iestāde uzskata, ka nav jāpieprasa papildu pasākumi, lai ierobežotu uzņēmuma klātbūtni tirgū.

3.4.3.   
  Līdz minimumam ierobežots atbalsts

Līdz minimumam ierobežots atbalsts

Atbilstoši GP pamatnostādņu 16.3.2.2. punkta d) apakšpunkta noteikumiem atbalsta apjoms un intensitāte ir maksimāli jāierobežo tiktāl, cik tas vajadzīgs, lai nodrošinātu pārstrukturēšanu, ņemot vērā uzņēmuma, tā akcionāru vai uzņēmumu grupas, kurai tas pieder, finanšu resursus. Atbalsta saņēmējiem būs jāsniedz būtisks ieguldījums pārstrukturēšanas plānā no saviem resursiem, tostarp, pārdodot uzņēmuma izdzīvošanai nebūtiskus aktīvus vai izmantojot ārēju finansējumu tirgus apstākļos. Lai ierobežotu konkurences kropļojumus, saskaņā ar GP pamatnostādņu 16.3.2.2. punkta d) apakšpunktu atbalsta apjomam vai tā piešķiršanas veidam jābūt tādam, lai uzņēmumam nerastos naudas pārpalikums, ko varētu izmantot agresīvām un tirgu traucējošām ar pārstrukturēšanas procesu nesaistītām darbībām.

Atbilstoši GP pamatnostādnēm Iestāde pārbauda uzņēmuma saistību līmeni pēc pārstrukturēšanas, tostarp pēc tā parādu atlikšanas vai samazināšanas. Iestāde arī pārbauda, vai kāda atbalsta daļa netiek izmantota tādu jaunu ieguldījumu finansēšanai, kas nav būtiski uzņēmuma rentabilitātes atjaunošanai. Katrā ziņā ir jāpierāda, ka atbalsts tiks izmantots tikai uzņēmuma rentabilitātes atjaunošanai un ka pārstrukturēšanas plāna īstenošanas laikā tas saņēmējam ļaus palielināt ražošanas jaudu vienīgi tiktāl, cik nepieciešams rentabilitātes atjaunošanai, nepamatoti netraucējot konkurenci.

Ievērojama Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas daļa tika īstenota kā to aktīvu pārdošana, kuri nebija būtiski uzņēmuma izdzīvošanai, piemēram, pārdodot zemi un ēkas, kā arī akcijas un obligācijas citos uzņēmumos, ko uzņēmums varēja izmantot, lai iegūtu naudu savu parādu samaksai. Turklāt uzņēmuma parādi tika atmaksāti, ciktāl iespējams, un atkārtoti pārrunāti, lai veicinātu to atlīdzināšanu un uzņēmums varētu turpināt darbību. Darbaspēks un ražošanas izmaksas un struktūras tika attiecīgi pārstrukturētas un finansētas no uzņēmuma paša līdzekļiem. Valsts iesaistījās tikai tādējādi, ka pārņēma Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistības par summu aptuveni 425 miljoni ISK. Tas tika uzskatīts par conditio sine qua non uzņēmuma kreditoriem, lai tā pārstrukturēšana būtu īstenojama. Tāpēc Iestāde secina, ka Valsts kases piešķirtais atbalsts tika ierobežots līdz vajadzīgajam minimumam, jo tas attiecās tikai uz Īslandes valsts pārņemto Sementsverksmiðjan hf. parādu Valsts darbinieku pensiju fondam.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

conditio sine qua non

Sementsverksmiðjan hf

Pārstrukturēšanas izmaksas var apkopot šādi:

| a) | atkārtotas sarunas ar kreditoriem |
| --- | --- |

a)

atkārtotas sarunas ar kreditoriem

ISK 10 811 853

ISK 2 648 904 (maksa par finanšu pārstrukturēšanas īstenošanu)

| b) | darbaspēka pārstrukturēšana |
| --- | --- |

b)

darbaspēka pārstrukturēšana

ISK 19 098 479

ISK 2 702 963 (maksa par darbaspēka pārstrukturēšanas īstenošanu)

| c) | ražošanas izmaksu pārstrukturēšana un alternatīvi ieņēmumu avoti |
| --- | --- |

c)

ražošanas izmaksu pārstrukturēšana un alternatīvi ieņēmumu avoti

ISK 1 018 200 000

| d) | aktīvu atkārtota novērtēšana |
| --- | --- |

d)

aktīvu atkārtota novērtēšana

ISK 511 856 488

Iestāde uzskata, ka Īslandes valsts iesaistīšanās Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanā, pārņemot uzņēmuma pensiju saistības pret Valsts darbinieku pensiju fondu, ir būtisks aspekts Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas pabeigšanā. Uzņēmuma kreditori valsts īstenoto pensiju saistību pārņemšanu uzskatīja par iepriekšēju nosacījumu atkārtotām sarunām par citiem parādiem un saistībām. Izmantojot valsts piešķirto atbalstu, Sementsverksmiðjan hf. varēja iegūt vajadzīgos līdzekļus, lai finansētu tikai ar pārstrukturēšanu saistītos pasākumus.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Kaut gan izdevumi pensiju saistību pārņemšanā radās nevis Sementsverksmiðjan hf., bet valstij, tas jāņem vērā Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas vispārējā novērtējumā. Atbalsts bija vajadzīgs dažādo pārstrukturēšanas pasākumu īstenošanai. Ņemot vērā minēto, kā arī to izdevumu apjomu, kas bija vajadzīgs Sementsverksmiðjan hf. rentabilitātes atjaunošanai, Iestāde uzskata, ka šajā pārstrukturēšanā iesaistītā atbalsta apjoms tika ierobežots līdz vajadzīgajam minimumam.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

3.4.4.   
  Pārstrukturēšanas atbalsts atbalstāmos reģionos

Pārstrukturēšanas atbalsts atbalstāmos reģionos

Saskaņā ar GP pamatnostādņu 16.3.2.5. punktu Iestāde, novērtējot pārstrukturēšanas atbalstu atbalstāmos reģionos, ņems vērā reģionālās attīstības vajadzības. Atbalstāmos reģionos nosacījumi atbalsta atļaušanai var būt mazāk stingri, jo īpaši attiecībā uz kompensācijas pasākumu īstenošanu. Tomēr tas nenozīmē, ka Iestāde būs pārlieku piekāpīga attiecībā uz atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu pārstrukturēšanai atbalstāmos reģionos, palīdzot konkrētajam reģionam uzņēmumus atbalstīt mākslīgi. Gluži pretēji – paša reģiona interesēs ir izstrādāt alternatīvus pasākumus, kas iespējami ātrāk kļūtu rentabli un ilgtspējīgi.

Sementsverksmiðjan hf. rūpnīca atrodas Akranesā, Īslandes rietumu reģiona vidusdaļā. Šis reģions ir ietverts Īslandes reģionālā atbalsta plānā, ko Iestāde apstiprināja 2001. gada 8. augusta Lēmumā Nr. 253/01/COL. Šā reģiona bezdarba līmenis pārsniedz valsts vidējo rādītāju, bet iedzīvotāju skaits sarūk. Cementa rūpnīca Akranesā darbojas kopš 1958. gada, un tai ir bijusi būtiska nozīme reģiona saimnieciskajā dzīvē. Pilsētā ar aptuveni 5 500 iedzīvotājiem šīs rūpnīcas slēgšanai būtu ļoti nelabvēlīga ietekme, kas vēl vairāk veicinātu iedzīvotāju skaita samazināšanos un vispārējo sociālo un ekonomisko lejupslīdi.

Sementsverksmiðjan hf

3.4.5.   
  Pārstrukturēšanas plāna pilnīga īstenošana

Pārstrukturēšanas plāna pilnīga īstenošana

Saskaņā ar GP pamatnostādņu noteikumiem uzņēmumam ir pilnīgi jāīsteno Iestādes apstiprinātais pārstrukturēšanas plāns un jāizpilda pārējās Iestādes lēmumā izklāstītās saistības (35). Plāna vai pārējo saistību neizpildi Iestāde uzskatīs par atbalsta ļaunprātīgu izmantošanu.

35

Paredzētais pārstrukturēšanas plāna grafiks.

| Pasākums | Pārstrukturēšanas sākums | Pārstrukturēšanas pabeigšana |
| --- | --- | --- |
| Finanšu pārstrukturēšanas pasākumi (parādu atmaksa un sarunas par tiem ar kredītiestādēm, valsts īstenota pensiju saistību pārņemšana) | 2003. gada septembris | 2003. gada oktobris |
| Darbaspēka pārstrukturēšana (darbinieku atlaišana, atkārtotas sarunas ar arodbiedrībām) | 2003. gada oktobris | 2004. gada aprīlis |
| Ražošanas izmaksu pārstrukturēšana (atkārtotas sarunas par cenām ar piegādātājiem, alternatīvi ieņēmumi un izmaksu samazināšana) | 2003. gada oktobris | 2004. gada decembris |

Pasākums

Pārstrukturēšanas sākums

Pārstrukturēšanas pabeigšana

Finanšu pārstrukturēšanas pasākumi (parādu atmaksa un sarunas par tiem ar kredītiestādēm, valsts īstenota pensiju saistību pārņemšana)

2003. gada septembris

2003. gada oktobris

Darbaspēka pārstrukturēšana (darbinieku atlaišana, atkārtotas sarunas ar arodbiedrībām)

2003. gada oktobris

2004. gada aprīlis

Ražošanas izmaksu pārstrukturēšana (atkārtotas sarunas par cenām ar piegādātājiem, alternatīvi ieņēmumi un izmaksu samazināšana)

2003. gada oktobris

2004. gada decembris

Pārstrukturēšanas plānā bija paredzēts gūt peļņu pēc uzņēmuma pārstrukturēšanas 2005. gada jūlijā. Īslandes iestādes informēja Iestādi, ka Sementsverksmiðjan hf. pabeidza pārstrukturēšanas plānu un panāca situācijas uzlabojumu jau 2005. gadā. Laikā no 2003. gada jūnija līdz 2004. gada maijam Sementsverksmiðjan hf. radās zaudējumi 83 miljonu ISK apmērā salīdzinājumā ar zaudējumiem 250 miljonu ISK apmērā 2002. gadā. Laikā no 2004. gada jūnija līdz 2005. gada maijam uzņēmuma peļņa bija 22 miljoni ISK.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Pamatojoties uz šo informāciju, var secināt, ka Sementsverksmiðjan hf. pārstrukturēšanas plāna īstenošanas termiņš bija iespējami īss, un tas deva uzņēmumam iespēju atjaunot rentabilitāti saprātīgā termiņā un tādējādi pamatojās uz reāliem pieņēmumiem par darbības apstākļiem nākotnē.

Sementsverksmiðjan hf

3.4.6.   
  Uzraudzība un gada ziņojums

Uzraudzība un gada ziņojums

Iestādei ir jāpārliecinās, ka pārstrukturēšanas plāns ir īstenots pareizi. Parasti šādā nolūkā attiecīgā EBTA dalībvalsts regulāri iesniedz Iestādei sīki izstrādātus ziņojumus. Tomēr šajā gadījumā pārstrukturēšanas plāns jau ir pabeigts, atjaunojot uzņēmuma rentabilitāti. Nav neīstenotu pārstrukturēšanas pasākumu – visi ir sekmīgi pabeigti. Tāpēc šajā gadījumā nav jāziņo par pārstrukturēšanas plāna īstenošanu.

3.5.   VIENREIZĒJĀ ATBALSTA (“ONE TIME, LAST TIME”) NOSACĪJUMS

Lai novērstu uzņēmumiem negodīgi sniegtu atbalstu, pārstrukturēšanas atbalstu drīkst piešķirt tikai vienu reizi. Informējot Iestādi par plānoto pārstrukturēšanas atbalstu, attiecīgajai EBTA dalībvalstij atbilstoši GP pamatnostādņu 16.3.2.3. punktam ir jānorāda, vai konkrētais uzņēmums iepriekš jau saņēmis pārstrukturēšanas atbalstu, tostarp tādu atbalstu, kas piešķirts pirms GP pamatnostādņu stāšanās spēkā, un tādu, par kuru Iestāde nav informēta.

Īslandes iestādes norādīja, ka vienreizēja (“one time, last time”) atbalsta nosacījums ir izpildīts. Tās arī norādīja, ka uzņēmums iepriekš nav saņēmis atbalstu un to nav paredzēts piešķirt nākotnē.

“one time, last time”

4.   SECINĀJUMS

SECINĀJUMS

Pamatojoties uz iepriekš minēto, Iestāde uzskata, ka uzņēmumam Sementsverksmiðjan hf. piešķirtais atbalsts, Īslandes valstij pārņemot pensiju saistības, ir pārstrukturēšanas atbalsts, kas ir saderīgs ar EEZ līguma darbību, pamatojoties uz noteikumiem Glābšanas un pārstrukturēšanas atbalsta pamatnostādnēs, kas bija piemērojamas atbalsta piešķiršanas brīdī,

Sementsverksmiðjan hf

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Valsts rīcība, pārņemot Sementsverksmiðjan hf. pensiju saistības pret Valsts darbinieku pensiju fondu, ir valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē.

Sementsverksmiðjan hf

2. pants

Atbalsts, kas minēts 1. pantā, ir saderīgs ar EEZ līguma darbību, pamatojoties uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu saistībā ar 1999. gadā Iestādes pieņemtajām Glābšanas un pārstrukturēšanas atbalsta pamatnostādnēm.

3. pants

Šis lēmums ir adresēts Īslandes Republikai.

4. pants

Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

Briselē, 2008. gada 28. maijā

EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

priekšsēdētājs

Per SANDERUD

kolēģijas loceklis

Kristján Andri STEFÁNSSON

---

(1)  Turpmāk tekstā – Iestāde.

1

(2)  Turpmāk tekstā – EEZ līgums.

2

(3)  Turpmāk tekstā – Uzraudzības un Tiesas nolīgums.

3

(4)  Turpmāk tekstā – 3. protokols.

4

(5)  Pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanu un interpretāciju, ko 1994. gada 19. janvārī pieņēmusi un izdevusi EBTA Uzraudzības iestāde un kas publicētas OV L 231, 3.9.1994., 1. lpp. un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.1994. Jaunākie grozījumi pamatnostādnēs izdarīti 2007. gada 19. decembrī. Turpmāk tekstā – Valsts atbalsta pamatnostādnes. Valsts atbalsta pamatnostādņu atjauninātā versija pieejama Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/

5

(6)  Publicēti OV L 139, 25.5.2005., 37. lpp.

6

(7)  Iestādes Lēmums Nr. 421/04/COL publicēts OV C 117, 19.5.2005., 17. lpp. un EEZ papildinājumā Nr. 24, 19.5.2005. Iestādes Lēmums Nr. 368/06/COL publicēts OV C 77, 5.4.2007., 21. lpp. un EEZ papildinājumā Nr. 17, 5.4.2007., 1. lpp.

7

(8)  Plašāka informācija par dažāda veida saraksti starp Iestādi un Īslandes iestādēm sniegta Iestādes lēmumā uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru – Lēmums Nr. 421/04/COL.

8

(9)  Sk. 7. zemsvītras piezīmi.

9

(10)  Sk. 7. zemsvītras piezīmi.

10

(11)  Plašāka informācija par pārdošanas procesu sniegta Iestādes Lēmumā Nr. 421/04/COL.

11

(12)  Ieguldītāju grupas sastāvā bija uzņēmumi Framtak fjárfestingarbanki hf, Björgun ehf., BM Vallá ehf. un sākotnēji arī Steypustöðin, ko vēlāk aizstāja Norvēģijas uzņēmums Norcem AS.

12

Framtak fjárfestingarbanki hf, Björgun ehf

BM Vallá ehf

Steypustöðin

Norcem AS

(13)  Divas cementa uzglabāšanas tvertnes, cementa piegādes/iepakošanas ēka, kāpnes un gaitenis, cementa cauruļu šahta, žogs un vārti, tērauda šahta un saistītais aprīkojums, gaisa kompresori, žāvētājs un elektriskais aprīkojums noliktavā, ko aizsedz doks, piestātnes celtnis, cauruļvadi cementa caurules šahtā, transportlīdzekļu svari un saistītās datoriekārtas.

13

(14)  Spiediena iekārtu telpa, divas šahtas, cementa piegāde, sūkņa pārsegs, automašīnu svēršanas aprīkojums un saistītās datoriekārtas piegādes telpā, celtnis, caurules un tērauda šahta ar saistīto aprīkojumu, mehānismi un tualetes, transformatoru stacija, kāpņu telpa un gaitenis.

14

(15)  Prēmijas Valsts darbinieku pensiju fonda A sadaļā iemaksā, ņemot vērā to piesaistīto darbinieku kopējos ienākumus, kuri iegūst tiesības uz pensiju, pamatojoties uz kopējām iemaksātajām prēmijām. Kā tas ir attiecībā uz lielāko daļu obligāto aroda pensiju fondu, pensionēšanās tiesības A sadaļā ir saistītas ar patēriņa cenu indeksu. Piesaistīto darbinieku tiesības uz pensiju ir noteiktas likumā, un darba devējiem regulāri jāpārskata savas prēmiju iemaksas, lai Fonda prēmiju ieņēmumi atbilstu saistībām.

15

(16)  Īpaši uzvērusi Iestāde.

16

(17)  Valsts darbinieku pensiju fonda akronīms īslandiešu valodā.

17

(18)  Īslandes iestādes dažādu veidu sarakstē sniedza informāciju par Sementsverksmiðjan hf. darbinieku piesaisti. Šos aprēķinātos rādītājus tās norādīja 2003. gada 12. novembra vēstulē. 2006. gada 18. aprīļa vēstulē Īslandes iestādes papildus paskaidroja, ka uzņēmuma pievienošanas brīdī 1993. gadā seši darbinieki bija piesaistīti Valsts darbinieku pensiju fondam, bet 93 – privātajiem pensiju fondiem. Kā Īslandes iestādes paskaidroja – Sementsverksmiðjan hf. garīgā darba strādniekiem bija piekļuve Valsts darbinieku pensiju fondam, savukārt fiziskā darba strādnieki bija piesaistīti privāto pensiju fondu sistēmai, t. i., to arodbiedrību pensiju fondiem. Pēc uzņēmuma pievienošanas 1993. gadā jauni garīgā darba strādnieki joprojām varēja iesaistīties Valsts pensiju fondā. Pēc valstij piederošo uzņēmuma Sementsverksmiðjan hf. akciju pārdošanas 2003. gadā visiem jaunajiem darbiniekiem ir jāiesaistās kādā no privātajiem pensiju fondiem.

18

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

(19)  Attiecīgie aktīvi ir uzņēmuma īpašumi un aktīvi Reikjavīkā, uzņēmuma biroju ēka Akranesā, izņemot pusotru stāvu, un Sementsverksmiðjan hf. piederošās akcijas un obligācijas citos uzņēmumos.

19

Sementsverksmiðjan hf

(20)  Divas cementa uzglabāšanas tvertnes, cementa piegādes/iepakošanas ēka, kāpnes un gaitenis, cementa cauruļu šahta, žogs un vārti, tērauda šahta un saistītais aprīkojums, gaisa kompresori, žāvētājs un elektriskais aprīkojums noliktavā, ko aizsedz doks, piestātnes celtnis, cauruļvadi cementa caurules šahtā, transportlīdzekļu svēršanas aprīkojums un saistītās datoriekārtas.

20

(21)  Akcijas uzņēmumā Geca tika novērtētas 46,5 miljonu ISK apmērā, akcijas uzņēmumā Spölur – 40 miljonu ISK apmērā, bet Spölur emitētās obligācijas – 11 miljonu ISK apmērā.

21

Geca

Spölur

Spölur

(22)  Islenskt Sement skaidro, ka uzņēmuma likvidācijas kopējās izmaksas bija 390,4 miljoni ISK, ieskaitot par zemi Reikjavīkā un Akranesā valsts samaksātās pirkuma summas. Ja valsts būtu izlēmusi likvidēt uzņēmumu, likvidācijas izmaksas būtu tādas pašas kā pamatlīdzekļu likvidācijas vērtība – 69,9 miljoni ISK, atskaitot līgumsaistības par ražotnes vietas attīrīšanu, un tādējādi uzņēmuma kopējās likvidācijas izmaksas būtu 390,4 miljoni ISK. Valstij pieņemot lēmumu pārņemt uzņēmuma parādu Valsts darbinieku pensiju fondā ISK 388 028 317 apmērā un pārdot uzņēmumam piederošās Islenskt Sement akcijas par 68 miljoniem ISK, neto izmaksas sasniedza ISK 320 028 317. Tādējādi likvidācijas izmaksas pārsniedza uzņēmuma kopējās pārdošanas izmaksas par ISK 70 376 683.

22

Islenskt Sement

Islenskt Sement

(23)  Almenna Verkfręðistofan (AV) daļēju Sementsverksmiðjan hf. īpašumu novērtējumu Reikjavīkā veica 2003. gada februārī, bet pilnīgu novērtējumu – 2003. gada novembrī. Obligāciju un akciju vērtību noteica MP Verðbref, nosakot uzņēmuma likvidācijas vērtību pirms valsts akciju pārdošanas. Daníel Rúnar Elíasson – Hakotas [Hákot] nekustamo īpašumu aģentūras pilnvarots nekustamo īpašumu aģents – ēku Akranesā novērtēja 2003. gada augustā.

23

Almenna Verkfręðistofan

Sementsverksmiðjan hf

MP Verðbref

Daníel Rúnar Elíasson

Hákot

(24)  Apvienotās lietas T-127/99, T-129/99 un T-148/99, Diputación Foral de Alava un citi pret Komisiju, 2002., Recueil, II-1275. lpp., 71. punkts.

24

Diputación Foral de Alava

Recueil

(25)  Lieta T-366/00, Scott SA pret Komisiju, 2007., Recueil, II-797. lpp., 93. punkts.

25

Scott SA

Recueil

(26)  Saskaņā ar tiesu praksi Iestādi “nedrīkst vainot par tās aptuveno novērtējumu”, jo šāds novērtējums ir aptuvens pēc būtības; salīdzinājumam iepriekš citētā lieta T-366/00, Scott SA pret Komisiju, 96. punkts.

26

Scott SA

(27)  Divas cementa uzglabāšanas tvertnes, cementa piegādes/iepakošanas ēka, kāpnes un gaitenis, cementa cauruļu šahta, žogs un vārti, tērauda šahta un saistītais aprīkojums, gaisa kompresori, žāvētājs un elektriskais aprīkojums noliktavā, ko aizsedz doks, piestātnes celtnis, cauruļvadi cementa caurules šahtā, transportlīdzekļu svēršanas aprīkojums un saistītās datoriekārtas.

27

(28)  Iznomātie aktīvi ir spiediena iekārtu telpa, divas šahtas, cementa piegādes un sūkņu angārs, kuru platība ir 290 m2. Turklāt iznomāts ir arī automašīnu svēršanas aprīkojums, zemes gabals, celtnis, caurules un tērauda šahta, mehānismi un tualetes, transformatoru stacija, kāpņu telpa un gaitenis.

28

2

(29)  Īslandes iestādes informēja Iestādi, ka lielākā daļa izmantotās zemes Sævarhöfði ielā Reikjavīkā, kas iepriekš piederēja Sementsverksmiðjan hf., tika iznomāta uzņēmumam Jarðboranir hf. par cenu ISK [...] kvadrātmetrā. No Sementsverksmiðjan hf. pieprasītā nomas cena bija ISK [...]. Īslandes iestādes arī paskaidroja, ka par zemes iznomāšanu Sævarhöfði ielā laikrakstā Morgunblaðið 2003. gada beigās tika ievietots sludinājums un ka visizdevīgāko piedāvājumu – iepriekš minēto cenu – izteica Jarðboranir hf. Šo iemeslu dēļ Īslandes iestādes apgalvoja, ka nomas cena atbilst tirgus cenām Īslandē.

29

Sævarhöfði

Sementsverksmiðjan hf

Jarðboranir hf

Sementsverksmiðjan hf

Sævarhöfði

Morgunblaðið

Jarðboranir hf

(30)  Saskaņā ar 3. pantu līgumā starp Valsts ierēdņu pensiju fondu un Finanšu ministriju par Valsts kases saistību samaksu atbilstoši Likuma Nr. 1/1997 33. pantam par Valsts ierēdņu pensiju fondu Iceland Cement Ltd. saistību summa attiecībā uz Īslandes Valsts cementa rūpnīcas darbiniekiem 1996. gada beigās bija ISK 400 801 268.

30

Iceland Cement Ltd

(31)  Pensiju saistību summa attiecībā uz jau pensijā esošajiem darbiniekiem 2003. gada oktobrī bija 412 miljonu ISK. Tajā pašā datumā parāds, kas atbilst nākotnes saistībām attiecībā uz pašreizējiem darbiniekiem, tika novērtēts kā aptuveni 10–15 miljonu ISK.

31

(32)  Lieta T-157/01, Danske Busvognmęnd pret Komisiju, 2004., Recueil, II-917. lpp., 116. punkts.

32

Danske Busvognmęnd

Recueil

(33)  Publicētas OV L 274, 26.10.2000., 1. lpp. un EEZ papildinājumā Nr. 48, 26.10.2000.

33

(34)  38,215 tonnas cementa tika ievestas Īslandē, un 84,684 tonnas – saražotas valstī.

34

(35)  Principā pilnīgs pārstrukturēšanas plāns bija jāiesniedz kopā ar paziņojumu pirms atbalsta piešķiršanas. Šajā gadījumā plāns netika iesniegts iepriekš, taču pārstrukturēšanas plāna galvenie aspekti tika izstrādāti pirms pārstrukturēšanas uzsākšanas. Tādējādi Iestāde uzskata, ka to var apstiprināt atbilstoši GP pamatnostādnēm.

35

---

| 25.3.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 79/40 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 79/40

---

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

Nr. 405/08/COL

(2008. gada 27. jūnijs)

par formālās izmeklēšanas procedūras izbeigšanu attiecībā uz Icelandic Housing Financing Fund

(Īslande)

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2) un jo īpaši tā 59. panta 2. punktu, 61.–63. pantu un tā 26. protokolu,

ņemot vērā nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (3) un jo īpaši tā 24. pantu,

ņemot vērā 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktu un II daļas 4. panta 4. punktu un 6. pantu nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (4),

ņemot vērā Iestādes pamatnostādnes (5) par EEZ līguma 61. un 62. panta piemērošanu un interpretāciju,

ņemot vērā Iestādes Lēmumu Nr. 195/04/COL (6) par 3. protokola II daļas 27. pantā minētajiem īstenošanas noteikumiem,

ņemot vērā EBTA Tiesas spriedumu lietā E-9/04 par pieteikumu atzīt par spēkā neesošu Lēmumu Nr. 213/04/COL attiecībā uz Icelandic Housing Financing Fund, (7)

ņemot vērā Iestādes Lēmumu Nr. 185/06/COL par formālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu attiecībā uz Icelandic Housing Financing Fund, (8)

pēc tam, kad ieinteresētās personas tika aicinātas iesniegt savus apsvērumus atbilstoši minētajiem noteikumiem, un ņemot vērā šos apsvērumus,

tā kā:

I.   FAKTI

1.   PROCEDŪRA

Ar Īslandes pārstāvniecības Eiropas Savienībā 2003. gada 20. novembra vēstuli, kurai pievienota tajā pašā datumā parakstītā Īslandes Finanšu ministrijas vēstule – abas vēstules Iestāde saņēma un reģistrēja 2003. gada 25. novembrī (Dok. Nr. 03-8227 A, tagad Pasākums Nr. 255584) – Īslandes iestādes atbilstoši 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktam paziņoja, ka Icelandic Housing Financing Fund (turpmāk – HFF) aizdevumu maksimālais līmenis ir paaugstināts līdz 90 % no mājokļu pirkuma cenas.

Iestāde 2004. gada 11. augustā pieņēma Lēmumu Nr. 213/04/COL. Šajā lēmumā Iestāde, neierosinot formālo izmeklēšanas procedūru, konstatēja, ka Īslandes tiesību akti, kas attiecas uz HFF, ietvēra atbalstu HFF, bet šāds atbalsts bija saderīgs ar valsts atbalsta noteikumiem, kas jāskata saistībā ar EEZ līguma 59. panta 2. punktu.

Šo lēmumu ar pieteikumu EBTA Tiesā apstrīdēja Īslandes Baņķieru un vērtspapīru tirgotāju asociācija, kura pēc tam ir apvienojusies ar citām finanšu un apdrošināšanas asociācijām un pašreiz darbojas ar nosaukumu Īslandes Finanšu pakalpojumu asociācija (turpmāk – SFF). Ar 2006. gada 7. aprīļa spriedumu lietā E-9/04 EBTA Tiesa atbalstīja šo pieteikumu un atcēla Iestādes Lēmumu Nr. 213/04/COL.

Tā kā Iestāde, pamatojoties uz tai pieejamo informāciju, izdarīja provizorisku secinājumu, ka apstrīdētie atbalsta pasākumi ir jauns atbalsts, tā 2006. gada 21. jūnijā pieņēma Lēmumu Nr. 185/06/COL par formālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu attiecībā uz HFF sistēmu. Šo lēmumu Iestāde ar 2006. gada 21. jūnija vēstuli nosūtīja Īslandes iestādēm (Pasākums Nr. 377864).

Lēmums Nr. 185/06/COL publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tā EEZ pielikumā. (9) Iestāde aicināja ieinteresētās puses iesniegt apsvērumus par šo lēmumu.

Ar Īslandes pārstāvniecības Eiropas Savienībā 2006. gada 20. novembra vēstuli, kuru Iestāde saņēma un reģistrēja 2006. gada 21. novembrī, Iestāde saņēma apsvērumus par Īslandes iestāžu lēmumu (Pasākums Nr. 399173).

Ar 2006. gada 24. novembra vēstuli (Pasākums Nr. 399801) Iestāde pārsūtīja Īslandes iestāžu apsvērumus SFF un aicināja SFF iesniegt novērojumus par pārsūtīto dokumentu.

Ar Īslandes pārstāvniecības Eiropas Savienībā 2007. gada 3. janvāra vēstuli, kuru Iestāde saņēma un reģistrēja 2007. gada 4. janvārī (Pasākums Nr. 405009), Iestāde saņēma turpmākus Īslandes iestāžu apsvērumus.

Ar 2007. gada 31. janvāra vēstuli, kuru Iestāde saņēma un reģistrēja 2007. gada 2. februārī (Pasākums Nr. 408361), SFF atbildēja uz Iestādes 2006. gada 24. novembra vēstuli, un šī atbilde tika pārsūtīta Īslandes iestādēm 2007. gada 5. februārī (Pasākums Nr. 408509).

Ar 2007. gada 28. februāra vēstuli, ko Iestāde saņēma un reģistrēja 2007. gada 1. martā (Pasākums Nr. 411962), SFF sniedza apsvērumus par Iestādes Lēmumu Nr. 185/06/COL. Ar 2007. gada 5. marta vēstuli (Pasākums Nr. 412290) Iestāde šo dokumentu pārsūtīja Īslandes iestādēm, lai tās izteiktu apsvērumus.

Ar Īslandes pārstāvniecības Eiropas Savienībā 2007. gada 5. marta vēstuli, ko Iestāde saņēma un reģistrēja 2007. gada 9. martā (Pasākums Nr. 412950), Īslandes iestādes atbildēja uz SFF2007. gada 31. janvārī sniegtajiem apsvērumiem.

Ar 2007. gada 4. aprīļa vēstuli (Pasākums Nr. 415881) Iestāde pieprasīja Īslandes iestādēm dažus precizējumus.

Īslandes iestādes atbildēja uz Iestādes 2007. gada 5. marta vēstuli ar Īslandes pārstāvniecības Eiropas Savienībā 2007. gada 30. aprīļa vēstuli, ko Iestāde saņēma un reģistrēja 2007. gada 30. aprīlī (Pasākums Nr. 419451).

Īslandes iestādes atbildēja uz Iestādes 2007. gada 4. aprīļa vēstuli ar Īslandes pārstāvniecības Eiropas Savienībā 2007. gada 14. jūnija vēstuli, kuru Iestāde saņēma un reģistrēja 2007. gada 14. jūnijā (Pasākums Nr. 425255).

Papildu informāciju Īslandes iestāžu pārstāvji nosūtīja 2007. gada 21. augustā pa e-pastu (Pasākums Nr. 435379).

Ar 2007. gada 28. septembra vēstuli (Pasākums Nr. 442805) Iestāde pieprasīja Īslandes iestādēm papildu informāciju par Īslandes tiesību aktos noteiktajām valsts garantijām. Īslandes institūcijas atbildēja uz šo prasību ar Īslandes pārstāvniecības Eiropas Savienībā 2007. gada 24. oktobra vēstuli, ko Iestāde saņēma un reģistrēja 2007. gada 25. oktobrī (Gadījums Nr. 448739).

Turpmāk lietu apsprieda vairākās Īslandes valdības un Iestādes pārstāvju sanāksmēs, no kurām pēdējā bija sanāksmju komplekss Reikjavīkā 2007. gada 29. oktobrī.

Ar 2007. gada 27. novembra e-pasta vēstuli SFF likumīgie pārstāvji iesniedza papildu informāciju saistībā ar HFF lietas izmeklēšanu (Pasākums Nr. 454226).

Lietu apsprieda ar sūdzības iesniedzēju 2008. gada 6. marta sanāksmē, un pēc tam no sūdzības iesniedzēja tika saņemts vēl viens iesniegums, kas datēts ar 2008. gada 28. martu (Pasākums Nr. 471552).

Īslandes valdība novērojumus par šo pēdējo sūdzības iesniedzēja iesniegumu izteica 2008. gada 15. aprīļa vēstulē (Pasākums Nr. 473576).

2.   VĒSTURISKA INFORMĀCIJA PAR ĪSLANDES NOTEIKUMIEM, KAS SAISTĪTI AR MĀJOKĻU NOZARI

2.1.   IEVADS

Šajā iedaļā Iestāde apraksta situāciju mājokļu sistēmā saskaņā ar Īslandes tiesību aktiem. Apraksts attiecas uz šīs jomas tiesību aktiem brīdī, kad stājās spēkā EEZ līgums, un tajā ir īsi izklāstīti grozījumi tiesību aktos, ja tādi ieviesti vēlāk

3.iedaļā aprakstīts Īslandes tiesību aktiem atbilstošs juridiskais pamats visiem tiem iespējamiem valsts atbalsta elementiem, kuri norādīti Lēmumā Nr. 185/06/COL par formālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu. Šeit apspriestas gan tiesību normas, kas bija spēkā brīdī, kad stājās spēkā EEZ līgums, gan arī grozījumi tiesību aktos.

2.2.   MĀJOKĻU SISTĒMA

2.2.1.   
  Ievads

Pēdējos 50 gadus Īslandes valsts iejaukšanās šīs valsts mājokļu tirgū bija vērsta uz to, lai veicinātu mājokļu privātīpašumu. 1955. gadā tika likts pamats sistemātiskai valsts līdzdalībai gan politikas izstrādē mājokļu jautājumos, gan arī privātiem mājokļiem paredzētu aizdevumu piešķiršanā. Ar Likumu Nr. 51/1980 tika dibināta Mājokļu valsts aģentūra (Húsnæðisstofnun ríkisins) un cita starpā paredzēti aizdevumi ar atvieglotiem nosacījumiem privātmāju pircējiem.

Mājokļu aizdevumu sistēmā 1986. gadā notika dažas pārmaiņas, cita starpā saistībā ar to, ka šīs sistēmas finansējumu daļēji nodrošināja pensiju fondi. Īslandes bankas parasti nefinansēja privāto mājokļu iegādi. Tā kā Mājokļu valsts aģentūra izsniedza aizdevumus mājokļu iegādei par likmēm, kas bija zemākas nekā tirgus likmes, pieprasījums ievērojami palielinājās, kas savukārt pārsniedza pensiju fondu līdzekļu iespējas. Lai novērstu šo situāciju un gūtu lielākus finanšu līdzekļus mājokļu finansēšanai, 1989. gadā ieviesa mājokļu obligāciju sistēmu, kas sīki aprakstīta turpmāk tekstā.

2.2.2.   
  Likums Nr. 97/1993 par Mājokļu valsts aģentūra

2.2.2.1.   Ievads

Kad 1994. gada 1. janvārī spēkā stājās EEZ līgums, Mājokļu valsts aģentūras darbību reglamentēja Likums Nr. 97/1993 (lög nr. 97/1993, um Húsnæðisstofnun ríkisins). Šis dokuments faktiski bija tāda paša nosaukuma vairākkārt grozītā Likuma Nr. 86/1988 konsolidētā versija. (10)

Saskaņā ar 1. pantu Likumā Nr. 97/1993 tā mērķis bija veicināt Īslandes iedzīvotāju nodrošinātību ar mājokļiem, piešķirot aizdevumus un risinot jautājumus, kas saistīti ar mājokļiem un mājokļu būvniecību. Turklāt tā mērķis bija veicināt vienādas tiesības uz mājokli, nodrošinot līdzekļus konkrētajam nolūkam – sniegt cilvēkiem lielākas iespējas iegūt mājokli īpašumā vai to nomāt saskaņā ar izpildāmiem noteikumiem.

Saskaņā ar Likuma Nr. 97/1993 nosacījumiem mājokļu sistēmā darbojās četras dažādas valsts struktūras, proti, Mājokļu valsts aģentūra, Mājokļu valsts padome, Būvniecības valsts fonds un Strādājošo mājokļu fonds.

2.2.2.2.   Mājokļu valsts aģentūra un Mājokļu valsts padome

Mājokļu valsts aģentūras juridiskais pamats bija noteikts likuma 2. pantā. Saskaņā ar minēto nosacījumu aģentūra bija valsts iestāde, kas pakļauta atsevišķai direktoru padomei (Mājokļu valsts padome) un ko administratīvi pārrauga sociālo lietu ministrs, augstākajā līmenī ir atbildīgs par mājokļu jomu. Aģentūrai bija jāvada un jāīsteno minētajā tiesību aktā valsts iestādēm noteiktās funkcijas mājokļu jomā.

Sociālo lietu ministram bija atļauts izdot nolikumu, sīkāk nosakot aģentūras struktūru, sk. tiesību akta 3. pantu. Ministrs bija pilnvarots arī apvienot tiesību aktā norādīto divu vai vairāku daļu, nodaļu, un fondu vispārējo vadību, darbības un cilvēkresursus. Mājokļu valsts aģentūras darbības izmaksas bija jāsadala starp aģentūras pārvaldītajiem fondiem, ņemot vērā to darbības apjomu un aktīvus fiskālā gada beigās.

Mājokļu valsts aģentūru pārvaldīja Mājokļu valsts padome (“Padome”), kurā bija septiņi Padomes locekļi, kurus ievēlēja parlaments pēc katrām parlamenta vēlēšanām, sk. tiesību akta 4. pantu. Saskaņā ar tiesību akta 5. pantu Padomei bija jākontrolē Mājokļu valsts aģentūras, Būvniecības valsts fonda un Strādājošo mājokļu fonda finanses, jāvada to darījumi un citas darbības. Tai arī bija jānodrošina, lai aģentūra savas darbības veiktu saskaņā ar spēkā esošajiem tiesību aktiem un administratīvajiem noteikumiem. Turklāt Padome cita starpā bija atbildīga par līdzekļu piešķiršanu sociālo mājokļu attīstītājiem.

Mājokļu valsts padome bija arī pilnvarota, saņemot sociālo lietu ministra apstiprinājumu, radīt jaunas aizdevumu kategorijas, sk. 11. panta otro daļu. Sīkāki precizējumi attiecībā uz aizdevumiem bija izklāstīti minētā likuma 12.–15. pantā.

2.2.2.3.   Būvniecības valsts fonds

Būvniecības valsts fonda uzdevumi bija noteikti 8. pantā Likumā Nr. 97/1993. Saskaņā ar minēto nosacījumu fondam bija jānodarbojas ar aizdevumu darbībām un mājokļu obligāciju darījumiem atbilstoši tiesību akta nosacījumiem un noteikumiem, kas paredzēti saskaņā ar minēto tiesību aktu. Fonds bija arī atbildīgs par aizņēmumiem un aizdevumiem, kas veikti vai ko turpmāk varētu veikt saistībā ar fondu. Šā tiesību akta 9. pantā noteikts, ka Būvniecības valsts fondu finansē šādi.

| “1) | No fonda pašu kapitāla peļņas, t. i., iemaksām, procentiem un piešķirto aizdevumu cenu indeksācijas maksājumiem. |
| --- | --- |

“1)

No fonda pašu kapitāla peļņas, t. i., iemaksām, procentiem un piešķirto aizdevumu cenu indeksācijas maksājumiem.

| 2) | No ikgadējiem Valsts kases ieguldījumiem, kā paredzēts Budžeta likumu. |
| --- | --- |

2)

No ikgadējiem Valsts kases ieguldījumiem, kā paredzēts Budžeta likumu.

| 3) | No obligāciju pārdošanas bezdarba apdrošināšanas fondam, pensiju fondiem saskaņā ar vienošanos starp Mājokļu valsts aģentūru un šiem fondiem, kā arī ar jebkādiem citiem aizņēmumiem, ko sīkāk noteiktu attiecīgajā brīdī izmantojamā ieguldījumu un kredītu plānā.” |
| --- | --- |

3)

No obligāciju pārdošanas bezdarba apdrošināšanas fondam, pensiju fondiem saskaņā ar vienošanos starp Mājokļu valsts aģentūru un šiem fondiem, kā arī ar jebkādiem citiem aizņēmumiem, ko sīkāk noteiktu attiecīgajā brīdī izmantojamā ieguldījumu un kredītu plānā.”

Saskaņā ar likuma 11. pantu Būvniecības valsts fonds, ja vien tā attiecīgā gada budžetā bija pieejams finansējums, varēja piešķirt šādu kategoriju aizdevumus:

| “1) | Aizdevumi vecāku ļaužu mītņu, kā arī bērnu un vecāku ļaužu dienas aprūpes iestāžu celtniecībai. |
| --- | --- |

“1)

Aizdevumi vecāku ļaužu mītņu, kā arī bērnu un vecāku ļaužu dienas aprūpes iestāžu celtniecībai.

| 2) | Īpaši aizdevumi cilvēkiem ar īpašām vajadzībām. |
| --- | --- |

2)

Īpaši aizdevumi cilvēkiem ar īpašām vajadzībām.

| 3) | Aizdevumi vai dotācijas tehniskiem jauninājumiem un citām reformām celtniecības nozarē.” |
| --- | --- |

3)

Aizdevumi vai dotācijas tehniskiem jauninājumiem un citām reformām celtniecības nozarē.”

Visiem Būvniecības valsts fonda aizdevumiem bija jābūt pilnībā indeksētiem, sk. likuma 16. pantu. Katram aizdevumam bija jābūt nodrošinātam ar pirmās vai otrās kategorijas hipotēku mājoklim, kura dēļ aizdevums piešķirts. Turklāt bija atļauts pieprasīt, lai piešķirtais aizdevums un hipotēka nepārsniedz noteiktu pirkuma cenas, nekustamā īpašuma novērtējuma vai ugunsnelaimju apdrošināšanas vērtības daļu.

2.2.2.4.   Mājokļu obligācijas

Kā iepriekš minēts, 1989. gadā izveidoja tā saukto mājokļu obligāciju sistēmu. Attiecīgi saskaņā ar 18. pantu tiesību aktā Nr. 97/1993 Būvniecības valsts fonds bija pilnvarots vadīt atsevišķu Mājokļu obligāciju nodaļu, kuras finansēm bija jābūt nodalītām no citām fonda darbībām. Saskaņā ar tiesību akta 19. pantu Mājokļu obligāciju nodaļas uzdevumi bija šādi.

| “a) | Saskaņā ar šajā tiesību aktā vai nolikumā ietvertajiem noteikumiem un nosacījumiem Būvniecības valsts fonda vārdā izlaist tirgspējīgu obligāciju kategorijas, turpmāk – mājokļu obligācijas. |
| --- | --- |

“a)

Saskaņā ar šajā tiesību aktā vai nolikumā ietvertajiem noteikumiem un nosacījumiem Būvniecības valsts fonda vārdā izlaist tirgspējīgu obligāciju kategorijas, turpmāk – mājokļu obligācijas.

| b) | Veikt maiņas darījumus ar parāda instrumentiem, kas ir nodrošināti ar hipotēku pret dzīvojamo māju un izsniegti saistībā ar nekustamā īpašuma iegādi, jauna mājokļa būvniecību vai lietotu dzīvojamo māju paplašināšanu, uzlabošanu, vai renovāciju (...). |
| --- | --- |

b)

Veikt maiņas darījumus ar parāda instrumentiem, kas ir nodrošināti ar hipotēku pret dzīvojamo māju un izsniegti saistībā ar nekustamā īpašuma iegādi, jauna mājokļa būvniecību vai lietotu dzīvojamo māju paplašināšanu, uzlabošanu, vai renovāciju (...).

| c) | Nepārtraukti veicināt mājokļu obligāciju pārdošanas iespējas tirgū.” |
| --- | --- |

c)

Nepārtraukti veicināt mājokļu obligāciju pārdošanas iespējas tirgū.”

Mājokļu obligāciju sistēma nebija tradicionāla hipotekāro aizdevumu sistēma, bet gan obligāciju mijmaiņas sistēma, kas nozīmē to, ka mājokļa pircējs lūdz Mājokļu obligāciju nodaļai izlaist hipotekāro obligāciju, kas nodrošināta ar iegādājamo īpašumu. Tad Mājokļu obligāciju nodaļa atpirka šo obligāciju no mājokļa pircēja un par to samaksāja, izsniedzot pārdevējam mājokļu obligācijas. Šīs mājokļu obligācijas tad varēja brīvi tirgot vērtspapīru tirgū. Pārdevējs varēja tās pārdot vērtspapīru tirgū, izmantot kā maksāšanas līdzekli vai turēt.

Saskaņā ar tiesību akta 21. pantu Mājokļu obligāciju nodaļa varēja pretendēt uz procentu starpību, lai segtu nodaļas darbības izmaksas un novērtētos zaudējumus no neatmaksātajiem aizdevumiem. Pēc Mājokļu valsts padomes iesniegtā priekšlikuma sociālo lietu ministram bija jānosaka procentu starpības līmenis.

Mājokļu obligāciju nodaļas iegādātajiem hipotekārajiem instrumentiem bija jābūt izlaistiem ne vairāk kā uz 25 gadu aizdevuma periodu, sk. tiesību akta 26. pantu. Saskaņā ar 27. pantu šos hipotekāros instrumentus varēja apmainīt pret mājokļu obligācijām, kuru kopējā vērtība nepārsniedz 75 % no īpašuma pamatoti novērtētās cenas. Sociālo lietu ministrs bija pilnvarots noteikt maksimālo procentuālo attiecību, izdodot noteikumus, ar kuriem viņš varēja noteikt augstāku procentu robežu jaunām ēkām un pirmreizējai dzīvojamās mājas iegādei. Saskaņā ar tiesību akta 29. pantu Mājokļu obligāciju nodaļai bija jāveicina mājokļu obligāciju pārdošanas iespējas tirgū. Minētajam mērķim nodaļai bija jārod sadarbība ar bankām, pensiju fondiem un citiem finanšu tirgus dalībniekiem. Turklāt, lai sekmētu līdzsvaru tirgū, Būvniecības valsts fonds drīkstēja daļu no saviem līdzekļiem izvietot darījumos ar mājokļu obligācijām.

Pašā tiesību aktā nebija iekļauti noteikumi par to, kas var pretendēt uz aizdevumiem mājokļu obligāciju sistēmas ietvaros. Tā vietā minētie noteikumi bija paredzēti nolikumā Nr. 467/1991 par Mājokļu obligāciju nodaļu un darījumiem ar mājokļu obligācijām (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti). Attiecībā uz aizdevumiem uzņēmumiem nolikumā bija paredzēts, ka būvniecības darbuzņēmēji var pretendēt uz šīs sistēmas aizdevumiem. Būvniecības darbuzņēmēju definēja kā jebkuru atzītu uzņēmumu, kas būvē un pārdod pabeigtus dzīvokļus atbilstoši attiecīgajam nozares standartam, sk. nolikuma 1. pantu. Noteikumi attiecībā uz aizdevumiem jaunām ēkām bija paredzēti nolikuma 10. pantā, bet 25. pantā bija paredzēta īpaša prasība darbuzņēmējiem, saskaņā ar kuru tiem bija jāiesniedz finanšu iestādes vai pašvaldības iestādes garantija.

2.2.2.5.   Strādājošo mājokļu fonds

Strādājošo mājokļu fonda uzdevums bija gādāt par aizdevumu nodrošināšanu sociālo mājokļu iegādei, lai atrisinātu to cilvēku vajadzības pēc mājokļa, kuriem šajā jautājumā vajadzīga īpaša palīdzība, sk. tiesību akta 47. pantu. Tā 48. pants attiecās uz Strādājošo mājokļu fonda finansējumu, ko ieguva šādi:

| “a) | no fonda pašu kapitāla peļņas, t. i., iemaksām, procentiem un piešķirto aizdevumu cenu indeksācijas maksājumiem. |
| --- | --- |

“a)

no fonda pašu kapitāla peļņas, t. i., iemaksām, procentiem un piešķirto aizdevumu cenu indeksācijas maksājumiem.

| b) | No ikgadējiem Valsts kases ieguldījumiem, kā laiku pa laikam paredzēts Budžeta likumā. |
| --- | --- |

b)

No ikgadējiem Valsts kases ieguldījumiem, kā laiku pa laikam paredzēts Budžeta likumā.

| c) | No pašvaldības iestāžu aizdevumiem Valsts mājokļu aģentūrai, sal. ar 42. pantu. |
| --- | --- |

c)

No pašvaldības iestāžu aizdevumiem Valsts mājokļu aģentūrai, sal. ar 42. pantu.

| d) | No obligāciju pārdošanas pensiju fondiem saskaņā ar nolīgumiem starp Mājokļu valsts aģentūru un pensiju fondiem. |
| --- | --- |

d)

No obligāciju pārdošanas pensiju fondiem saskaņā ar nolīgumiem starp Mājokļu valsts aģentūru un pensiju fondiem.

| e) | No īpašiem aizņēmumiem, par kuriem laiku pa laikam lemj ieguldījumu un kredītu plānos, ja a. līdz d. apakšpunktā minētie izmantojamie fondi ir nepietiekami plānveida būvniecībai.” |
| --- | --- |

e)

No īpašiem aizņēmumiem, par kuriem laiku pa laikam lemj ieguldījumu un kredītu plānos, ja a. līdz d. apakšpunktā minētie izmantojamie fondi ir nepietiekami plānveida būvniecībai.”

Strādājošo mājokļu fonda aizdevumu kategorijas uzskaitītas tiesību akta 50. pantā, un tās bija šādas:

| “1) | Aizdevumi sociālo mājokļu nomai ar izpirkuma tiesībām (90 % no pirkuma cenas). |
| --- | --- |

“1)

Aizdevumi sociālo mājokļu nomai ar izpirkuma tiesībām (90 % no pirkuma cenas).

| 2) | Aizdevumi privātīpašumā iegūstamiem sociālajiem mājokļiem (90 % no pirkuma cenas). |
| --- | --- |

2)

Aizdevumi privātīpašumā iegūstamiem sociālajiem mājokļiem (90 % no pirkuma cenas).

| 3) | Aizdevumi īrētiem sociālajiem mājokļiem (90 % no pirkuma cenas). |
| --- | --- |

3)

Aizdevumi īrētiem sociālajiem mājokļiem (90 % no pirkuma cenas).

| 4) | Aizdevumi mājokļu vispārējai nomai ar izpirkuma tiesībām (70 % un 20 % no pirkuma cenas). (...)” |
| --- | --- |

4)

Aizdevumi mājokļu vispārējai nomai ar izpirkuma tiesībām (70 % un 20 % no pirkuma cenas). (...)”

Aizdevumus sociālajiem mājokļiem Mājokļu valsts padome piešķīra no Strādājošo mājokļu fonda līdzekļiem, sk. tiesību akta 52. pantu. Aizdevuma summa varēja būt līdz 90 % no celtniecības izmaksām vai pirkuma cenas, tomēr nepārsniedzot 90 % no izmaksu bāzes, ko apstiprinājusi Mājokļu valsts padome, mīnus 3,5 % no īpašā pašvaldību ieguldījuma katra sociālās palīdzības dzīvokļa iegūšanā, sk. tiesību akta 42. panta otro daļu. (11) Attiecībā uz tiesībām saņemt sociālo palīdzību tiesību akta 64. pantā noteikts, ka tiesības saņemt aizdevumus sociālā mājokļa iegūšanai privātīpašumā ir vienīgi personām, kuras atbilst šādiem nosacījumiem:

| “a) | Tiem nepieder dzīvoklis vai tam pielīdzināms cita veida aktīvs. |
| --- | --- |

“a)

Tiem nepieder dzīvoklis vai tam pielīdzināms cita veida aktīvs.

| b) | To vidējie ienākumi pēdējos trīs gadus pirms aizdevuma piešķiršanas nepārsniedz (...). Šo ienākumu robežu katra gada sākumā nosaka Mājokļu valsts padome (...). |
| --- | --- |

b)

To vidējie ienākumi pēdējos trīs gadus pirms aizdevuma piešķiršanas nepārsniedz (...). Šo ienākumu robežu katra gada sākumā nosaka Mājokļu valsts padome (...).

| c) | Tās var pierādīt maksātspēju, kuru tad izvērtē mājokļu pašvaldības komiteja (...).” |
| --- | --- |

c)

Tās var pierādīt maksātspēju, kuru tad izvērtē mājokļu pašvaldības komiteja (...).”

Tiesību akta 65. pantā noteikts, ka personām, kuras pieteicās uz īres dzīvokļiem, jāatbilst a) un b) apakšpunktā minētajiem nosacījumiem.

Sociālās palīdzības dzīvokļa īpašniekam, kurš gribēja šo dzīvokli pārdot, bija par to jāinformē mājokļu komiteja vai cits attīstītājs, sk. tiesību akta 85. pantu. Attīstītājam bija jānopērk šis dzīvoklis un jāpārdod tālāk saskaņā ar tiesību aktu un saskaņā ar to paredzētajiem noteikumiem. Iegādājoties dzīvokli, tā pārdevējam bija jāsaņem iemaksa, kas izdarīta, pērkot dzīvokli, kā arī Strādājošo mājokļu fonda aizdevuma atmaksas maksājumi, kas veikti kopš pirkuma līguma noslēgšanas. Saskaņā ar tiesību akta 86. pantu sociālo mājokļu pārdošanas cenas aprēķināšana bija uzticēta pašvaldībām.

2.2.3.   
  Mājokļu likums Nr. 44/1998

2.2.3.1.   Ievads – galvenās izmaiņas

Tiesību akts Nr. 44/1998 stājās spēkā 1999. gada 1. janvārī. Saskaņā ar šo dokumentu tika dibināts Mājokļu finansēšanas fonds. Vienlaikus atcēla iepriekš minēto tiesību aktu Nr. 97/1993 par Mājokļu valsts aģentūru. Saskaņā ar 1. pantu tiesību aktā Nr. 44/1998 dokumenta mērķis ir veicināt Īslandes iedzīvotāju līdztiesīgu nodrošinātību ar mājokļiem, piešķirot aizdevumus un organizējot mājokļu jautājuma risināšanu, kā arī nodrošināt, lai līdzekļi tiktu piešķirti ar īpašu mērķi sniegt cilvēkiem lielākas iespējas iegādāties vai īrēt mājokli pēc izpildāmiem noteikumiem. Citiem vārdiem, šā tiesību akta mērķis pilnībā atbilst mērķim, kas noteikts 1. pantā iepriekš minētajā tiesību aktā Nr. 97/1993.

Tiesību akta projektā, kas vēlāk kļuva par Mājokļu likumu, galvenie grozījumi bija raksturoti šādi:

“Šajā tiesību akta projektā ietvertie galvenie grozījumi ir saistīti ar sociālo mājokļu sistēmu. Galvenās ierosinātās izmaiņas ir tādas, ka tiks apturēta privātīpašumā esošu sociālo dzīvokļu būvniecība un pirkšana, un tā vietā tiks izveidota jauna sociālo aizdevumu sistēmu. Pašreizējie nosacījumi par īres dzīvokļu celtniecību paliek spēkā, bet ir ierosināts atcelt pantus, kuri attiecas uz nomu ar izpirkuma tiesībām. Papildus iepriekš minētajam atsevišķs tiesību akta projekts attieksies uz būvniecības un mājokļu kooperatīviem.

Citādā ziņā galvenos grozījumus šajā tiesību akta projektā var iedalīt trīs daļās. Pirmkārt, tie attiecas uz sociālo palīdzību. Otrkārt, tie paredz pašvaldības piedalīšanos minētās palīdzības sniegšanā un, treškārt, grozījumi skar mājokļu lietu risināšanas organizatorisko struktūru.” (12)

Kad sociālo lietu ministrs iesniedza šo tiesību akta projektu parlamentam, galvenos grozījumus, kas paredzēti šajā jaunajā tiesību akta projektā, viņš skaidroja šādi:

“Galvenie grozījumi ir šādi:

Valsts mājokļu aģentūra tiks likvidēta.

Valsts būvniecības fonds un Strādājošo mājokļu fonds tiks apvienoti Mājokļu finansēšanas fondā, un šajā fondā tiks iekļauti arī Mājokļu valsts aģentūras aktīvi. (...)

Mājokļu obligāciju sistēma paliks nemainīga attiecībā uz nekustamo īpašumu darījumiem vispārējā tirgū. Mājokļu finansēšanas fonds ar laiku kļūs pašpietiekams. Šajā sakarā viens no priekšnoteikumiem ir tāds, ka šā fonda piesaistītie senākie aizdevumi tiks pārstrukturēti. Līdz ar to būs iespējams panākt ievērojami labākas likmes nekā tās, ko šobrīd izmanto būvniecības fondi. Šis fonds būs ļoti spēcīgs. Tā kapitāls būs 26 miljardi ISK, un tam būs pieejamas labākās aizdevumu likmes.” (13)

2.2.3.2.   Institucionālā struktūra

Institucionālā struktūra

Mājokļu finansēšanas fonds ir neatkarīga valsts iestāde, kas pakļauta atsevišķai direktoru padomei un ko administratīvi pārrauga sociālo lietu ministrs, sk. Mājokļu likuma 4. pantu. Šis fonds aizstāj agrāko Mājokļu valsts aģentūru. Saskaņā ar 7. pantu ministrs uz četriem gadiem ieceļ fonda Direktoru padomi, ko veido pieci padomes locekļi. Tiesību akta 8. pantā noteikts, ka padome pieņem darbā ģenerāldirektoru, kurš ir atbildīgs par fonda ikdienas darbību, darbinieku pieņemšanu utt.

Kā minēts iepriekš, ar Mājokļu likumu likvidēja gan Būvniecības valsts fondu, gan Strādājošo mājokļu fondu. Tie bija jāapvieno un katra atsevišķā fonda darbība jāpārtrauc līdz ar likuma stāšanos spēkā. Tajā pašā dienā Mājokļu finansēšanas fonds pārņēma abu likvidēto fondu funkcijas, tiesības, aktīvus, saistības un pienākumus, sk. likuma 53. pantu. Tiesību aktā noteiktās likvidēto fondu tiesības un privilēģijas piemēroja Mājokļu finansēšanas fondam. Tādā pašā veidā Mājokļu finansēšanas fonds pārņēma visas tiesības un pienākumus, kas bija saistīti ar Būvniecības valsts fondam un Strādājošo mājokļu fondam piederošajiem parāda sertifikātiem, un tam bija jāaizstāj abi fondi visās tiesas prāvās, kas ierosinātas pret šiem fondiem vai šo fondu vārdā.

Mājokļu finansēšanas fondam tiesību aktos noteiktie uzdevumi uzskaitīti Mājokļu likuma 9. pantā, un tie ir šādi:

| “1) | Kreditēšana un mājokļu obligāciju jomas darījumu administrēšana saskaņā ar šā likuma noteikumiem. |
| --- | --- |

“1)

Kreditēšana un mājokļu obligāciju jomas darījumu administrēšana saskaņā ar šā likuma noteikumiem.

| 2) | Pašvaldību, uzņēmumu un apvienību kreditēšana dzīvojamo māju celtniecībai vai iegādei. (...)” |
| --- | --- |

2)

Pašvaldību, uzņēmumu un apvienību kreditēšana dzīvojamo māju celtniecībai vai iegādei. (...)”

Tāpat kā Būvniecības valsts fonds un Strādājošo mājokļu fonds saskaņā ar iepriekšējo Likumu Nr. 97/1993, arī Mājokļu finansēšanas fonds finansējumu saņem no 1) peļņas no pašu kapitāla un 2) no obligāciju izlaišanas un tirdzniecības, sk. Mājokļu likuma 10. pantu. Tomēr atšķirībā no Likumā Nr. 97/1993 noteiktās sistēmas attiecībā uz finansējumiem tiešo Valsts kases ieguldījumu veidā jaunajā Mājokļu likumā šī sistēma netika turpināta.

Saskaņā ar 11. pantu Mājokļu likumā Mājokļu finansēšanas fonds glabā tā pārziņā esošos naudas līdzekļus un gūst no tiem peļņu. Ar sociālo lietu ministra piekrišanu fonds var pieņemt lēmumu par savu aktīvu vai to daļas nodošanu citiem glabāšanā. Jāgādā, lai fondam vienmēr piederētu tā saistību izpildei atbilstoši likvīdi līdzekļi.

2.2.3.3.   Aizdevumu kategorijas

Aizdevumu kategorijas

2.2.3.3.1.   Trīs veidu aizdevumi

Trīs veidu aizdevumi

Mājokļu likuma 15. pantā bija noteiktas trīs Mājokļu finansēšanas fonda izplatīto aizdevumu kategorijas. (14) Tās bija šādas:

14

| — | vispārēji aizdevumi saskaņā ar likuma VI nodaļu dzīvojamo māju celtniecībai un iegādei, |
| --- | --- |

—

vispārēji aizdevumi saskaņā ar likuma VI nodaļu dzīvojamo māju celtniecībai un iegādei,

| — | papildu aizdevumi privātpersonām saskaņā ar likuma VII nodaļu dzīvojamo mājokļu celtniecībai un iegādei, |
| --- | --- |

—

papildu aizdevumi privātpersonām saskaņā ar likuma VII nodaļu dzīvojamo mājokļu celtniecībai un iegādei,

| — | aizdevumi īres mājokļiem pašvaldībām, apvienībām un uzņēmumiem saskaņā ar likuma VIII nodaļu dzīvojamo māju celtniecībai vai iegādei izīrēšanas nolūkā. |
| --- | --- |

—

aizdevumi īres mājokļiem pašvaldībām, apvienībām un uzņēmumiem saskaņā ar likuma VIII nodaļu dzīvojamo māju celtniecībai vai iegādei izīrēšanas nolūkā.

Saskaņā ar 16. panta pirmo daļu fondam bija atļauts radīt jaunas aizdevumu kategorijas, saņemot sociālo lietu ministra piekrišanu.

2.2.3.3.2.   Vispārējie aizdevumi

Vispārējie aizdevumi

Mājokļu likumā saglabāja vispārējo mājokļiem paredzēto aizdevumu sistēmu, ko ieviesa līdz ar mājokļu obligāciju sistēmu 1989. gadā un piemēroja arī saskaņā ar Likumu Nr. 97/1993. Ar jauno likumu neieviesa grozījumus attiecībā uz šo aizdevumu kategoriju. Lai pārvaldītu vispārējos aizdevumus, Mājokļu finansēšanas fondam bija jāvada Mājokļu obligāciju nodaļa, kuru iepriekš vadīja Mājokļu valsts aģentūra, un tās finansēm bija jābūt nodalītām no citām fonda darbībām, sk. Mājokļu likuma 17. pantu. (15)

15

Mājokļu obligāciju nodaļas uzdevumi:

| “1) | Saskaņā ar šajā likumā vai nolikumā ietvertajiem noteikumiem un nosacījumiem Mājokļu finansēšanas fonda vārdā izlaist tirgojamu mājokļu obligāciju kategorijas. |
| --- | --- |

“1)

Saskaņā ar šajā likumā vai nolikumā ietvertajiem noteikumiem un nosacījumiem Mājokļu finansēšanas fonda vārdā izlaist tirgojamu mājokļu obligāciju kategorijas.

| 2) | Veikt maiņas darījumus ar parāda instrumentiem, kas ir nodrošināti ar hipotēku un mājokļu obligācijām. |
| --- | --- |

2)

Veikt maiņas darījumus ar parāda instrumentiem, kas ir nodrošināti ar hipotēku un mājokļu obligācijām.

| 3) | Veicināt mājokļu obligāciju pārdošanas iespējas tirgū. (...)” |
| --- | --- |

3)

Veicināt mājokļu obligāciju pārdošanas iespējas tirgū. (...)”

Papildus procentu starpībai hipotekārajām obligācijām bija jābūt piesaistītām indeksam, un to aizdevuma nosacījumiem bija jābūt tādiem pašiem kā mājokļu obligācijām, ko mainīja pret hipotekārajām obligācijām, sk. likuma 19. pantu. Šo procentu starpību varēja noteikt tā, lai tā segtu Mājokļu obligāciju nodaļas darbības izmaksas un novērtētos zaudējumus no neatmaksātajiem aizdevumiem, sk. likuma 28. pantu. Saņemot priekšlikumu no Mājokļu valsts padomes, sociālo lietu ministram bija jānosaka procentu starpības līmenis.

Hipotekāros instrumentus un mājokļu obligācijas varēja mainīt par summu, kas nepārsniedza 70 % no īpašuma aptuvenās vērtības, ja īpašnieks būvēja vai pirka savu pirmo dzīvojamo māju, bet visos pārējos gadījumos – 65 % no vērtības, sk. likuma 19. pantu; citiem vārdiem sakot, tika samazināta kādreizējā maksimālā 75 % robeža no novērtētās cenas, kas bija noteikta iepriekšējā Likuma Nr. 97/1993 jau minētajā 27. pantā. Sociālo lietu ministram bija atļauts izdot noteikumus, kuros ir noteikts maksimālais hipotekāro instrumentu skaits, ko Mājokļu obligāciju nodaļa varēja pirkt par katru īpašumu. Saskaņā ar likuma 21. pantu Mājokļu obligāciju nodaļas nopirkto hipotekāro vērtspapīru maksimālais aizdevumu termiņš bija paredzēts 40 gadi. Papildu noteikumi attiecībā uz mājokļu obligācijām tika ietverti Noteikumos Nr. 7/1999 par Mājokļu obligāciju nodaļu un darījumiem ar mājokļu obligācijām (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti).

um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti

Attiecībā uz aizdevumiem būvniecības darbuzņēmējiem šajos noteikumos ietvertie nosacījumi bija līdzīgi tiem, kas bija noteikti iepriekšējos Noteikumos Nr. 467/1991 ar tādu pašu nosaukumu, kurus piemēroja saskaņā ar iepriekšējo likumu. (16)

16

No iepriekš minētā var secināt, ka mājokļu obligāciju mijmaiņas darījumu sistēma pēc Mājokļu likuma stāšanās spēkā palika nemainīga. Mājokļu finansēšanas fonda Mājokļu obligāciju nodaļai uzticēja tās pašas funkcijas, kuras šī nodaļa veica Mājokļu valsts aģentūrā, sk. 19. pantu Likumā Nr. 97/1993 un 17. pantu Mājokļu likumā, kas minēti iepriekš. Arī tiesību akta projekta, kas vēlāk kļuva par Mājokļu likumu, VI nodaļas apsvērumi apstiprina to, ka nosacījumi, kas ietverti šajā nodaļā, būtībā atbilda nosacījumiem, kas bija noteikti Likuma Nr. 97/1993 IV nodaļā. (17)

17

2.2.3.3.3.   Papildu aizdevumi

Papildu aizdevumi

Saskaņā ar Mājokļu likumu mājokļu sistēmai pievienoja jaunu aizdevumu kategoriju, kuru nosauca par papildu aizdevumiem un kura bija paredzēta cilvēkiem ar mazākiem ienākumiem. Šos aizdevumus, kas vēlāk tika atcelti, varēja piešķirt papildus vispārējiem aizdevumiem, aizstājot vairākus sociālos aizdevumus, kurus piešķīra saskaņā ar Likumu Nr. 97/1993. (18) Saskaņā ar 30. pantu, ņemot vērā pašvaldības mājokļu komitejas pieprasījumu, Mājokļu finansēšanas fonds privātām personām, kurām bija tiesības uz vispārēju aizdevumu dzīvokļa iegādei, varēja piešķirt papildu aizdevumu 25 % apmērā no dzīvokļa lēstās vērtības. Tāpat kā tas bija ar sociālajiem aizdevumiem saskaņā ar Likumā Nr. 97/1993 noteikto iepriekšējo sistēmu, pirms Mājokļu finansēšanas fonda izveidošanas, kopējā Mājokļu finansēšanas fonda aizdevuma summa (vispārējais aizdevums un papildu aizdevums) nedrīkstēja pārsniegt 90 % no dzīvokļa lēstās vērtības.

18

Sociālo lietu ministram bija jāizdod noteikumi, kuros plašāk izklāstītas prasības papildu aizdevumu piešķiršanai. Piešķirot šos aizdevumus, bija jāņem vērā šādi kritēriji: cilvēku skaits ģimenē, aktīvi, ienākumi, dzīvokļa lielums un mājokļa veids. Sociālo lietu ministrs izdeva Noteikumus Nr. 783/1998 par papildu aizdevumiem, kuros bija sīki izklāstīti nosacījumi, kas pretendentiem jāizpilda, lai tie būtu tiesīgi saņemt papildu aizdevumus. Noteikumu 5. un 6. pantā bija noteikts, ka pretendents, lai iegūtu tiesības uz papildu aizdevumu, nedrīkst pārsniegt noteiktu robežvērtību attiecībā uz ienākumiem un aktīviem. (19) To 8. pantā bija noteikts, ka pretendentam jāiztur maksātspējas novērtējums, savukārt 4. pantā bija paredzēts, ka pašvaldības drīkst noteikt turpmākas vadlīnijas, kas jāņem vērā mājokļu komitejām. Šīs vadlīnijas varēja ietvert pašreizējo situāciju mājokļu jautājumā, pašreizējā mājokļa stāvokli un veidu, kā arī ģimenes lielumu un veselības stāvokli. (20) Tādējādi galvenie kritēriji, lai noteiktu, vai persona ir tiesīga saņemt “sociālo” aizdevumu, arī turpmāk bija aktīvu neesamība un zems ienākumu līmenis, kā tas bija saskaņā ar noteikumiem, kuri bija spēkā pirms Mājokļu likuma pieņemšanas.

19

20

Pretēji iepriekšējiem noteikumiem, kas bija spēkā saskaņā ar Likumu Nr. 97/1993, Mājokļu likumā nebija nosacījumu attiecībā uz aizdevumiem tā sauktajai sociālo mājokļu nomai ar izpirkuma tiesībām. Turklāt Mājokļu likumā nebija nekādu nosacījumu par sociālo dzīvokļu tirdzniecību, jo tos varēja pārdot vispārējā tirgū saskaņā ar Mājokļu likuma 32. panta nosacījumiem.

2.2.3.3.4.   Īres dzīvokļi

Īres dzīvokļi

Aizdevumu trešo kategoriju, kas ietver aizdevumus īres dzīvokļiem, reglamentē Mājokļu likuma VIII nodaļa. Saskaņā ar 33. pantu Mājokļu finansēšanas fonds var piešķirt aizdevumus pašvaldībām, apvienībām un uzņēmumiem tādu mājokļu būvniecībai vai iegādei, kas ir paredzēti iznomāšanai, ja to mērķis ir būvēt, paturēt savā īpašumā un pārvaldīt minētos mājokļus. Aizdevumus var piešķirt līdz 90 % apmērā no celtniecības izmaksām vai pirkuma cenas, tomēr tie nedrīkst pārsniegt 90 % no izmaksām, ko apstiprinājusi fonda padome, sk. likuma 36. pantu. Saskaņā ar likuma 37. pantu tiesības uz īres mājokļiem ir atkarīgas no pretendenta sociālajiem apstākļiem un no tā, vai pretendenta ienākumi un aktīvi nepārsniedz robežvērtības, kas sīkāk izklāstītas sociālo lietu ministra izdotajos noteikumos.

Vispārīgajos apsvērumos, kas pievienoti Mājokļu likuma projekta VIII nodaļai, bija noteikts, ka attiecībā uz šo aizdevumu veidu lielākoties arī turpmāk būs piemērojami tie paši noteikumi kā saskaņā ar iepriekšējo Likumu Nr. 97/1993. (21) Attiecīgi šī aizdevumu kategorija būtībā ir tā pati, kas iepriekš bija paredzēta noteikumos, kuri attiecās uz Strādājošo mājokļu fondu. Aizdevuma maksimālā summa šajā aizdevumu kategorijā bija 90 % no celtniecības izmaksām vai pirkuma cenas, kas bija saskaņā gan ar Mājokļu likumu, gan Likumu Nr. 97/1993. Tāpat arī tiesības uz šiem īres dzīvokļiem izrietēja no tādiem sociālo vajadzību kritērijiem kā aktīvu neesamība un zems ienākumu līmenis.

21

2.2.3.4.   Grozījumi, ko veica 2004. gadā

Grozījumi, ko veica 2004. gadā

2.2.3.4.1.   Likums Nr. 57/2004

Likums Nr. 57/2004

2004. gadā ieviesa divus tiesību aktus, ar ko grozīja Mājokļu likumu, – Likumu Nr. 57/2004 un Likumu Nr. 120/2004. Ar Likumu Nr. 57/2004, kas stājās spēkā 2004. gada 1. jūlijā, atcēla mājokļu obligāciju mijmaiņas darījumu sistēmu. Tās vietā Mājokļu finansēšanas fonda izsniegtie vispārējie aizdevumi tika izmaksāti naudā. Šo grozījumu galvenais mērķis tiesību akta projektā bija aprakstīts šādi.

“Ar šo iesniegtā tiesību akta projekta mērķis ir nodrošināt īslandiešiem izdevīgākus mājokļu aizdevumus, ar Mājokļu finansēšanas fonda palīdzību piedāvājot lētāku finansējumu vispārējā aizdevumu tirgū. Šo mērķi var sasniegt, reorganizējot Mājokļu finansēšanas fonda obligāciju izlaišanas kārtību, kas finansēšanu padarīs efektīvāku un likvidēs pašreizējās obligāciju izlaišanas sistēmas galvenos trūkumus (...).” (22)

Pēc grozījumu izdarīšanas Mājokļu likuma 19. pantā bija noteikts šādi:

“Mājokļu finansēšanas fonda piešķirtos aizdevumus izmaksā naudā. Pirms aizdevuma izmaksāšanas aizņēmējs izdod aizņēmēja hipotekāro instrumentu, un tas tiek oficiāli reģistrēts. Ikvienai aizņēmēja hipotēkai piemēro cenu indeksu, ko nosaka saskaņā ar patēriņa cenu indeksu, sk. Patēriņa cenu indeksa likumu, un par to saņem procentus, kā paredzēts 21. pantā.”

Attiecībā uz fonda finansējumu, lai ņemtu vērā mājokļu obligāciju sistēmas atcelšanu, likuma 10. panta 2. un 3. daļa tika grozīta šādi:

“Mājokļu finansēšanas fonds to uzdevumu izpildi, kas tam uzticēti saskaņā ar šo tiesību aktu, finansē šādi:

| 1) | No fonda peļņas no pašu kapitāla, t. i., iemaksām, procentiem un piešķirto aizdevumu cenu indeksācijas maksājumiem. |
| --- | --- |

1)

No fonda peļņas no pašu kapitāla, t. i., iemaksām, procentiem un piešķirto aizdevumu cenu indeksācijas maksājumiem.

| 2) | No HFF obligāciju izlaišanas un tirdzniecības, kā arī no aizņēmumiem, ko jebkurā laikā varētu paredzēt Budžeta likumā. |
| --- | --- |

2)

No HFF obligāciju izlaišanas un tirdzniecības, kā arī no aizņēmumiem, ko jebkurā laikā varētu paredzēt Budžeta likumā.

| 3) | No maksas par pakalpojumiem, kā paredzēts 49. pantā.” |
| --- | --- |

3)

No maksas par pakalpojumiem, kā paredzēts 49. pantā.”

Lai gan maksa par pakalpojumiem iepriekš nebija ietverta 10. pantā kā finansējuma veids, minētais 49. pants bija šī tiesību akta sastāvdaļa no tā spēkā stāšanās dienas un nav mainīts. Saskaņā ar 5. pantu Likumā Nr. 57/2004 Mājokļu likuma 11. pantam tika pievienotas divas jaunas daļas par aktīvu un saistību pārvaldīšanu.

“Mājokļu finansēšanas fonda ieņēmumiem un izdevumiem jābūt līdzsvarā, un fonds tos plāno savlaicīgi. Fonds šajā nolūkā izveido riska pārvaldības sistēmu.

Mājokļu finansēšanas fonds var veikt savu finansējuma obligāciju un citu vērtspapīru tirdzniecību. Pēc fonda padomes un finanšu uzraudzības iestādes atzinuma saņemšanas ministrs izdod noteikumus, kas paredz fonda riska kritērijus, kā arī riska pārvaldības, iekšējās kontroles un vērtspapīru tirdzniecības kārtību.”

Ar Likumu Nr. 57/2004 tika izdarīti vairāki citi grozījumi. Tie lielākoties bija saistīti ar jautājumiem, kurus var formulēt kā tehniskas izmaiņas, kas saistītas ar obligāciju mijmaiņas darījumu sistēmas atcelšanu, sk. grozītā likuma 9.–20. pantu. Šis likums neko nemainīja ne attiecībā uz vispārējo aizdevumu būtību, ne arī uz to, kas ir tiesīgs šos aizdevumus saņemt.

2.2.3.4.2.   Likums Nr. 120/2004

Likums Nr. 120/2004

Ar Likumu Nr. 120/2004, kas stājās spēkā 2004. gada 3. decembrī, Mājokļu finansēšanas fonda vispārējo aizdevumu robežvērtība tika palielināta no 70 %, kas bija kādreizējā maksimālā vērtība, līdz 90 % no īpašuma aptuvenās vērtības, un sociālo lietu ministram tika dotas pilnvaras šo summu mainīt, izdodot administratīvus noteikumus, sk. Mājokļu likuma 19. pantu. Turklāt vispārējo aizdevumu robežvērtības palielināšanas rezultātā tika atcelta šā likuma VII nodaļa par papildu aizdevumiem. Apsvērumos, kas bija pievienoti 4. pantā tiesību akta projektā, ar kuru atcēla Mājokļu likuma VII nodaļu par papildu aizdevumiem, cita starpā bija iekļauti šādi paskaidrojumi.

“Ja šis tiesību akta projekts kļūs par likumu, visiem īpašuma pircējiem būs iespēja saņemt 90 % aizdevumus, un tāpēc vairs nebūs nepieciešamības pēc papildu aizdevumiem. Papildu aizdevumu procentu likme 2004. gada pirmajā pusgadā bija 5,3 % jeb ievērojami augstāka nekā vispārējo aizdevumu likme pēc grozījumu izdarīšanas attiecībā uz Mājokļu finansēšanas fonda obligāciju izlaišanu, kuri stājās spēkā 2004. gada 1. jūlijā. Kopš septembra papildu aizdevumiem ir tāda pati procentu likme kā vispārējiem aizdevumiem. Šo grozījumu rezultātā pircēji, kam ir maz aktīvu un zems ienākumu līmenis, ir ieguvuši ievērojami labākus nosacījumus. Tāpēc, ņemot vērā pašreizējos apstākļus, nav nepieciešamības minētajai grupai nodrošināt atsevišķu aizdevumu kategoriju.” (23)

Sociālo lietu ministrs izmantoja pilnvaras, ko tam piešķīra ar iepriekš minēto likumu. Maksimālā robežvērtība tika pazemināta līdz 80 %, tad paaugstināta līdz 90 %, bet pēc tam atkal pazemināta līdz 80 %, kas ir pašreizējā robeža. (24)

24

3.   JURIDISKAIS PAMATS IESPĒJAMIEM VALSTS ATBALSTA ELEMENTIEM SASKAŅĀ AR ĪSLANDES TIESĪBU AKTIEM

JURIDISKAIS PAMATS IESPĒJAMIEM VALSTS ATBALSTA ELEMENTIEM SASKAŅĀ AR ĪSLANDES TIESĪBU AKTIEM

Lēmumā par formālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu Iestāde norādīja šādus piecus iespējamos valsts atbalsta pasākumus:

| — | valsts garantijas, |
| --- | --- |

—

valsts garantijas,

| — | atbrīvojums no ienākumu un īpašuma nodokļa, |
| --- | --- |

—

atbrīvojums no ienākumu un īpašuma nodokļa,

| — | atbalsts procentu maksājumu segšanai, |
| --- | --- |

—

atbalsts procentu maksājumu segšanai,

| — | atbrīvojums no dividenžu maksājumiem, |
| --- | --- |

—

atbrīvojums no dividenžu maksājumiem,

| — | HFF nepiemēro kapitāla pietiekamības prasības un maksātspējas minimālā koeficienta noteikumus. |
| --- | --- |

—

HFF nepiemēro kapitāla pietiekamības prasības un maksātspējas minimālā koeficienta noteikumus.

HFF

3.1.   VALSTS GARANTIJAS

Mājokļu finansēšanas fonds ir valsts iestāde, kas darbojas saskaņā ar publiskajām tiesībām, sk. 4. pantu Mājokļu likumā Nr. 44/1998 un salīdzināt ar 2. pantu iepriekšējā Likumā Nr. 97/1993. Tādējādi fonds saskaņā ar vispārējiem nerakstītiem Īslandes publisko tiesību noteikumiem, ko piemēro visām valsts iestādēm, saņem valsts garantijas attiecībā uz visām tā saistībām.

Minētais nerakstītais Īslandes tiesību princips stājās spēkā agrāk nekā EEZ līgums. Vispārējos tā tiesību akta projekta komentāros, kurš kļuva par Likumu Nr. 121/1997 par valsts garantijām [lög um ríkisábyrgðir], bija noteikts šādi: “Pamatojoties uz nepārprotamu Īslandes likumdošanas nosacījumu, valsts uzņemas atbildību par tās iestāžu un uzņēmumu saistībām, ja vien šīs garantijas neierobežo noteikta tiesību norma (...) vai arī valsts atbildība uzņēmumā ar ierobežotu atbildību aprobežojas ar ieguldījumu pamatkapitālā.” (25) Šīs garantijas ir piemērojamas visām valsts iestādēm neatkarīgi no tā, kad tās ir izveidotas, no to darbības vai izmaiņām to darbībā. Tādējādi tas attiecās arī uz bijušo Mājokļu valsts aģentūru un trim pārējām iestādēm, kas veica mājokļu finansēšanas darbības pirms Mājokļu likuma stāšanās spēkā.

lög um ríkisábyrgðir

25

3.2.   ATBRĪVOJUMS NO IENĀKUMU UN ĪPAŠUMA NODOKĻA

Uzsākšanas lēmumā Iestāde kā otro iespējamo valsts atbalsta pasākumu norādīja FFF atbrīvojumu no ienākumu un īpašuma nodokļa.

FFF

Valsts kase, visas valsts iestādes un visi valsts uzņēmumi, par kuriem valstij ir neierobežota atbildība, ilgu laiku pirms EEZ līguma stāšanās spēkā ir bijuši atbrīvoti no ienākumu un īpašuma nodokļa, sk. 4. panta tagadējo pirmo daļu Ienākumu nodokļa likumā Nr. 90/2003. Šo vispārējo nodokļu atbrīvojumu piemēro Mājokļu finansēšanas fondam, pamatojoties uz to, ka tā ir valsts iestāde.

Juridiskais pamats nodokļu atbrīvojumam, stājoties spēkā EEZ līgumam, bija noteikts 4. panta pirmajā daļā Likumā Nr. 75/1981 par ienākumu un īpašuma nodokli. Pašreizējais Ienākumu nodokļa likums ir Likuma Nr. 75/1981 par ienākumu un īpašuma nodokli konsolidētā versija. Tādējādi šis nodokļu atbrīvojums attiecās arī uz iestādēm, kuru apvienošanas rezultātā izveidoja Mājokļu finansēšanas fondu.

Īpašuma nodoklis tika atcelts erga omnes saskaņā ar Likumu Nr. 129/2004, un pēdējo reizi aktīvus ar to aplika 2005. gada beigās. Pirms tika pieņemts Likums Nr. 129/2004, saskaņā ar 4. panta pirmo daļu Likumā Nr. 90/2003 iepriekš minētās iestādes bija atbrīvotas arī no īpašuma nodokļa. Tādējādi šis nodokļu atbrīvojums attiecās arī uz iestādēm, kuru apvienošanas rezultātā izveidoja Mājokļu finansēšanas fondu.

erga omnes

3.3.   ATBALSTS PROCENTU MAKSĀJUMU SEGŠANAI

Uzsākšanas lēmumā Iestāde kā trešo iespējamo valsts atbalsta pasākumu norādīja atbalstu procentu maksājumu segšanai, kas faktiski atbilst tiešajām budžeta iemaksām HFF, lai segtu saistības, kas radušās, piešķirot aizdevumus zem tirgus likmēm sociālo īres mājokļu celtniecībai.

HFF

Viena no Strādājošo mājokļu fonda aizdevumu kategorijām bija iepriekš minētie aizdevumi īrētiem sociālajiem mājokļiem, sk. 50. pantu Likumā Nr. 97/1993. Mājokļu likuma VIII nodaļā noteikti pašreizējie noteikumi attiecībā uz aizdevumiem sociālajiem īres dzīvokļiem, un, kā minēts iepriekš, tie lielākoties ir tādi paši kā noteikumi, kurus piemēroja iepriekš. Tāpēc gan Mājokļu valsts aģentūrai ar Strādājošo mājokļu fonda starpniecību, gan HFF attiecīgi tika uzdots nodrošināt šīs kategorijas aizdevumus.

HFF

Kā minēts iepriekš, viens no Strādājošo mājokļu fonda finansēšanas veidiem bija tiešās budžeta iemaksas, sk. 48. pantu Likumā Nr. 97/1993. Minētajām iemaksām vajadzēja daļēji segt fonda darbības izmaksas, tostarp izmaksas, kas saistītas ar sociālajiem īres dzīvokļiem. Lēmumu par šīs aizdevumu kategorijas procentu likmi ik gadu pieņēma valdība, sk. likuma 52. pantu.

Attiecībā uz situāciju pēc Mājokļu likuma stāšanās spēkā 1998. gadā pieņemtā Mājokļu likuma IX pagaidu pantā bija noteikts, ka līdz 2000. gada beigām sociālajiem īres dzīvokļiem piešķirto aizdevumu likmēm jāpaliek tādām pašām kā tobrīd piemērojamās likmes.

Sociālo lietu ministrs un finanšu ministrs 2001. gada 21. augustā noslēdza īpašu vienošanos, kas paredzēja subsidēt procentu likmes šajā aizdevumu kategorijā līdz 400 īres dzīvokļiem gadā. (26) Ministri 2005. gada 26. septembrī noslēdza jaunu vienošanos, ar kuru pielāgoja Mājokļu finansēšanas fondā veiktās iemaksas, ņemot vērā procentu likmju pazemināšanos un maksimālās iemaksas palielināšanos katram dzīvoklim. Saskaņā ar minēto vienošanos noteikumiem HFF saņemtu budžeta iemaksas ar šo aizdevumu kategoriju saistīto zaudējumu segšanai tādā apmērā, kā paredzēts šajās vienošanās.

26

HFF

3.4.   ATBRĪVOJUMS NO DIVIDENŽU MAKSĀJUMIEM

Uzsākšanas lēmumā Iestāde kā ceturto iespējamo valsts atbalsta pasākumu norādīja to, ka HFF netiek prasīts maksāt valstij nekādas dividendes. Tas izriet no Īslandes publisko tiesību vispārējā principa, saskaņā ar kuru valsts iestādēm ar līdzīgu struktūru kā HFF netiek prasīts maksāt dividendes. (27) Šis princips stājās spēkā agrāk nekā EEZ līgums, un tāpēc iepriekšējie fondi, kuru apvienošanas rezultātā izveidoja HFF, bija tādā pašā juridiskajā situācijā.

HFF

HFF

27

HFF

Šis vispārējais princips cita starpā atspoguļo faktu, ka šo iestāžu mērķis nav gūt peļņu, bet gan nodrošināt pakalpojumus, attiecībā uz kuriem parlaments ir nolēmis, ka tie jānodrošina valstij. Saskaņā ar Īslandes publiskajām tiesībām jābūt juridiskam pamatojumam, lai valsts iestāde varētu prasīt maksu par sniegtajiem pakalpojumiem, un šī maksa nedrīkst pārsniegt izmaksas, kas saistītas ar pakalpojumu sniegšanu. (28) Ja valsts iestādei saskaņā ar tiesību aktiem ir atļauts pieprasīt maksu, kas pārsniedz izmaksas, vai, kā, piemēram, HFF gadījumā, gūt peļņu no tās uzturētajiem fondiem, sk. Mājokļu likuma 11. pantu, ir vajadzīgs atsevišķs juridisks pamats, lai šī iestāde maksātu dividendes Īslandes valstij.

28

HFF

Šāda Īslandes tiesību aktu izpratne ir apstiprināta arī Īslandes valdības 2008. gada 15. aprīļa vēstulē, kurā ir teikts šādi: “Saskaņā ar Valdības finanšu pārskatu likumu Nr. 88/1997 vispārējā prakse ir tāda, ka valsts iestādēm ir jāgūst peļņa tikai tad, ja tām saskaņā ar likumu ir šāds pienākums. Turklāt ir nepieciešams juridisks pamats, lai no valsts iestādes prasītu maksāt dividendes. Ja valsts iestāde gūst peļņu, tā saskaņā ar 42. pantu Likumā Nr. 88/1997 dividenžu veidā iemaksā valsts kasē parastās peļņas daļu. Tām valsts iestādēm, kuras maksā dividendes, kā, piemēram, Landsvirkjun, ir īpašs juridisks pienākums to darīt. Attiecībā uz Landsvirkjun var atsaukties uz 4. pantu Likumā Nr. 42/1983. Tātad nav vispārēju juridisku noteikumu, kas prasītu, lai valsts iestādes maksā dividendes.”

Landsvirkjun

Landsvirkjun

Ne Mājokļu likumā, ne Likumā Nr. 97/1993 nebija ietvertas tiesību normas, kas noteiktu, ka HFF vai tā priekšteču pienākums ir maksāt dividendes. Tādējādi HFF darbību šajā ziņā vienmēr ir noteicis minētais Īslandes publisko tiesību vispārējais princips.

HFF

HFF

3.5.   HFF NEPIEMĒRO KAPITĀLA PIETIEKAMĪBAS PRASĪBAS UN MAKSĀTSPĒJAS MINIMĀLĀ KOEFICIENTA NOTEIKUMUS

Tiesību aktā, kas minēts EEZ līguma IX pielikuma II nodaļas 14. punktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 20. marta Direktīva 2000/12/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu (29) ar izdarītajiem grozījumiem, turpmāk – Banku direktīva), paredzētas kapitāla pietiekamības prasības un minimālā maksātspējas koeficienta noteikumi, kas piemērojami kredītiestādēm visās ES un EBTA dalībvalstīs. Direktīvas 2. panta 3. punktā iekļauts iestāžu saraksts, uz kurām neattiecas piemēroti Banku direktīvas noteikumi. EEZ Apvienotās komitejas lēmumā šis saraksts ir paplašināts, cita starpā pievienojot Īslandes Byggingarsjóðir ríkisins (burtiski tulkojot, “ Būvniecības valsts fondi” (30). Šis nosaukums ietvēra gan Būvniecības Valsts fondu, gan Strādājošo mājokļu fondu, kuri, kā aprakstīts iepriekš, tika apvienoti un kurus pārņēma HFF, sk. Mājokļu likuma 53. pantu. Tādējādi saskaņā ar 116. pantu Likumā Nr. 161/2002 par finanšu institūcijām (lög um fjármálafyrirtæki) šo tiesību aktu nepiemēro HFF, un tas ir viens no pasākumiem, ar kuriem direktīvu īsteno Īslandes tiesību aktos.

29

Byggingarsjóðir ríkisins

30

HFF

lög um fjármálafyrirtæki

HFF

4.   ĪSLANDES IESTĀŽU APSVĒRUMI

ĪSLANDES IESTĀŽU APSVĒRUMI

Īslandes valdība 2006. gada 20. novembra un 2008. gada 15. aprīļa vēstulēs apgalvoja, ka HFF sistēma jāuzskata par esošu atbalstu. Pirmkārt, šīs sistēmas galvenās iezīmes bija spēkā pirms EEZ līguma stāšanās spēkā un nemainījās, pieņemot Mājokļu likumu. Izmaiņas, kas tajā laikā tika veiktas mājokļu sistēmā, bija vērstas vienīgi uz sociālo mājokļu sistēmu, un tās nebija būtiskas. Otrkārt, valsts atbalsta elementi, kas norādīti Iestādes uzsākšanas lēmumā, bija vispārēji pasākumi, kas palika nemainīgi, stājoties spēkā Mājokļu likumam. Tādējādi, piemēram, valsts netiešās garantijas palika nemainīgas gan pirms, gan pēc EEZ līguma spēkā stāšanās. Šajā sakarā Īslandes valdība apgalvoja, ka no Eiropas Kopienu Tiesas sprieduma Namur-Les Assurances du Credit lietā izriet, ka tikai būtiskas izmaiņas tiesību aktos varēja mainīt atbalsta klasifikāciju. (31) Treškārt, ar Mājokļu likuma ieviešanu 1999. gadā netikta veikti nekādi grozījumi, kas varētu mainīt izpratni par šīs sistēmas atbilstību valsts atbalsta nosacījumiem. Ceturtkārt, grozījumi, ko veica sociālo mājokļu sistēmā saistībā, piemēram, ar tā sauktajiem papildu aizdevumiem, ir nodalāmi no vispārējās aizdevumu sistēmas.

HFF

Namur-Les Assurances du Credit

31

5.   TREŠO PERSONU APSVĒRUMI

TREŠO PERSONU APSVĒRUMI

SFF uzskata, ka to grozījumu rezultātā, kas izdarīti saskaņā ar Mājokļu likumu, sistēma būtu jāklasificē kā jauns atbalsts, jo šie grozījumi netieši norādīja, ka mājokļu sistēma līdz šodienai nav palikusi vairāk vai mazāk nemainīga. SFF2007. gada 31. janvāra vēstulē cita starpā atsaucās uz šādiem aspektiem:

SFF

SFF

| — | jauna tiesību akta esamība, t. i., ar Mājokļu likumu tika aizstāts Mājokļu valsts aģentūras likums, |
| --- | --- |

—

jauna tiesību akta esamība, t. i., ar Mājokļu likumu tika aizstāts Mājokļu valsts aģentūras likums,

| — | jaunas juridiskās personas – Mājokļu finansēšanas fonda – izveidošana, ar kuru tika aizstāta Mājokļu valsts padome/Mājokļu valsts aģentūra un kurš pārņēma Valsts būvniecības fonda un Strādājošo mājokļu fonda aktīvus un saistības, |
| --- | --- |

—

jaunas juridiskās personas – Mājokļu finansēšanas fonda – izveidošana, ar kuru tika aizstāta Mājokļu valsts padome/Mājokļu valsts aģentūra un kurš pārņēma Valsts būvniecības fonda un Strādājošo mājokļu fonda aktīvus un saistības,

| — | jaunu aizdevumu instrumentu ieviešana, kas paredzēja aizdevumus izsniegt naudā nevis mājokļu obligācijās, kā arī mazāku sociālo palīdzību mājokļu jautājumā; izmaiņas pirkuma finansējuma maksimālajā līmenī, ierobežojumu atcelšana attiecībā uz īpašnieku apdzīvotu sociālo mājokļu tirdzniecību, prioritāru tiesību atcelšana un pārmaiņas attiecībā uz iezīmēm, kurām jāatbilst, lai iegūtu tiesības saņemt aizdevumus, |
| --- | --- |

—

jaunu aizdevumu instrumentu ieviešana, kas paredzēja aizdevumus izsniegt naudā nevis mājokļu obligācijās, kā arī mazāku sociālo palīdzību mājokļu jautājumā; izmaiņas pirkuma finansējuma maksimālajā līmenī, ierobežojumu atcelšana attiecībā uz īpašnieku apdzīvotu sociālo mājokļu tirdzniecību, prioritāru tiesību atcelšana un pārmaiņas attiecībā uz iezīmēm, kurām jāatbilst, lai iegūtu tiesības saņemt aizdevumus,

| — | pārmaiņas finansējuma avotos. Saskaņā ar Mājokļu likumu Mājokļu finansēšanas fonds atšķirībā no saviem priekštečiem nesaņem valsts tiešās iemaksas. |
| --- | --- |

—

pārmaiņas finansējuma avotos. Saskaņā ar Mājokļu likumu Mājokļu finansēšanas fonds atšķirībā no saviem priekštečiem nesaņem valsts tiešās iemaksas.

SFF2008. gada 28. marta vēstulē apgalvoja, ka attiecīgajai juridiskajai pārbaudei būtu jāietver HFF sistēmas visaptverošs novērtējums nevis atsevišķu norādīto iespējamo valsts atbalsta pasākumu analīze. Saskaņā ar SFF atzinumu šīs sistēmas atsevišķās sastāvdaļas ir tik cieši saistītas, ka to sašķelšana vērtējumā par to, vai šiem pasākumiem ir jaunu vai esošo pasākumu iezīmes, novestu pie nepamatota mākslīga sadalījuma. SFF uzskata, ka šāda pieeja nebūtu saskaņā ar Eiropas Komisijas praksi līdzīgos gadījumos. Visbeidzot, SFF aicina Iestādi ņemt vērā notikumu faktisko attīstību attiecībā uz HFF piešķirto aizdevumu summu un HFF aizņemto tirgus daļu salīdzinājumā ar privātām bankām.

SFF

HFF

SFF

SFF

SFF

HFF

HFF

II.   NOVĒRTĒJUMS

NOVĒRTĒJUMS

1.   TĀ KĀ UZ HFF NEATTIECAS KAPITĀLA PIETIEKAMĪBAS PRASĪBAS UN MAKSĀTSPĒJAS MINIMĀLĀ KOEFICIENTA NOTEIKUMI, TAS NAV VALSTS ATBALSTS

TĀ KĀ UZ HFF NEATTIECAS KAPITĀLA PIETIEKAMĪBAS PRASĪBAS UN MAKSĀTSPĒJAS MINIMĀLĀ KOEFICIENTA NOTEIKUMI, TAS NAV VALSTS ATBALSTS

Iestāde konstatēja, ka novērtēšanu ir lietderīgi uzsākt ar jautājumu, vai tas, ka uz HFF neattiecas kapitāla pietiekamības prasības un maksātspējas minimālā koeficienta noteikumi, nozīmē valsts atbalstu.

HFF

Kā norādīts iepriekš, Banku direktīvā ir izvirzītas kapitāla pietiekamības prasības un maksātspējas minimālā koeficienta noteikumi, ko piemēro kredītiestādēm visā EEZ. Uzsākšanas lēmumā Iestāde pauda provizorisku viedokli, ka HFF atbrīvojums no Banku direktīvas nosacījumiem, nav valsts atbalsts. Tomēr tā secināja, ka šis jautājums rada tādas šaubas, ka ir lietderīgi to izvērtēt saskaņā ar formālo izmeklēšanas procedūru. Šīs pārbaudes rezultātā Iestāde apstiprināja savu sākotnējo atzinumu šādu iemeslu dēļ.

HFF

Pirmkārt, kā norādīts arī uzsākšanas lēmumā, HFF nav kredītiestāde, uz kuru attiecas Banku direktīva, jo tam nav atļauts saņemt noguldījumus vai citus atmaksājamus līdzekļus no sabiedrības.

HFF

Otrkārt, Banku direktīvas 2. panta 3. punktā iekļauts iestāžu saraksts, attiecībā uz kurām netiek piemēroti šīs direktīvas noteikumi. Ar EEZ Apvienotās komitejas lēmumu šajā sarakstā ir iekļauts Byggingarsjóðir ríkisins. Šo nosaukumu kādreiz izmantoja attiecībā uz fondiem, kurus tagad ir pārņēmis HFF. Tādējādi neatkarīgi no tā, vai šis nosacījums ir būtisks vai arī tikai vēlreiz apstiprina to, kas izriet no šīs direktīvas vispārīgajiem nosacījumiem, tieši Banku direktīva, kas pielāgota EEZ, atbrīvo HFF no tajā noteiktajiem ierobežojumiem, kā arī no kapitāla pietiekamības prasībām un maksātspējas minimālā koeficienta. Pat pieņemot, ka saistībā ar atbrīvojumu no šīs direktīvas HFF tiek piešķirti atvieglojumi, par šo atbalsta pasākumu nevarētu vainot Īslandes valsti, bet gan EEZ Apvienoto komiteju, un tādējādi tas nebūtu valsts atbalsts. (32)

Byggingarsjóðir ríkisins

HFF

HFF

HFF

32

Treškārt, pat ja uz HFF attiektos Banku direktīva, nekādi atbrīvojumi nebūtu bijuši saistīti ar valsts līdzekļu pārskaitīšanu, jo valsts šādā situācijā neatteiktos no ieņēmumiem.

HFF

2.   KOPĒJIE APSVĒRUMI ATTIECĪBĀ UZ VALSTS GARANTIJĀM, ATBALSTU PROCENTU MAKSĀJUMU SEGŠANAI, ATBRĪVOJUMU NO IENĀKUMU UN ĪPAŠUMA NODOKĻA, KĀ ARĪ ATBRĪVOJUMU NO DIVIDENŽU MAKSĀJUMIEM

KOPĒJIE APSVĒRUMI ATTIECĪBĀ UZ VALSTS GARANTIJĀM, ATBALSTU PROCENTU MAKSĀJUMU SEGŠANAI, ATBRĪVOJUMU NO IENĀKUMU UN ĪPAŠUMA NODOKĻA, KĀ ARĪ ATBRĪVOJUMU NO DIVIDENŽU MAKSĀJUMIEM

2.1.   ATŠĶIRĪGĀS PROCEDŪRAS JAUNAM UN ESOŠAM ATBALSTAM

Procedūra jaunam atbalstam ir noteikta UTN 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktā (atbilst EK līguma 88. panta 3. punktam). Ja Iestāde šaubās par šāda atbalsta pasākuma saderību, tā uzsāk UTN 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktā (atbilst EK līguma 88. panta 2. punktam) un UTN 3. protokola II daļas II iedaļas 4. panta 4. punktā noteikto formālo izmeklēšanas procedūru.

Procedūra esošam atbalstam atšķiras no procedūras, kas attiecas uz jaunu atbalstu, un ir noteikta UTN 3. protokola I daļas 1. panta 1. punktā. Atbilstoši šim nosacījumam Iestāde sadarbībā ar EBTA valstīm pastāvīgi pārbauda visas minētajās valstīs pastāvošās atbalsta sistēmas. Tā šīm valstīm piedāvā piemērotus pasākumus, kas vajadzīgi pakāpeniskai attīstībai vai EEZ līguma darbības nodrošināšanai.

Saskaņā ar Eiropas Kopienu Tiesu:

“(...) kad Komisija saskaņā ar EK 87. pantu pārbauda atbalsta pasākumus, lai noteiktu, vai tie ir saderīgi ar kopējo tirgu, tai saskaņā ar EK 88. panta 2. punktu ir obligāti jāierosina procedūra, ja pēc sākotnējās pārbaudes tai nav izdevies atrisināt visus sarežģījumus, kuru dēļ nav iespējams noteikt, vai šie pasākumi ir saderīgi ar kopējo tirgu (...) Tie paši principi, protams, jāpiemēro, ja Komisijai ir šaubas arī par faktisko pārbaudāmā pasākuma klasificēšanu par atbalstu EK 87. panta 1. punkta izpratnē. Tāpēc Komisiju nevar kritizēt par to, ka tā ierosina procedūru pat tad, ja lēmumā, kas pieņemts ar šādu mērķi, tā izsaka šaubas attiecībā uz tās izskatīto pasākumu atbalsta statusu EK 87. panta 1. punkta izpratnē.

(...) Komisijai jāuzsāk atbilstoša pārbaude...., pamatojoties uz informāciju, ko tā līdz attiecīgajam brīdim jau saņēmusi no konkrētās dalībvalsts, pat ja pārbaudes rezultātā netiek atrasta pārbaudīto pasākumu galīga klasifikācija. (...) Ja šī informācija ir pietiekama, lai provizoriska novērtējuma nolūkos uzskatītu, ka attiecīgie pasākumi, iespējams, īstenībā ir esošais atbalsts, tad Komisijai ar tiem jārīkojas saskaņā ar EK 88. panta 1. un 2. punktā paredzētajām procesuālajām nostādnēm. No otras puses, ja attiecīgās dalībvalsts sniegtā informācija nav tāda, lai attaisnotu šādu provizorisku secinājumu, vai ja dalībvalsts nesniedz nekādu informācija šajā jautājumā, Komisijai ar šiem pasākumiem jārīkojas saskaņā ar EK 88. panta 3. un 2. punktā paredzētajām procesuālajām nostādnēm.” (33)

Citiem vārdiem sakot, jebkāds novērtējums, kas ietverts lēmumā par formālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu jautājumā par to, vai iespējamais atbalsta pasākums ir jauns vai esošais atbalsts, noteikti ir tikai provizorisks. Tādējādi no tiesu prakses izriet, ka pat tad, ja Iestāde tās uzsākšanas lēmumā sākotnēji uzskatīja, ka attiecīgais pasākums ir jauns atbalsts, tā vēl var šīs procedūras noslēguma lēmumā secināt, ka šis pasākums faktiski ir esošs atbalsts vai arī tas vispār nav atbalsts. Saistībā ar esošu atbalstu Iestādei jāievēro procedūra, kas paredzēta esošam atbalstam. (34) Tādējādi šādā gadījumā Iestādei būtu jāizbeidz formālā izmeklēšanas procedūra un jāuzsāk cita procedūra, kas paredzēta esošam atbalstam un kas noteikta UTN 3. protokola II daļas 17.–19. pantā. (35) Saskaņā ar šo pēdējo procedūru, un tikai saskaņā ar to, Iestāde novērtētu, vai esošais atbalsta pasākums ir saderīgs ar EEZ līguma darbību.

34

35

Informācija, kas bija iesniegta Iestādei laikā, kad tā izlēma ierosināt formālo izmeklēšanas procedūru, nebija “tāda, lai attaisnotu” provizorisko secinājumu, ka šis atbalsts ir esošs atbalsts, un tādēļ Iestāde izskatīja šos pasākumus saskaņā ar noteikumiem, kas attiecas uz jaunu atbalstu. Tomēr, tā kā šo sākotnējo viedokli apstrīdēja Īslandes valdība, Iestāde turpmāk izvērtēs šo jautājumu no jauna, ņemot vērā tos materiālus, kurus šobrīd iesniegusi valdība un SFF.

tāda, lai attaisnotu

SFF

Kā jau norādīts, Iestāde saskaņā ar formālo izmeklēšanas procedūru lems par jaunu atbalsta pasākumu esamību un saderību. Pretējā gadījumā, ja attiecīgie instrumenti nav jauns atbalsts, Iestāde nevar saskaņā ar pašreizējo procedūru veikt saistošu novērtējumu par to, vai tie ir nevis jauns, bet gan esošs atbalsts saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 1. punktu. Tāpat Iestāde nevar sniegt saistošu novērtējumu par to, vai šādi esoši atbalsta pasākumi ir saderīgi ar Līgumu. Tādējādi, pirms izlemt jautājumu par jauniem vai esošiem pasākumiem, Iestāde turpmāk balstīsies uz pieņēmumu, ka turpmāk minētie pasākumi ir valsts atbalsts: valsts garantijas, nodokļu atbrīvojums, atbalsts procentu maksājumu segšanai un atbrīvojums no dividenžu maksājumiem.

pieņēmumu

2.2.   JURIDISKĀ PĀRBAUDE

Iestādes Lēmuma 195/04/COL 4. pantā noteikts, ka izmaiņas esošā atbalstā ir jebkuras izmaiņas, izņemot tās, kas būtībā ir tikai formālas vai administratīvas un nevar ietekmēt šā atbalsta pasākuma saderības ar kopējo tirgu izvērtēšanu. Turklāt attiecībā uz juridisko novērtējumu jautājumā par to, vai tas ir jauns vai esošs atbalsts, Eiropas Kopienu Tiesa Namur-Les Assurances du Credit lietā konstatēja, ka:

Namur-Les Assurances du Credit

“(...) jauna atbalsta rašanos vai grozījumus attiecībā uz esošo atbalstu nevar izvērtēt pēc atbalsta mēroga vai, it īpaši, pēc tā summas finansiālā ziņā jebkurā uzņēmuma darbības laikā, ja atbalsts ir nodrošināts saskaņā ar agrākām tiesību normām, kas palikušas nemainīgas. .

Lēmums, kas stājās spēkā 1989. gada 1. februārī negrozīja likumdošanu, kas piešķīra atvieglojumus OND, ne attiecībā uz šo atvieglojumu būtību un pat ne attiecībā uz tās sabiedriskās iestādes darbību, uz kuru tie attiecās, jo 1939. gada 31. augusta likums noteica šai iestādei ļoti vispārīgu mērķi – mazināt riskus, kas rodas, nodrošinot kredītus eksportam. .” (36)

Tiesa secinājuma, ka uzņēmuma darbības faktiska paplašināšana nebūtu pietiekams pamatojums atbalsta pasākuma klasifikācijas maiņai:

“Pretējs viedoklis būtībā nozīmētu prasīt attiecīgajai dalībvalstij ziņot Komisijai un iesniegt tai preventīvai izskatīšanai ne tikai jaunu atbalstu vai atbalsta grozījumus, kas par tādiem definēti atbilstoši un kas piešķirti uzņēmumam, kurš saņem esošo atbalstu, bet arī visus pasākumus, kas ietekmē uzņēmuma darbību un kas var ietekmēt kopējā tirgus darbību, konkurenci vai vienkārši to faktisko atbalsta apjomu noteiktā laika periodā, kas principā ir pieejams, bet noteikti mainās apjoma ziņā saskaņā ar šī uzņēmuma apgrozījumu.

Galu galā valsts uzņēmuma gadījumā, kāds ir OND, katru jaunu apdrošināšanas operāciju, kas saskaņā ar tiesas sēdē sniegto Beļģijas valdības informāciju jāiesniedz uzraudzības iestādēm, varētu uzskatīt par pasākumu, uz kuru attiecas Līguma 93. panta 3. punktā noteiktā procedūra.

Šāda interpretācija neatbilst 93. panta 3. punktam ne burtiski, ne tā mērķim, ne arī atbildības sadalījumam starp Komisiju un dalībvalstīm, uz kurām šis punkts attiecas, un tādēļ tā radītu juridiskas neskaidrības uzņēmumiem un dalībvalstīm, kurām būtu iepriekš jāziņo par plašu pasākumu klāstu, kurus nevarētu īstenot par spīti šaubām, vai tie klasificējami kā jauns atbalsts. (...)” (37)

Government of Gibraltar pret Komisiju lietā Pirmās instances tiesa uzskatīja, ka:

Government of Gibraltar

“tikai tad, ja grozījumi [valsts tiesību aktos] ietekmē sākotnējās shēmas faktisko būtību, šo shēmu pārveido par jaunu atbalsta shēmu. Šādi būtiski grozījumi nav iespējami, ja jaunais elements ir skaidri nodalāms no sākotnējās shēmas.” (38)

Novērtējot to, vai izmaiņas atbalsta pasākumā ietekmē līdz šim pastāvējušo atbalstu tā, ka tas kļūst par jaunu atbalstu, Komisija pārbaudīja, vai šīs izmaiņas ir būtiskas. (39) Šajā sakarā Komisija ņēma vērā priekšrocības būtību, tās mērķi, pamatojumu, saskaņā ar kuru priekšrocība ir piešķirta, personas un iestādes, kuras tā ietekmē, un attiecīgos finansējuma avotus. Pretēji tam Komisija nepārbaudīja tās juridiskās izmaiņas, kas nav attiecīgā atbalsta pasākuma daļa.

39

Attiecībā uz individuāliem atbalsta pasākumiem kā, piemēram, licences maksu sabiedriskai raidsabiedrībai, šī pieeja lika Komisijai pārbaudīt apstākļus, saskaņā ar kuriem attiecīgā maksa tiek izmantota, jo šie apstākļi ir attiecīgā atbalsta pasākuma neatņemama sastāvdaļa. (40)

40

Ja attiecīgais atbalsta pasākums ietvēra atbalsta shēmu, kas nebija piešķirta kādai konkrētai darbībai, piemēram, gadījumos, kad valsts uzņēmumi, kas gūst labumu no valsts garantijām vienīgi tāpēc, ka šie uzņēmumi ir veidoti kā valsts daļa, Komisija pievērsa uzmanību tam, vai pats atbalsta pasākums (shēma, kurā ietilpst valsts garantijas visiem šāda veida uzņēmumiem) ir būtiski mainījies. Tā kā tikko minētajā situācijā noteikumi, kas attiecas uz katru atbalsta saņēmēju, nav atbalsta pasākuma daļa, Komisija nepārbaudīja konkrētos noteikumus, kas reglamentē katra atbalsta saņēmēja darbību. Citiem vārdiem sakot, Komisija uzskata, ka izmaiņas noteikumos, kas attiecas uz individuāliem saņēmējiem, nevar ietekmēt atbalsta shēmu tā, ka tā kļūst par jaunu atbalstu, un tas tā nevar notikt ne gadījumos, kad šīs izmaiņas ietekmē pašu shēmu, ne arī tad, kad tās ietekmē tikai konkrēto uzņēmumu, uz kuru attiecas izmaiņas tiesību aktos. (41) Tādā gadījumā tas norādītu, ka pasākums, kam būtībā ir shēmas iezīmes, attiecībā uz dažiem saņēmējiem pārvērstos no esoša atbalsta par jaunu atbalstu, bet attiecībā uz citiem nē, un tas tā notiktu tikai tāpēc, ka noteikumi, kas attiecas uz vieniem saņēmējiem, bet uz citiem nē, būtu mainījušies. Šāds rezultāts nebūtu savienojams ar faktu, ka pasākumā ietilpa viens vienīgs pasākums.

41

Tādējādi, pirms pētīt, kuras juridiskās izmaiņas ir būtiskas, lai novērtētu, vai atbalsta pasākums ir jauns vai esošs atbalsts, ir jānosaka, vai noteikumi, kas attiecas uz vienu vai vairākiem atbalsta saņēmējiem, ir šā atbalsta pasākuma daļa. Turklāt, ja attiecīgais uzņēmums saņem atbalstu no vairākiem pasākumiem, kam ir dažādi mērķi un juridiskais pamats un kas pieņemti dažādos laika periodos, no kuriem daži ir individuāli pasākumi, bet citiem ir shēmas iezīmes, šie dažādie atbalsta pasākumi jānovērtē pa vienam, nevis jāapvieno vienā vispārējā novērtējumā tikai tāpēc, ka šiem pasākumiem pilnībā vai daļēji ir tas pats saņēmējs. (42)

42

2.3.   DAŽĀDU ATBALSTA PASĀKUMU KLASIFICĒŠANA PAR JAUNU VAI ESOŠO ATBALSTU

2.3.1.   
  Valsts garantijas

Valsts garantijas

Valsts garantijas attiecībā uz visām valsts iestādēm un to saistībām izriet no vispārējiem nerakstītiem Īslandes publisko tiesību noteikumiem, kas pastāvēja pirms EEZ līguma stāšanās spēkā. Šīs garantijas ir piemērojamas visām valsts iestādēm neatkarīgi no tā, kad tās ir dibinātas, no to darbības vai izmaiņām to darbībā. Šis iespējamais atbalsta pasākums jāuzskata par shēmu, kas atbilst Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 1. panta d) apakšpunkta definīcijai. Pieņemot, ka šī shēma ir atbalsts, tā jau sākotnēji jāuzskata par esošu atbalstu, jo tā pastāvēja pirms EEZ līguma stāšanās spēkā, sk. Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 1. panta b) apakšpunktu.

Kopš EEZ līguma stāšanās spēkā nav izdarītas būtiskas un pat nebūtiskas izmaiņas attiecībā uz šo garantiju apjomu un funkcijām. Ar Likumu Nr. 121/1997 par valsts garantijām ar turpmākiem grozījumiem ieviesa nelielu garantiju prēmiju, kuras likme bija 0,00625 % ceturksnī (līdz 2001. gadam attiecībā uz vietējām saistībām – 0,00375 % ceturksnī). Tomēr šī prēmija tikai samazina atbalstu, kas izriet no valsts garantiju sākotnējās shēmas, kas stājās spēkā pirms EEZ līguma. Tādēļ sākotnējo shēmu, neraugoties uz priekšrocībām, kas ar to saistītas, nevar klasificēt kā jaunu atbalstu. (43)

43

Turklāt neviena no I.2. iedaļā aprakstītajām izmaiņām HFF darbībā neietvēra šāda veida izmaiņas. Gan priekšrocības būtība, gan atbalsta juridiskais pamatojums bija tieši tāds pats. Tāpat arī mērķis šim vispārējam pasākumam, kurš ietver daudz vairāk nekā mājokļu aizdevumu sistēmas īpatnības un ir plaši piemērojams visām valsts iestādēm, nemainījās to grozījumu rezultātā, kas tika ieviesti mājokļu aizdevumu sistēmā saskaņā ar Mājokļu likumu. (44) Citiem vārdiem sakot, šīs juridiskās izmaiņas bija ne vien nodalāmas no šā iespējamā atbalsta pasākuma, bet pilnīgi nesaistītas ar to. Tādējādi šī garantiju shēma nevar būt jauns atbalsta pasākums, kuru iespējams novērtēt pašreizējās formālās izmeklēšanas procedūras ietvaros.

HFF

44

2.3.2.   
  Atbrīvojums no ienākumu un īpašuma nodokļa

Atbrīvojums no ienākumu un īpašuma nodokļa

Valsts kase, visas valsts iestādes un visi valsts uzņēmumi, par kuriem valstij ir neierobežota atbildība, jau ilgi pirms EEZ līguma stāšanās spēkā bija atbrīvoti no ienākumu un īpašuma nodokļa.

Atbrīvojumu no ienākumu nodokļa tagad nosaka 4. panta pirmā daļa Ienākumu nodokļa likumā Nr. 90/2003, kurš ir Likuma Nr. 75/1981 par ienākumu un īpašuma nodokli konsolidētā versija. Pieņemot, ka šis nodokļu atbrīvojums ir atbalsts, tas jau sākotnēji jāuzskata par vispārēju shēmu, kas atbilst Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 1. panta d) apakšpunkta definīcijai. Kopš EEZ līguma stāšanās spēkā nav izdarītas būtiskas vai pat nebūtiskas izmaiņas attiecībā uz šīs shēmas apjomu, finansējumu vai funkcijām. Nekas šajos vispārējos nodokļu noteikumos ne saistībā ar HFF, ne jebkādu citu šā atbrīvojuma saņēmēju nav mainīts to grozījumu rezultātā, kas tika ieviesti mājokļu aizdevumu sistēmā pēc 1994. gada 1. janvāra. Turklāt grozījumi mājokļu aizdevumu sistēmā neatstāja ne būtisku, ne maznozīmīgu ietekmi uz šo shēmu. Mājokļu likums neko nemainīja attiecībā uz nodokļu atbrīvojuma mērķi un būtību. Tāpat arī tas nemainīja finansējuma avotu vai juridisko pamatu šim nodokļu atbrīvojumam. Šo iemeslu dēļ nodokļu atbrīvojums nevar būt jauns atbalsta pasākums, kuru var izmeklēt saskaņā ar šo formālo izmeklēšanas procedūru.

ienākumu nodokļa

HFF

Pirms tika pieņemts Likums Nr. 129/2004, kas atcēla īpašuma nodokli, saskaņā ar 4. panta pirmo daļu Īpašuma nodokļa likumā Nr. 90/2003 no šā nodokļa maksājumiem atbrīvoja arī iepriekš minētās iestādes. Arī attiecībā uz īpašuma nodokli šis likums tikai konsolidēja noteikumus, kas jau bija ietverti iepriekš minētajā Likumā Nr. 75/1981 par ienākumu un īpašuma nodokli. Īpašuma nodoklis tagad ir pilnībā atcelts. Ja šo iestāžu atbrīvojums no minētā nodokļa līdz tā atcelšanai 2004. gadā ir atbalsts, tad šis atbrīvojums jāvērtē kā shēma, kas atbilst Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 1. panta d) apakšpunkta definīcijai. Laikposmā no EEZ līguma stāšanās spēkā līdz īpašuma nodokļa vispārējai atcelšanai netika izdarītas būtiskas vai pat nebūtiskas izmaiņas attiecībā uz nodokļu atbrīvojuma apjomu, finansējumu vai funkcijām, un izmaiņas mājokļu aizdevumu sistēmā neietekmēja šā nodokļu atbrīvojuma būtību, mērķi, darbību un finansējumu. Tādējādi šis nodokļu atbrīvojums nevar būt jauns atbalsta pasākums, kuru būtu bijis iespējams izmeklēt pašreizējās formālās izmeklēšanas procedūras ietvaros.

2.3.3.   
  Atbalsts procentu maksājumu segšanai

Atbalsts procentu maksājumu segšanai

Kā minēts iepriekš, Strādājošo mājokļu fonds nodrošināja aizdevumus sociālajiem īres dzīvokļiem ar zemām procentu likmēm, kuras noteica valdība. Fonds saņēma tiešās budžeta iemaksas, lai cita starpā segtu ar šiem aizdevumiem saistītos izdevumus. Tā kā Strādājošo mājokļu fonds bija valsts iestāde, Īslandes valdība bija atbildīga par zaudējumiem, kas saistīti ar šo aizdevumu kategoriju, ja tiešās iemaksas nebūtu pietiekamas, lai segtu fonda zaudējumus.

Ar Mājokļu likumu netika ieviestas lielas izmaiņas aizdevumu kategorijā sociālajiem īres dzīvokļiem, un HFF šos aizdevumus sākumā bija jāpiešķir ar to pašu likmi, kāda tika piemērota iepriekš, sk. likuma provizorisko IX pantu. Šajā pantā arī bija paredzēts, ka valsts nodrošinās iemaksas no budžeta, lai segtu HFF zaudējumus. Šos jautājumus vēlāk reglamentēja vienošanās starp sociālo lietu ministru un finanšu ministru, sk. I.3.3. iedaļu.

HFF

HFF

Attiecībā uz institucionālajām pārmaiņām Komisijas pastāvīgā prakse uzskatāmi parāda, ka struktūras, kas saņem atbalstu, var mainīt juridiskās personas statusu, apvienojoties, sadaloties vai citā veidā, neietekmējot atbalsta klasifikāciju. Tas attiecas gan uz gadījumiem, kad juridiskās personas statusa maiņa notiek saskaņā ar privāttiesību līdzekļiem, gan uz gadījumiem, kad izmaiņas ir noteiktas ar tiesību aktiem vai citiem publisko tiesību līdzekļiem. (45) Četru valsts struktūru, kuras darbojās saskaņā ar Likumu Nr. 97/1993, statusa maiņa salīdzinājumā ar Mājokļu likumu pati par sevi nevar ietekmēt attiecīgo pasākumu saderības novērtējumu. Kā jau minēts, Mājokļu finansēšanas fonds pārņēma no saviem priekštečiem visus aktīvus, tiesības un pienākumus un turpināja veikt to uzdevumus, tādā veidā uzskatāmi parādot, ka reformas mērķis bija saglabāt nepārtrauktību starp šīm organizācijām. (46)

45

46

Līdz ar to gan Strādājošo mājokļu fondam, gan HFF tika dots uzdevums nodrošināt šos sociālos aizdevumus īres dzīvokļiem ar valdības noteiktu procentu likmi, un, tā kā šīs procentu likmes bija pārāk zemas, lai segtu aizdevumu izmaksas, valdība nodrošināja līdzekļus saskaņā ar Budžeta likumu. Atšķirība starp šiem fondiem ir tāda, ka ieguldījumi HFF ir mērķēti uz šo konkrēto aizdevumu kategoriju, bet Strādājošo mājokļu fonds saņēma kopīgus budžeta ieguldījumus visām tā sociālo aizdevumu kategorijām. Šī atšķirība izriet no tā, ka ar Mājokļu likumu atcēla pārējās Strādājošo mājokļu fonda sociālo aizdevumu kategorijas un ka papildu aizdevumi, kas bija galvenā sociālo aizdevumu kategorija saskaņā ar Mājokļu likuma sākotnējo versiju, Mājokļu finansēšanas fondam netika finansēti ar budžeta iemaksu palīdzību.

HFF

HFF

Tādējādi izmaiņas, kuras ieviesa ar Mājokļu likumu, nemainīja uzdevumu nodrošināt aizdevumus sociālajiem īres mājokļiem, citiem vārdiem sakot, šā pasākuma mērķis palika nemainīgs. (47) Turklāt tas, ka budžeta iemaksas tagad tiek piešķirtas tikai šiem aizdevumiem, ir valsts tiešo iemaksu citiem sociālajiem aizdevumiem atcelšanas rezultāts. Valsts tiešo iemaksu atcelšana dažām darbībām nerada izmaiņas cita pasākuma finansējumā. Tādējādi minētā atcelšana nevar ietekmēt atlikušā pasākuma rakstura klasifikāciju. Tā drīzāk ir atsevišķa atbalsta pasākuma atcelšana. (48)

47

48

SFF atsaucās uz dažādām izmaiņām, ko ieviesa ar Mājokļu likumu, un apgalvoja, ka to rezultātā atbalsts, kuru saņem HFF, klasificējams kā jauns atbalsts. Neatkarīgi no šo izmaiņu būtības tās nebija saistītas ar šo atbalsta pasākumu, kurš tikai nodrošina pret zaudējumiem, kas fondam radušies saistībā ar aizdevumiem sociālajiem īres dzīvokļiem. Augšējās robežas paaugstināšana vispārējiem aizdevumiem nebija saistīta ar šo aizdevumu kategoriju. Tāpat ar Likumu Nr. 57/2004 ieviestās izmaiņas, saskaņā ar kurām mājokļu obligāciju sistēmu atcēla un aizvietoja ar naudā izmaksājamiem aizdevumiem, nebija saistītas ar šo aizdevumu kategoriju. Likuma Nr. 97/1993 11. pantā noteiktā prasība, lai aizdevumi tiktu nodrošināti ar pirmo vai otro hipotēku, neattiecās uz šo aizdevumu kategoriju, bet tikai uz dažiem Būvniecības valsts fonda aizdevumiem. Tādējādi tas, ka šis nosacījums netika iekļauts Mājokļu likumā, attiecībā uz šiem aizdevumiem nav būtisks.

SFF

HFF

Noslēgumā Iestāde uzskata, ka priekšrocības, kas izriet no atbalsta procentu maksājumu segšanai, nevar būt jauns atbalsts, ko var izskatīt saskaņā ar pašreizējo formālās izmeklēšanas procedūru.

2.3.4.   
  Atbrīvojums no dividenžu maksājumiem

Atbrīvojums no dividenžu maksājumiem

Kā minēts 3.4. iedaļā, vispārējie Īslandes publisko tiesību principi paredz, ka valsts iestādēm ar tādu struktūru kā HFF nav jāmaksā dividendes. Šis princips pastāvēja pirms EEZ līguma stāšanās spēkā un ir piemērojams valsts iestādēm neatkarīgi no tā, kad tās dibinātas, no to darbības vai arī jebkādām izmaiņām to darbībā. Kopš EEZ līguma stāšanās spēkā nav izdarītas būtiskas vai pat nebūtiskas izmaiņas attiecībā uz šo vispārējo principu. Turklāt ne Mājokļu likums, ne iepriekšējie ar to saistītie likumi nekad nav novirzījušies no šā principa, tā vietā pieņemot tiesību normas, kas nosaka, ka HFF ir jāmaksā dividendes. Tādējādi jebkura atvieglojuma un valsts finansējuma būtība, kas izriet no dividenžu maksājumu atbrīvojuma, Mājokļu likuma vai tā grozījumu rezultātā nemainījās. Tāpat arī to grozījumu rezultātā, kas tika ieviesti mājokļu aizdevumu sistēmā, nemainījās šā principa mērķis, kurš ietver daudz vairāk nekā mājokļu aizdevumu sistēmas īpatnības un ir plaši piemērojams visām valsts iestādēm. Citiem vārdiem sakot, šādas juridiskās izmaiņas bija ne vien nodalāmas no šā iespējamā atbalsta pasākuma, bet pilnīgi nesaistītas ar to. Tādējādi, ja atbrīvojums no dividenžu maksājumiem jāuzskata par atbalsta pasākumu, tad šis pasākums jāuzskata par atbalsta shēmu, kas atbilst Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 1. panta d) apakšpunktā dotajai definīcijai. Turklāt šī shēma būtu esošs atbalsts, jo tā pastāvēja pirms EEZ līguma stāšanās spēkā, sk. Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 1. panta b) apakšpunktu.

HFF

HFF

Tikai tādā gadījumā, ja tiktu konstatēts, ka atbrīvojums no dividenžu maksājumiem nevar būt radies no vispārējiem Īslandes publisko tiesību principiem, bet drīzāk izriet no Mājokļu likuma un iepriekšējiem ar to saistītiem likumiem, nosacījumi, saskaņā ar kuriem darbojās dažādās ar mājokļu jautājumu saistītās iestādes, varētu kļūt par jauna atbalsta saderības novērtējuma sastāvdaļu. Tādējādi tikai šajā hipotētiskajā situācijā izmaiņas mājokļu finansēšanas sistēmā, kas ieviestas pēc 1994. gada 1. janvāra, potenciāli varētu norādīt, ka kāds no atbalstiem, kas saistīti ar dividenžu nemaksāšanu, ir mainījies no esoša par jaunu atbalstu.

2.4.   SECINĀJUMS ATTIECĪBĀ UZ TO, VAI ČETRI IESPĒJAMIE VALSTS ATBALSTA PASĀKUMI IR JAUNI VAI ESOŠI ATBALSTA PASĀKUMI

Pamatojoties uz iepriekšminēto novērtējumu, Iestāde uzskata, ka šādi uzsākšanas lēmumā norādītie pasākumi – valsts garantijas, atbalsts procentu maksājumu segšanai, nodokļu atbrīvojums un atbrīvojums no dividenžu maksas – nav jauni atbalsta pasākumi, kurus var novērtēt saskaņā ar pašreizējo formālās izmeklēšanas procedūru.

Tādēļ Iestāde izbeigs šo formālo izmeklēšanas procedūru un saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 1. punktu un II daļas V iedaļu uzsāks procedūru, kas attiecas uz esošu atbalstu.

Lai padziļināti pamatotu savu lēmumu, Iestāde piebilst, ka pat tad, ja pieņemtu SFF ierosināto pieeju un uzskatītu, ka Mājokļu likums ar tā vēlākiem grozījumiem patiešām varēja ietekmēt iepriekš norādīto iespējamo atbalsta pasākumu klasifikācijas novērtējumu, Iestāde tomēr būtu secinājusi, ka konkrētās izmaiņas, kas izdarītas mājokļu sistēmā, nebija tādas, kas varētu izraisīt atbalsta pārklasificēšanu no esoša par jaunu atbalstu.

SFF

| — | Pirmkārt, tikai tas, ka Īslande izvēlējās tādu likumdošanas tehniku, kas saistīta ar jauna likuma ieviešanu, nevis grozījumu izdarīšanu jau esošā likumā, pats par sevi nevar izraisīt līdz šim pastāvoša atbalsta pasākuma pārklasificēšanu. (49) Svarīgi ir tikai tas, vai jaunais likums ietvēra tādas būtiskas izmaiņas attiecīgajos atbalsta pasākumos, kas varētu ietekmēt šo pasākumu saderības novērtējumu. Iestāde uzskata, ka šajā ziņā ļoti svarīgi ir tas, ka Mājokļu likums attiecībā uz visām būtiskajām iezīmēm bija iepriekšējās sistēmas turpinājums ar to pašu mērķi nodrošināt mājokļu pieejamību visiem Īslandes iedzīvotājiem. Kā norādīts 2.2.3.1. iedaļā, Mājokļu likuma mērķis ir tāds pats kā saskaņā ar Likumu Nr. 97/1993. |
| --- | --- |

—

Pirmkārt, tikai tas, ka Īslande izvēlējās tādu likumdošanas tehniku, kas saistīta ar jauna likuma ieviešanu, nevis grozījumu izdarīšanu jau esošā likumā, pats par sevi nevar izraisīt līdz šim pastāvoša atbalsta pasākuma pārklasificēšanu. (49) Svarīgi ir tikai tas, vai jaunais likums ietvēra tādas būtiskas izmaiņas attiecīgajos atbalsta pasākumos, kas varētu ietekmēt šo pasākumu saderības novērtējumu. Iestāde uzskata, ka šajā ziņā ļoti svarīgi ir tas, ka Mājokļu likums attiecībā uz visām būtiskajām iezīmēm bija iepriekšējās sistēmas turpinājums ar to pašu mērķi nodrošināt mājokļu pieejamību visiem Īslandes iedzīvotājiem. Kā norādīts 2.2.3.1. iedaļā, Mājokļu likuma mērķis ir tāds pats kā saskaņā ar Likumu Nr. 97/1993.

49

| — | Otrkārt, kā minēts iepriekš, saskaņā ar Komisijas vienoto praksi atbalsta saņēmēja juridiskās personas statusa maiņa neietekmē šā atbalsta klasifikāciju. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, kā minēts iepriekš, saskaņā ar Komisijas vienoto praksi atbalsta saņēmēja juridiskās personas statusa maiņa neietekmē šā atbalsta klasifikāciju.

| — | Treškārt, pašlaik spēkā esošo iespējamo atbalsta pasākumu finansēšana HFF labā nav mainījusies Mājokļu likuma un vēlāku šā likuma grozījumu ieviešanas rezultātā. |
| --- | --- |

—

Treškārt, pašlaik spēkā esošo iespējamo atbalsta pasākumu finansēšana HFF labā nav mainījusies Mājokļu likuma un vēlāku šā likuma grozījumu ieviešanas rezultātā.

HFF

| — | Ceturtkārt, Mājokļu likums neko nemainīja attiecībā uz mājokļu obligāciju izlaišanu, kas bija aizdevumu galvenā kategorija. Jauna aizdevumu kategorija – tā sauktā papildu aizdevumu kategorija – tika ieviesta Mājokļu likuma sociālo mājokļu reformas ietvaros. Tomēr faktiski šī aizdevumu kategorija aizstāja to sociālo aizdevumu kategorijas, kurus varēja piešķirt saskaņā ar Likumu Nr. 97/1993. Kā minēts I.2.2.3.3.3. iedaļā, šāda veida aizdevumu maksimālā procentuālā daļa un kritēriji, kas noteica tiesības uz tiem, bija gandrīz vienādi. Tādējādi galvenā atšķirība noteikumos, kas attiecas uz šāda veida aizdevumiem, ir tā, ka Mājokļu likums paredz, ka šos dzīvokļus, ievērojot dažus nosacījumus, var pārdot par tirgus cenu vispārējā tirgū. Iestāde uzskata, ka salīdzinājumā ar iepriekšējām izmaiņām šīs juridiskās izmaiņas būtiski nemainīja iespējamo sociālo aizdevumu saņēmēju loku, ne arī paplašināja HFF darbību minētajā jomā. Turklāt sociālo aizdevumu kategoriju likvidēšana, sk. I.2.2.3.3.3. iedaļu, nevar būt par iemeslu tam, ka atbalsta shēma tiek klasificēta kā jauns atbalsts. Šādas izmaiņas varētu uzskatīt augstākais par atbalsta atcelšanu. |
| --- | --- |

—

Ceturtkārt, Mājokļu likums neko nemainīja attiecībā uz mājokļu obligāciju izlaišanu, kas bija aizdevumu galvenā kategorija. Jauna aizdevumu kategorija – tā sauktā papildu aizdevumu kategorija – tika ieviesta Mājokļu likuma sociālo mājokļu reformas ietvaros. Tomēr faktiski šī aizdevumu kategorija aizstāja to sociālo aizdevumu kategorijas, kurus varēja piešķirt saskaņā ar Likumu Nr. 97/1993. Kā minēts I.2.2.3.3.3. iedaļā, šāda veida aizdevumu maksimālā procentuālā daļa un kritēriji, kas noteica tiesības uz tiem, bija gandrīz vienādi. Tādējādi galvenā atšķirība noteikumos, kas attiecas uz šāda veida aizdevumiem, ir tā, ka Mājokļu likums paredz, ka šos dzīvokļus, ievērojot dažus nosacījumus, var pārdot par tirgus cenu vispārējā tirgū. Iestāde uzskata, ka salīdzinājumā ar iepriekšējām izmaiņām šīs juridiskās izmaiņas būtiski nemainīja iespējamo sociālo aizdevumu saņēmēju loku, ne arī paplašināja HFF darbību minētajā jomā. Turklāt sociālo aizdevumu kategoriju likvidēšana, sk. I.2.2.3.3.3. iedaļu, nevar būt par iemeslu tam, ka atbalsta shēma tiek klasificēta kā jauns atbalsts. Šādas izmaiņas varētu uzskatīt augstākais par atbalsta atcelšanu.

HFF

| — | Piektkārt, Iestāde nevar piekrist SFF, ka saistībā ar Mājokļu likumu būtu nozīmīgi paplašinājušās HFF iespējas piešķirt aizdevumus uzņēmumiem, kas nodarbojas ar īres dzīvokļu celtniecību. (50) Kā izklāstīts iepriekš I.2.2.3.3.2. iedaļā, saskaņā ar to noteikumu nosacījumiem, kas izdoti, gan balstoties uz Mājokļu likumu, gan uz iepriekšējo ar to saistīto likumu, aizdevumus mājokļu obligāciju sistēmas ietvaros varēja piešķirt uzņēmumiem, kas nodarbojas ar dzīvokļu celtniecību. |
| --- | --- |

—

Piektkārt, Iestāde nevar piekrist SFF, ka saistībā ar Mājokļu likumu būtu nozīmīgi paplašinājušās HFF iespējas piešķirt aizdevumus uzņēmumiem, kas nodarbojas ar īres dzīvokļu celtniecību. (50) Kā izklāstīts iepriekš I.2.2.3.3.2. iedaļā, saskaņā ar to noteikumu nosacījumiem, kas izdoti, gan balstoties uz Mājokļu likumu, gan uz iepriekšējo ar to saistīto likumu, aizdevumus mājokļu obligāciju sistēmas ietvaros varēja piešķirt uzņēmumiem, kas nodarbojas ar dzīvokļu celtniecību.

SFF

HFF

50

| — | Sestkārt, kā aprakstīts iepriekš, mājokļu obligāciju sistēmu atcēla saskaņā ar Likumu Nr. 57/2004 un aizstāja ar tiešajiem aizdevumiem naudā, kurus piešķīra Mājokļu finansēšanas fonds. SFF apgalvoja, ka šo pārmaiņu rezultātā kvalifikācija jāmaina uz jaunu atbalstu. Tomēr šis likums neko nemainīja attiecībā uz iespējamo saņēmēju loku, un tāpat tas nebija saistīts ar pārmaiņām attiecībā uz jebkāda Mājokļu finansēšanas fondam piešķirta iespējama atbalsta pasākuma mērķi un finansējumu. Tāpēc Iestāde uzskata, ka šīs pārmaiņas uzskatāmas drīzāk par administratīvām un tehniskām, nevis būtiskām. |
| --- | --- |

—

Sestkārt, kā aprakstīts iepriekš, mājokļu obligāciju sistēmu atcēla saskaņā ar Likumu Nr. 57/2004 un aizstāja ar tiešajiem aizdevumiem naudā, kurus piešķīra Mājokļu finansēšanas fonds. SFF apgalvoja, ka šo pārmaiņu rezultātā kvalifikācija jāmaina uz jaunu atbalstu. Tomēr šis likums neko nemainīja attiecībā uz iespējamo saņēmēju loku, un tāpat tas nebija saistīts ar pārmaiņām attiecībā uz jebkāda Mājokļu finansēšanas fondam piešķirta iespējama atbalsta pasākuma mērķi un finansējumu. Tāpēc Iestāde uzskata, ka šīs pārmaiņas uzskatāmas drīzāk par administratīvām un tehniskām, nevis būtiskām.

SFF

| — | Septītkārt, saskaņā ar Likumu Nr. 120/2004 HFF vispārējo aizdevumu kategorijas robeža tika paaugstināta līdz 90 % no īpašuma aptuvenā vērtējuma. Tā rezultātā tika atcelta VII nodaļa Likumā par papildu aizdevumiem. Likums Nr. 120/2004 neko nemainīja attiecībā uz HFF sistēmas sabiedrisko pakalpojumu darbībām. Mājokļu likuma mērķis palika nemainīgs, atbalsta saņēmējs joprojām bija tikai HFF, un tā darbība būtiski nemainījās. Turklāt tas nemainīja to personu loku, kas bija tiesīgas saņemt aizdevumus no HFF, bet tikai paredzēja, ka 90 % maksimums bija pieejams visiem. (51) Šo situāciju var pretstatīt Keller lietai, kurā Pirmās instances tiesa apgalvoja, ka pamatlīdzekļu maksimālās summas, kura drīkstēja būt uzņēmuma īpašumā, lai atbilstu apstiprinātai atbalsta shēmai, pieaugums no 7 miljardiem ITL līdz 80 miljardiem ITL bija būtisks grozījums, par kuru bija jāziņo Komisijai. Tiesa konstatēja, ka šī pārmaiņa bija saistīta ar iespējamo atbalsta saņēmēju skaita pieaugumu un padarīja šo shēmu pieejamāku pretendentiem. (52) Atbalsta shēmas maiņa, potenciāli palielinot atbalsta saņēmēju skaitu, maina vienu no šīs shēmas pamatiezīmēm, un tas var ietekmēt tās saderību ar EK līgumu. Tomēr šajā gadījumā tas, vai vispārējie aizdevumi ir 70 % vai 90 % no nekustamā īpašuma aptuvenā vērtējuma, nav svarīgi attiecība uz to, vai šādus aizdevumus saskaņā ar EEZ līguma 59. panta 2. punktu var klasificēt kā sabiedrisku pakalpojumu, |
| --- | --- |

—

Septītkārt, saskaņā ar Likumu Nr. 120/2004 HFF vispārējo aizdevumu kategorijas robeža tika paaugstināta līdz 90 % no īpašuma aptuvenā vērtējuma. Tā rezultātā tika atcelta VII nodaļa Likumā par papildu aizdevumiem. Likums Nr. 120/2004 neko nemainīja attiecībā uz HFF sistēmas sabiedrisko pakalpojumu darbībām. Mājokļu likuma mērķis palika nemainīgs, atbalsta saņēmējs joprojām bija tikai HFF, un tā darbība būtiski nemainījās. Turklāt tas nemainīja to personu loku, kas bija tiesīgas saņemt aizdevumus no HFF, bet tikai paredzēja, ka 90 % maksimums bija pieejams visiem. (51) Šo situāciju var pretstatīt Keller lietai, kurā Pirmās instances tiesa apgalvoja, ka pamatlīdzekļu maksimālās summas, kura drīkstēja būt uzņēmuma īpašumā, lai atbilstu apstiprinātai atbalsta shēmai, pieaugums no 7 miljardiem ITL līdz 80 miljardiem ITL bija būtisks grozījums, par kuru bija jāziņo Komisijai. Tiesa konstatēja, ka šī pārmaiņa bija saistīta ar iespējamo atbalsta saņēmēju skaita pieaugumu un padarīja šo shēmu pieejamāku pretendentiem. (52) Atbalsta shēmas maiņa, potenciāli palielinot atbalsta saņēmēju skaitu, maina vienu no šīs shēmas pamatiezīmēm, un tas var ietekmēt tās saderību ar EK līgumu. Tomēr šajā gadījumā tas, vai vispārējie aizdevumi ir 70 % vai 90 % no nekustamā īpašuma aptuvenā vērtējuma, nav svarīgi attiecība uz to, vai šādus aizdevumus saskaņā ar EEZ līguma 59. panta 2. punktu var klasificēt kā sabiedrisku pakalpojumu,

HFF

HFF

HFF

HFF

51

Keller

52

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Iespējamie atbalsta pasākumi par labu HFF valsts garantiju veidā, atbalsta veidā procentu maksājumu segšanai, nodokļu atbrīvojumu veidā un atbrīvojuma veidā no dividenžu maksas ir esošs atbalsts. Tāpēc formālā izmeklēšanas procedūra, ko piemēro attiecībā uz jaunu atbalstu, tiek izbeigta.

HFF

2. pants

HFF atbrīvojums no EEZ līguma IX pielikuma II nodaļas 14. punktā minētā tiesību akta nosacījumu piemērošanas nav valsts atbalsts.

HFF

3. pants

Šis lēmums ir adresēts Īslandes Republikai.

4. pants

Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

Briselē, 2008. gada 27. jūnijā

EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

priekšsēdētājs

Per SANDERUD

Kolēģijas loceklis

Kurt JAEGER

---

(1)  Turpmāk – “Iestāde”.

1

(2)  Turpmāk – EEZ līgums.

2

(3)  Turpmāk – “Uzraudzības un Tiesas nolīgums” (UTN).

3

(4)  Turpmāk – “3. protokols”.

4

(5)  EEZ līguma 61. un 62. panta, kā arī Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanas un interpretācijas pamatnostādnes, ko Iestāde pieņēmusi un izdevusi 1994. gada 19. janvārī un kas publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (turpmāk – OV) L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un tās pašas dienas EEZ pielikumā Nr. 32. Pamatnostādnēs jaunākie grozījumi izdarīti 2007. gada 19. decembrī. Turpmāk – Valsts atbalsta pamatnostādnes. Pamatnostādņu atjauninātā versija publicēta Iestādes tīmekļa vietnē http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/

5

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(6)  Publicēts OV L 139, 25.5.2006., 37. lpp. un tās pašas dienas EEZ pielikumā Nr. 26.

6

(7)  Spriedums (2006. gada 7. aprīlis) lietā E-9/04, Īslandes Baņķieru un vērtspapīru tirgotāju asociācija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 2006, EBTA Tiesas ziņojums, 42. lpp.

7

(8)  Lēmums Nr. 185/06/COL (2006. gada 21. jūnijs) par formālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu attiecībā uz Icelandic Housing Financing Fund (OV C 314, 21.12.2006., 89. lpp., EEZ pielikums Nr. 63).

8

Icelandic Housing Financing Fund

(9)  Skatīt 8. zemsvītras piezīmi.

9

(10)  Konsolidācija veikta saskaņā ar Likumu Nr. 61/1993, ar ko grozīts Likums Nr. 86/1988, un kas stājās spēkā 1993. gada 12. augustā.

10

(11)  Tiesību akta Nr. 97/1993 VIII nodaļā izklāstīti noteikumi attiecībā uz mājokļu kooperatīviem. Šos noteikumus neiekļāva 1998. gada tiesību aktā attiecībā uz mājokļiem. Pašlaik mājokļu kooperatīvu darbību regulē atsevišķs tiesību akts Nr. 66/2003. Šo kooperatīvu tiesības saņemt aizdevumus no Mājokļu finansēšanas fonda reglamentē VIII nodaļas noteikumi (sk. 5. panta d) apakšpunktu tiesību aktā Nr. 66/2003).

11

(12)  Uzraudzības iestādes neoficiāls tulkojums. Oriģinālais teksts īslandiešu valodā atrodams vietnē.

12

(13)  Uzraudzības iestādes neoficiāls tulkojums. Oriģinālais teksts īslandiešu valodā atrodams http://www.althingi.is/altext/122/03/r06115030.sgml

13

(14)  Kā izklāstīts turpmāk, vienu aizdevumu kategoriju – papildu aizdevumus – atcēla ar likumu Nr. 120/2004, sk. 2.2.3.4.2.

14

(15)  Ar Likumu Nr. 57/2004 ar mājokļu obligācijām saistītie noteikumi tika atcelti, tiklīdz fonds sāka piešķirt aizdevumus skaidrā naudā, sk. 2.2.3.4.1.

15

(16)  Sk. 2.2.2.4.

16

(17)  http://www.althingi.is/altext/122/s/0877.html

17

(18)  Šādi papildu aizdevumi tika atcelti saskaņā ar Likumu Nr. 120/2004, sk. 2.2.3.4.2. iedaļu.

18

(19)  Privātpersona nedrīkstēja pelnīt vairāk kā ISK 1 620 000 un tai nedrīkstēja piederēt aktīvi, kas pārsniedz ISK 1 900 000. Šos ciparus precizēja katru gadu.

19

(20)  Attiecībā uz zaudējumiem, kas Mājokļu finansēšanas fondam varētu rasties šo papildu aizdevumu piešķiršanas rezultātā, Mājokļu likuma 43. pantā bija paredzēts, ka pašvaldību īpašumā jābūt tā sauktajam rezerves fondam un tām jāveic darbības ar šo fondu, kuru pārvaldīja Mājokļu finansēšanas fonds. Saskaņā ar 44. pantu rezerves fonds kompensē Mājokļu finansēšanas fonda zaudējumus, kuri tam rodas no papildu aizdevumiem. Likuma 45. pantā bija noteikts, ka pašvaldībai sākotnēji jāveic iemaksa 5 % apmērā no katra papildu aizdevuma, kas piešķirts pašvaldībā.

20

(21)  http://www.althingi.is/altext/122/s/0877.html

21

(22)  Iestādes neoficiāls tulkojums.

22

(23)  Iestādes neoficiāls tulkojums. Oriģinālo tekstu īslandiešu valodā skatīt http://www.altingi.is/altext/131/s/0223.html.

23

(24)  Skatīt Noteikumus Nr. 540/2006, kuros jaunākie grozījumi izdarīti ar Noteikumiem Nr. 587/2007. Šie noteikumi nosaka arī nominālo aizdevumu robežvērtību, kas pašlaik ir ISK 18 miljoni.

24

(25)  Iestādes neoficiāls tulkojums. Oriģinālo tekstu īslandiešu valodā skatīt http://www.altingi.is/altext/122/s/0099.html

25

(26)  Īslandes valdības 2007. gada 3. janvāra vēstule, 10. lpp.

26

(27)  Situācija ir atšķirīga gadījumos, kad valstij pieder uzņēmumi, kuru struktūra ir kā sabiedrībai ar ierobežotu atbildību un kuru darbību nosaka privāttiesības.

27

(28)  Attiecībā uz šī principa piemērošanu sk., piemēram, Īslandes Augstākās tiesas 1998. gada 5. novembra spriedumu lietā Nr. 50/1998.

28

(29)  OV L 126, 26.5.2000., 1. lpp. Šo tiesību aktu iekļāva ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 15/2001 un tas stājās spēkā 2001. gada 1. oktobrī.

29

(30)  Šo tulkojumu ir iesniegusi Īslandes valdība.

30

(31)  Lieta C-44/93 Namur-Les Assurances du Credit SA, 1994, ECR I-3829.

31

Namur-Les Assurances du Credit SA

ECR

(32)  2006. gada 5. aprīļa spriedums lietā T-351/02 Deutsche Bahn/Komisija, Rec. 2006, II-1047. lpp., 100.–103. punkts.

32

Deutsche Bahn/Komisija, Rec

(33)  2005. gada 10. maija spriedums lietā C-400/99 Itālija pret Komisiju, Rec. 2005, I-3657. lpp., 47., 54., 55. punkts.

33

Rec

(34)  2003. gada 27. novembra spriedums lietā T-190/00 Regione Siciliana pret Komisiju, Rec. 2003, II-5015. lpp., 48. punkts.

34

Regione Siciliana

Rec

(35)  Tiesas 1992. gada 30 jūnija spriedumi lietā C-312/90 Spānija pret Komisiju, Rec. 1992, I-4117. lpp., 14.–17. punkts, lietā C-47/91 Itālija pret Komisiju, Rec. 1992, I-4145. lpp., 22.–25. punkts, kā arī Pirmās instances tiesas 2004. gada 30. aprīļa spriedums apvienotajās lietās T-195/01 & T-207/01 Government of Gibraltar pret Komisiju, Rec. 2002, II-2309. lpp. un 2004. gada 19. aprīļa spriedums apvienotajās lietās T-297/01 un T-298/01 SIC II, 2004, Rec. II-743.

35

Rec

Rec

Government of Gibraltar

Rec

SIC

Rec

(36)  Augstāk minētais spriedums lietā Namur-Les Assurances du Credit, 28.–29. punkts (Iestādes pasvītrojums). Skatīt arī 23. punktu spriedumā, kurā Tiesa atsaucās uz izmaiņām kā tādām, kas “neietekmē šo atvieglojumu būtību”.

36

Namur-Les Assurances du Credit

(37)  Augstāk minētais spriedums lietā Namur-Les Assurances du Credit, 32. un 33. punkts.

37

Namur-Les Assurances du Credit

(38)  Augstāk minētais spriedums apvienotajās lietās Government of Gibraltar pret Komisiju, 111. punkts. Tāpat skatīt AG Fennelly atzinumu apvienotajās lietās C-15/98 un C-105/98 Italy and Sardegna Lines, Servizi Marittimi della Sardegna pret Komisiju, Rec. 2000, I-8855. lpp., 64. punkts.

38

Government of Gibraltar

AG Fennelly

Italy and Sardegna Lines, Servizi Marittimi della Sardegna

Rec

(39)  Komisijas 2007. gada 24. aprīļa lēmums lietā E 10/2005 (ex C 60/1999), 33. punkts, Komisijas 2007. gada 4. aprīļa lēmums lietā E 7/2005 par Somijas garantijas shēmām, 16. punkts, Komisijas 2005. gada 20. aprīļa lēmums lietā E 8/2005 Spānijas raidsabiedrībai RTVE, 2.2. punkts, un Komisijas lēmums lietā E 22/2004 – Tiešie nodokļu atvieglojumi ar eksportu saistītām darbībām, 34. un 35. punkts.

39

ex

RTVE

(40)  Komisijas 2007. gada 24. aprīļa Lēmums lietā atbalsts E 3/2005 – Valsts raidsabiedrību finansēšana Vācijā, 200.–214. punkts, Komisijas Lēmums E-14/2005 – Portugāle, kompensācijas maksājumi valsts raidsabiedrībai RTP, 61.–80. punkts.

40

RTP

(41)  Komisijas 2007. gada 24. aprīļa Lēmums lietā E 3/2005 – Valsts raidsabiedrību finansēšana Vācijā, 215. punkts. Tā kā Vācijas valsts bankas ir valstij piederošas institūcijas, tās tradicionāli ir guvušas labumu no netiešām valsts garantijām – tā sauktā Anstaltslast. Lietā E-10/2000 attiecībā uz Vācijas Landesbanken Komisija secināja, ka Anstaltslast ir iestāde, kas pastāvēja pirms EK līguma stāšanās spēkā. Tāpēc atbalsts bankām, kas izrietēja no šīm garantijām, bija esošs atbalsts, un tas attiecās arī uz gadījumiem, kad Anstaltslast izrietēja ne tikai no vispārējiem tiesību aktu principiem, bet vēlāk tika skaidri ieviests rakstītās tiesību normās, sk. Komisijas 2000. gada 8. maija vēstuli Vācijai, ar kuru tiek ierosināti atbilstoši pasākumi lietā E 10/2000, 7. punkts, pirmā daļa. Cik Iestādei zināms, Vācijas bankas, kas gūst labumu no Anstaltslast, parasti ir dibinātas saskaņā ar atsevišķu tiesību aktu, kas reglamentē atsevišķu banku dibināšanu un darbību. Dažas no šīm bankām varētu būt dibinātas pēc EK līguma stāšanās spēkā. Bieži ir pieņemtas izmaiņas tiesību aktos, kas reglamentē valsts banku darbību. Ar tiesību aktu noteikta jaunu banku dibināšana, valsts banku apvienošana un sadalīšana, kā arī citi grozījumi likumdošanā, kas reglamentē valsts bankas, protams, var ietekmēt uzņēmuma darbību un var ietekmēt kopējā tirgus darbību, konkurenci vai vienkārši faktisko atbalsta apjomu, kas pieejams uzņēmumiem. Tomēr Komisija, pirms tā nolēma, ka atvieglojumi, kas izriet no Anstaltslast, ir esošs atbalsts, nepārbaudīja ne to, kad dažādās bankas, kas gūst labumu no garantijām, ir dibinātas, ne arī analizēja izmaiņas banku operācijās vai citos pasākumos, kas saistīti ar atsevišķām bankām. Tāpat skatīt Komisijas 2002. gada 16. oktobra lēmumu lietā C 68/02 – Francija, Electricité de France (EDF), 68. punkts, kurā viens no EDF atbalsta pasākumiem – valsts garantijas – izrietēja no vispārēja Francijas tiesību aktu principa, kas pastāvēja pirms EK līguma stāšanās spēkā. EDF darbība laika gaitā ir ievērojami mainījusies, un uzņēmums ir arī paplašinājis tā darbību, aptverot jaunus tirgus. Neatkarīgi no tā Komisija, nosakot, vai atbalsta pasākums ir jauns vai esošs atbalsts, neuzskatīja par vajadzīgu pārbaudīt šīs faktiskās izmaiņas, un tā nepārbaudīja arī izmaiņas tiesību aktos, kas attiecās uz EDF un kas veiktas pēc EK līguma stāšanās spēkā, tāpat, sal., arī ar Komisijas 2003. gada 16. decembra lēmumu par valsts atbalstu, kas piešķirts EDF un elektroenerģijas un gāzes rūpniecībai (OV L 49, 22.2.2005., 9. lpp., 59. apsvērums), kā arī ar Komisijas aicinājumu iesniegt apsvērumus saskaņā ar EK līguma 88. panta 2. punktu lietā E 3/2002, EDF (OV C 164, 15.7.2003. 7. lpp., 53.–55. apsvērums).

41

Anstaltslast

Landesbanken

Anstaltslast

Anstaltslast

Anstaltslast

Anstaltslast

Electricité de France (EDF)

EDF

EDF

EDF

EDF

EDF

(42)  Komisijas 2007. gada 24. aprīļa lēmums lietā E 3/2005 – Valsts raidsabiedrību finansēšana Vācijā, 192.–216. punkts, Komisijas 2005. gada 20. aprīļa lēmums lietā E 8/2005 – Valsts atbalsts Spānijas nacionālajai sabiedriskajai raidsabiedrībai RTVE, 2.2. punkts, un Komisijas 2005. gada 20. aprīļa lēmums lietā E 9/2005 – Itālija, RAI, 25.–48. punkts.

42

RTVE

RAI

(43)  Tas, vai HFF atbrīvojums no garantiju maksas, kas tika ieviesta 1998. gadā, būtu jauns atbalsts, ir cits jautājums. Iestāde saskaņā ar Lēmumu Nr. 406/08/COL pašlaik ir uzsākusi formālās izmeklēšanas procedūras attiecībā uz atbrīvojumiem no garantiju maksām, kas noteiktas Likumā Nr. 121/1997 par valsts garantijām.

43

HFF

(44)  Šajā ziņā situācija ir līdzīga šādiem Komisijas lēmumiem: Vācijas raidorganizācijas, Poczta Polska, La Poste, EDF u. c. Šajos lēmumos Komisijai bija jāizvērtē, vai valsts garantijas valsts uzņēmumiem kvalificējamas kā jauns vai esošs atbalsts. Visos lēmumos Komisija secināja, ka pašas garantijas vai nu nebija mainījušās vai nebija būtiski mainījušās. Komisija novērtējumā par atbalstu, kas izriet no šīm garantijām, neuzņēmās sniegt vērtējumu par to, vai attiecīgais uzņēmums ir mainījis savu darbību, jo šis jautājums nebija saistīts ar pašu atbalsta pasākumu, bet gan ar vienu no atbalsta saņēmējiem abstrakti definētas atbalsta shēmas ietvaros.

44

Poczta Polska, La Poste, EDF

(45)  Komisijas 2007. gada 29. novembra Lēmums C (2007) 5778, Valsts atbalsts C 56/07 – Francija, Garantie illimitée de l’Etat en faveur de La Poste, 93.–97. punkts, Komisijas Lēmums Nr. E-14/2005/Portugāle, kompensācijas maksājumi valsts raidsabiedrībai RTP, 78.–80. punkts, Komisijas 2005. gada 20. aprīļa lēmums Valsts atbalsta lietā E 10/2005 (ex C 60/99) – Redevance radiodiffusion TF1, 33. punkts, un Komisijas 2001. gada 8. maija vēstule Vācijai, ar kuru tiek ierosināti atbilstoši pasākumi lietā E 10/2000, Landesbank, 7. punkta pirmā daļa. Attiecībā uz atbrīvojumu no garantijas maksas, kas piešķirts HFF saskaņā ar Likumu Nr. 121/1997 par valsts garantijām, Iestādes provizoriskais novērtējums nosaka, ka tas ir jauns atbalsts, un šis pasākums tiek pārbaudīts atsevišķi; sk. Iestādes 2008. gada 27. jūnija Lēmumu 406/08/COL.

45

Garantie illimitée de l’Etat en faveur de La Poste

RTP

Redevance radiodiffusion TF1

Landesbank

HFF

(46)  Saskaņā ar 35. pantu Likumā Nr. 1/1997 (Valdības darbinieku pensiju fonda likums) fonda dalībnieki var izvēlēties pensiju palielinājumu atbilstoši algas pieaugumam amatā, kuru tie ieņēma kā pēdējo. Valsts mājokļu aģentūras direktors uzskatīja, ka viņa amats bija pielīdzināms HFF direktora amatam, bet pensiju fonds šim viedoklim nepiekrita. Īslandes Augstākā tiesa 2004. gada 22. janvāra spriedumā lietā Nr. 344/2003 šo lietu izlēma par labu direktoram. Spriedumā cita starpā bija minēts, ka Mājokļu finansēšanas fondam lielā mērā bija uzticēta tā pati loma, kas bija Mājokļu valsts aģentūrai – darboties kā īslandiešiem paredzētu hipotekāro aizdevumu iestādei. Tiesa uzskatīja, ka aģentūras direktora amats ir pielīdzināms fonda direktora amatam attiecībā uz pienākumu būtību, to apjomu un atbildību.

46

HFF

(47)  Komisijas lēmums lietā E-14/2005 – Portugāle, kompensācijas maksājumi valsts raidsabiedrībai RTP, 63. un 74. punkts, Komisija secināja, ka izmaiņas, kas izdarītas Portugāles atbalsta pasākumā, nepārveidoja šo pasākumu par jaunu atbalstu cita starpā arī tāpēc, ka grozījumi valsts tiesību normās nemainīja subsīdiju mērķi.

47

RTP

(48)  Komisijas 2004. gada 16. novembra lēmums 2006/240/EK par Vācijas valsts atbalstu regulējošo noteikumu priekšrocību nodrošināšanai labības spirta ražotnēm (OV L 88, 25.3.2006., 50. lpp.), 83.–84. punkts. Sal. arī ar Komisijas 2005. gada 14. jūlija vēstuli, kas balstīta uz 17. panta 2. punktu, lietā E 2/2005 attiecībā uz Nīderlandes atbalstu mājokļu sektoram, kurā Komisija konstatēja, ka atbalsts bija esošs atbalsts, kaut arī tiešo subsīdiju režīmu pēc EK līguma stāšanās spēkā nomainīja ar valsts aizdevumu un nodokļu atbrīvojuma režīmu. Tā tika nolemts tāpēc, ka šīs izmaiņas kopumā radīja mazākus šķēršļus konkurencei, sk. vēstules 16.–26. punktu.

48

(49)  Komisijas Lēmums E 12/2005 – Polija, neierobežotas valsts garantijas par labu uzņēmumam Poctza Polska, 39.–47. punkts.

49

Poctza Polska

(50)  Šajā sakarā SFF atsaucās uz parlamentārās komitejas priekšsēdētāja paziņojumiem, kad vārds “individuāls” tika svītrots no tiesību akta projekta, kurš vēlāk kļuva par Mājokļu likumu, 15. panta 1. punkta attiecībā uz vispārējo aizdevumu kategoriju. Skatīt runas 7. punktu tīmekļa vietnē http://www.althingi.is/altext/122/05/r13133243.sgml

50

SFF

(51)  Komisija lēmumā Vācijas valsts raidsabiedrības lietā secināja, ka licences maksas līmeņa pieaugums nav uzskatāms par jaunu atbalstu: “Pieaugums drīzāk radies valsts raidsabiedrību finansiālo vajadzību pieauguma rezultātā, kas nepieciešamas, lai tās varētu pildīt savu sabiedrisko pakalpojumu misiju. Tāpēc – un saskaņā ar iepriekšēju Komisijas praksi – šis grozījums nav atdalāms no sākotnējā finansēšanas režīma un nav būtisks, ja vien pati sabiedrisko pakalpojumu misija nav būtiski mainīta.” Iepriekš minētais Komisijas 2007. gada 24. aprīļa lēmums, 206. punkts.

51

(52)  Pirmās instances tiesas 2002. gada 30. janvāra spriedums lietā T-35/1999, Keller pret Komisiju, Rec. 2002, II-261. lpp., 62. punkts.

52

Keller

Rec

---