# Euroopa Liidu L 130/2010

| | ISSN 1725-5082
  doi:10.3000/17255082.L_2010.130.est |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | L 130 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Õigusaktid | 53. köide28. mai 2010 |

ISSN 1725-5082

doi:10.3000/17255082.L_2010.130.est

Euroopa Liidu

Teataja

L 130

Eestikeelne väljaanne

Õigusaktid

53. köide28. mai 2010

---

| Sisukord | | II   Muud kui seadusandlikud aktid | Lehekülg |
| --- | --- | --- | --- |
| | | RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTUVÕETUD ÕIGUSAKTID |
| | * | ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 77 – Mootorsõidukite seisutulelaternate tüübikinnituse ühtsed sätted | 1 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 90 – Mootorsõidukite ja nende haagiste piduri asendushõõrdkatte komplektide ja trummelpiduri asendushõõrdkatete tüübikinnituse ühtsed sätted | 19 |
| | * | Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 94 – Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses sõidukites viibijate kaitsmisega laupkokkupõrke korral | 50 |

Sisukord

II   Muud kui seadusandlikud aktid

Lehekülg

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTUVÕETUD ÕIGUSAKTID

*

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 77 – Mootorsõidukite seisutulelaternate tüübikinnituse ühtsed sätted

1

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 90 – Mootorsõidukite ja nende haagiste piduri asendushõõrdkatte komplektide ja trummelpiduri asendushõõrdkatete tüübikinnituse ühtsed sätted

19

*

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 94 – Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses sõidukites viibijate kaitsmisega laupkokkupõrke korral

50

| ET | Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.
  Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn. |
| --- | --- |

ET

Aktid, mille peakiri on trükitud harilikus trükikirjas, käsitlevad põllumajandusküsimuste igapäevast korraldust ning nende kehtivusaeg on üldjuhul piiratud.

Kõigi ülejäänud aktide pealkirjad on trükitud poolpaksus kirjas ja nende ette on märgitud tärn.

---

II Muud kui seadusandlikud aktid

RAHVUSVAHELISTE LEPINGUTEGA LOODUD ORGANITE VASTUVÕETUD ÕIGUSAKTID

| 28.5.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 130/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 130/1

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav järgmisel veebisaidil:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 77 – Mootorsõidukite seisutulelaternate tüübikinnituse ühtsed sätted

Sisaldab kogu kehtivat teksti seisuga:

eeskirja algversiooni 12. täienduseni – jõustumiskuupäev: 15. oktoober 2008

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Kohaldamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Märgistus |
| --- | --- |

4.

| 5. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

5.

| 6. | Üldised nõuded |
| --- | --- |

6.

| 7. | Fotomeetrilised näitajad |
| --- | --- |

7.

| 8. | Katsetusmetoodika |
| --- | --- |

8.

| 9. | Valguse värvus |
| --- | --- |

9.

| 10. | Märkused värvuste kohta |
| --- | --- |

10.

| 11. | Seisutulelaterna tüübi muudatused ja tüübikinnituse kehtivusaja pikendamine |
| --- | --- |

11.

| 12. | Toodete vastavus nõuetele |
| --- | --- |

12.

| 13. | Karistused nõuetele mittevastava toodangu eest |
| --- | --- |

13.

| 14. | Tootmise lõpetamine |
| --- | --- |

14.

| 15. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

15.

| 16. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

16.

LISAD

| 1. lisa – | Teatis mootorsõidukite seisutulelaternate tüübikinnituse andmise või selle kehtivusaja pikendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või mootorsõidukite seisutulelaternate tootmise lõpetamise kohta vastavalt eeskirjale nr 77 |
| --- | --- |

1. lisa –

| 2. lisa – | Tüübikinnitusmärgi kujundus |
| --- | --- |

2. lisa –

| 3. lisa – | Valguse ruumis jaotumise nõutavad miinimumnurgad |
| --- | --- |

3. lisa –

| 4. lisa – | Fotomeetrilised mõõtmised |
| --- | --- |

4. lisa –

| 5. lisa – | Valguse värvus – Trikromaatilised koordinaadid |
| --- | --- |

5. lisa –

| 6. lisa – | Toodete vastavuskontrolli miinimumnõuded |
| --- | --- |

6. lisa –

| 7. lisa – | Näidiste võtmise miinimumnõuded |
| --- | --- |

7. lisa –

1.   KOHALDAMISALA

Käesolevat eeskirja kohaldatakse M, N ja T kategooria (1) sõidukite seisutulelaternate suhtes.

2.   MÕISTED

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

| 2.1. | „Seisutulelatern” – latern, mida kasutatakse pargitud sõidukile tähelepanu juhtimiseks. |
| --- | --- |

2.1.

„Seisutulelatern” – latern, mida kasutatakse pargitud sõidukile tähelepanu juhtimiseks.

| 2.2. | Käesolevas eeskirjas kasutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud mõisteid. |
| --- | --- |

2.2.

Käesolevas eeskirjas kasutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 48 ja selle muudatustes sätestatud mõisteid.

| 2.3. | „Eri tüüpi seisutulelaternad” – laternad, mis erinevad üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:






  a) | kaubanimi või kaubamärk; |
| --- | --- | --- |

2.3.

„Eri tüüpi seisutulelaternad” – laternad, mis erinevad üksteisest järgmiste oluliste tunnuste poolest:

a)

kaubanimi või kaubamärk;

| b) | optilise süsteemi näitajad (valgustugevus, valguse jaotusnurk, hõõglambi tüüp, valgusallika moodul jne); |
| --- | --- |

b)

optilise süsteemi näitajad (valgustugevus, valguse jaotusnurk, hõõglambi tüüp, valgusallika moodul jne);

laternat ei loeta kuuluvaks teise tüüpi, kui tal on teist värvi hõõglamp või filter.

| 2.4. | Käesoleva eeskirja viidetega standardhõõglampidele ja eeskirjale nr 37 osutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale. |
| --- | --- |

2.4.

Käesoleva eeskirja viidetega standardhõõglampidele ja eeskirjale nr 37 osutatakse tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtivale eeskirjale nr 37 ja selle muudatuste seeriale.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLUS

| 3.1. | Tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või kaubamärgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.
  Taotleja soovi korral määratakse taotluses kindlaks, kas seadet saab sõidukile paigaldada nullteljest erinevate kallete all sõiduki baastasandite ja maapinna suhtes või seda saab pöörata ümber nulltelje; sellised paigaldamise erijuhud märgitakse teatises. |
| --- | --- |

3.1.

Tüübikinnituse taotluse esitab kaubanime või kaubamärgi omanik või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

Taotleja soovi korral määratakse taotluses kindlaks, kas seadet saab sõidukile paigaldada nullteljest erinevate kallete all sõiduki baastasandite ja maapinna suhtes või seda saab pöörata ümber nulltelje; sellised paigaldamise erijuhud märgitakse teatises.

| 3.2. | Seisutulelaterna tüübi taotlusele tuleb lisada:






  3.2.1. | lühike tehniline kirjeldus, milles on esitatud (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul):






  a) | ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d), milleks on üks tüübikinnituse taotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 37 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest, ja/või |
| --- | --- | --- | --- |

3.2.

Seisutulelaterna tüübi taotlusele tuleb lisada:

3.2.1.

lühike tehniline kirjeldus, milles on esitatud (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul):

a)

ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d), milleks on üks tüübikinnituse taotluse esitamise ajal kehtivas eeskirjas nr 37 ja selle muudatuste seerias sisalduvatest kategooriatest, ja/või

| b) | valgusallika mooduli tunnuskood; |
| --- | --- |

b)

valgusallika mooduli tunnuskood;

| 3.2.2. | piisavalt üksikasjalikud joonised (kolmes eksemplaris), mis võimaldavad kindlaks määrata seisutulelaterna tüübi ning millel on geomeetriliselt kujutatud laterna sõidukile paigaldamise asend(id); katsetustes nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°; vertikaalnurk V = 0°) ning punkt, mis võetakse kõnealustes katsetustes nullkeskmeks; |
| --- | --- |

3.2.2.

piisavalt üksikasjalikud joonised (kolmes eksemplaris), mis võimaldavad kindlaks määrata seisutulelaterna tüübi ning millel on geomeetriliselt kujutatud laterna sõidukile paigaldamise asend(id); katsetustes nullteljena kasutatav vaatlustelg (horisontaalnurk H = 0°; vertikaalnurk V = 0°) ning punkt, mis võetakse kõnealustes katsetustes nullkeskmeks;

| 3.2.3. | kaks näidist. Kui seisutulelaternad on ette nähtud paigaldamiseks ainult sõiduki paremale või vasakule küljele, siis võivad kaks esitatud näidist olla täpselt ühesugused ning ette nähtud paigaldamiseks sõiduki ühele ja samale küljele. |
| --- | --- |

3.2.3.

kaks näidist. Kui seisutulelaternad on ette nähtud paigaldamiseks ainult sõiduki paremale või vasakule küljele, siis võivad kaks esitatud näidist olla täpselt ühesugused ning ette nähtud paigaldamiseks sõiduki ühele ja samale küljele.

4.   MÄRGISTUS

| 4.1. | Tüübikinnituse saamiseks esitatud seisutulelaternatele peab olema selgesti loetavalt ja kustumatult kantud:






  4.1.1. | taotleja kaubanimi või kaubamärk; |
| --- | --- | --- |

4.1.

Tüübikinnituse saamiseks esitatud seisutulelaternatele peab olema selgesti loetavalt ja kustumatult kantud:

4.1.1.

taotleja kaubanimi või kaubamärk;

| 4.1.2. | selgesti loetav ja kustumatu märgistus (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul), millelt on näha:






  a) | ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d) ja/või |
| --- | --- | --- |

4.1.2.

selgesti loetav ja kustumatu märgistus (v.a mitteasendatavate valgusallikatega laternate puhul), millelt on näha:

a)

ettenähtud hõõglambi või hõõglampide kategooria(d) ja/või

| b) | valgusallika mooduli tunnuskood; |
| --- | --- |

b)

valgusallika mooduli tunnuskood;

| 4.1.3. | mitteasendatavate valgusallikatega või valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul normpinge või pingevahemiku ja normvõimsuse märgistus; |
| --- | --- |

4.1.3.

mitteasendatavate valgusallikatega või valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul normpinge või pingevahemiku ja normvõimsuse märgistus;

| 4.2. | igal laternal peab olema piisava suurusega ala punktiga 5.5 ettenähtud tüübikinnitusmärgi ja lisatähiste jaoks; see koht on märgitud eespool punktis 3.2.2 osutatud joonistel. |
| --- | --- |

4.2.

igal laternal peab olema piisava suurusega ala punktiga 5.5 ettenähtud tüübikinnitusmärgi ja lisatähiste jaoks; see koht on märgitud eespool punktis 3.2.2 osutatud joonistel.

| 4.3. | Valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul peab valgusallika mooduli(te)le olema kantud:






  4.3.1. | taotleja kaubanimi või kaubamärk; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu; |
| --- | --- | --- |

4.3.

Valgusallika mooduli(te)ga laternate puhul peab valgusallika mooduli(te)le olema kantud:

4.3.1.

taotleja kaubanimi või kaubamärk; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu;

| 4.3.2. | mooduli tunnuskood; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistavad sõna „moodul” ja millele järgneb punktiga 5.5.1 ettenähtud tüübikinnitusmärk ilma ringjooneta. Kui kasutatakse mitut mitteidentset valgusallika moodulit, järgnevad nimetatud tähtedele lisatähised või -märgid. See tunnuskood tuleb näidata eespool punktis 3.2.2 nimetatud joonistel;
  tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgistused peavad olema sama taotleja esitatud; |
| --- | --- |

4.3.2.

mooduli tunnuskood; see märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Tunnuskood algab tähtedega „MD”, mis tähistavad sõna „moodul” ja millele järgneb punktiga 5.5.1 ettenähtud tüübikinnitusmärk ilma ringjooneta. Kui kasutatakse mitut mitteidentset valgusallika moodulit, järgnevad nimetatud tähtedele lisatähised või -märgid. See tunnuskood tuleb näidata eespool punktis 3.2.2 nimetatud joonistel;

tüübikinnitusmärk ei pea olema sama mis laternal, milles moodulit kasutatakse, kuid mõlemad märgistused peavad olema sama taotleja esitatud;

| 4.3.3. | normpinge ja normvõimsuse märgistus. |
| --- | --- |

4.3.3.

normpinge ja normvõimsuse märgistus.

5.   TÜÜBIKINNITUS

| 5.1. | Tüübikinnitus antakse, kui punkti 3.2.3 kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud kaks seisutulelaternat vastavad käesoleva eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

5.1.

Tüübikinnitus antakse, kui punkti 3.2.3 kohaselt tüübikinnituse saamiseks esitatud kaks seisutulelaternat vastavad käesoleva eeskirja nõuetele.

| 5.2. | Igale kinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (käesoleval juhul 00, mis tähistab eeskirja algversiooni) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud peamiste tehniliste muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teist tüüpi seisutulelaternale. |
| --- | --- |

5.2.

Igale kinnituse saanud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest numbrit (käesoleval juhul 00, mis tähistab eeskirja algversiooni) näitavad tüübikinnituse andmise ajaks käesolevasse eeskirja viimati tehtud peamiste tehniliste muudatuste seeriat. Kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teist tüüpi seisutulelaternale.

| 5.3. | Kui tüübikinnitust taotletakse seisutulelaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile, siis võib välja anda ühtse tüübikinnitusmärgi tingimusel, et seisutulelatern vastab käesolevas eeskirjas ettenähtud nõuetele ning et iga latern kui osa valgustus- ja valgussignaalseadmest, millele taotletakse tüübikinnitust, vastab selle laterna suhtes kohaldatavas erieeskirjas ettenähtud nõuetele. |
| --- | --- |

5.3.

Kui tüübikinnitust taotletakse seisutulelaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile, siis võib välja anda ühtse tüübikinnitusmärgi tingimusel, et seisutulelatern vastab käesolevas eeskirjas ettenähtud nõuetele ning et iga latern kui osa valgustus- ja valgussignaalseadmest, millele taotletakse tüübikinnitust, vastab selle laterna suhtes kohaldatavas erieeskirjas ettenähtud nõuetele.

| 5.4. | Teatis käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, selle andmisest keeldumise, selle kehtivusaja pikendamise, selle tühistamise või tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele. |
| --- | --- |

5.4.

Teatis käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse andmise, selle andmisest keeldumise, selle kehtivusaja pikendamise, selle tühistamise või tootmise lõpetamise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele vormis, mis vastab käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele.

| 5.5. | Igal seisutulelaternal, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile, peab olema eespool punktis 4.2 osutatud kohtades lisaks eespool punktis 4.1 kirjeldatud märgistusele ka rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:






  5.5.1. | ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2); |
| --- | --- | --- |

5.5.

Igal seisutulelaternal, mis vastab käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile, peab olema eespool punktis 4.2 osutatud kohtades lisaks eespool punktis 4.1 kirjeldatud märgistusele ka rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:

5.5.1.

ringjoonega ümbritsetud E-tähest, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2);

| 5.5.2. | käesoleva eeskirja numbrist, millele järgnevad R-täht, kriips ja tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

5.5.2.

käesoleva eeskirja numbrist, millele järgnevad R-täht, kriips ja tüübikinnitusnumber.

| 5.5.3. | Kui latern kiirgab kollast valgust ette ja taha, peab see olema märgistatud laterna suunda näitava noolega, mis osutab sõiduki esiosa poole. |
| --- | --- |

5.5.3.

Kui latern kiirgab kollast valgust ette ja taha, peab see olema märgistatud laterna suunda näitava noolega, mis osutab sõiduki esiosa poole.

| 5.5.4. | Kui seisutulelaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile antakse punkti 5.3 kohaselt välja ühtne tüübikinnitusmärk, võib laternale paigutada ühtse tüübikinnitusmärgi, mis koosneb tüübikinnituse andmise aluseks olnud eeskirjade kohastest lisatähistest. |
| --- | --- |

5.5.4.

Kui seisutulelaternast ja muudest laternatest koosnevale valgustus- ja valgussignaalseadme tüübile antakse punkti 5.3 kohaselt välja ühtne tüübikinnitusmärk, võib laternale paigutada ühtse tüübikinnitusmärgi, mis koosneb tüübikinnituse andmise aluseks olnud eeskirjade kohastest lisatähistest.

| 5.5.5. | Käesoleva eeskirja 4. lisa punkti 2.3 kohaselt peab vähendatud valgusjaotusega seadmetele olema kantud horisontaalsegmendist algav vertikaalnool suunaga allapoole. |
| --- | --- |

5.5.5.

Käesoleva eeskirja 4. lisa punkti 2.3 kohaselt peab vähendatud valgusjaotusega seadmetele olema kantud horisontaalsegmendist algav vertikaalnool suunaga allapoole.

| 5.6. | Punktide 4.1.1 ja 5.5 kohane märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu ka siis, kui laternad on sõidukitele kinnitatud. |
| --- | --- |

5.6.

Punktide 4.1.1 ja 5.5 kohane märgistus peab olema selgesti loetav ja kustumatu ka siis, kui laternad on sõidukitele kinnitatud.

| 5.7. | Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Selle võib paigutada kas seadme läbipaistvale või läbipaistmatule sise- või välisosale, mida ei saa eraldada seadme valgust kiirgavast läbipaistvast osast. Märgistus peab olema nähtav ka siis, kui seade on sõidukile kinnitatud või kui mõni liikuv osa, näiteks mootorikate, pagasiruumi kaas või sõiduki uks on avatud. |
| --- | --- |

5.7.

Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. Selle võib paigutada kas seadme läbipaistvale või läbipaistmatule sise- või välisosale, mida ei saa eraldada seadme valgust kiirgavast läbipaistvast osast. Märgistus peab olema nähtav ka siis, kui seade on sõidukile kinnitatud või kui mõni liikuv osa, näiteks mootorikate, pagasiruumi kaas või sõiduki uks on avatud.

| 5.8. | Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi kujunduse näidis. |
| --- | --- |

5.8.

Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud tüübikinnitusmärgi kujunduse näidis.

6.   ÜLDISED NÕUDED

| 6.1. | Iga näidis peab vastama käesoleva eeskirja punktides 7 ja 9 esitatud nõuetele. |
| --- | --- |

6.1.

Iga näidis peab vastama käesoleva eeskirja punktides 7 ja 9 esitatud nõuetele.

| 6.2. | Seisutuled peavad olema projekteeritud ja ehitatud nii, et tavapärastes kasutustingimustes oleks vaatamata võimalikule vibratsioonile tagatud nende tavapärane toimimine ning säiliksid käesoleva eeskirjaga ettenähtud näitajad. |
| --- | --- |

6.2.

Seisutuled peavad olema projekteeritud ja ehitatud nii, et tavapärastes kasutustingimustes oleks vaatamata võimalikule vibratsioonile tagatud nende tavapärane toimimine ning säiliksid käesoleva eeskirjaga ettenähtud näitajad.

| 6.3. | Valgusallika moodulite puhul kontrollitakse, kas:






  6.3.1. | valgusallika moodul(id) on projekteeritud vastavalt järgmistele tingimustele:






  a) | ühtegi valgusallika moodulit ei tohi paigaldada üheski muus asendis peale kindlaksmääratud õige asendi ning seda saab eemaldada üksnes tööriista(de) abil; |
| --- | --- | --- | --- |

6.3.

Valgusallika moodulite puhul kontrollitakse, kas:

6.3.1.

valgusallika moodul(id) on projekteeritud vastavalt järgmistele tingimustele:

a)

ühtegi valgusallika moodulit ei tohi paigaldada üheski muus asendis peale kindlaksmääratud õige asendi ning seda saab eemaldada üksnes tööriista(de) abil;

| b) | kui seadmes kasutatakse enam kui ühte valgusallikat, tuleb ühe ja sama laterna korpuses kasutada ühesuguste näitajatega valgusallika mooduleid; |
| --- | --- |

b)

kui seadmes kasutatakse enam kui ühte valgusallikat, tuleb ühe ja sama laterna korpuses kasutada ühesuguste näitajatega valgusallika mooduleid;

| 6.3.2. | valgusallika moodul(id) on avamiskindlad. |
| --- | --- |

6.3.2.

valgusallika moodul(id) on avamiskindlad.

| 6.4. | Asendatavate hõõglampide korral:






  6.4.1. | võib kasutada kõiki eeskirja nr 37 alusel tüübikinnituse saanud hõõglampide kategooriaid, eeldusel et nende kasutamist ei ole piiratud tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtinud eeskirjaga nr 37 ega selle muudatuste seeriaga; |
| --- | --- | --- |

6.4.

Asendatavate hõõglampide korral:

6.4.1.

võib kasutada kõiki eeskirja nr 37 alusel tüübikinnituse saanud hõõglampide kategooriaid, eeldusel et nende kasutamist ei ole piiratud tüübikinnitustaotluse esitamise ajal kehtinud eeskirjaga nr 37 ega selle muudatuste seeriaga;

| 6.4.2. | peab seadme ehitus võimaldama hõõglampi paigaldada vaid õiges asendis; |
| --- | --- |

6.4.2.

peab seadme ehitus võimaldama hõõglampi paigaldada vaid õiges asendis;

| 6.4.3. | peab hõõglambi pesa vastama Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaandes nr 60061 esitatud näitajatele. Kohaldatakse hõõglambi asjaomase kategooria pesa andmelehte. |
| --- | --- |

6.4.3.

peab hõõglambi pesa vastama Rahvusvahelise Elektrotehnikakomisjoni (IEC) väljaandes nr 60061 esitatud näitajatele. Kohaldatakse hõõglambi asjaomase kategooria pesa andmelehte.

7.   FOTOMEETRILISED NÄITAJAD

| 7.1. | Nullteljel ei tohi kummagi näidise valgustugevus olla järgmisest valgustugevuse miinimumväärtusest väiksem ega järgmisest maksimumväärtusest suurem: | Minimaalne
  (cd) | Maksimaalne
  (cd) |
| --- | --- | --- | --- |
| 7.1.1. | Ette suunatud seisutulelaternate valgustugevus |

7.1.

Nullteljel ei tohi kummagi näidise valgustugevus olla järgmisest valgustugevuse miinimumväärtusest väiksem ega järgmisest maksimumväärtusest suurem:

Minimaalne

(cd)

Maksimaalne

(cd)

7.1.1.

Ette suunatud seisutulelaternate valgustugevus

2

60

| 7.1.2. | Taha suunatud seisutulelaternate valgustugevus |
| --- | --- |

7.1.2.

Taha suunatud seisutulelaternate valgustugevus

2

30

| 7.1.3. | Mitme valgusallikaga üksiklaterna ühe valgusallika häire puhul vastab latern valgustugevuse miinimumnõuetele, kui kõikide valgusallikate põledes ei ületata maksmimaalset valgustugevust.
  Kõiki jadaühenduses valgusallikaid peetakse üheks valgusallikaks. |
| --- | --- |

7.1.3.

Mitme valgusallikaga üksiklaterna ühe valgusallika häire puhul vastab latern valgustugevuse miinimumnõuetele, kui kõikide valgusallikate põledes ei ületata maksmimaalset valgustugevust.

Kõiki jadaühenduses valgusallikaid peetakse üheks valgusallikaks.

| 7.2. | Väljaspool nulltelge ja käesoleva eeskirja 3. lisa joonistel määratletud nurgaväljadel peab kummagi näidise valgustugevus olema järgmine:






  7.2.1. | käesoleva eeskirja 4. lisas skemaatiliselt kujutatud valgustugevuse jaotumise alal märgitud punktidele vastavates suundades peab valgustugevus olema vähemalt võrdne tabelis esitatud vastava suuna väärtusega, mis on väljendatud punktis 7.1 esitatud miinimumväärtuse protsendina; |
| --- | --- | --- |

7.2.

Väljaspool nulltelge ja käesoleva eeskirja 3. lisa joonistel määratletud nurgaväljadel peab kummagi näidise valgustugevus olema järgmine:

7.2.1.

käesoleva eeskirja 4. lisas skemaatiliselt kujutatud valgustugevuse jaotumise alal märgitud punktidele vastavates suundades peab valgustugevus olema vähemalt võrdne tabelis esitatud vastava suuna väärtusega, mis on väljendatud punktis 7.1 esitatud miinimumväärtuse protsendina;

| 7.2.2. | üheski suunas, kus kõnealune latern on nähtav, ei tohi valgustugevus ületada punktis 7.1 kindlaksmääratud maksimumväärtust; |
| --- | --- |

7.2.2.

üheski suunas, kus kõnealune latern on nähtav, ei tohi valgustugevus ületada punktis 7.1 kindlaksmääratud maksimumväärtust;

| 7.2.3. | taha suunatud ja piduritulelaternatega ühendatud seisutulelaternate puhul (vt punkt 7.1.2) on siiski lubatud valgustugevus 60 cd allpool tasapinda, mis moodustab horisontaaltasapinna suhtes 5° või väiksema nurga; |
| --- | --- |

7.2.3.

taha suunatud ja piduritulelaternatega ühendatud seisutulelaternate puhul (vt punkt 7.1.2) on siiski lubatud valgustugevus 60 cd allpool tasapinda, mis moodustab horisontaaltasapinna suhtes 5° või väiksema nurga;

| 7.2.4. | lisaks






  7.2.4.1. | peab kõikides 3. lisas määratletud vahemikes olema valgustugevus vähemalt 0,05 cd |
| --- | --- | --- |

7.2.4.

lisaks

7.2.4.1.

peab kõikides 3. lisas määratletud vahemikes olema valgustugevus vähemalt 0,05 cd

| 7.2.4.2. | ja järgida tuleb 4. lisa punktis 2.2 kehtestatud nõudeid valgustugevuse lokaalsete muutuste kohta. |
| --- | --- |

7.2.4.2.

ja järgida tuleb 4. lisa punktis 2.2 kehtestatud nõudeid valgustugevuse lokaalsete muutuste kohta.

| 7.3. | Üksikasjalikud andmed mõõtmismeetodite kohta esitatakse käesoleva eeskirja 4. lisas, millele on viidatud punktis 7.2.1. |
| --- | --- |

7.3.

Üksikasjalikud andmed mõõtmismeetodite kohta esitatakse käesoleva eeskirja 4. lisas, millele on viidatud punktis 7.2.1.

8.   KATSETUSMETOODIKA

Kõik mõõtmised tehakse kõnealuse seadme puhul ettenähtud kategooriasse kuuluvate värvitute standardhõõglampidega, mis on nii reguleeritud, et tekiks asjaomase kategooria hõõglambi jaoks nõutav tavapärane valgusvoog.

| 8.1. | Kõik mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) laternate mõõtmised tuleb teostada vastavalt 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V pinge juures.
  Spetsiaalse energiaallika abil käitatavate valgusallikate puhul rakendatakse eespool osutatud toitepingeid kõnealuse energiaallika sisendklemmidele. Katselabor võib paluda tootjal edastada talle valgusallikate käitamiseks vajalikud spetsiaalsed energiaallikad. |
| --- | --- |

8.1.

Kõik mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) laternate mõõtmised tuleb teostada vastavalt 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V pinge juures.

Spetsiaalse energiaallika abil käitatavate valgusallikate puhul rakendatakse eespool osutatud toitepingeid kõnealuse energiaallika sisendklemmidele. Katselabor võib paluda tootjal edastada talle valgusallikate käitamiseks vajalikud spetsiaalsed energiaallikad.

| 8.2. | Kindlaks tuleb määrata valgussignaalseadme nullteljesuunalise nähtava pinna piirid. |
| --- | --- |

8.2.

Kindlaks tuleb määrata valgussignaalseadme nullteljesuunalise nähtava pinna piirid.

9.   VALGUSE VÄRVUS

4.lisa punktis 2 kujutatud valgusjaotusala ulatuses kiiratava valguse värvus, mille mõõtmisel kasutatakse valgusallikat värvustemperatuuril 2 854 K, mis vastab Rahvusvahelise Valgustuskomisjoni (CIE) etalonvalgusallikale A, peab olema punane, valge või merevaigukollane. Katsete kohta vaata käesoleva eeskirja 5. lisa. Sellest alast väljaspool ei tohi värvus järsult muutuda.

Mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud laternate puhul tuleb kasutada kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks lambis sisalduvaid valgusallikaid, nagu on ette nähtud käesoleva eeskirja punktis 8.1.

10.   MÄRKUSED VÄRVUSTE KOHTA

Nagu on täpsustatud eespool punktis 5, antakse käesoleva eeskirjaga kinnitused seadmetüüpidele, mis kiirgavad teatavat värvi või värvitut valgust. Seetõttu ei välistata kokkuleppe (mille lisa on käesolev eeskiri) artiklis 3 võimalust, et kokkuleppeosalised võivad keelata enda registreeritud sõidukitel kasutada käesolevas eeskirjas sätestatud teatava värvusega seadmeid.

11.   SEISUTULELATERNA TÜÜBI MUUDATUSED JA TÜÜBIKINNITUSE KEHTIVUSAJA PIKENDAMINE

| 11.1. | Igast seisutulelaterna tüübi muudatusest tuleb teavitada seisutulelaterna tüübile kinnituse andnud ametiasutust. Seejärel võib kõnealune asutus kas:






  11.1.1. | leida, et tehtud muudatused ei avalda tõenäoliselt kahjulikku mõju ja et seisutulelatern vastab endiselt nõuetele, või |
| --- | --- | --- |

11.1.

Igast seisutulelaterna tüübi muudatusest tuleb teavitada seisutulelaterna tüübile kinnituse andnud ametiasutust. Seejärel võib kõnealune asutus kas:

11.1.1.

leida, et tehtud muudatused ei avalda tõenäoliselt kahjulikku mõju ja et seisutulelatern vastab endiselt nõuetele, või

| 11.1.2. | nõuda katsete läbiviimise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet. |
| --- | --- |

11.1.2.

nõuda katsete läbiviimise eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendavat katsearuannet.

| 11.2. | Tüübikinnituse andmise kinnitus või teade selle andmisest keeldumise kohta, milles kirjeldatakse muudatust, edastatakse eespool punktis 5.4 täpsustatud korras. |
| --- | --- |

11.2.

Tüübikinnituse andmise kinnitus või teade selle andmisest keeldumise kohta, milles kirjeldatakse muudatust, edastatakse eespool punktis 5.4 täpsustatud korras.

| 11.3. | Tüübikinnituse kehtivusaega pikendanud pädev asutus annab igale niisuguse pikendamise kohta koostatud teatisele seerianumbri. |
| --- | --- |

11.3.

Tüübikinnituse kehtivusaega pikendanud pädev asutus annab igale niisuguse pikendamise kohta koostatud teatisele seerianumbri.

12.   TOODETE VASTAVUS NÕUETELE

Toodete vastavust nõuetele tuleb kontrollida vastavalt kokkuleppe liitele 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) järgmistel tingimustel:

| 12.1. | käesoleva eeskirja raames kinnituse saanud laternaid tuleb toota nii, et need vastaksid kinnitatud tüübile, täites punktides 7 ja 9 sätestatud nõudeid; |
| --- | --- |

12.1.

käesoleva eeskirja raames kinnituse saanud laternaid tuleb toota nii, et need vastaksid kinnitatud tüübile, täites punktides 7 ja 9 sätestatud nõudeid;

| 12.2. | täita tuleb käesoleva eeskirja 6. lisaga ettenähtud toodete vastavuskontrolli miinimumnõudeid; |
| --- | --- |

12.2.

täita tuleb käesoleva eeskirja 6. lisaga ettenähtud toodete vastavuskontrolli miinimumnõudeid;

| 12.3. | täita tuleb käesoleva eeskirja 7. lisaga ettenähtud näidiste võtmise miinimumnõudeid; |
| --- | --- |

12.3.

täita tuleb käesoleva eeskirja 7. lisaga ettenähtud näidiste võtmise miinimumnõudeid;

| 12.4. | tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksustes kasutatavaid vastavuskontrolli meetodeid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul. |
| --- | --- |

12.4.

tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksustes kasutatavaid vastavuskontrolli meetodeid. Neid kontrolle tehakse tavaliselt kord kahe aasta jooksul.

13.   KARISTUSED NÕUETELE MITTEVASTAVA TOODANGU EEST

| 13.1. | Seisutulelaterna tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool esitatud nõuded ei ole täidetud või kui tüübikinnitusmärgiga seisutulelatern ei vasta kinnituse saanud tüübile. |
| --- | --- |

13.1.

Seisutulelaterna tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse võib tühistada, kui eespool esitatud nõuded ei ole täidetud või kui tüübikinnitusmärgiga seisutulelatern ei vasta kinnituse saanud tüübile.

| 13.2. | Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tema poolt varem antud kinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat vormi. |
| --- | --- |

13.2.

Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tema poolt varem antud kinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat vormi.

14.   TOOTMISE LÕPETAMINE

Kui käesoleva eeskirja kohase tüübikinnituse omanik lõpetab kinnituse saanud seisutulelaterna tootmise, peab ta sellest teavitama kinnituse andnud asutust. Asjaomase teatise saamisel teatab asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisale vastavat teatise vormi.

15.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised peavad edastama ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete tegemise eest vastutavate tehniliste teenistuste ja nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes annavad tüübikinnituse ja kellele tuleb saata vormikohased teated teistes riikides väljaantud tüübikinnituste, tüübikinnituste kehtivusaja pikendamise, tüübikinnituste andmisest keeldumise või tüübikinnituste tühistamise kohta.

16.   ÜLEMINEKUSÄTTED

| 16.1. | Alates 5. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda ECE tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale 5. täiendusega muudetud eeskirjale. |
| --- | --- |

16.1.

Alates 5. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda ECE tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale 5. täiendusega muudetud eeskirjale.

| 16.2. | Alates 24 kuu möödumisest jõustumiskuupäevast annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav seisutulelaterna tüüp vastab käesolevale 5. täiendusega muudetud eeskirjale. |
| --- | --- |

16.2.

Alates 24 kuu möödumisest jõustumiskuupäevast annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ECE tüübikinnituse vaid siis, kui kinnitatav seisutulelaterna tüüp vastab käesolevale 5. täiendusega muudetud eeskirjale.

| 16.3. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda pikendamast selliste tüübikinnitusi kehtivusaega, mis vastavad eeskirja algversioonile ja selle hilisematele muudatustele. |
| --- | --- |

16.3.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised ei tohi keelduda pikendamast selliste tüübikinnitusi kehtivusaega, mis vastavad eeskirja algversioonile ja selle hilisematele muudatustele.

| 16.4. | 12 kuu jooksul alates 5. täienduse jõustumiskuupäevast jätkavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituste andmist seisutulelaternatele, mis vastavad käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste nõuetele. |
| --- | --- |

16.4.

12 kuu jooksul alates 5. täienduse jõustumiskuupäevast jätkavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituste andmist seisutulelaternatele, mis vastavad käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste nõuetele.

| 16.5. | Käesoleva eeskirja kohased ECE tüübikinnitused, mis anti 12 kuu jooksul pärast jõustumiskuupäeva, ja kõik tüübikinnituste kehtivusaja pikendused, sealhulgas käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste kohased pikendused, kehtivad tähtajatult. Kui eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste alusel kinnituse saanud seisutulelaterna tüüp vastab käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele, peab tüübikinnituse andnud leppeosaline teavitama sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi. |
| --- | --- |

16.5.

Käesoleva eeskirja kohased ECE tüübikinnitused, mis anti 12 kuu jooksul pärast jõustumiskuupäeva, ja kõik tüübikinnituste kehtivusaja pikendused, sealhulgas käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste kohased pikendused, kehtivad tähtajatult. Kui eeskirja algversiooni ja selle hilisemate täienduste alusel kinnituse saanud seisutulelaterna tüüp vastab käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele, peab tüübikinnituse andnud leppeosaline teavitama sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid kokkuleppeosalisi.

| 16.6. | Ükski käesolevat eeskirja kohaldav osapool ei tohi keelduda seisutulelaterna tüübist, mis on saanud kinnituse vastavalt käesoleva eeskirja 5. täiendusele. |
| --- | --- |

16.6.

Ükski käesolevat eeskirja kohaldav osapool ei tohi keelduda seisutulelaterna tüübist, mis on saanud kinnituse vastavalt käesoleva eeskirja 5. täiendusele.

| 16.7. | 36 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda kinnituse andmisest seisutulelaterna tüübile, mis on saanud kinnituse käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste alusel. |
| --- | --- |

16.7.

36 kuu jooksul pärast käesoleva eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäeva ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelduda kinnituse andmisest seisutulelaterna tüübile, mis on saanud kinnituse käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste alusel.

| 16.8. | 36 kuu möödumisel eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda sellise seisutulelaterna tüübi müügist, mis ei vasta eeskirja 5. täienduse nõuetele, välja arvatud juhul, kui seisutulelatern on ette nähtud kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena paigaldamiseks. |
| --- | --- |

16.8.

36 kuu möödumisel eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelduda sellise seisutulelaterna tüübi müügist, mis ei vasta eeskirja 5. täienduse nõuetele, välja arvatud juhul, kui seisutulelatern on ette nähtud kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena paigaldamiseks.

| 16.9. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad seisutulelaternatele tüübikinnituste andmist eeskirja mis tahes varasemate täienduste alusel, tingimusel et need seisutulelaternad on ette nähtud kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena paigaldamiseks. |
| --- | --- |

16.9.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised jätkavad seisutulelaternatele tüübikinnituste andmist eeskirja mis tahes varasemate täienduste alusel, tingimusel et need seisutulelaternad on ette nähtud kasutuses olevatele sõidukitele asendusseadmena paigaldamiseks.

| 16.10. | Alates käesoleva eeskirja 5. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski seda eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelata sõidukile sellise seisutulelaterna paigaldamist, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja alusel. |
| --- | --- |

16.10.

Alates käesoleva eeskirja 5. täienduse ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski seda eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline keelata sõidukile sellise seisutulelaterna paigaldamist, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja alusel.

| 16.11. | 48 kuu jooksul alates 5. täienduse jõustumiskuupäevast lubavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised paigaldada sõidukitele seisutulelaternaid, mis vastavad käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste nõuetele. |
| --- | --- |

16.11.

48 kuu jooksul alates 5. täienduse jõustumiskuupäevast lubavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised paigaldada sõidukitele seisutulelaternaid, mis vastavad käesoleva eeskirja algversiooni ja selle hilisemate muudatuste nõuetele.

| 16.12. | 48 kuu möödumisel 5. täienduse jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata seisutulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, millele anti sõiduki tüübikinnitus või üksiksõiduki kinnitus hiljem kui 24 kuud pärast eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäeva, kui see seisutulelatern ei vasta käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

16.12.

48 kuu möödumisel 5. täienduse jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata seisutulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, millele anti sõiduki tüübikinnitus või üksiksõiduki kinnitus hiljem kui 24 kuud pärast eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäeva, kui see seisutulelatern ei vasta käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.

| 16.13. | 60 kuu möödumisel 5. täienduse jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata seisutulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, mis registreeriti esmakordselt hiljem kui 60 kuud pärast eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäeva, kui see seisutulelatern ei vasta käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele. |
| --- | --- |

16.13.

60 kuu möödumisel 5. täienduse jõustumiskuupäevast võivad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised keelata seisutulelaterna paigaldamist uuele sõidukile, mis registreeriti esmakordselt hiljem kui 60 kuud pärast eeskirja 5. täienduse jõustumiskuupäeva, kui see seisutulelatern ei vasta käesoleva 5. täiendusega muudetud eeskirja nõuetele.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni (R.E.3) 7. lisas (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, mida on viimati muudetud 4. muudatusega).

(2)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Vene Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad liikmesriigid, kasutades oma Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 – Tai, 54 ja 55 – (vabad), 56 – Montenegro, 57 – (vaba) ja 58 – Tuneesia. Teistele riikidele antakse edasised numbrid kronoloogilises järjekorras, kui nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või nendel kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehniliste nõuete kehtestamist ning nende nõuete alusel antud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega; Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär teatab kokkuleppeosalistele nendele riikidele antud numbrid.

---

1. LISA

TEATIS

(Suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI KUJUNDUS

Image

Valgusallika moodulid

MD E3 17325

Joonisel kujutatud tunnuskoodiga valgusallika moodul on koos laternaga saanud tüübikinnituse Itaalias (E3) ja kannab tüübikinnitusnumbrit 17325.

---

3. LISA

VALGUSE RUUMIS JAOTUMISE NÕUTAVAD MIINIMUMNURGAD
   (1)

Kõikidel juhtudel on valguse ruumis jaotumise miinimumnurgad 15° ülalpool ja 15° allapool horisontaalpinda, välja arvatud laternad, mille paigaldamiskõrgus on kuni 750 mm maapinnast; selliste laternate puhul on miinimumnurgad 15° ülalpool ja 5° allapool horisontaalpinda.

Image

---

(1)  Käesolevatel joonistel kujutatud nurgad kehtivad sõiduki parempoolsele küljele paigaldatud seadmete puhul. Nool osutab sõiduki esiosa poole.

---

4. LISA

FOTOMEETRILISED MÕÕTMISED

1.   MÕÕTMISMEETODID

1.1.   Fotomeetriliste mõõtmiste läbiviimisel tuleb kasutada asjakohast hajapeegelduse vastast kaitset.

1.2.   Kui mõõtmistulemused vaidlustatakse, tehakse mõõtmised järgmiste nõuete kohaselt:

| 1.2.1. | mõõtmiskaugus tuleb valida nii, et kehtiks pöördvõrdeline sõltuvus kauguse ruudust; |
| --- | --- |

1.2.1.

mõõtmiskaugus tuleb valida nii, et kehtiks pöördvõrdeline sõltuvus kauguse ruudust;

| 1.2.2. | mõõteseadme vastuvõtja nurgaava valguse nullkeskme poolt vaadatuna on vahemikus 10’–1°; |
| --- | --- |

1.2.2.

mõõteseadme vastuvõtja nurgaava valguse nullkeskme poolt vaadatuna on vahemikus 10’–1°;

| 1.2.3. | konkreetse vaatlussuuna puhul kehtiv valgustugevuse nõue on täidetud, kui nõutav valgustugevus tuvastatakse suunas, mis ei erine vaatlussuunast üle veerand kraadi; |
| --- | --- |

1.2.3.

konkreetse vaatlussuuna puhul kehtiv valgustugevuse nõue on täidetud, kui nõutav valgustugevus tuvastatakse suunas, mis ei erine vaatlussuunast üle veerand kraadi;

1.3.   Juhul kui seadet saab paigaldada sõidukile rohkem kui ühte asendisse või teatavasse asendite vahemikku, tuleb fotomeetrilisi mõõtmisi korrata iga asendi puhul või tootja määratud nullteljele vastava ala äärmiste asendite puhul.

2.   VALGUSTUGEVUSE STANDARDJAOTUSTE TABEL

| Vasak | Parem |
| --- | --- |
| |

Vasak

Parem

Image

2.1.   Suund H = 0° ja V = 0° vastab nullteljele (see on sõidukil horisontaalne, paralleelne sõiduki keskmise pikitasapinnaga ning suunatud nõutavasse nähtavussuunda). Nulltelg läbib nullkeskme. Tabelis esitatud väärtused väljendavad minimaalset valgustugevust eri mõõtmissuundades ning on esitatud protsentidena iga laterna nulltelje minimaalsest valgustugevusest (suunas H = 0° ja V = 0°).

2.2.   Punktis 2 skemaatiliselt võrgustikuna kujutatud valguse jaotumise alas peab valgus jaotuma üldjoontes ühtlaselt, see tähendab, et joontega piiratud ala igas suunas peab valgustugevus vastama vähemalt minimaalväärtusele, mis on esitatud protsendina vastavat suunda piiritlevate joonte kõrval.

2.3.   Kui seade on aga ette nähtud paigaldamiseks maksimaalselt 750 mm kõrgusel maapinnast, mõõdetakse valgustugevust ainult 5° ja sellest väiksematel nurkadel.

3.   LATERNATE FOTOMEETRILINE MÕÕTMINE

Fotomeetrilisi tööparameetreid kontrollitakse:

3.1.   mitteasendatavate valgusallikate (hõõglambid jms) puhul:

laternas olevate valgusallikatega käesoleva eeskirja punkti 8.1 kohaselt;

3.2.   asendatavate valgusallikate puhul:

kui laternas on hõõglambid pingega 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V, parandatakse valgustugevuse väärtusi. Parandustegur on etalonvalgusvoo ja rakendatud pinge (6,75 V, 13,5 V või 28,0 V) juures saadud valgusvoo keskväärtuse suhe. Ühegi kasutatava hõõglambi tegelik valgusvoog ei tohi erineda keskväärtusest üle 5 %. Teisalt võib kõigis asendites kasutada standardhõõglampi, mis töötab konkreetse etalonvalgusvoo juures, kusjuures kõigi asendite üksikmõõtmed liidetakse.

3.3.   Iga laterna (v.a hõõglampidega) valgustugevuse väärtused, mis mõõdeti ühe minuti möödumisel seadme käivitamisest ja seejärel 30 minuti pärast, peavad vastama miinimum- ja maksimumnõuetele. Valgustugevuse jaotuse pärast seadme üheminutilist töötamist saab arvutada kolmekümne tööminuti järel mõõdetud valgustugevuse põhjal, kasutades selleks igas mõõtepunktis üks minut pärast seadme käivitamist punktis HV mõõdetud valgustugevuse väärtuse ning 30 minuti pärast mõõdetud valgustugevuse väärtuse suhet.

---

5. LISA

VALGUSE VÄRVUS: TRIKROMAATILISED KOORDINAADID

Nende kolorimeetriliste karakteristikute kontrollimisel kasutatakse valgusallikat värvustemperatuuril 2 854 K, mis vastab Rahvusvahelise Valgustuskomisjoni (CIE) etalonvalgusallikale A. Mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud laternate puhul tuleb kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kasutada lambis sisalduvaid valgusallikaid, nagu on ette nähtud käesoleva eeskirja punktis 8.1.

---

6. LISA

Toodete vastavuskontrolli miinimumnõuded

1.   ÜLDOSA

1.1.   Tooted vastavad käesoleva eeskirja mehaanilistele ja geomeetrianõuetele, kui erinevused ei ületa vältimatuid tootmishälbeid.

1.2.   Masstoodanguna valmistatavate laternate vastavust fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele ei vaidlustata juhul, kui juhuslikult valitud ja standardhõõglambiga varustatud laternate või mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid vms) varustatud laternate katsetamisel vastavalt 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V pinge juures:

| 1.2.1. | ei erine ükski mõõdetud väärtus käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtustest enam kui 20 %. |
| --- | --- |

1.2.1.

ei erine ükski mõõdetud väärtus käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtustest enam kui 20 %.

| 1.2.2. | Kui laternal on asendatav valgusallikas ja kui kirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid teist standardhõõglampi kasutades. |
| --- | --- |

1.2.2.

Kui laternal on asendatav valgusallikas ja kui kirjeldatud katse tulemused ei vasta nõuetele, korratakse katseid teist standardhõõglampi kasutades.

1.3.   Trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded on täidetud, kui lamp on varustatud standardhõõglambiga; mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud laternate puhul on need täidetud, kui kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kasutatakse lambis sisalduvaid valgusallikaid.

2.   TOOTJA TEOSTATAVA TOODETE VASTAVUSKONTROLLI MIINIMUMNÕUDED

Tüübikinnitusmärgi omanik peab sobiva ajavahemiku järel tegema igale laterna tüübile vähemalt järgmised katsed. Katsed tuleb teostada vastavalt käesoleva eeskirja sätetele.

Kui mõni näidis ei vasta asjaomase katsetüübi nõuetele, tuleb võtta uued näidised ja katsetada neid. Tootja peab võtma meetmeid asjaomase toote nõuetele vastavuse tagamiseks.

2.1.   Katsete laad

Käesoleva eeskirja kohased nõuetele vastavuse katsed tehakse fotomeetriliste ja kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks.

2.2.   Katsemenetlus

| 2.2.1. | Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi. |
| --- | --- |

2.2.1.

Katsed tehakse üldiselt käesolevas eeskirjas kirjeldatud meetodite järgi.

| 2.2.2. | Tootja teostatavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikatsetuste eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada võrdväärseid meetodeid. Tootjal on kohustus tõestada, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega võrdväärsed. |
| --- | --- |

2.2.2.

Tootja teostatavatel nõuetele vastavuse katsetel võib tüübikatsetuste eest vastutava pädeva asutuse nõusolekul kasutada võrdväärseid meetodeid. Tootjal on kohustus tõestada, et kasutatavad meetodid on käesolevas eeskirjas sätestatud meetoditega võrdväärsed.

| 2.2.3. | Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastandamist pädeva asutuse mõõtmistulemustele. |
| --- | --- |

2.2.3.

Punktide 2.2.1 ja 2.2.2 kohaldamine nõuab katseseadmete regulaarset kalibreerimist ja nende mõõteandmete vastandamist pädeva asutuse mõõtmistulemustele.

| 2.2.4. | Kõigil juhtudel, eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas määruses sätestatud meetodeid. |
| --- | --- |

2.2.4.

Kõigil juhtudel, eriti halduslikul kontrollimisel ja näidiste võtmisel, tuleb võrdlusmeetoditena kasutada käesolevas määruses sätestatud meetodeid.

2.3.   Näidiste võtmine

Laternate näidised valitakse ühtliku toodangupartii hulgast juhuslikkuse põhimõttel. Ühtlik partii tähendab tootja tootmismeetodite kohaselt määratletud sama tüüpi laternate rühma.

Tavaliselt hinnatakse üksikute tehaste seeriatoodangut. Tootja võib siiski koguda sama seadmetüübi kohta andmeid eri tehastest, kui need tehased töötavad sama kvaliteedisüsteemi ja -juhtimise alusel.

2.4.   Mõõdetud ja registreeritud fotomeetrilised näitajad

Laternate näidistel teostatakse eeskirjas ette nähtud fotomeetrilised mõõtmised, et määrata kindlaks miinimumväärtused 4. lisas loetletud punktides ning nõutavad trikromaatilised koordinaadid.

2.5.   Nõuetele vastavuse kriteeriumid

Tootja peab katsetulemusi statistiliselt töötlema ning määratlema koos pädeva asutusega oma toodete nõuetele vastavust reguleerivad kriteeriumid nii, et oleks täidetud käesoleva eeskirja punktis 12.1 sätestatud toodete nõuetele vastavuse hindamise nõuded.

Toodete nõuetele vastavuse kriteeriumid peavad olema niisugused, et 7. lisas kirjeldatud pistelise kontrolli (esimese näidiste võtmise) läbimise minimaalne tõenäosus on 0,95 (95 % kindlusega).

---

7. LISA

NÄIDISTE VÕTMISE MIINIMUMNÕUDED

1.   ÜLDOSA

1.1.   Toodang loetakse mehaanilisest ja geomeetrilisest seisukohast vastavaks, kui erinevused ei ületa käesoleva eeskirja nõuete piiridesse jäävaid vältimatuid tootmishälbeid.

1.2.   Masstoodanguna valmistatavate laternate vastavust fotomeetriliste tööparameetrite nõuetele ei vaidlustata juhul, kui juhuslikult valitud ja standardhõõglambiga varustatud laternate või mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid vms) varustatud laternate katsetamisel vastavalt 6,75 V, 13,5 V või 28,0 V pinge juures:

| 1.2.1. | ei erine ükski mõõdetud väärtus käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtustest enam kui 20 %. |
| --- | --- |

1.2.1.

ei erine ükski mõõdetud väärtus käesoleva eeskirjaga ettenähtud väärtustest enam kui 20 %.

| 1.2.2. | Kui asendatava valgusallikaga laternate puhul ei vasta kirjeldatud katse tulemused nõuetele, korratakse katseid teist standardhõõglampi kasutades. |
| --- | --- |

1.2.2.

Kui asendatava valgusallikaga laternate puhul ei vasta kirjeldatud katse tulemused nõuetele, korratakse katseid teist standardhõõglampi kasutades.

| 1.2.3. | Ilmsete defektidega seadmeid ei võeta arvesse. |
| --- | --- |

1.2.3.

Ilmsete defektidega seadmeid ei võeta arvesse.

1.3.   Trikromaatiliste koordinaatide suhtes kohaldatavad nõuded on täidetud, kui lamp on varustatud standardhõõglambiga; mitteasendatavate valgusallikatega (hõõglambid jm) varustatud laternate puhul on need täidetud, kui kolorimeetriliste näitajate kontrollimiseks kasutatakse lambis sisalduvaid valgusallikaid.

2.   ESIMENE NÄIDISTE VÕTMINE

Esimesel näidiste võtmisel valitakse juhuslikkuse põhimõttel neli laternat. Esimese kahe laterna näidis märgistatakse A-tähega, teise kahe laterna näidis B-tähega.

2.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

| 2.1.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata masstoodanguna valmistatavate laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on järgmised:






  2.1.1.1. | näidis A







  A1: | üks latern | 0 protsenti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| üks latern: mitte üle | 20 protsendi |
| A2: | mõlemad laternad: rohkem kui | 0 protsenti, |
| kuid mitte üle | 20 protsendi |
| edasi näidisele B | |

2.1.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata masstoodanguna valmistatavate laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded ebasoodsas suunas on järgmised:

2.1.1.1.

näidis A

A1:

üks latern

0 protsenti

üks latern: mitte üle

20 protsendi

A2:

mõlemad laternad: rohkem kui

0 protsenti,

kuid mitte üle

20 protsendi

edasi näidisele B

| 2.1.1.2. | näidis B







  B1: | mõlemad laternad | 0 protsenti |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2.

näidis B

B1:

mõlemad laternad

0 protsenti

| 2.1.2. | või kui näidise A puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.1.2.

või kui näidise A puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.2.   Nõutele vastavus vaidlustatakse

| 2.2.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  2.2.1.1. | näidis A







  A3: | üks latern: mitte üle | 20 protsendi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| üks latern: rohkem kui | 20 protsenti, |
| kuid mitte üle | 30 protsendi |

2.2.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

2.2.1.1.

näidis A

A3:

üks latern: mitte üle

20 protsendi

üks latern: rohkem kui

20 protsenti,

kuid mitte üle

30 protsendi

| 2.2.1.2. | näidis B







  B2: | A2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| üks latern: rohkem kui | 0 protsenti, |
| kuid mitte üle | 20 protsendi |
| üks latern: mitte üle | 20 protsendi |
| B3: | A2 korral | |
| üks latern | 0 protsenti |
| üks latern: rohkem kui | 20 protsenti, |
| kuid mitte üle | 30 protsendi |

2.2.1.2.

näidis B

B2:

A2 korral

üks latern: rohkem kui

0 protsenti,

kuid mitte üle

20 protsendi

üks latern: mitte üle

20 protsendi

B3:

A2 korral

üks latern

0 protsenti

üks latern: rohkem kui

20 protsenti,

kuid mitte üle

30 protsendi

| 2.2.2. | või kui näidise A puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.2.2.

või kui näidise A puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

2.3.   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 13 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 2.3.1. | näidis A







  A4: | üks latern: mitte üle | 20 protsendi |
| --- | --- | --- | --- |
| üks latern: rohkem kui | 30 protsenti |
| A5: | mõlemad laternad: rohkem kui | 20 protsenti |

2.3.1.

näidis A

A4:

üks latern: mitte üle

20 protsendi

üks latern: rohkem kui

30 protsenti

A5:

mõlemad laternad: rohkem kui

20 protsenti

| 2.3.2. | näidis B







  B4: | A2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| üks latern: rohkem kui | 0 protsenti, |
| kuid mitte üle | 20 protsendi |
| üks latern: rohkem kui | 20 protsenti |
| B5: | A2 korral | |
| mõlemad laternad: rohkem kui | 20 protsenti |
| B6: | A2 korral | |
| üks latern | 0 protsenti |
| üks latern: rohkem kui | 30 protsenti |

2.3.2.

näidis B

B4:

A2 korral

üks latern: rohkem kui

0 protsenti,

kuid mitte üle

20 protsendi

üks latern: rohkem kui

20 protsenti

B5:

A2 korral

mõlemad laternad: rohkem kui

20 protsenti

B6:

A2 korral

üks latern

0 protsenti

üks latern: rohkem kui

30 protsenti

| 2.3.3. | või kui näidiste A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

2.3.3.

või kui näidiste A ja B puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.   UUS NÄIDISTE VÕTMINE

Katsete A3, B2 ja B3 puhul tuleb hiljemalt kaks kuud pärast teatamist võtta uued näidised: kahest laternast koosneva kolmanda näidise C ja kahest laternast koosneva neljanda näidise D, mis valitakse pärast toodangu ühtlustamist valminud laos oleva kauba hulgast.

3.1.   Nõuetele vastavust ei vaidlustata

| 3.1.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata massitoodanguna valmistatud laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  3.1.1.1. | näidis C







  C1: | üks latern | 0 protsenti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| üks latern: mitte üle | 20 protsendi |
| C2: | mõlemad laternad: rohkem kui | 0 protsenti, |
| kuid mitte üle | 20 protsendi |
| edasi näidisele D | |

3.1.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele ei vaidlustata massitoodanguna valmistatud laternate nõuetele vastavust juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.1.1.1.

näidis C

C1:

üks latern

0 protsenti

üks latern: mitte üle

20 protsendi

C2:

mõlemad laternad: rohkem kui

0 protsenti,

kuid mitte üle

20 protsendi

edasi näidisele D

| 3.1.1.2. | näidis D







  D1: | C2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| mõlemad laternad | 0 protsenti |

3.1.1.2.

näidis D

D1:

C2 korral

mõlemad laternad

0 protsenti

| 3.1.2. | või kui näidise C puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.1.2.

või kui näidise C puhul on täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.2.   Nõuetele vastavus vaidlustatakse

| 3.2.1. | Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:






  3.2.1.1. | näidis D







  D2: | C2 korral | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| üks latern: rohkem kui | 0 protsenti, |
| kuid mitte üle | 20 protsendi |
| üks latern: mitte üle | 20 protsendi |

3.2.1.

Vastavalt käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlusele tuleb masstoodanguna valmistatavate laternate nõuetele vastavus vaidlustada ja nõuda tootjalt toodangu nõuetele vastavaks muutmist (ühtlustamist) juhul, kui laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded on järgmised:

3.2.1.1.

näidis D

D2:

C2 korral

üks latern: rohkem kui

0 protsenti,

kuid mitte üle

20 protsendi

üks latern: mitte üle

20 protsendi

| 3.2.1.2. | või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.2.1.2.

või kui näidise C puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

3.3.   Tüübikinnituse tühistamine

Nõuetele vastavus tuleb vaidlustada ja punkti 13 sätteid kohaldada juhul, kui käesoleva lisa joonisel 1 kujutatud näidiste võtmise menetlust järgides on laternate mõõteväärtuste kõrvalekalded järgmised:

| 3.3.1. | näidis C







  C3: | üks latern: mitte üle | 20 protsendi |
| --- | --- | --- | --- |
| üks latern: rohkem kui | 20 protsenti |
| C4: | mõlemad laternad: rohkem kui | 20 protsenti |

3.3.1.

näidis C

C3:

üks latern: mitte üle

20 protsendi

üks latern: rohkem kui

20 protsenti

C4:

mõlemad laternad: rohkem kui

20 protsenti

| 3.3.2. | näidis D







  D3: | C2 korral | |
| --- | --- | --- | --- |
| üks latern: 0 või rohkem kui | 0 protsenti |
| üks latern: rohkem kui | 20 protsenti |

3.3.2.

näidis D

D3:

C2 korral

üks latern: 0 või rohkem kui

0 protsenti

üks latern: rohkem kui

20 protsenti

| 3.3.3. | või kui näidiste C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused. |
| --- | --- |

3.3.3.

või kui näidiste C ja D puhul ei ole täidetud punkti 1.2.2 tingimused.

Joonis 1

Image

---

| 28.5.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 130/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 130/19

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis aadressil:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 90 – Mootorsõidukite ja nende haagiste piduri asendushõõrdkatte komplektide ja trummelpiduri asendushõõrdkatete tüübikinnituse ühtsed sätted

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

01-seeria muudatuste 11. täiendus – jõustumise kuupäev: 24. oktoober 2009

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Rakendusala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

4.

| 5. | Tehnilised nõuded ja katsed |
| --- | --- |

5.

| 6. | Pakendamine ja märgistamine |
| --- | --- |

6.

| 7. | Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübikinnituse muutmine ja laiendamine |
| --- | --- |

7.

| 8. | Toodangu vastavus nõuetele |
| --- | --- |

8.

| 9. | Karistused toodangu nõuetele mittevastavuse korral |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tootmise lõplik peatamine |
| --- | --- |

10.

| 11. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste ja haldusasutuste nimed ja aadressid |
| --- | --- |

11.

| 12. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

12.

LISAD

| 1. lisa – | Teatis piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku peatamise kohta vastavalt eeskirjale nr 90 |
| --- | --- |

1. lisa –

| 2. lisa – | Tüübikinnitusmärgi ja tüübikinnitusega seotud andmete struktuur |
| --- | --- |

2. lisa –

| 3. lisa – | M1-, M2- ja N1-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektidega seotud nõuded |
| --- | --- |

3. lisa –

| 4. lisa – | M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektide ja trummelpiduri asendushõõrdkatetega seotud nõuded |
| --- | --- |

4. lisa –

| 5. lisa – | O1- ja O2-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektidega seotud nõuded |
| --- | --- |

5. lisa –

| 6. lisa – | O3- ja O4-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektide ja trummelpiduri asendushõõrdkatetega seotud nõuded |
| --- | --- |

6. lisa –

| 7. lisa – | L-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektidega seotud nõuded |
| --- | --- |

7. lisa –

| 8. lisa – | Sõiduki sõidupidurisüsteemist sõltumatus seisupidurisüsteemis kasutamiseks ette nähtud piduri asendushõõrdkatte komplektide tehnonõuded |
| --- | --- |

8. lisa –

| 9. lisa – | Hõõrdekäitumise määramine katseseadme abil |
| --- | --- |

9. lisa –

1.   RAKENDUSALA

| 1.1. | Käesolevat eeskirja kohaldatakse:






  1.1.1. | piduri asendushõõrdkatte komplektide suhtes, mis on ette nähtud kasutamiseks hõõrdpidurite puhul, mis moodustavad osa kooskõlas eeskirjadega nr 13, nr 13-H või nr 78 tüübikinnituse saanud M-, N-, L- ja O-kategooria sõidukite pidurisüsteemist; |
| --- | --- | --- |

1.1.

Käesolevat eeskirja kohaldatakse:

1.1.1.

piduri asendushõõrdkatte komplektide suhtes, mis on ette nähtud kasutamiseks hõõrdpidurite puhul, mis moodustavad osa kooskõlas eeskirjadega nr 13, nr 13-H või nr 78 tüübikinnituse saanud M-, N-, L- ja O-kategooria sõidukite pidurisüsteemist;

| 1.1.2. | neetidega piduriklotsi külge kinnitatavate trummelpiduri asendushõõrdkatete suhtes, mis on ette nähtud paigaldamiseks ja kasutamiseks kooskõlas eeskirjaga nr 13 tüübikinnituse saanud M3-, N2-, N3-, O3- või O4-kategooria sõidukitel; |
| --- | --- |

1.1.2.

neetidega piduriklotsi külge kinnitatavate trummelpiduri asendushõõrdkatete suhtes, mis on ette nähtud paigaldamiseks ja kasutamiseks kooskõlas eeskirjaga nr 13 tüübikinnituse saanud M3-, N2-, N3-, O3- või O4-kategooria sõidukitel;

| 1.1.3. | sõiduki sõidupidurisüsteemist sõltumatus seisupidurisüsteemis kasutatavate piduri asendushõõrdkatte komplektide suhtes kohaldatakse üksnes käesoleva eeskirja 8. lisas määratletud tehnonõudeid. |
| --- | --- |

1.1.3.

sõiduki sõidupidurisüsteemist sõltumatus seisupidurisüsteemis kasutatavate piduri asendushõõrdkatte komplektide suhtes kohaldatakse üksnes käesoleva eeskirja 8. lisas määratletud tehnonõudeid.

| 1.2. | Piduri asendushõõrdkatte komplekte võib paigaldada ja kasutada mootorsõidukitel ja nende haagistel, mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 13 või 78. Neetidega piduriklotsi külge kinnitatavaid trummelpiduri asendushõõrdkatteid võib paigaldada ja kasutada mootorsõidukitel ja nende haagistel, mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 13 ning kuuluvad M3-, N2-, N3-, O3- või O4-kategooriasse (1). |
| --- | --- |

1.2.

Piduri asendushõõrdkatte komplekte võib paigaldada ja kasutada mootorsõidukitel ja nende haagistel, mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 13 või 78. Neetidega piduriklotsi külge kinnitatavaid trummelpiduri asendushõõrdkatteid võib paigaldada ja kasutada mootorsõidukitel ja nende haagistel, mis on saanud tüübikinnituse kooskõlas eeskirjaga nr 13 ning kuuluvad M3-, N2-, N3-, O3- või O4-kategooriasse (1).

2.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.1.   „pidurisüsteem”– mõiste on määratletud eeskirja nr 13 punktis 2.3;

2.2.   „hõõrdpidur”– pidurisüsteemi osa, milles üksteise suhtes liikuvate piduri hõõrdkatte ja ratta ketta või trumli vahelise hõõrdumise tulemusena kujunevad välja sõiduki liikumisele vastumõju avaldavad jõud;

2.3.   „piduri hõõrdkatte komplekt”– hõõrdpiduri osa, mis surutakse hõõrdejõu tekitamiseks kas vastu trumlit või vastu ketast;

2.3.1.   „trummelpiduriseade”– trummelpiduri hõõrdkatte komplekt;

2.3.1.1.   „piduriklots”– trummelpiduriseadme osa, millele kinnitub piduri hõõrdkate;

2.3.2.   „ketaspiduriseade”– ketaspiduri hõõrdkatte komplekt;

2.3.2.1.   „klotsihoidik”– ketaspiduriseadme osa, millele kinnitub piduri hõõrdkate;

2.3.3.   „piduri hõõrdkate”– piduriklotsile või klotsihoidikule kinnitatav vastava kuju ja lõplike mõõtmetega hõõrdematerjalist osa;

2.3.4.   „trummelpiduri hõõrdkate”– trummelpiduril kasutatav hõõrdkate;

2.3.5.   „hõõrdematerjal”– toode, mis on saadud täpselt määratletud materjalide segu ning tootmisviisi tulemusena, mis koos määravad piduri hõõrdkatte omadused;

2.4.   „piduri hõõrdkatte tüüp”– piduri hõõrdkatete kategooria, mille hõõrdematerjali omadused on samad;

2.5.   „piduri hõõrdkatte komplekti tüüp”– rattapiduriklotsikoost, milles kasutatavate piduri hõõrdkatte komplektide hõõrdkatte tüübid, mõõtmed ja funktsionaalsed omadused on samad;

2.6.   „trummelpiduri hõõrdkatte tüüp”– rattapiduriklotsikoost, milles piduriklotsile kinnitatavate hõõrdkatte osade tüübid, mõõtmed ja funktsionaalsed omadused on samad;

2.7.   „piduri originaalhõõrdkate”– piduri hõõrdkatte tüüp, mis on nimetatud sõiduki tüübikinnitusdokumentides, eeskirja nr 13 2. lisa punktis 8.1 (2) või eeskirja nr 78 1. lisa punktis 5.4;

2.8.   „piduri originaalhõõrdkatte komplekt”– sõiduki tüübikinnitusdokumentides esitatud andmetele vastav piduri hõõrdkatte komplekt;

2.9.   „piduri asendushõõrdkatte komplekt”– sellist tüüpi piduri hõõrdkatte komplekt, mis on käesoleva eeskirja kohaselt saanud kinnituse kui piduri originaalhõõrdkatte komplekti nõuetekohane varuosa;

2.10.   „trummelpiduri originaalhõõrdkate”– sõiduki tüübikinnitusdokumentides esitatud andmetele vastav trummelpiduri hõõrdkate;

2.11.   „trummelpiduri asendushõõrdkate”– sellist tüüpi trummelpiduri hõõrdkate, mis on käesoleva eeskirja kohaselt saanud kinnituse kui trummelpiduri originaalhõõrdkatte nõuetekohane varuosa, mis kinnitatakse piduriklotsile;

2.12.   „seisupiduri hõõrdkatte komplekt”– sõidupidurisüsteemist eraldi asuvasse ja sõltumatusse seisupidurisüsteemi kuuluv ketaspiduriseade või trummelpiduriseade;

2.13.   „tootja”– organisatsioon, kes vastutab tehniliselt piduri hõõrdkatte komplektide või trummelpiduri hõõrdkatete eest ning suudab tõestada, et tal on toodangu nõuetele vastavuse saavutamiseks vajalikud vahendid.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

| 3.1. | Konkreetse(te) sõidukitüübi (sõidukitüüpide) piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübi kinnituse taotluse esitab piduri asendushõõrdkatte komplekti/trummelpiduri asendushõõrdkatte tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja. |
| --- | --- |

3.1.

Konkreetse(te) sõidukitüübi (sõidukitüüpide) piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübi kinnituse taotluse esitab piduri asendushõõrdkatte komplekti/trummelpiduri asendushõõrdkatte tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

| 3.2. | Eeskirja nr 13 või 78 kohaselt antud sõiduki tüübikinnitus(t)e omanik võib esitada taotluse seoses piduri asendushõõrdkatte komplektide või trummelpiduri asendushõõrdkatetega, mis vastavad sõiduki tüübikinnituse dokumentides kirjeldatud tüübile. |
| --- | --- |

3.2.

Eeskirja nr 13 või 78 kohaselt antud sõiduki tüübikinnitus(t)e omanik võib esitada taotluse seoses piduri asendushõõrdkatte komplektide või trummelpiduri asendushõõrdkatetega, mis vastavad sõiduki tüübikinnituse dokumentides kirjeldatud tüübile.

| 3.3. | Tüübikinnituse taotlusele lisatakse piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte kirjeldus kolmes eksemplaris vastavalt käesoleva eeskirja 1. lisas nimetatud punktidele ja järgmised üksikasjad:






  3.3.1. | joonised, millel on näidatud piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte funktsionaalsed mõõtmed; |
| --- | --- | --- |

3.3.

Tüübikinnituse taotlusele lisatakse piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte kirjeldus kolmes eksemplaris vastavalt käesoleva eeskirja 1. lisas nimetatud punktidele ja järgmised üksikasjad:

3.3.1.

joonised, millel on näidatud piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte funktsionaalsed mõõtmed;

| 3.3.2. | piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte asukoht sõidukitel, millega seoses tüübikinnitust taotletakse. |
| --- | --- |

3.3.2.

piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte asukoht sõidukitel, millega seoses tüübikinnitust taotletakse.

| 3.4. | Piduri asendushõõrdkatte komplektid või trummelpiduri asendushõõrdkatted, mille jaoks tüübikinnitust taotletakse, esitatakse tüübikinnituskatseteks vajalikus koguses. |
| --- | --- |

3.4.

Piduri asendushõõrdkatte komplektid või trummelpiduri asendushõõrdkatted, mille jaoks tüübikinnitust taotletakse, esitatakse tüübikinnituskatseteks vajalikus koguses.

| 3.5. | Taotleja lepib tüübikinnituskatsete eest vastutava tehnilise teenistusega kokku, millised on sobivad representatiivsed sõidukid ja/või pidurid, ning annab need tehnilise teenistuse käsutusse. |
| --- | --- |

3.5.

Taotleja lepib tüübikinnituskatsete eest vastutava tehnilise teenistusega kokku, millised on sobivad representatiivsed sõidukid ja/või pidurid, ning annab need tehnilise teenistuse käsutusse.

| 3.6. | Pädev asutus teeb enne tüübikinnituse andmist kindlaks, kas on kehtestatud rahuldav kord, millega tagatakse toodangu nõuetele vastavuse tõhus kontroll. |
| --- | --- |

3.6.

Pädev asutus teeb enne tüübikinnituse andmist kindlaks, kas on kehtestatud rahuldav kord, millega tagatakse toodangu nõuetele vastavuse tõhus kontroll.

| 3.6.1. | Taotleja esitab andmed hõõrdekäitumise kohta kooskõlas käesoleva eeskirja 9. lisa punkiga 2.4.1 või 3.4.1. |
| --- | --- |

3.6.1.

Taotleja esitab andmed hõõrdekäitumise kohta kooskõlas käesoleva eeskirja 9. lisa punkiga 2.4.1 või 3.4.1.

4.   TÜÜBIKINNITUS

| 4.1. | Kui vastavalt käesolevale eeskirjale tüübikinnituseks esitatud piduri hõõrdkatte komplektid või trummelpiduri hõõrdkatted vastavad punktis 5 sätestatud nõuetele, antakse piduri asendushõõrdkatte komplektile või trummelpiduri asendushõõrdkattele tüübikinnitus. |
| --- | --- |

4.1.

Kui vastavalt käesolevale eeskirjale tüübikinnituseks esitatud piduri hõõrdkatte komplektid või trummelpiduri hõõrdkatted vastavad punktis 5 sätestatud nõuetele, antakse piduri asendushõõrdkatte komplektile või trummelpiduri asendushõõrdkattele tüübikinnitus.

| 4.1.1. | Kui tegemist on piduri asendushõõrdkatte komplektidega, mis on ette nähtud kasutamiseks L-kategooria sõidukitel, millel on kombineeritud pidurisüsteem eeskirja nr 78 punkti 2.9 tähenduses, hõlmab tüübikinnitus üksnes sõiduki telgedel asuvate piduri hõõrdkatte komplekti kombinatsiooni (kombinatsioone), mida on katsetatud vastavalt käesoleva eeskirja 7. lisale. |
| --- | --- |

4.1.1.

Kui tegemist on piduri asendushõõrdkatte komplektidega, mis on ette nähtud kasutamiseks L-kategooria sõidukitel, millel on kombineeritud pidurisüsteem eeskirja nr 78 punkti 2.9 tähenduses, hõlmab tüübikinnitus üksnes sõiduki telgedel asuvate piduri hõõrdkatte komplekti kombinatsiooni (kombinatsioone), mida on katsetatud vastavalt käesoleva eeskirja 7. lisale.

| 4.2. | Igale piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mis koosneb kolmest numbrirühmast:






  4.2.1. | esimesed kaks numbrit (praegu 01, mis tähistab käesolevat eeskirja koos 01-seeria muudatusega) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab kinnituse väljaandmise ajal eeskirjas tehtud kõige uuemaid olulisi tehnilisi muudatusi; |
| --- | --- | --- |

4.2.

Igale piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübile antakse tüübikinnitusnumber, mis koosneb kolmest numbrirühmast:

4.2.1.

esimesed kaks numbrit (praegu 01, mis tähistab käesolevat eeskirja koos 01-seeria muudatusega) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab kinnituse väljaandmise ajal eeskirjas tehtud kõige uuemaid olulisi tehnilisi muudatusi;

| 4.2.2. | järgmised kolm numbrit näitavad piduri hõõrdkatte tüüpi; |
| --- | --- |

4.2.2.

järgmised kolm numbrit näitavad piduri hõõrdkatte tüüpi;

| 4.2.3. | viimased kolm numbrit tähistavad piduriklotsi või klotsihoidikut või trummelpiduri hõõrdkatte konkreetseid mõõtmeid. |
| --- | --- |

4.2.3.

viimased kolm numbrit tähistavad piduriklotsi või klotsihoidikut või trummelpiduri hõõrdkatte konkreetseid mõõtmeid.

| 4.3. | Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele piduri hõõrdkatte komplekti või trummelpiduri hõõrdkatte tüübile. Sama tüübikinnitusnumber võib hõlmata asjaomase hõõrdkatte komplekti või trummelpiduri hõõrdkatte tüübi kasutamist mitmel erineval sõidukitüübil. |
| --- | --- |

4.3.

Sama kokkuleppeosaline ei tohi anda sama numbrit teisele piduri hõõrdkatte komplekti või trummelpiduri hõõrdkatte tüübile. Sama tüübikinnitusnumber võib hõlmata asjaomase hõõrdkatte komplekti või trummelpiduri hõõrdkatte tüübi kasutamist mitmel erineval sõidukitüübil.

| 4.4. | Teatis piduri hõõrdkatte komplekti või trummelpiduri hõõrdkatte tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku peatamise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat vormi. |
| --- | --- |

4.4.

Teatis piduri hõõrdkatte komplekti või trummelpiduri hõõrdkatte tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku peatamise kohta vastavalt käesolevale eeskirjale edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat vormi.

| 4.5. | Igale piduri hõõrdkatte komplektile või trummelpiduri hõõrdkattele, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, kinnitatakse selgesti nähtavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:






  4.5.1. | ringiga ümbritsetud E-täht koos tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumbriga (3); |
| --- | --- | --- |

4.5.

Igale piduri hõõrdkatte komplektile või trummelpiduri hõõrdkattele, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, kinnitatakse selgesti nähtavasse ja kergesti juurdepääsetavasse kohta rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, millel on:

4.5.1.

ringiga ümbritsetud E-täht koos tüübikinnituse andnud riigi tunnusnumbriga (3);

| 4.5.2. | punktis 4.5.1 kirjeldatud ringist paremal pool käesoleva eeskirja number, millele järgnevad R-täht, kriips ja tüübikinnitusnumber. |
| --- | --- |

4.5.2.

punktis 4.5.1 kirjeldatud ringist paremal pool käesoleva eeskirja number, millele järgnevad R-täht, kriips ja tüübikinnitusnumber.

| 4.6. | Punktis 4.5 nimetatud tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu. |
| --- | --- |

4.6.

Punktis 4.5 nimetatud tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumatu.

| 4.7. | Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud näited tüübikinnitusmärgi ning eespool ja punktis 6.5 esitatud tüübikinnitusega seotud andmete struktuuri kohta. |
| --- | --- |

4.7.

Käesoleva eeskirja 2. lisas on esitatud näited tüübikinnitusmärgi ning eespool ja punktis 6.5 esitatud tüübikinnitusega seotud andmete struktuuri kohta.

5.   TEHNILISED NÕUDED JA KATSED

5.1.   Üldosa

Piduri asendushõõrdkatte komplekt või trummelpiduri asendushõõrdkate peavad olema projekteeritud ja valmistatud nii, et kui sellega asendatakse algselt sõidukile paigaldatud komplekt või hõõrdkate, siis vastab sõiduki pidurdustõhusus kinnitatud sõidukitüübi pidurdustõhususele.

Täpsemalt:

| a) | piduri asendushõõrdkatte komplektidega või trummelpiduri asendushõõrdkatetega varustatud sõiduk peab vastama asjaomastele pidureid käsitlevatele nõuetele, mis on sätestatud eeskirjas nr 13 (sh 09-seeria muudatused) või eeskirjas nr 78 (sh 01-seeria muudatused); |
| --- | --- |

a)

piduri asendushõõrdkatte komplektidega või trummelpiduri asendushõõrdkatetega varustatud sõiduk peab vastama asjaomastele pidureid käsitlevatele nõuetele, mis on sätestatud eeskirjas nr 13 (sh 09-seeria muudatused) või eeskirjas nr 78 (sh 01-seeria muudatused);

| b) | piduri asendushõõrdkatte komplektil või trummelpiduri asendushõõrdkattel peavad olema asendatava piduri originaalhõõrdkatte komplektiga või trummelpiduri originaalhõõrdkattega sarnased talitlusomadused; |
| --- | --- |

b)

piduri asendushõõrdkatte komplektil või trummelpiduri asendushõõrdkattel peavad olema asendatava piduri originaalhõõrdkatte komplektiga või trummelpiduri originaalhõõrdkattega sarnased talitlusomadused;

| c) | piduri asendushõõrdkatte komplektil või trummelpiduri asendushõõrdkattel peavad olema nõuetekohased mehaanilised omadused; |
| --- | --- |

c)

piduri asendushõõrdkatte komplektil või trummelpiduri asendushõõrdkattel peavad olema nõuetekohased mehaanilised omadused;

| d) | piduri hõõrdkatted ei tohi sisaldada asbesti. |
| --- | --- |

d)

piduri hõõrdkatted ei tohi sisaldada asbesti.

5.1.1.   Piduri asendushõõrdkatte komplektid või trummelpiduri asendushõõrdkatted, mis vastavad eeskirja nr 13 või 78 kohastes sõiduki tüübikinnituse dokumentides kindlaksmääratud tüübile, loetakse vastavaks käesoleva eeskirja punkti 5 nõuetele.

5.2.   Talitlusnõuded

5.2.1.   M1-, M2- ja N1-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektid

Vähemalt üks tüübikinnituseks esitatud hõõrdkatet esindav piduri asendushõõrdkatte komplekt paigaldatakse sõidukile ja seda katsetatakse vastavalt 3. lisa nõuetele vähemalt ühel sõidukil, mis vastab sõidukitüübile, mille jaoks tüübikinnitust taotletakse, ning see peab vastama nimetatud lisas sätestatud tingimustele. Representatiivne (representatiivsed) sõiduk(id) valitakse eri liiki sõidukite hulgast halvima võimaluse analüüsi alusel (4). Kiirustundlikkuse ja jahtunud pidurite pidurdustõhususe samaväärsuse katsetamisel kasutatakse ühte 3. lisas kirjeldatud kahest meetodist.

5.2.2.   M3-, N2- ja N3-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektid ja trummelpiduri asendushõõrdkatted

Vähemalt üks tüübikinnituseks esitatud hõõrdkatet esindav piduri asendushõõrdkatte komplekt või trummelpiduri asendushõõrdkatete komplekt paigaldatakse sõidukile ja seda katsetatakse vastavalt 4. lisa nõuetele vähemalt ühel sõidukil või piduril, mis vastab sõidukitüübile, millega seoses tüübikinnitust taotletakse, kasutades ühte kahest punktis 1 (sõidukikatse) või punktis 2 (inertsdünamomeeterkatse) kirjeldatud meetodist, ning see peab vastama nimetatud lisas sätestatud tingimustele. Representatiivne (representatiivsed) sõiduk(id) või pidur(id) valitakse eri liiki sõidukite/pidurite hulgast halvima võimaluse analüüsi alusel (4).

5.2.3.   O1- ja O2-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektid

Piduri asendushõõrdkatte komplekte katsetatakse 5. lisa nõuete kohaselt ning need peavad vastama kõnealuses lisas sätestatud nõuetele.

5.2.4.   O3- ja O4-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektid ja trummelpiduri asendushõõrdkatted

Piduri asendushõõrdkatte komplekte ja trummelpidurite asendushõõrdkatteid katsetatakse 6. lisa nõuete kohaselt ning need peavad vastama kõnealuses lisas sätestatud nõuetele. Katsetamisel kasutatakse ühte eeskirja nr 13 11. lisa 2. liite punktis 3 kirjeldatud kolmest meetodist.

5.2.5.   L-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektid

Vähemalt üks tüübikinnituseks esitatud hõõrdkatet esindav piduri asendushõõrdkatte komplekt paigaldatakse sõidukile ja seda katsetatakse vastavalt 7. lisa nõuetele vähemalt ühel sõidukil, mis vastab sõidukitüübile, mille jaoks tüübikinnitust taotletakse, ning see peab vastama nimetatud lisas sätestatud tingimustele. Representatiivne (representatiivsed) sõiduk(id) valitakse eri liiki sõidukite hulgast halvima võimaluse analüüsi alusel (5).

5.3.   Mehaanilised omadused

5.3.1.   M1-, M2-, N1-, O1-,O2-, ja L-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektid

5.3.1.1.   Tüübikinnituseks esitatud piduri asendushõõrdkatte komplektide nihkejõudu katsetatakse standardi ISO 6312:1981 või ISO 6312:2001 kohaselt.

Väikseim lubatud nihkejõud on ketaspiduriseadme puhul 250 N/cm2 ning trummelpiduriseadme puhul 100 N/cm2.

5.3.1.2.   Tüübikinnituseks esitatud piduri asendushõõrdkatte komplektide kokkusurutavust katsetatakse standardi ISO 6310:1981 või ISO 6310:2001 kohaselt.

Kokkusurutavus ei tohi ketaspiduriseadme puhul olla suurem kui 2 % ümbritseva õhu temperatuuril ja 5 % temperatuuril 400 °C ning trummelpiduriseadme puhul suurem kui 2 % ümbritseva õhu temperatuuril ja 4 % temperatuuril 200 °C. Käesolev nõue ei kehti seisupiduri hõõrdkatte komplektide kohta.

5.3.2.   M3-, N2-, N3-, O3-, ja O4-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektid ja trummelpiduri asendushõõrdkatted

5.3.2.1.   Nihkejõud

See katse tehakse üksnes ketaspiduriseadmete puhul.

Tüübikinnituseks esitatud piduri asendushõõrdkatte komplektide nihkejõudu katsetatakse standardi ISO 6312:1981 või ISO 6312:2001 kohaselt. Piduri hõõrdkatte komplektid võib jagada kaheks või kolmeks osaks vastavalt katsemehhanismi võimsusele.

Väikseim lubatud nihkejõud on 250 N/cm2.

5.3.2.2.   Kokkusurutavus

Tüübikinnituseks esitatud piduri asendushõõrdkatte komplektide ja trummelpiduri asendushõõrdkatete kokkusurutavust katsetatakse standardi ISO 6310:1981 või ISO 6310:2001 kohaselt. Kasutada võib I tüübi näidisele vastavaid tasapinnalisi katsekehasid.

Kokkusurutavus ei tohi ketaspiduriseadme puhul olla suurem kui 2 % ümbritseva õhu temperatuuril ja 5 % temperatuuril 400 °C ning trummelpiduriseadme puhul suurem kui 2 % ümbritseva õhu temperatuuril ja 4 % temperatuuril 200 °C.

5.3.2.3.   Materjali kõvadus (6)

Nimetatud nõuet kohaldatakse trummelpiduri hõõrdkatte komplektide ja trummelpiduri hõõrdkatete suhtes.

Tüübikinnituseks esitatud piduri asendushõõrdkatte komplektide või trummelpiduri asendushõõrdkatete kõvadust katsetatakse standardi ISO 2039-2:1987 kohaselt.

Hõõrdematerjali hõõrdepinna kõvadusarv on eri tootepartiidest (olemasolul) pärit viie näidiseks võetud hõõrdkatte keskmine kõvadus, kusjuures iga piduri hõõrdkatte puhul teostatakse mõõtmised viies eri kohas.

6.   PAKEND JA MÄRGISTUS

| 6.1. | Käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile vastavaid piduri asendushõõrdkatte komplekte või trummelpiduri asendushõõrdkatteid turustatakse teljekomplektidena. |
| --- | --- |

6.1.

Käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud tüübile vastavaid piduri asendushõõrdkatte komplekte või trummelpiduri asendushõõrdkatteid turustatakse teljekomplektidena.

| 6.2. | Iga teljekomplekt pakendatakse pitseeritud pakendisse, et oleks näha, kas seda on eelnevalt avatud. |
| --- | --- |

6.2.

Iga teljekomplekt pakendatakse pitseeritud pakendisse, et oleks näha, kas seda on eelnevalt avatud.

| 6.3. | Igal pakendil on järgmised andmed:






  6.3.1. | piduri asendushõõrdkatte komplektide või trummelpiduri asendushõõrdkatete arv pakendis; |
| --- | --- | --- |

6.3.

Igal pakendil on järgmised andmed:

6.3.1.

piduri asendushõõrdkatte komplektide või trummelpiduri asendushõõrdkatete arv pakendis;

| 6.3.2. | tootja nimi või kaubamärk; |
| --- | --- |

6.3.2.

tootja nimi või kaubamärk;

| 6.3.3. | piduri asendushõõrdkatte komplektide või trummelpiduri asendushõõrdkatete mark ja tüüp; |
| --- | --- |

6.3.3.

piduri asendushõõrdkatte komplektide või trummelpiduri asendushõõrdkatete mark ja tüüp;

| 6.3.4. | sõidukid/teljed/pidurid, mille puhul võib pakendi sisu kasutada; |
| --- | --- |

6.3.4.

sõidukid/teljed/pidurid, mille puhul võib pakendi sisu kasutada;

| 6.3.5. | tüübikinnitusmärk. |
| --- | --- |

6.3.5.

tüübikinnitusmärk.

| 6.4. | Iga pakend sisaldab paigaldusjuhiseid ühes Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni ametlikus keeles, millele on lisatud vastav tekst selle riigi keeles, kus toodet müüakse, ning:






  6.4.1. | eriviide lisaosadele; |
| --- | --- | --- |

6.4.

Iga pakend sisaldab paigaldusjuhiseid ühes Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni ametlikus keeles, millele on lisatud vastav tekst selle riigi keeles, kus toodet müüakse, ning:

6.4.1.

eriviide lisaosadele;

| 6.4.2. | nõue, et piduri asendushõõrdkatte komplekte või trummelpiduri asendushõõrdkatteid tuleks vahetada telje mõlemal poolel; |
| --- | --- |

6.4.2.

nõue, et piduri asendushõõrdkatte komplekte või trummelpiduri asendushõõrdkatteid tuleks vahetada telje mõlemal poolel;

| 6.4.3. | trummelpiduri asendushõõrdkatete puhul üldine soovitus kontrollida: | kas piduriklots, rummueelne osa ja teljepolt on terved; |
| --- | --- | --- |

6.4.3.

trummelpiduri asendushõõrdkatete puhul üldine soovitus kontrollida:

kas piduriklots, rummueelne osa ja teljepolt on terved;

| | ega piduriklots ei ole väändunud, deformeerunud või roostetanud; |
| --- | --- |

ega piduriklots ei ole väändunud, deformeerunud või roostetanud;

| | kasutatava needi tüüpi ja suurust; |
| --- | --- |

kasutatava needi tüüpi ja suurust;

| | vajalikke neetimisvahendeid ja -jõudu; |
| --- | --- |

vajalikke neetimisvahendeid ja -jõudu;

| 6.4.4. | lisaks tuleb kombineeritud pidurisüsteemide puhul (eeskirja nr 78 punkti 2.9 tähenduses) märkida ära tüübikinnituse saanud piduri hõõrdkatte komplektide kombinatsioon(id). |
| --- | --- |

6.4.4.

lisaks tuleb kombineeritud pidurisüsteemide puhul (eeskirja nr 78 punkti 2.9 tähenduses) märkida ära tüübikinnituse saanud piduri hõõrdkatte komplektide kombinatsioon(id).

| 6.5. | Igal piduri asendushõõrdkatte komplektil või trummelpiduri asendushõõrdkattel peavad alati olema järgmised tüübikinnitusega seotud andmed:






  6.5.1. | tüübikinnitusmärk; |
| --- | --- | --- |

6.5.

Igal piduri asendushõõrdkatte komplektil või trummelpiduri asendushõõrdkattel peavad alati olema järgmised tüübikinnitusega seotud andmed:

6.5.1.

tüübikinnitusmärk;

| 6.5.2. | valmistamise kuupäev (vähemalt kuu ja aasta) või partii number; |
| --- | --- |

6.5.2.

valmistamise kuupäev (vähemalt kuu ja aasta) või partii number;

| 6.5.3. | piduri hõõrdkatte mark ja tüüp. |
| --- | --- |

6.5.3.

piduri hõõrdkatte mark ja tüüp.

7.   PIDURI ASENDUSHÕÕRDKATTE KOMPLEKTI VÕI TRUMMELPIDURI ASENDUSHÕÕRDKATTE TÜÜBIKINNITUSE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

| 7.1. | Igast piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübi muudatusest teavitatakse tüübikinnituse andnud haldusasutust. Seejärel võib kõnealune asutus:






  7.1.1. | võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat kahjulikku mõju ja piduri asendushõõrdkatte komplekt või trummelpiduri asendushõõrdkate vastab igal juhul endiselt nõuetele või |
| --- | --- | --- |

7.1.

Igast piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübi muudatusest teavitatakse tüübikinnituse andnud haldusasutust. Seejärel võib kõnealune asutus:

7.1.1.

võtta seisukoha, et tõenäoliselt ei avalda tehtud muudatused märgatavat kahjulikku mõju ja piduri asendushõõrdkatte komplekt või trummelpiduri asendushõõrdkate vastab igal juhul endiselt nõuetele või

| 7.1.2. | nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendava katsearuande esitamist. |
| --- | --- |

7.1.2.

nõuda katsete eest vastutavalt tehniliselt teenistuselt täiendava katsearuande esitamist.

| 7.2. | Teade muudatuste kinnitamise või kinnitamisest keeldumise kohta koos muudatuste kirjeldusega edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele punktis 4.4 sätestatud korras. |
| --- | --- |

7.2.

Teade muudatuste kinnitamise või kinnitamisest keeldumise kohta koos muudatuste kirjeldusega edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele punktis 4.4 sätestatud korras.

| 7.3. | Tüübikinnituse laienduse väljastanud pädev asutus annab laiendusele seerianumbri ja teavitab sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi. |
| --- | --- |

7.3.

Tüübikinnituse laienduse väljastanud pädev asutus annab laiendusele seerianumbri ja teavitab sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

8.   TOODANGU VASTAVUS NÕUETELE

| 8.1. | Käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud piduri asendushõõrdkatte komplektid ja trummelpiduri asendushõõrdkatted peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile. |
| --- | --- |

8.1.

Käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud piduri asendushõõrdkatte komplektid ja trummelpiduri asendushõõrdkatted peavad olema valmistatud nii, et need vastavad kinnitatud tüübile.

| 8.2. | Piduri originaalhõõrdkatte komplektid ja trummelpiduri originaalhõõrdkatted, mille kohta on esitatud punkti 3.2 kohane taotlus, loetakse vastavaks punkti 8 nõuetele. |
| --- | --- |

8.2.

Piduri originaalhõõrdkatte komplektid ja trummelpiduri originaalhõõrdkatted, mille kohta on esitatud punkti 3.2 kohane taotlus, loetakse vastavaks punkti 8 nõuetele.

| 8.3. | Punkti 8.1 nõuete täitmise kontrollimiseks teostatakse asjakohane tootmiskontroll. See hõlmab kasutatud tooraine ja komponentide kontrolli. |
| --- | --- |

8.3.

Punkti 8.1 nõuete täitmise kontrollimiseks teostatakse asjakohane tootmiskontroll. See hõlmab kasutatud tooraine ja komponentide kontrolli.

| 8.4. | Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:






  8.4.1. | tagama, et iga piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte puhul tehakse statistiliselt kontrollitud ja juhusliku valiku alusel käesoleva eeskirja punktis 5.3 kirjeldatud asjaomased katsed ning 9. lisas kirjeldatud hõõrdekäitumise katsed vastavalt tavapärasele kvaliteeditagamise menetlusele. Seisupidurite hõõrdkatte komplektide puhul tehakse üksnes punktis 5.3 kirjeldatud nihkejõu katse; |
| --- | --- | --- |

8.4.

Tüübikinnituse omanik peab eelkõige:

8.4.1.

tagama, et iga piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte puhul tehakse statistiliselt kontrollitud ja juhusliku valiku alusel käesoleva eeskirja punktis 5.3 kirjeldatud asjaomased katsed ning 9. lisas kirjeldatud hõõrdekäitumise katsed vastavalt tavapärasele kvaliteeditagamise menetlusele. Seisupidurite hõõrdkatte komplektide puhul tehakse üksnes punktis 5.3 kirjeldatud nihkejõu katse;

| 8.4.2. | tagama toodangu tõhusa kvaliteedikontrolli korra olemasolu; |
| --- | --- |

8.4.2.

tagama toodangu tõhusa kvaliteedikontrolli korra olemasolu;

| 8.4.3. | omama juurdepääsu kontrolliseadmetele, mis võimaldavad kontrollida iga kinnitatud tüübi vastavust nõuetele; |
| --- | --- |

8.4.3.

omama juurdepääsu kontrolliseadmetele, mis võimaldavad kontrollida iga kinnitatud tüübi vastavust nõuetele;

| 8.4.4. | analüüsima toote omaduste ühtsuse kontrollimiseks ja tagamiseks igat liiki katsete tulemusi, võttes arvesse tööstuslikus tootmises lubatud hälbeid; |
| --- | --- |

8.4.4.

analüüsima toote omaduste ühtsuse kontrollimiseks ja tagamiseks igat liiki katsete tulemusi, võttes arvesse tööstuslikus tootmises lubatud hälbeid;

| 8.4.5. | tagama, et katsetulemused registreeritakse ning et lisatud dokumendid on kättesaadavad haldusasutusega kokku lepitud ajavahemiku vältel; |
| --- | --- |

8.4.5.

tagama, et katsetulemused registreeritakse ning et lisatud dokumendid on kättesaadavad haldusasutusega kokku lepitud ajavahemiku vältel;

| 8.4.6. | tagama, et kui näidised või katsekehad ei vasta asjakohasele katsetüübile, siis valitakse uued näidised ja tehakse lisakatse. Võetakse kõik vajalikud meetmed, et taastada asjaomase toodangu vastavus nõuetele. |
| --- | --- |

8.4.6.

tagama, et kui näidised või katsekehad ei vasta asjakohasele katsetüübile, siis valitakse uued näidised ja tehakse lisakatse. Võetakse kõik vajalikud meetmed, et taastada asjaomase toodangu vastavus nõuetele.

| 8.5. | Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid. |
| --- | --- |

8.5.

Tüübikinnituse andnud pädev asutus võib igal ajal kontrollida igas tootmisüksuses kohaldatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid.

| 8.5.1. | Väliskontrollijale esitatakse iga kontrolli puhul katseandmed ja tootmiskontrolli andmed. |
| --- | --- |

8.5.1.

Väliskontrollijale esitatakse iga kontrolli puhul katseandmed ja tootmiskontrolli andmed.

| 8.5.2. | Kontrollija võib pisteliselt valida näidiseid, mida katsetatakse tootja laboris. Näidiste miinimumarvu võib kindlaks määrata tootja enda tehtud kontrollimiste tulemuste alusel. |
| --- | --- |

8.5.2.

Kontrollija võib pisteliselt valida näidiseid, mida katsetatakse tootja laboris. Näidiste miinimumarvu võib kindlaks määrata tootja enda tehtud kontrollimiste tulemuste alusel.

| 8.5.3. | Kui kvaliteet ei ole piisav või kui tundub, et tuleb kontrollida punkti 8.5.2 alusel tehtud katsete kehtivust, valib kontrollija välja näidised, mis saadetakse tüübikinnituskatsed teinud tehnilisele teenistusele. |
| --- | --- |

8.5.3.

Kui kvaliteet ei ole piisav või kui tundub, et tuleb kontrollida punkti 8.5.2 alusel tehtud katsete kehtivust, valib kontrollija välja näidised, mis saadetakse tüübikinnituskatsed teinud tehnilisele teenistusele.

| 8.5.4. | Pädev asutus võib teha kõiki käesoleva eeskirjaga ette nähtud katseid. |
| --- | --- |

8.5.4.

Pädev asutus võib teha kõiki käesoleva eeskirjaga ette nähtud katseid.

| 8.5.5. | Pädeva asutuse heakskiidetud kontrollide tavapärane sagedus on üks kord aastas. Kui sellise kontrolli käigus saadakse negatiivsed tulemused, tagab pädev asutus, et võetakse kõik meetmed, mis on vajalikud selleks, et võimalikult kiiresti taastada toodangu vastavus nõuetele. |
| --- | --- |

8.5.5.

Pädeva asutuse heakskiidetud kontrollide tavapärane sagedus on üks kord aastas. Kui sellise kontrolli käigus saadakse negatiivsed tulemused, tagab pädev asutus, et võetakse kõik meetmed, mis on vajalikud selleks, et võimalikult kiiresti taastada toodangu vastavus nõuetele.

9.   KARISTUSED TOODANGU NÕUETELE MITTEVASTAVUSE KORRAL

| 9.1. | Kui eespool punktis 8.1 sätestatud nõuded ei ole täidetud, võib piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse tühistada. |
| --- | --- |

9.1.

Kui eespool punktis 8.1 sätestatud nõuded ei ole täidetud, võib piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud tüübikinnituse tühistada.

| 9.2. | Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi. |
| --- | --- |

9.2.

Kui käesolevat eeskirja kohaldav kokkuleppeosaline tühistab tüübikinnituse, mille ta on varem andnud, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele kokkuleppeosalistele, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

10.   TOOTMISE LÕPLIK PEATAMINE

Kui tüübikinnituse omanik peatab lõplikult käesoleva eeskirja kohaselt tüübikinnituse saanud piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübi tootmise, teavitab ta sellest tüübikinnituse andnud asutust. Asjaomase teate saamisel teavitab kõnealune asutus sellest teisi käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi, kasutades käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastavat teatisevormi.

11.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TEENISTUSTE JA HALDUSASUTUSTE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad 1958. aasta kokkuleppe osalised edastavad Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste nimed ja aadressid ning nende haldusasutuste nimed ja aadressid, kes väljastavad tüübikinnitusi ja kellele tuleb saata teistes riikides välja antud tõendid tüübikinnituse andmise, tüübikinnituse laiendamise, tüübikinnituse andmisest keeldumise, tüübikinnituse tühistamise või tootmise lõpliku peatamise kohta.

12.   ÜLEMINEKUSÄTTED

| 12.1. | Kokkuleppeosalised ei tohi keelduda tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale eeskirjale, mida on muudetud 01-seeria muudatustega. |
| --- | --- |

12.1.

Kokkuleppeosalised ei tohi keelduda tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale eeskirjale, mida on muudetud 01-seeria muudatustega.

| 12.2. | Alates 1. jaanuarist 1995 annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse ainult siis, kui tüübikinnituseks esitatud piduri asendushõõrdkatte komplekt või trummelpiduri asendushõõrdkate vastab käesoleva eeskirja (muudetud 01-seeria muudatustega) nõuetele. |
| --- | --- |

12.2.

Alates 1. jaanuarist 1995 annavad käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised tüübikinnituse ainult siis, kui tüübikinnituseks esitatud piduri asendushõõrdkatte komplekt või trummelpiduri asendushõõrdkate vastab käesoleva eeskirja (muudetud 01-seeria muudatustega) nõuetele.

| 12.3. | Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised lubavad jätkuvalt paigaldada kasutuses olevale sõidukile või kasutada kasutuses oleval sõidukil piduri asendushõõrdkatte komplekte, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja originaal- ehk muutmata kuju kohaselt. |
| --- | --- |

12.3.

Käesolevat eeskirja kohaldavad kokkuleppeosalised lubavad jätkuvalt paigaldada kasutuses olevale sõidukile või kasutada kasutuses oleval sõidukil piduri asendushõõrdkatte komplekte, mis on saanud tüübikinnituse käesoleva eeskirja originaal- ehk muutmata kuju kohaselt.

---

(1)  Käesolevas eeskirjas esinevaid viiteid eeskirjale nr 13 käsitatakse viidetena ka muudele rahvusvahelistele eeskirjadele, millega kohaldatakse eeskirjaga nr 13 sarnaseid tehnonõudeid. Vastavalt tõlgendatakse ka viiteid eeskirja konkreetsetele osadele.

(2)  Kui sellised piduri hõõrdkatted turul puuduvad, võib teise võimalusena kasutada punktis 8.2 nimetatud hõõrdkatteid.

(3)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 – Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 – Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Serbia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 – (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 – (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 – (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 – (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 – (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 – (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad liikmesriigid, kasutades oma vastavat Euroopa Majanduskomisjoni sümbolit), 43 – Jaapan, 44 – (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, 48 – Uus-Meremaa, 49 – Küpros, 50 – Malta, 51 – Korea Vabariik, 52 – Malaisia, 53 – Tai, 54 ja 55 – (vabad), 56 – Montenegro, 57 – (vaba) ja 58 – Tuneesia. Järgmised numbrid antakse teistele riikidele sellises kronoloogilises järjekorras, milles nad ratifitseerivad kokkuleppe, milles käsitletakse ratassõidukitele ning neile paigaldatavatele ja/või neil kasutatavatele seadmetele ja osadele ühtsete tehnonõuete kehtestamist ja nende nõuete alusel väljastatud tüübikinnituste vastastikuse tunnustamise tingimusi, või ühinevad selle kokkuleppega, kusjuures Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretär edastab kokkuleppeosalistele nendele riikidele antud numbrid.

(4)  Halvima võimaluse analüüs peab hõlmama järgmisi tehnilisi näitajaid (vähemalt) iga sõidukitüübi kohta, millel kasutatakse hõõrdkatteid:

| a) | piduriketta läbimõõt; |
| --- | --- |

a)

piduriketta läbimõõt;

| b) | piduriketta paksus; |
| --- | --- |

b)

piduriketta paksus;

| c) | ventileeritav või mitteventileeritav piduriketas; |
| --- | --- |

c)

ventileeritav või mitteventileeritav piduriketas;

| d) | kolvi läbimõõt; |
| --- | --- |

d)

kolvi läbimõõt;

| e) | rehvi dünaamiline veereraadius; |
| --- | --- |

e)

rehvi dünaamiline veereraadius;

| f) | sõiduki mass; |
| --- | --- |

f)

sõiduki mass;

| g) | telje mass ja teljele langeva pidurdusjõu osakaal; |
| --- | --- |

g)

telje mass ja teljele langeva pidurdusjõu osakaal;

| h) | sõiduki suurim kiirus. |
| --- | --- |

h)

sõiduki suurim kiirus.

Katsetingimused täpsustatakse katsearuandes.

(5)  Vt joonealune märkus 4.

(6)  Kõnealune katse on lisatud, et tagada toodangu nõuetele vastavus. Miinimumväärtused ja hälbed lepitakse kokku tehnilise teenistusega.

---

1. LISA

TEATIS

(suurim formaat: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI JA TÜÜBIKINNITUSEGA SEOTUD ANDMETE STRUKTUUR

(vt käesoleva eeskirja punkt 4.7)

Image

a = min 8 mm

Esitatud tüübikinnitusmärk näitab, et asjaomane osa on eeskirja nr 90 kohase tüübikinnituse saanud Madalmaades (E4). Joonisel kujutatud tüübikinnitusnumbri esimesed kaks numbrit näitavad, et tüübikinnitusnumbri andmise ajal sisaldas eeskiri nr 90 juba 01-seeria muudatusi; järgmised kolm numbrit on numbrid, mis tüübikinnituse andnud asutus on määranud hõõrdkatte tüübile, ja sellele järgnevad kolm numbrit on asutus määranud piduriklotsile või klotsihoidikule. Kõik kaheksa numbrit kokku moodustavad kõnealuse piduri asendushõõrdkatte komplekti tüübikinnitusnumbri.

Ketaspiduriseadme märgistamise näidis

Image

Trummelpiduriseadme märgistamise näidis

Image

Trummelpiduri hõõrdkatte märgistamise näidis

Image

Märkus: näidistel esitatud märgistuste kohad ja nende asetus üksteise suhtes ei ole kohustuslikud.

---

3. LISA

M1-, M2- ja N1-Kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektidega seotud nõuded

1.   Vastavus eeskirjale nr 13

Vastavust eeskirja nr 13 nõuetele tõestatakse sõiduki katsetamisega.

1.1.   Sõiduki ettevalmistamine

1.1.1.   Katsesõiduk

Sõiduk, mis esindab sõidukitüüpi/sõidukitüüpe, mille jaoks taotletakse piduri asendushõõrdkatte komplekti tüübikinnitust, peab olema varustatud tüübikinnituseks esitatud piduri asendushõõrdkatte komplektidega ning eeskirjadega nr 13 ja 13-H ette nähtud pidurduskatseks vajalike seadmetega.

Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatted paigaldatakse asjaomastele piduritele ning neid lihvitakse kuni kindlaksmääratud lihvimisprotseduuri kehtestamiseni tehnilise teenistuse nõusolekul tootja juhendi kohaselt.

1.1.2.   Sobitamine (lihvimine)

1.1.2.1.   Üldtingimused

Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatte komplektid paigaldatakse asjaomastele piduritele. Piduri asendushõõrdkatte komplektide puhul tuleb kasutada uusi hõõrdkatteid. Trummelpiduri hõõrdkatteid võib töödelda, et saavutada parim võimalik algkontakt hõõrdkatete ja trumli(te) vahel. Katsesõiduk peab olema koormatud täismassini.

Kasutada võib piduri originaalhõõrdkatte komplekte, mida on kasutatud võrdluskatses ja mis on juba katsesõidukile paigaldatud, tingimusel et need on heas seisukorras ja ei ole kulunud rohkem kui 20 % esialgsest paksusest. Neil ei tohi olla kahjustusi, pragusid, ülemäärast roostet või ülekuumenemise märke. Need sobitatakse vastavalt allpool kirjeldatud menetlusele.

1.1.2.2.   Menetlus

Vähemalt 50 km pikkuse sõidu ajal pidurdada vähemalt 100 korda eri tugevusega, (aeglustus vähemalt vahemikus 1 m/s2 kuni 5 m/s2) algkiirusel 50 km/h kuni 120 km/h. Sobitamise käigus tuleb vähemalt kolm korda saavutada temperatuur vahemikus 250 °C kuni 500 °C ketaspiduriseadme korral või 150 °C kuni 250 °C trummelpiduriseadme korral (mõõdetuna ketta või trumli hõõrdepinnal). Temperatuur ei tohi ketaspiduriseadme puhul ületada 500 °C ja trummelpiduriseadme puhul 250 °C.

1.1.2.3.   Talitluse kontroll

Pidurdada korraga ainult ühel teljel viis korda kiiruselt 70 km/h kiiruseni 0 km/h (esitelg) ja kiiruselt 45 km/h kiiruseni 0 km/h (tagatelg) pidurijuhtmestiku rõhul 4 MPa, (1) kusjuures piduri temperatuur on iga pidurdamise alguses 100 °C. Viis järjestikust mittemonotoonset tulemust ei tohi erineda keskmisest täielikust aeglustusest rohkem kui 0,6 m/s2 (esitelg) või 0,4 m/s2 (tagatelg).

Kui nimetatud nõue ei ole täidetud, tuleb korrata punktis 1.1.2.2 kirjeldatud sobitamist ja punktis 1.1.2.3 kirjeldatud talitluskatset.

1.2.   Sõiduki pidurisüsteemi katsetatakse eeskirja nr 13 4. lisa punktidega 1 ja 2 kõnealusele sõidukikategooriale (M1, M2 või N1) ette nähtud nõuete kohaselt. Kohaldatakse järgmisi nõudeid või katseid.

1.2.1.   Sõidupidurisüsteem

1.2.1.1.   0-tüübi katse lahutatud mootoriga (koormatud sõiduk)

1.2.1.2.   0-tüübi katse ühendatud mootoriga (koormatud ja koormamata sõiduk) vastavalt eeskirja nr 13 4. lisa punktidele 1.4.3.1 (stabiilsuskatse) ja 1.4.3.2 (katsetatakse üksnes algkiirusel v = 0,8 vmax)

1.2.1.3.   I tüübi katse

1.2.2.   Abipidurisüsteem

1.2.2.1.   0-tüübi katse lahutatud mootoriga (koormatud sõiduk) (selle katse võib jätta tegemata, kui nõuded on kindlasti täidetud, näiteks diagonaalselt jaotatud pidurisüsteemi puhul)

1.2.3.   Seisupidurisüsteem

(Kohaldatakse üksnes juhul, kui tüübikinnituseks esitatud hõõrdkatetega pidureid kasutatakse seisupiduritena).

1.2.3.1.   Pidurduskatse 18 % kaldel (täismassini koormatud sõiduk)

1.3.   Sõiduk peab vastama kõigile eeskirja nr 13 4. lisa punktiga 2 kõnealuse kategooria sõidukile ette nähtud asjakohastele nõuetele.

2.   Lisanõuded

Lisanõuetele vastavuse tõendamiseks kasutatakse ühte järgmisest kahest meetodist.

2.1.   Sõiduki katse (jaotatud telgede katse)

Selles katses peab sõiduk olema koormatud täismassini ning kõik pidurdamised tuleb teha lahutatud mootoriga ja tasasel teel.

Sõiduki sõidupidurite kontrollsüsteem peab olema varustatud vahendiga, mis eraldab esi- ja tagatelje pidurid nii, et neid saab kasutada teineteisest sõltumatult.

Kui tüübikinnituseks on esitatud esiteljepiduri hõõrdkatte komplekt, siis tagateljepidureid katse ajal ei kasutata.

Kui tüübikinnituseks on esitatud tagateljepiduri hõõrdkatte komplekt, siis esiteljepidureid katse ajal ei kasutata.

2.1.1.   Pidurdustõhususe samaväärsuskatse jahtunud piduritega

Asendushõõrdkatte komplekti ja originaalhõõrdkatte komplekti pidurdustõhusust jahtunud piduritega pidurdamisel võrreldakse katsetulemuste võrdlemise teel järgmise meetodi abil.

2.1.1.1.   Pidurdada vähemalt kuus korda, suurendades järkjärgult pedaalikoormust või pidurijuhtmestiku rõhku, kuni rattalukustuseni või, teise võimalusena, kuni keskmise täieliku aeglustuseni 6 m/s2 või kuni kõnealuse sõidukikategooria puhul lubatud maksimaalse pedaalile mõjuva jõuni, alates järgmises tabelis esitatud algkiirusest:

| Sõiduki kategooria | Katsekiirus (km/h) |
| --- | --- |
| esitelg | tagatelg |
| M1 | 70 | 45 |
| M2 | 50 | 40 |
| N1 | 65 | 50 |

Sõiduki kategooria

Katsekiirus (km/h)

esitelg

tagatelg

M1

70

45

M2

50

40

N1

65

50

Piduri algtemperatuur peab pidurdamise alguses olema ≤ 100 °C.

2.1.1.2.   Igal pidurdamisel märkida üles ja graafiliselt kujutada pedaalile mõjuv jõud või pidurijuhtmestiku rõhk ja keskmine täisaeglustus ning määrata pedaalile mõjuv jõud või pidurijuhtmestiku rõhk, mis on vajalik selleks, et saavutada (võimaluse korral) esiteljepidurite keskmine täielik aeglustus 5 m/s2 ning tagateljepidurite keskmine täielik aeglustus 3 m/s2. Kui nimetatud väärtusi ei ole võimalik saavutada pedaalile mõjuva maksimaalse lubatud jõuga, siis tuleb teise võimalusena määrata maksimaalse aeglustuse saavutamiseks vajalik pedaalile mõjuv jõud või pidurijuhtmestiku rõhk.

2.1.1.3.   Piduri asendushõõrdkatte komplekti talitlusomadused loetakse sarnaseks piduri originaalhõõrdkatte komplekti omadustega, kui sama kontrolljõu või pidurijuhtmestiku rõhu juures saadud keskmised täielike aeglustuste väärtused kõvera ülemises kahes kolmandikus ei erine piduri originaalhõõrdkatte komplektiga saadud aeglustuste väärtustest rohkem kui 15 %.

2.1.2.   Kiirustundlikkuskatse

2.1.2.1.   Käesoleva lisa punkti 2.1.1.2 kohaselt tuletatud pedaalijõudu kasutades ning piduri algtemperatuuril ≤ 100 °C pidurdada kolm korda igal järgmisel kiirusel:

| a) | esitelg: 65 km/h, 100 km/h ja lisaks 135 km/h, kui vmax ületab 150 km/h; |
| --- | --- |

a)

esitelg: 65 km/h, 100 km/h ja lisaks 135 km/h, kui vmax ületab 150 km/h;

| b) | tagatelg: 45 km/h, 65 km/h ja lisaks 90 km/h, kui vmax ületab 150 km/h. |
| --- | --- |

b)

tagatelg: 45 km/h, 65 km/h ja lisaks 90 km/h, kui vmax ületab 150 km/h.

2.1.2.2.   Arvutada välja iga kolmest pidurdamisest koosneva rühma tulemuste keskmine väärtus ning koostada kiiruse ja sellele vastava keskmise täieliku aeglustuse graafiline skeem.

2.1.2.3.   Suurematel kiirustel registreeritud täieliku aeglustuse keskmine väärtus ei tohi madalaimal kiirusel registreeritud keskmisest väärtusest erineda rohkem kui 15 %.

2.2.   Inertsdünamomeeterkatse

2.2.1.   Katseseadmed

Katseteks varustatakse inertsdünamomeeter asjaomase piduriga. Dünamomeeter varustatakse vahenditega, mis püsivalt salvestavad pöörlemissageduse, pidurdusmomendi, rõhu pidurijuhtmestikus, pöörete arvu pärast pidurdamist, pidurdamisaja ning piduriketta temperatuuri.

2.2.2.   Katsetingimused

2.2.2.1.   Dünamomeetri pöörlemismass peab vastama poolele telje osale sõiduki täismassist vastavalt järgnevale tabelile ning kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) puhul lubatud suurima rehvi veereraadiusele.

| Sõiduki kategooria | Telje osa sõiduki täismassist |
| --- | --- |
| esitelg | tagatelg |
| M1 | 0,77 | 0,32 |
| M2 | 0,69 | 0,44 |
| N1 | 0,66 | 0,39 |

Sõiduki kategooria

Telje osa sõiduki täismassist

esitelg

tagatelg

M1

0,77

0,32

M2

0,69

0,44

N1

0,66

0,39

2.2.2.2.   Dünamomeetri algpöörlemissagedus peab vastama sõiduki lineaarkiirusele, nagu on esitatud käesoleva lisa punktides 2.2.3 ja 2.2.4, ning selle aluseks võetakse rehvi dünaamiline veereraadius.

2.2.2.3.   Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatted paigaldatakse asjaomastele piduritele ja need sobitatakse (lihvitakse) vastavalt järgmisele menetlusele.

| | Lihvimise 1. etapp – 64 kiiret peatumist kiiruselt 80 km/h kiiruseni 30 km/h pidurijuhtmestiku eri rõhkude juures:








  Parameeter | Esitelg | Tagatelg
  Ketaspidurid | Tagatelg
  Trummelpidurid |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Peatuste arv tsüklis | 32 | 32 | 32 |
| Pidurduskiirus (km/h) | 80 | 80 | 80 |
| Lahutuskiirus (km/h) | 30 | 30 | 30 |
| Piduri algtemperatuur (°C) | < 100 | < 100 | < 80 |
| Piduri lõpptemperatuur (°C) | lahtine | lahtine | lahtine |
| Rõhk 1. peatumisel (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Rõhk 2. peatumisel (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Rõhk 3. peatumisel (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Rõhk 4. peatumisel (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Rõhk 5. peatumisel (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Rõhk 6. peatumisel (kPa) | 3 800 | 3 800 | 3 800 |
| Rõhk 7. peatumisel (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Rõhk 8. peatumisel (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Rõhk 9. peatumisel (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Rõhk 10. peatumisel (kPa) | 3 400 | 3 400 | 3 400 |
| Rõhk 11. peatumisel (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Rõhk 12. peatumisel (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Rõhk 13. peatumisel (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Rõhk 14. peatumisel (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Rõhk 15. peatumisel (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Rõhk 16. peatumisel (kPa) | 4 600 | 4 600 | 4 600 |
| Rõhk 17. peatumisel (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Rõhk 18. peatumisel (kPa) | 5 100 | 5 100 | 5 100 |
| Rõhk 19. peatumisel (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Rõhk 20. peatumisel (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Rõhk 21. peatumisel (kPa) | 4 200 | 4 200 | 4 200 |
| Rõhk 22. peatumisel (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Rõhk 23. peatumisel (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Rõhk 24. peatumisel (kPa) | 4 600 | 4 600 | 4 600 |
| Rõhk 25. peatumisel (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Rõhk 26. peatumisel (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Rõhk 27. peatumisel (kPa) | 3 400 | 3 400 | 3 400 |
| Rõhk 28. peatumisel (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Rõhk 29. peatumisel (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Rõhk 30. peatumisel (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Rõhk 31. peatumisel (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Rõhk 32. peatumisel (kPa) | 3 800 | 3 800 | 3 800 |
| Tsüklite arv | 2 | 2 | 2 |

Lihvimise 1. etapp – 64 kiiret peatumist kiiruselt 80 km/h kiiruseni 30 km/h pidurijuhtmestiku eri rõhkude juures:

Parameeter

Esitelg

Tagatelg

Ketaspidurid

Tagatelg

Trummelpidurid

Peatuste arv tsüklis

32

32

32

Pidurduskiirus (km/h)

80

80

80

Lahutuskiirus (km/h)

30

30

30

Piduri algtemperatuur (°C)

< 100

< 100

< 80

Piduri lõpptemperatuur (°C)

lahtine

lahtine

lahtine

Rõhk 1. peatumisel (kPa)

1 500

1 500

1 500

Rõhk 2. peatumisel (kPa)

3 000

3 000

3 000

Rõhk 3. peatumisel (kPa)

1 500

1 500

1 500

Rõhk 4. peatumisel (kPa)

1 800

1 800

1 800

Rõhk 5. peatumisel (kPa)

2 200

2 200

2 200

Rõhk 6. peatumisel (kPa)

3 800

3 800

3 800

Rõhk 7. peatumisel (kPa)

1 500

1 500

1 500

Rõhk 8. peatumisel (kPa)

2 600

2 600

2 600

Rõhk 9. peatumisel (kPa)

1 800

1 800

1 800

Rõhk 10. peatumisel (kPa)

3 400

3 400

3 400

Rõhk 11. peatumisel (kPa)

1 500

1 500

1 500

Rõhk 12. peatumisel (kPa)

2 600

2 600

2 600

Rõhk 13. peatumisel (kPa)

1 500

1 500

1 500

Rõhk 14. peatumisel (kPa)

2 200

2 200

2 200

Rõhk 15. peatumisel (kPa)

3 000

3 000

3 000

Rõhk 16. peatumisel (kPa)

4 600

4 600

4 600

Rõhk 17. peatumisel (kPa)

2 600

2 600

2 600

Rõhk 18. peatumisel (kPa)

5 100

5 100

5 100

Rõhk 19. peatumisel (kPa)

2 200

2 200

2 200

Rõhk 20. peatumisel (kPa)

1 800

1 800

1 800

Rõhk 21. peatumisel (kPa)

4 200

4 200

4 200

Rõhk 22. peatumisel (kPa)

1 500

1 500

1 500

Rõhk 23. peatumisel (kPa)

1 800

1 800

1 800

Rõhk 24. peatumisel (kPa)

4 600

4 600

4 600

Rõhk 25. peatumisel (kPa)

2 600

2 600

2 600

Rõhk 26. peatumisel (kPa)

1 500

1 500

1 500

Rõhk 27. peatumisel (kPa)

3 400

3 400

3 400

Rõhk 28. peatumisel (kPa)

2 200

2 200

2 200

Rõhk 29. peatumisel (kPa)

1 800

1 800

1 800

Rõhk 30. peatumisel (kPa)

3 000

3 000

3 000

Rõhk 31. peatumisel (kPa)

1 800

1 800

1 800

Rõhk 32. peatumisel (kPa)

3 800

3 800

3 800

Tsüklite arv

2

2

2

| | Lihvimise 2. etapp – 10 peatumist kiiruselt 100 km/h kiiruseni 5 km/h aeglustuse tasemega 0,4 g ja suurenevate algtemperatuuridega:








  Parameeter | Esitelg | Tagatelg
  Ketaspidurid | Tagatelg
  Trummelpidurid |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Peatuste arv tsüklis | 10 | 10 | 10 |
| Pidurduskiirus (km/h) | 100 | 100 | 100 |
| Lahutuskiirus (km/h) | < 5 | < 5 | < 5 |
| Aeglustuse tase (g) | 0,4 | 0,4 | 0,4 |
| Maksimaalne rõhk (kPa) | 16 000 | 16 000 | 10 000 |
| Algtemperatuur 1 (°C) | < 100 | < 100 | < 100 |
| Algtemperatuur 2 (°C) | < 215 | < 215 | < 151 |
| Algtemperatuur 3 (°C) | < 283 | < 283 | < 181 |
| Algtemperatuur 4 (°C) | < 330 | < 330 | < 202 |
| Algtemperatuur 5 (°C) | < 367 | < 367 | < 219 |
| Algtemperatuur 6 (°C) | < 398 | < 398 | < 232 |
| Algtemperatuur 7 (°C) | < 423 | < 423 | < 244 |
| Algtemperatuur 8 (°C) | < 446 | < 446 | < 254 |
| Algtemperatuur 9 (°C) | < 465 | < 465 | < 262 |
| Algtemperatuur 10 (°C) | < 483 | < 483 | < 270 |
| Tsüklite arv | 1 | 1 | 1 |

Lihvimise 2. etapp – 10 peatumist kiiruselt 100 km/h kiiruseni 5 km/h aeglustuse tasemega 0,4 g ja suurenevate algtemperatuuridega:

Parameeter

Esitelg

Tagatelg

Ketaspidurid

Tagatelg

Trummelpidurid

Peatuste arv tsüklis

10

10

10

Pidurduskiirus (km/h)

100

100

100

Lahutuskiirus (km/h)

< 5

< 5

< 5

Aeglustuse tase (g)

0,4

0,4

0,4

Maksimaalne rõhk (kPa)

16 000

16 000

10 000

Algtemperatuur 1 (°C)

< 100

< 100

< 100

Algtemperatuur 2 (°C)

< 215

< 215

< 151

Algtemperatuur 3 (°C)

< 283

< 283

< 181

Algtemperatuur 4 (°C)

< 330

< 330

< 202

Algtemperatuur 5 (°C)

< 367

< 367

< 219

Algtemperatuur 6 (°C)

< 398

< 398

< 232

Algtemperatuur 7 (°C)

< 423

< 423

< 244

Algtemperatuur 8 (°C)

< 446

< 446

< 254

Algtemperatuur 9 (°C)

< 465

< 465

< 262

Algtemperatuur 10 (°C)

< 483

< 483

< 270

Tsüklite arv

1

1

1

| | Taastumine – 18 kiiret peatumist kiiruselt 80 km/h kiiruseni 30 km/h pidurijuhtmestiku rõhul 3 000 kPa:








  Parameeter | Esitelg | Tagatelg
  Ketaspidurid | Tagatelg
  Trummelpidurid |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Peatuste arv tsüklis | 18 | 18 | 18 |
| Pidurduskiirus (km/h) | 80 | 80 | 80 |
| Lahutuskiirus (km/h) | 30 | 30 | 30 |
| Rõhk (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Piduri algtemperatuur (°C) | < 100 | < 100 | < 80 |
| Piduri lõpptemperatuur (°C) | lahtine | lahtine | lahtine |
| Tsüklite arv | 1 | 1 | 1 |

Taastumine – 18 kiiret peatumist kiiruselt 80 km/h kiiruseni 30 km/h pidurijuhtmestiku rõhul 3 000 kPa:

Parameeter

Esitelg

Tagatelg

Ketaspidurid

Tagatelg

Trummelpidurid

Peatuste arv tsüklis

18

18

18

Pidurduskiirus (km/h)

80

80

80

Lahutuskiirus (km/h)

30

30

30

Rõhk (kPa)

3 000

3 000

3 000

Piduri algtemperatuur (°C)

< 100

< 100

< 80

Piduri lõpptemperatuur (°C)

lahtine

lahtine

lahtine

Tsüklite arv

1

1

1

2.2.2.4.   Pidurdada viis korda kiiruselt 80 km/h kiiruseni 0 km/h pidurijuhtmestiku rõhul 4 MPa, kusjuures piduri temperatuur on iga pidurdamise alguses 100 °C. Viis järjestikust mittemonotoonset tulemust ei tohi erineda nende keskmisest täielikust aeglustusest rohkem kui 0,6 m/s2.

Kui nimetatud nõue ei ole täidetud, tuleb korrata sobitamismenetluse esimest osa „Lihvimise 1. etapp” seni, kuni saavutatakse nõuetekohane talitlusstabiilsus.

2.2.5.   Lubatud on kasutada õhkjahutust. Pidurile suunatud õhuvoolu kiirus pidurdamise ajal peab olema:

vair = 0,33 v,

kus

v = sõiduki katsekiirus pidurdamise alguses.

2.2.3.   Pidurdustõhususe samaväärsuskatse jahtunud piduritega

Asendushõõrdkatte komplekti ja originaalhõõrdkatte komplekti pidurdustõhusust jahtunud piduritega pidurdamisel võrreldakse katsetulemuste võrdlemise teel järgmise meetodi abil.

2.2.3.1.   Alates algkiirusest 80 km/h M1- ja N1-kategooria sõidukite puhul ning 60 km/h M2-kategooria sõidukite puhul, kusjuures piduri temperatuur on iga pidurdamise alguses ≤ 100 °C, pidurdada vähemalt kuus korda, suurendades järkjärgult pidurijuhtmestiku rõhku, kuni saavutatakse keskmine täielik aeglustus 6 m/s2.

2.2.3.2.   Igal pidurdamisel registreerida ja graafiliselt esitada pidurijuhtmestiku rõhk ja keskmine täielik aeglustus ning määrata pidurijuhtmestiku rõhk, mis on vajalik aeglustuse 5 m/s2 saavutamiseks.

2.2.3.3.   Piduri asendushõõrdkatte komplekti talitlusomadused loetakse sarnaseks piduri originaalhõõrdkatte komplekti omadustega, kui sama kontrolljõu või pidurijuhtmestiku rõhu juures saadud keskmised täielike aeglustuste väärtused kõvera ülemises kahes kolmandikus ei erine piduri originaalhõõrdkatte komplektiga saadud aeglustuste väärtustest rohkem kui 15 %.

2.2.4.   Kiirustundlikkuskatse

2.2.4.1.   Punkti 2.2.3.2 kohaselt tuletatud pidurijuhtmestiku rõhku kasutades ning piduri algtemperatuuril ≤ 100 °C pidurdada kolm korda pöörlemissagedusel, mis vastab järgmistele sõiduki lineaarkiirustele:

| a) | 75 km/h, 120 km/h ja lisaks 160 km/h, kui vmax ületab 150 km/h. |
| --- | --- |

a)

75 km/h, 120 km/h ja lisaks 160 km/h, kui vmax ületab 150 km/h.

2.2.4.2.   Arvutada välja iga kolmest pidurdamisest koosneva rühma tulemuste keskmine väärtus ning koostada kiiruse ja sellele vastava keskmise täieliku aeglustuse graafiline skeem.

2.2.4.3.   Suurematel kiirustel registreeritud täieliku aeglustuse keskmine väärtus ei tohi madalaimal kiirusel registreeritud keskmisest väärtusest erineda rohkem kui 15 %.

---

(1)  Pidurite puhul, mis ei ole hüdraulilised pidurid, tuleks kasutada vastavat sisendväärtust.

---

4. LISA

M3-, N2- JA N3-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektide ja trummelpiduri asendushõõrdkatetega seotud nõuded

1.   Sõidukikatse

1.1.   Katsesõiduk

Sõiduk, mis esindab sõidukitüüpi/sõidukitüüpe, mille jaoks taotletakse piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübikinnitust, peab olema varustatud tüübikinnituseks esitatud piduri hõõrdkatte komplektide või trummelpiduri hõõrdkatetega ning pidurduskatseks vajalike seadmetega, nagu on ette nähtud eeskirjaga nr 13.

Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatted paigaldatakse asjaomastele piduritele ning neid lihvitakse kuni kindlaksmääratud lihvimisprotseduuri kehtestamiseni tehnilise teenistuse nõusolekul tootja juhendi kohaselt.

1.2.   Katsed ja nõuded

1.2.1.   Vastavus eeskirjale nr 13

1.2.1.1.   Sõiduki pidurisüsteemi katsetatakse eeskirja nr 13 4. lisa punktidega 1 ja 2 kõnealusele sõidukikategooriale (M3, N2 või N3) ette nähtud nõuete kohaselt. Kohaldatakse järgmisi nõudeid või katseid.

| 1.2.1.1.1. | Sõidupidurisüsteem






  1.2.1.1.1.1. | 0-tüübi katse lahutatud mootoriga (koormatud sõiduk). |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.1.

Sõidupidurisüsteem

1.2.1.1.1.1.

0-tüübi katse lahutatud mootoriga (koormatud sõiduk).

| 1.2.1.1.1.2. | 0-tüübi katse ühendatud mootoriga (koormatud ja koormamata sõiduk) vastavalt eeskirja nr 13 4. lisa punktidele 1.4.3.1 (stabiilsuskatse) ja 1.4.3.2 (katsetatakse üksnes algkiirusel v = 0,8 vmax). |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.2.

0-tüübi katse ühendatud mootoriga (koormatud ja koormamata sõiduk) vastavalt eeskirja nr 13 4. lisa punktidele 1.4.3.1 (stabiilsuskatse) ja 1.4.3.2 (katsetatakse üksnes algkiirusel v = 0,8 vmax).

| 1.2.1.1.1.3. | I tüübi katse vastavalt eeskirja nr 13 4. lisa punktidele 1.5.1 ja 1.5.3. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.3.

I tüübi katse vastavalt eeskirja nr 13 4. lisa punktidele 1.5.1 ja 1.5.3.

| 1.2.1.1.1.4. | II tüübi katse
  Koormatud sõiduki katsetamisel peab energiatoide vastama sama ajavahemiku jooksul registreeritud energiatoitele koormatud sõiduki puhul, mis liigub keskmise kiirusega 30 km/h 6 km pikkusel teel langusega 2,5 %, kusjuures katse peab toimuma tühikäigul ja pidurdusjõud langema üksnes sõidupiduritele. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.4.

II tüübi katse

Koormatud sõiduki katsetamisel peab energiatoide vastama sama ajavahemiku jooksul registreeritud energiatoitele koormatud sõiduki puhul, mis liigub keskmise kiirusega 30 km/h 6 km pikkusel teel langusega 2,5 %, kusjuures katse peab toimuma tühikäigul ja pidurdusjõud langema üksnes sõidupiduritele.

| 1.2.1.1.2. | Abipidurisüsteem






  1.2.1.1.2.1. | 0-tüübi katse lahutatud mootoriga (koormatud sõiduk) (selle katse võib jätta tegemata, kui on tehtud käesoleva lisa punktis 1.2.2 nimetatud katsed). |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.2.

Abipidurisüsteem

1.2.1.1.2.1.

0-tüübi katse lahutatud mootoriga (koormatud sõiduk) (selle katse võib jätta tegemata, kui on tehtud käesoleva lisa punktis 1.2.2 nimetatud katsed).

| 1.2.1.1.3. | Seisupidurisüsteem
  (Kohaldatakse üksnes juhul, kui tüübikinnituseks esitatud hõõrdkatetega pidureid kasutatakse seisupiduritena).






  1.2.1.1.3.1. | Pidurduskatse 18 % kaldel (täismassiga sõiduk) |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.3.

Seisupidurisüsteem

(Kohaldatakse üksnes juhul, kui tüübikinnituseks esitatud hõõrdkatetega pidureid kasutatakse seisupiduritena).

1.2.1.1.3.1.

Pidurduskatse 18 % kaldel (täismassiga sõiduk)

1.2.1.2.   Sõiduk peab vastama kõigile eeskirja nr 13 4. lisa punktiga 2 kõnealuse kategooria sõidukile ette nähtud asjakohastele nõuetele.

1.2.2.   Lisanõuded (jaotatud telgede katse)

Edaspidi nimetatud katsetes peab sõiduk olema koormatud täismassini ning kõik pidurdamised tuleb teha lahutatud mootoriga ja tasasel teel.

Sõiduki sõidupidurite kontrollsüsteem peab olema varustatud vahendiga, mis eraldab esi- ja tagatelje pidurid nii, et neid saab kasutada teineteisest sõltumatult.

Kui tüübikinnituseks on esitatud esiteljepiduri hõõrdkatte komplekt või esitelje trummelpiduri hõõrdkate, siis tagateljepidureid katse ajal ei kasutata.

Kui tüübikinnituseks on esitatud tagateljepiduri hõõrdkatte komplekt või tagatelje trummelpiduri hõõrdkate, siis esiteljepidureid katse ajal ei kasutata.

1.2.2.1.   Pidurdustõhususe samaväärsuskatse jahtunud piduritega

Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte ja piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatte pidurdustõhusust jahtunud piduritega pidurdamisel võrreldakse katsetulemuste võrdlemise teel järgmise meetodi abil.

| 1.2.2.1.1. | Pidurdada vähemalt kuus korda, suurendades järkjärgult pedaalikoormust või pidurijuhtmestiku rõhku, kuni rattalukustuseni või, teise võimalusena, kuni keskmise täieliku aeglustuseni 3,5 m/s2 või kuni pedaalile mõjuva jõu suurima lubatud väärtuseni või pidurijuhtmestiku suurima rõhuni, kusjuures sõiduki algkiirus on 45 km/h ja piduri temperatuur iga pidurduse alguses ≤ 100 °C. |
| --- | --- |

1.2.2.1.1.

Pidurdada vähemalt kuus korda, suurendades järkjärgult pedaalikoormust või pidurijuhtmestiku rõhku, kuni rattalukustuseni või, teise võimalusena, kuni keskmise täieliku aeglustuseni 3,5 m/s2 või kuni pedaalile mõjuva jõu suurima lubatud väärtuseni või pidurijuhtmestiku suurima rõhuni, kusjuures sõiduki algkiirus on 45 km/h ja piduri temperatuur iga pidurduse alguses ≤ 100 °C.

| 1.2.2.1.2. | Igal pidurdamisel märkida üles ja graafiliselt kujutada pedaalile mõjuv jõud või pidurijuhtmestiku rõhk ja keskmine täisaeglustus ning määrata pedaalile mõjuv jõud või pidurijuhtmestiku rõhk, mis on vajalik selleks, et saavutada (võimaluse korral) keskmine täielik aeglustus 3 m/s2. Kui nimetatud väärtust ei ole võimalik saavutada, siis tuleb teise võimalusena määrata maksimaalse aeglustuse saavutamiseks vajalik pedaalile mõjuv jõud või pidurijuhtmestiku rõhk. |
| --- | --- |

1.2.2.1.2.

Igal pidurdamisel märkida üles ja graafiliselt kujutada pedaalile mõjuv jõud või pidurijuhtmestiku rõhk ja keskmine täisaeglustus ning määrata pedaalile mõjuv jõud või pidurijuhtmestiku rõhk, mis on vajalik selleks, et saavutada (võimaluse korral) keskmine täielik aeglustus 3 m/s2. Kui nimetatud väärtust ei ole võimalik saavutada, siis tuleb teise võimalusena määrata maksimaalse aeglustuse saavutamiseks vajalik pedaalile mõjuv jõud või pidurijuhtmestiku rõhk.

| 1.2.2.1.3. | Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte talitlusomadused loetakse sarnaseks piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatte omadustega, kui sama kontrolljõu või pidurijuhtmestiku rõhu juures saadud keskmised täielike aeglustuste väärtused kõvera ülemises kahes kolmandikus ei erine piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkattega saadud aeglustuste väärtustest rohkem kui 15 %. |
| --- | --- |

1.2.2.1.3.

Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte talitlusomadused loetakse sarnaseks piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatte omadustega, kui sama kontrolljõu või pidurijuhtmestiku rõhu juures saadud keskmised täielike aeglustuste väärtused kõvera ülemises kahes kolmandikus ei erine piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkattega saadud aeglustuste väärtustest rohkem kui 15 %.

1.2.2.2.   Kiirustundlikkuskatse

| 1.2.2.2.1. | Käesoleva lisa punkti 1.2.2.1.2 kohaselt tuletatud pedaalijõudu kasutades ning piduri algtemperatuuril ≤ 100 °C pidurdada kolm korda igalt järgmiselt kiiruselt: | kiiruselt 40 km/h kiiruseni 20 km/h, |
| --- | --- | --- |

1.2.2.2.1.

Käesoleva lisa punkti 1.2.2.1.2 kohaselt tuletatud pedaalijõudu kasutades ning piduri algtemperatuuril ≤ 100 °C pidurdada kolm korda igalt järgmiselt kiiruselt:

kiiruselt 40 km/h kiiruseni 20 km/h,

| | kiiruselt 60 km/h kiiruseni 40 km/h ja |
| --- | --- |

kiiruselt 60 km/h kiiruseni 40 km/h ja

| | kiiruselt 80 km/h kiiruseni 60 km/h (kui vmax ≥ 90 km/h). |
| --- | --- |

kiiruselt 80 km/h kiiruseni 60 km/h (kui vmax ≥ 90 km/h).

| 1.2.2.2.2. | Arvutada välja iga kolmest pidurdamisest koosneva rühma tulemuste keskmine väärtus ning koostada kiiruse ja sellele vastava keskmise täieliku aeglustuse graafiline skeem. |
| --- | --- |

1.2.2.2.2.

Arvutada välja iga kolmest pidurdamisest koosneva rühma tulemuste keskmine väärtus ning koostada kiiruse ja sellele vastava keskmise täieliku aeglustuse graafiline skeem.

| 1.2.2.2.3. | Suurematel kiirustel registreeritud täieliku aeglustuse keskmine väärtus ei tohi madalaimal kiirusel registreeritud keskmisest väärtusest erineda rohkem kui 25 %. |
| --- | --- |

1.2.2.2.3.

Suurematel kiirustel registreeritud täieliku aeglustuse keskmine väärtus ei tohi madalaimal kiirusel registreeritud keskmisest väärtusest erineda rohkem kui 25 %.

2.   Inertsdünamomeeterkatse

2.1.   Katseseadmed

Katseteks varustatakse inertsdünamomeeter asjaomase piduriga. Dünamomeeter varustatakse vahenditega, mis püsivalt salvestavad pöörlemissageduse, pidurdusmomendi, rõhu pidurijuhtmestikus, pöörete arvu pärast pidurdamist, pidurdamisaja ning piduriketta temperatuuri.

2.1.1.   Katsetingimused

| 2.1.1.1. | Dünamomeetri pöörlemismass peab olema pool asjaomasele teljele avalduvast sõiduki täismassist, mis on 0,55, ning vastama kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) puhul lubatud suurima rehvi veereraadiusele. |
| --- | --- |

2.1.1.1.

Dünamomeetri pöörlemismass peab olema pool asjaomasele teljele avalduvast sõiduki täismassist, mis on 0,55, ning vastama kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) puhul lubatud suurima rehvi veereraadiusele.

| 2.1.1.2. | Dünamomeetri algpöörlemissagedus peab vastama sõiduki lineaarkiirusele, nagu on sätestatud järgmistes punktides, ning selle aluseks võetakse kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) puhul lubatud suurima ja väikseima rehvi dünaamiline veereraadius. |
| --- | --- |

2.1.1.2.

Dünamomeetri algpöörlemissagedus peab vastama sõiduki lineaarkiirusele, nagu on sätestatud järgmistes punktides, ning selle aluseks võetakse kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) puhul lubatud suurima ja väikseima rehvi dünaamiline veereraadius.

| 2.1.1.3. | Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatte komplektid või trummelpiduri hõõrdkatted paigaldatakse asjaomastele piduritele ning neid lihvitakse kuni kindlaksmääratud lihvimisprotseduuri kehtestamiseni tehnilise teenistuse nõusolekul tootja juhendi kohaselt. |
| --- | --- |

2.1.1.3.

Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatte komplektid või trummelpiduri hõõrdkatted paigaldatakse asjaomastele piduritele ning neid lihvitakse kuni kindlaksmääratud lihvimisprotseduuri kehtestamiseni tehnilise teenistuse nõusolekul tootja juhendi kohaselt.

| 2.1.1.4. | Jahutusõhu kasutamise korral peab õhuvoolu kiirus piduri juures olema:
  vair = 0,33 v,
  kus
  v = sõiduki katsekiirus pidurdamise alguses. |
| --- | --- |

2.1.1.4.

Jahutusõhu kasutamise korral peab õhuvoolu kiirus piduri juures olema:

vair = 0,33 v,

kus

v = sõiduki katsekiirus pidurdamise alguses.

| 2.1.1.5. | Kasutada kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) puhul lubatud väikseimat pidurisilindrit. |
| --- | --- |

2.1.1.5.

Kasutada kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) puhul lubatud väikseimat pidurisilindrit.

2.2.   Katsed ja nõuded

2.2.1.   Eeskirjaga nr 13 ette nähtud katsed

2.2.1.1.   0-tüübi katse

Algkiiruselt 60 km/h, kui piduri temperatuur on iga pidurdamise alguses ≤ 100 °C, pidurdada vähemalt kuus korda, tõstes järkjärgult pidurijuhtmestiku rõhku, kuni saavutatakse rõhk, mille tagab püsivalt kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) pidurisüsteem (näiteks kompressori sisselülitusrõhk). Saavutada tuleb keskmine täielik aeglustus vähemalt 5 m/s2.

2.2.1.2.   0-tüübi katse suurel kiirusel

Punktis 2.2.1.1 määratletud tagatud rõhu juures pidurdada kolm korda kiiruselt 100 km/h, kui tüübikinnitust taotletakse N2-kategooria sõidukile, ja kiiruselt 90 km/h, kui tüübikinnitust taotletakse M3- ja N3-kategooria sõidukitele, kusjuures piduri temperatuur on iga pidurdamise alguses ≤ 100 °C. Kolme pidurduse täieliku aeglustuse keskmine väärtus peab olema vähemalt 4 m/s2.

2.2.1.3.   I tüübi katse

2.2.1.3.1.   Pidurite kuumendamine

Pidurdada järsult 20 korda järjest, kusjuures v1 = 60 km/h, v2 = 30 km/h, tsükli pikkus on 60 sekundit ning piduri temperatuur on esimese pidurdamise alguses ≤ 100 °C. Pidurijuhtmestiku rõhk peab esimesel pidurdamisel vastama aeglustusele 3 m/s2 ja jääma samaks kõikide järjestikuste pidurduste ajal.

2.2.1.3.2.   Kuumenenud pidurite pidurdustõhusus

Kuumendamise lõppedes mõõdetakse kuumenenud piduri pidurdustõhusust eespool punktis 2.2.1.1 sätestatud tingimustel, kasutades punktis 2.2.1.1 määratletud tagatud pidurijuhtmestiku rõhku (temperatuur võib erineda). Keskmine täielik aeglustus kuumenenud piduriga ei tohi olla alla 60 % jahtunud piduriga saadud väärtusest ehk mitte alla 4 m/s2.

2.2.1.3.3.   Taastumine

120 sekundit pärast pidurite kuumenemist teha algkiiruselt 60 km/h viis täielikku peatust (jättes peatumiste vahele vähemalt kaks minutit) eespool punktis 2.2.1.3.1 kasutatud pidurijuhtmestiku rõhu juures. Viienda pidurdamise alguses peab piduri temperatuur olema ≤ 100 °C ja keskmine täielik aeglustus ei tohi erineda 0-tüübi katse (kiirusel 60 km/h) pidurijuhtmestiku rõhu ja aeglustuse suhte alusel arvutatud aeglustusest rohkem kui 10 %.

2.2.1.4.   II tüübi katse

2.2.1.4.1.   Pidurite kuumendamine

Pidureid kuumendatakse 12 minuti jooksul püsival kiirusel 30 km/h konstantse pidurdusmomendiga, mis vastab aeglustusele 0,15 m/s2.

2.2.1.4.2.   Kuumenenud pidurite pidurdustõhusus

Soojendamise lõppedes mõõdetakse kuumenenud piduri pidurdustõhusust eespool punktis 2.2.1.1 sätestatud tingimustel, kasutades punktis 2.2.1.1 määratletud tagatud pidurijuhtmestiku rõhku (temperatuur võivad erineda). Keskmine täielik aeglustus kuumenenud piduritega ei tohi olla väiksem kui 3,75 m/s2.

2.2.1.5.   Seisupidurite staatiline katse

| 2.2.1.5.1. | Määratleda kõikide pidurduste kohta halvim võimalus, võttes arvesse piduri sisendjõudu, sõiduki täismassi ühe teljega pidurdamisel ja rehvi raadiust. |
| --- | --- |

2.2.1.5.1.

Määratleda kõikide pidurduste kohta halvim võimalus, võttes arvesse piduri sisendjõudu, sõiduki täismassi ühe teljega pidurdamisel ja rehvi raadiust.

| 2.2.1.5.2. | Pidurdada punkti 2.2.1.5.1 kohaselt määratletud sisendjõuga. |
| --- | --- |

2.2.1.5.2.

Pidurdada punkti 2.2.1.5.1 kohaselt määratletud sisendjõuga.

| 2.2.1.5.3. | Trumli või ketta pööramiseks suurendada aeglaselt dünamomeetri võlli pöördemomenti. Mõõta väljundpöördemoment pidurdamisel hetkel, mil dünamomeetri võll alustab liikumist ja arvutada vastav telje pidurdusjõud, kasutades punkti 2.2.1.5.1 kohaselt määratletud rehvi raadiust. |
| --- | --- |

2.2.1.5.3.

Trumli või ketta pööramiseks suurendada aeglaselt dünamomeetri võlli pöördemomenti. Mõõta väljundpöördemoment pidurdamisel hetkel, mil dünamomeetri võll alustab liikumist ja arvutada vastav telje pidurdusjõud, kasutades punkti 2.2.1.5.1 kohaselt määratletud rehvi raadiust.

| 2.2.1.5.4. | Kui punkti 2.2.1.5.3 kohaselt mõõdetud pidurdusjõud jagada poolega punkti 2.2.1.5.1 kohaselt määratletud sõiduki massist, peab jagatiseks olema vähemalt 0,18. |
| --- | --- |

2.2.1.5.4.

Kui punkti 2.2.1.5.3 kohaselt mõõdetud pidurdusjõud jagada poolega punkti 2.2.1.5.1 kohaselt määratletud sõiduki massist, peab jagatiseks olema vähemalt 0,18.

2.2.2.   Pidurdustõhususe samaväärsuskatse jahtunud piduritega

Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte ja piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatte pidurdustõhusust jahtunud piduritega võrreldakse punktis 2.2.1.1 kirjeldatud 0-tüübi katse tulemuste võrdlemise teel.

2.2.2.1.   Punktis 2.2.1.1 sätestatud 0-tüübi katse tehakse ühe piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkattega.

2.2.2.2.   Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte talitlusomadused loetakse sarnaseks piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatte omadustega, kui sama pidurijuhtmestiku rõhu juures saadud keskmised täielike aeglustuste väärtused kõvera ülemises kahes kolmandikus ei erine piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkattega saadud aeglustuste väärtustest rohkem kui 15 %.

2.2.3.   Kiirustundlikkuskatse

| 2.2.3.1. | Käesoleva lisa punktis 2.2.1.1 määratletud tagatud pidurijuhtmestiku rõhku kasutades ning piduri algtemperatuuril ≤ 100 °C pidurdada kolm korda igalt järgmiselt kiiruselt: | kiiruselt 60 km/h kiiruseni 30 km/h, |
| --- | --- | --- |

2.2.3.1.

Käesoleva lisa punktis 2.2.1.1 määratletud tagatud pidurijuhtmestiku rõhku kasutades ning piduri algtemperatuuril ≤ 100 °C pidurdada kolm korda igalt järgmiselt kiiruselt:

kiiruselt 60 km/h kiiruseni 30 km/h,

| | kiiruselt 80 km/h kiiruseni 60 km/h ja |
| --- | --- |

kiiruselt 80 km/h kiiruseni 60 km/h ja

| | kiiruselt 110 km/h kiiruseni 80 km/h (kui vmax ≥ 90 km/h). |
| --- | --- |

kiiruselt 110 km/h kiiruseni 80 km/h (kui vmax ≥ 90 km/h).

| 2.2.3.2. | Arvutada välja iga kolmest pidurdamisest koosneva rühma tulemuste keskmine väärtus ning koostada kiiruse ja sellele vastava keskmise täieliku aeglustuse graafiline skeem. |
| --- | --- |

2.2.3.2.

Arvutada välja iga kolmest pidurdamisest koosneva rühma tulemuste keskmine väärtus ning koostada kiiruse ja sellele vastava keskmise täieliku aeglustuse graafiline skeem.

| 2.2.3.3. | Suurematel kiirustel registreeritud täieliku aeglustuse keskmine väärtus ei tohi madalaimal kiirusel registreeritud keskmisest väärtusest erineda rohkem kui 25 %. |
| --- | --- |

2.2.3.3.

Suurematel kiirustel registreeritud täieliku aeglustuse keskmine väärtus ei tohi madalaimal kiirusel registreeritud keskmisest väärtusest erineda rohkem kui 25 %.

---

5. LISA

O1- ja O2- kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektidega seotud nõuded

1.   Üldosa

Käesolevas lisas kirjeldatud katsemeetod põhineb inertsdünamomeeterkatsel. Teise võimalusena võib katsed teha katsesõidukil või teekatsete rullstendil tingimusel, et katsetingimused ja mõõdetavad parameetrid on samad kui inertsdünamomeeterkatses.

2.   Katseseadmed

Katseteks varustatakse inertsdünamomeeter asjaomase piduriga. Dünamomeeter varustatakse vahenditega, mis püsivalt salvestavad pöörlemissageduse, pidurdusmomendi, rõhu pidurijuhtmestikus või pidurdusjõu, pöörete arvu pärast pidurdamist, pidurdamisaja ning piduriketta temperatuuri.

2.1.   Katsetingimused

2.1.1.   Dünamomeetri pöörlemismass peab olema pool asjaomasele teljele avalduvast sõiduki täismassist ning vastama kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) puhul lubatud suurima rehvi veereraadiusele.

2.1.2.   Dünamomeetri algpöörlemissagedus peab vastama sõiduki lineaarkiirusele, nagu on sätestatud käesoleva lisa punktis 3.1, ning selle aluseks võetakse kõnealus(t)e sõidukitüübi (sõidukitüüpide) puhul lubatud väikseima rehvi dünaamiline veereraadius.

2.1.3.   Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatted paigaldatakse asjaomastele piduritele ning neid lihvitakse kuni kindlaksmääratud lihvimisprotseduuri kehtestamiseni tehnilise teenistuse nõusolekul tootja juhendi kohaselt.

2.1.4.   Jahutusõhu kasutamise korral peab õhuvoolu kiirus piduri juures olema:

vair = 0,33 v,

kus

v = sõiduki katsekiirus pidurdamise alguses.

2.1.5.   Pidurile paigaldatud ajam peab vastama sõiduki seadmestikule.

3.   Katsed ja nõuded

3.1.   0-tüübi katse

Algkiiruselt 60 km/h, kui piduri temperatuur on iga pidurdamise alguses ≤ 100 °C, pidurdada järjest vähemalt kuus korda, tõstes järkjärgult pidurijuhtmestiku rõhku või pidurdamisjõudu maksimaalse pidurijuhtmestiku rõhuni või aeglustuseni 6 m/s2. Viimast pidurdamist korrata algkiirusel 40 km/h.

3.2.   I tüübi katse

3.2.1.   Pidurite kuumendamine

Pidurit tuleb kuumendada ahelpidurdusega eeskirja nr 13 4. lisa punkti 1.5.2 nõuete kohaselt, alustades piduriketta temperatuurist ≤ 100 °C.

3.2.2.   Kuumenenud pidurite pidurdustõhusus

Kuumendamise lõppedes mõõdetakse algkiirusel 40 km/h kuumenenud pidurite pidurdustõhusust eespool punktis 3.2.1 sätestatud tingimustel, kasutades sama pidurijuhtmestiku rõhku või pidurdamisjõudu (temperatuur võib erineda). Keskmine täielik aeglustus kuumenenud piduriga ei tohi olla alla 60 % jahtunud piduriga saadud väärtusest ehk mitte alla 3,5 m/s2.

3.3.   Pidurdustõhususe samaväärsuskatse jahtunud piduritega

Asendushõõrdkatte komplekti ja originaalhõõrdkatte komplekti pidurdustõhusust jahtunud piduritega võrreldakse punktis 3.1 kirjeldatud 0-tüübi katse tulemuste võrdlemise teel.

3.3.1.   Punktis 3.1 sätestatud 0-tüübi katse tehakse piduri ühe originaalhõõrdkatte komplektiga.

3.3.2.   Piduri asendushõõrdkatte komplekti talitlusomadused loetakse sarnaseks piduri originaalhõõrdkatte komplekti omadustega, kui sama pidurijuhtmestiku rõhu või pidurdusjõu juures saadud keskmised täielike aeglustuste väärtused kõvera ülemises kahes kolmandikus ei erine piduri originaalhõõrdkatte komplektiga saadud aeglustuste väärtustest rohkem kui 15 %.

---

6. LISA

O3- ja O4- kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektide ja trummelpiduri asendushõõrdkatetega seotud nõuded

1.   Katsetingimused

Käesolevas lisas sätestatud katsed võib läbi viia kas katsesõidukil või inertsdünamomeetril või teekatsete rullstendil eeskirja nr 13 11. lisa 2. liite punktides 3.1–3.4 nimetatud tingimustel.

Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatted paigaldatakse asjaomastele piduritele ning neid lihvitakse kuni kindlaksmääratud lihvimisprotseduuri kehtestamiseni tehnilise teenistuse nõusolekul tootja juhendi kohaselt.

2.   Katsed ja nõuded

2.1.   Vastavus eeskirja nr 13 11. lisale

Pidureid katsetatakse vastavalt eeskirja nr 13 11. lisa 2. liite punktile 3.5.

| 2.1.1. | Tulemused esitatakse eeskirja nr 13 11. lisa 3. liites sätestatud kujul. |
| --- | --- |

2.1.1.

Tulemused esitatakse eeskirja nr 13 11. lisa 3. liites sätestatud kujul.

| 2.1.2. | Nimetatud tulemusi võrreldakse samadel tingimustel piduri originaalhõõrdkatte komplektide või trummelpiduri originaalhõõrdkatetega läbi viidud katsete tulemustega. |
| --- | --- |

2.1.2.

Nimetatud tulemusi võrreldakse samadel tingimustel piduri originaalhõõrdkatte komplektide või trummelpiduri originaalhõõrdkatetega läbi viidud katsete tulemustega.

| 2.1.3. | Sama pidurdusmomendi juures peab kuumenenud piduri pidurdustõhusus piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte puhul I tüübi katsel või III tüübi katsel (vastavalt sellele, kumba kasutatakse) olema:






  a) | võrdne piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatte pidurdustõhususega kuumenenud pidurite puhul või sellest suurem või |
| --- | --- | --- |

2.1.3.

Sama pidurdusmomendi juures peab kuumenenud piduri pidurdustõhusus piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte puhul I tüübi katsel või III tüübi katsel (vastavalt sellele, kumba kasutatakse) olema:

a)

võrdne piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatte pidurdustõhususega kuumenenud pidurite puhul või sellest suurem või

| b) | vähemalt 90 % piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte pidurdustõhususest jahtunud pidurite korral. |
| --- | --- |

b)

vähemalt 90 % piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte pidurdustõhususest jahtunud pidurite korral.

Ajami vastav käik ei tohi olla ≥ 110 % piduri originaalhõõrdkatte komplektiga või trummelpiduri originaalhõõrdkattega saadud tulemusest ning suurem eeskirja nr 13 11. lisa 2. liite punktis 2 määratletud väärtusest sp. Kui piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatet on katsetatud vastavalt II tüübi katse tingimustele, kohaldatakse piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte suhtes eeskirja nr 13 4. lisa punktis 1.7.2 (III tüübi katse) sätestatud miinimumnõudeid.

2.2.   Pidurdustõhususe samaväärsuskatse jahtunud piduritega (0-tüüp)

| 2.2.1. | Vastavalt käesoleva lisa punktis 1 kirjeldatud tingimustele ja algkiiruselt 60 km/h, kui piduri temperatuur on pidurdamise alguses ≤ 100 °C, pidurdada vähemalt kuus korda, suurendades järkjärgult kontrolljõudu või pidurijuhtmestiku rõhku, kuni saavutatakse rõhk 6,5 baari või aeglustus 6 m/s2. |
| --- | --- |

2.2.1.

Vastavalt käesoleva lisa punktis 1 kirjeldatud tingimustele ja algkiiruselt 60 km/h, kui piduri temperatuur on pidurdamise alguses ≤ 100 °C, pidurdada vähemalt kuus korda, suurendades järkjärgult kontrolljõudu või pidurijuhtmestiku rõhku, kuni saavutatakse rõhk 6,5 baari või aeglustus 6 m/s2.

| 2.2.2. | Igal pidurdamisel registreerida ja graafiliselt esitada kontrolljõud või pidurijuhtmestiku rõhk ja keskmine pidurdusmoment või keskmine täielik aeglustus. |
| --- | --- |

2.2.2.

Igal pidurdamisel registreerida ja graafiliselt esitada kontrolljõud või pidurijuhtmestiku rõhk ja keskmine pidurdusmoment või keskmine täielik aeglustus.

| 2.2.3. | Nimetatud tulemusi võrreldakse samadel tingimustel piduri originaalhõõrdkatte komplektide või trummelpiduri originaalhõõrdkatetega läbi viidud katsete tulemustega. |
| --- | --- |

2.2.3.

Nimetatud tulemusi võrreldakse samadel tingimustel piduri originaalhõõrdkatte komplektide või trummelpiduri originaalhõõrdkatetega läbi viidud katsete tulemustega.

| 2.2.4. | Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte talitlusomadused loetakse sarnaseks piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatte omadustega, kui sama sisendjõu või pidurijuhtmestiku rõhu juures saadud keskmised täielike aeglustuste väärtused kõvera ülemises kahes kolmandikus asuvad – 5 % kuni + 15 % piires piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkattega saadud aeglustuste väärtustest. |
| --- | --- |

2.2.4.

Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte talitlusomadused loetakse sarnaseks piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkatte omadustega, kui sama sisendjõu või pidurijuhtmestiku rõhu juures saadud keskmised täielike aeglustuste väärtused kõvera ülemises kahes kolmandikus asuvad – 5 % kuni + 15 % piires piduri originaalhõõrdkatte komplekti või trummelpiduri originaalhõõrdkattega saadud aeglustuste väärtustest.

---

7. LISA

L-kategooria sõidukite piduri asendushõõrdkatte komplektidega seotud nõuded

1.   Katsetingimused

1.1.   Sõiduk, mis esindab sõidukitüüpi/sõidukitüüpe, mille jaoks taotletakse piduri asendushõõrdkatte komplekti tüübikinnitust, peab olema varustatud tüübikinnituseks esitatud piduri hõõrdkatte komplektidega ning pidurduskatseks vajalike seadmetega, nagu on ette nähtud eeskirjaga nr 78.

1.2.   Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatte komplektid paigaldatakse asjaomastele piduritele ning neid lihvitakse kuni kindlaksmääratud lihvimisprotseduuri kehtestamiseni tehnilise teenistuse nõusolekul tootja juhendi kohaselt.

1.3.   Kui tegemist on piduri asendushõõrdkatte komplektiga, mis on ette nähtud kasutamiseks sõidukitel, millel on kombineeritud pidurisüsteem eeskirja nr 78 punkti 2.9 tähenduses, tuleb katsetada esi- ja tagatelje piduri hõõrdkatte komplektide kombinatsiooni/kombinatsioone, mille jaoks tüübikinnitust taotletakse.

Kombineerimisel võib kasutada mõlemal teljel piduri asendushõõrdkatte komplekte ja/või ühel teljel piduri asendushõõrdkatte komplekti ja teisel piduri originaalhõõrdkatte komplekti.

2.   Katsed ja nõuded

2.1.   Vastavus eeskirjale nr 78

2.1.1.   Sõiduki pidurisüsteemi katsetatakse eeskirja nr 78 3. lisa punktiga 1 kõnealusele sõidukikategooriale (L1, L2, L3, L4 või L5) ette nähtud nõuete kohaselt. Kohaldatakse järgmisi nõudeid või katseid.

2.1.1.1.   0-tüübi katse lahutatud mootoriga

Katse tehakse üksnes koormatud sõidukil. Pidurdada vähemalt kuus korda, suurendades järkjärgult kontrolljõudu või pidurijuhtmestiku rõhku, kuni rattalukustuseni või kuni keskmise täieliku aeglustuseni 6 m/s2 või maksimaalse lubatud kontrolljõuni.

2.1.1.2.   0-tüübi katse ühendatud mootoriga

Kohaldatakse üksnes L3-, L4- ja L5-kategooria sõidukite puhul.

2.1.1.3.   0-tüübi katse märgade piduritega

Ei kohaldata L5-kategooria sõidukite või trummelpidurite või täielikult suletud ketaspidurite puhul, mille korral ei ole eeskirja nr 78 kohase tüübikinnituse jaoks nimetatud katseid vaja teha.

2.1.1.4.   I tüübi katse

Kohaldatakse üksnes L3-, L4- ja L5-kategooria sõidukite puhul.

2.1.2.   Sõiduk peab vastama kõigile eeskirja nr 78 3. lisa punktiga 2 kõnealuse kategooria sõidukile ette nähtud asjakohastele nõuetele.

2.2.   Lisanõuded

2.2.1.   Pidurdustõhususe samaväärsuskatse jahtunud piduritega

Asendushõõrdkatte komplekti ja originaalhõõrdkatte komplekti pidurdustõhusust jahtunud piduritega võrreldakse 0-tüübi katse tulemuste võrdlemise teel, nagu on kirjeldatud punktis 2.1.1.1.

2.2.1.1.   Punktis 2.1.1.1 sätestatud 0-tüübi katse tehakse piduri ühe originaalhõõrdkatte komplektiga.

2.2.1.2.   Piduri asendushõõrdkatte komplekti talitlusomadused loetakse sarnaseks piduri originaalhõõrdkatte komplekti omadustega, kui sama pidurijuhtmestiku rõhu juures saadud keskmised täielike aeglustuste väärtused kõvera ülemises kahes kolmandikus ei erine piduri originaalhõõrdkatte komplektiga saadud aeglustuste väärtustest rohkem kui 15 %.

2.2.2.   Kiirustundlikkuskatse

Katse tehakse üksnes L3-, L4- ja L5-kategooria koormatud sõidukitega 0-tüübi katse tingimustel ja lahutatud mootoriga. Katsekiirused on siiski erinevad.

2.2.2.1.   Punktis 2.1.1.1 kirjeldatud 0-tüübi katse tulemuste alusel määrata kontrolljõud või pidurijuhtmestiku rõhk, mis vastab kõnealuse sõidukikategooria minimaalsele keskmisele täielikule aeglustusele.

2.2.2.2.   Punkti 2.2.2.1 kohaselt tuletatud kontrolljõudu või pidurijuhtmestiku rõhku kasutades ning piduri algtemperatuuril ≤ 100 °C pidurdada kolm korda igal järgmisel kiirusel:

40 km/h, 80 km/h ja 120 km/h (kui vmax ≥ 130 km/h).

2.2.2.3.   Arvutada välja iga kolmest pidurdamisest koosneva rühma tulemuste keskmine väärtus ning koostada kiiruse ja sellele vastava keskmise täieliku aeglustuse graafiline skeem.

2.2.2.4.   Suurematel kiirustel registreeritud täieliku aeglustuse keskmine väärtus ei tohi madalaimal kiirusel registreeritud keskmisest väärtusest erineda rohkem kui 15 %.

---

8. LISA

Sõiduki sõidupidurisüsteemist sõltumatus seisupidurisüsteemis kasutamiseks ette nähtud piduri asendushõõrdkatte komplektide tehnonõuded

1.   VASTAVUS EESKIRJALE nr 13

Vastavust eeskirja nr 13 nõuetele tõestatakse sõidukikatsel.

1.1.   Sõidukikatse

Sõiduk, mis esindab sõidukitüüpi/sõidukitüüpe, mille jaoks taotletakse piduri asendushõõrdkatte komplekti tüübikinnitust, peab olema varustatud tüübikinnituseks esitatud piduri asendushõõrdkatte komplektidega ning pidurduskatseks vajalike seadmetega, nagu on ette nähtud eeskirjaga nr 13. Sõiduk peab olema koormatud täismassini. Katsetamiseks esitatud piduri hõõrdkatted paigaldatakse asjaomastele piduritele ning neid ei lihvita.

1.2.   Sõiduki seisupidurisüsteemi katsetatakse vastavalt kõikidele eeskirja nr 13 4. lisa punktis 2.3 sätestatud asjaomastele nõuetele.

---

9. LISA

HÕÕRDEKÄITUMISE MÄÄRAMINE KATSESEADME ABIL

1.   SISSEJUHATUS

1.1.   Piduri asendushõõrdkatte komplekti tüübi näidiseid katsetatakse seadmel, millega saab luua käesolevas lisas kirjeldatud katsetingimused ning rakendada käesolevas lisas kirjeldatud katsemeetodeid.

1.2.   Katsetulemusi hinnatakse, et määrata näidise hõõrdekäitumine.

1.3.   Näidiste hõõrdekäitumist võrreldakse, et hinnata selle vastavust piduri asendushõõrdkatte komplekti tüübile kinnitatud standardile.

2.   M1-, M2-, N1-, O1-, O2- JA L-KATEGOORIA SÕIDUKITE PIDURI ASENDUSHÕÕRDKATTE KOMPLEKTID

2.1.   Katseseade

2.1.1.   Katseseade peab olema projekteeritud nii, et sellel saaks kasutada täismõõdus pidurit, mis on võrreldav käesoleva eeskirja punkti 5 kohaseks tüübikatsetuseks sõidukiteljele paigaldatud piduriga.

2.1.2.   Ketta või trumli pöörlemissagedus peab olema 660 ± 10 l/min (1) koormamata sõiduki puhul ja see ei tohi langeda alla 600 l/min täismassini koormatud sõiduki korral.

2.1.3.   Katsetsüklid ja tsüklite ajal tehtud pidurdused peavad olema reguleeritavad ja toimuma automaatselt.

2.1.4.   Registreerida tuleb väljundpöördemoment või pidurdusrõhk (konstantse pöördemomendi meetod) ja tööpinna temperatuur.

2.1.5.   Jahutusõhk tuleb juhtida üle pidurite kiirusega 600 ± 60 m3/h.

2.2.   Katsemenetlus

2.2.1.   Näidiseksemplari ettevalmistamine

Tootja koostatud sobitusskeem peab tagama ketaspiduriseadmete puhul vähemalt 80 % suuruse kontaktpinna, mille pinnatemperatuur ei tohi olla üle 300 °C, ning trummelpiduriseadmete puhul vähemalt 70 % suuruse kontaktpinna, mille pinnatemperatuur ei tohi olla üle 200 °C.

2.2.2.   Katsekava

Katse koosneb mitmest järjestikusest pidurdamistsüklist, millest igaüks sisaldab X pidurdusintervalli, milles 5-sekundilisele pidurdusele järgneb 10 sekundi pikkune piduri lahutamine.

Teise võimalusena võib kasutada järgmist kahte meetodit.

2.2.2.1.   Katsekava püsiva rõhu kasutamisega

2.2.2.1.1.   Ketaspiduriseadmed

Hüdrauliline rõhk p nihiku kolvi (kolbide) all peab järgmise valemi kohaselt olema konstantne:

Formula

| Md | = | 150 Nm, kui Ak ≤ 18,1 cm2 |
| --- | --- | --- |
| Md | = | 300 Nm, kui Ak > 18,1 cm2 |
| Ak | = | nihiku kolvi (kolbide) pind |
| rw | = | ketta efektiivne raadius |

Md

=

150 Nm, kui Ak ≤ 18,1 cm2

Md

=

300 Nm, kui Ak > 18,1 cm2

Ak

=

nihiku kolvi (kolbide) pind

rw

=

ketta efektiivne raadius

| Tsükli nr | Pidurduste arv X | Piduriketta algtemperatuur
  (°C) | Piduriketta maksimaalne temperatuur
  (°C) | Sundjahutus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 10 | ≤ 60 | lahtine | ei |
| 2–6 | 5 × 10 | 100 | lahtine (350) (2) | ei |
| 7 | 1 × 10 | 100 | lahtine | jah |

Tsükli nr

Pidurduste arv X

Piduriketta algtemperatuur

(°C)

Piduriketta maksimaalne temperatuur

(°C)

Sundjahutus

1

1 × 10

≤ 60

lahtine

ei

2–6

5 × 10

100

lahtine (350) (2)

ei

7

1 × 10

100

lahtine

jah

2.2.2.1.2.   Trummelpiduriseadmed

Piduri hõõrdkatte tööpinna keskmine kontaktrõhk peab olema konstantne väärtus 22 ± 6 N/m2, arvutatuna energiavarustuseta staatilise piduri kohta.

| Tsükli nr | Pidurduste arv X | Piduriketta algtemperatuur
  (°C) | Piduriketta maksimaalne temperatuur
  (°C) | Sundjahutus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 10 | ≤ 60 | 200 | jah |
| 2 | 1 × 10 | 100 | lahtine | ei |
| 3 | 1 × 10 | 100 | 200 | jah |
| 4 | 1 × 10 | 100 | lahtine | ei |

Tsükli nr

Pidurduste arv X

Piduriketta algtemperatuur

(°C)

Piduriketta maksimaalne temperatuur

(°C)

Sundjahutus

1

1 × 10

≤ 60

200

jah

2

1 × 10

100

lahtine

ei

3

1 × 10

100

200

jah

4

1 × 10

100

lahtine

ei

2.2.2.2.   Katsekava konstantse pidurdusmomendi kasutamisega

Seda meetodit kasutatakse üksnes ketaspiduriseadmete puhul. Pidurdusmoment peab olema konstantne (lubatud hälve ± 5 %) ning reguleeritud nii, et oleksid tagatud järgmises tabelis esitatud piduriketta maksimaalsed temperatuurid.

| Tsükli nr | Pidurduste arv X | Piduriketta algtemperatuur
  (°C) | Piduriketta maksimaalne temperatuur
  (°C) | Sundjahutus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 5 | ≤ 60 | 300–350 (200–250) (3) | ei |
| 2–4 | 3 × 5 | 100 | 300–350 (200–250) | ei |
| 5 | 1 × 10 | 100 | 500–600 (300–350) | ei |
| 6–9 | 4 × 5 | 100 | 300–350 (200–250) | ei |
| 10 | 1 × 10 | 100 | 500–600 (300–350) | ei |
| 11–13 | 3 × 5 | 100 | 300–350 (200–250) | ei |
| 14 | 1 × 5 | ≤ 60 | 300–350 (200–250) | ei |

Tsükli nr

Pidurduste arv X

Piduriketta algtemperatuur

(°C)

Piduriketta maksimaalne temperatuur

(°C)

Sundjahutus

1

1 × 5

≤ 60

300–350 (200–250) (3)

ei

2–4

3 × 5

100

300–350 (200–250)

ei

5

1 × 10

100

500–600 (300–350)

ei

6–9

4 × 5

100

300–350 (200–250)

ei

10

1 × 10

100

500–600 (300–350)

ei

11–13

3 × 5

100

300–350 (200–250)

ei

14

1 × 5

≤ 60

300–350 (200–250)

ei

2.3.   Katsetulemuste hindamine

Hõõrdekäitumist hinnatakse pidurdusmomendi põhjal, mis on registreeritud katsekava väljavalitud osades. Konstantse pidurdusteguri puhul (näiteks ketaspidur) võib pidurdusmomendi teisendada hõõrdeteguriks.

2.3.1.   Ketaspiduriseadmed

2.3.1.1.   Toimiv hõõrdetegur (μop) on nende väärtuste keskmine, mis registreeriti 2.–7. tsükli kestel (konstantse rõhu meetod) või 2.–4., 6.–9. ja 11.–13. tsükli kestel (konstantse pidurdusmomendi meetod); väärtused mõõdetakse üks sekund pärast iga tsükli esimese pidurduse algust.

2.3.1.2.   Maksimaalne hõõrdetegur (μmax) on kõigi tsüklite ajal registreeritud suurim väärtus.

2.3.1.3.   Minimaalne hõõrdetegur (μmin) on kõigi tsüklite ajal registreeritud väikseim väärtus.

2.3.2.   Trummelpiduriseadmed

2.3.2.1.   Keskmine pidurdusmoment (Mmean) on 1.–3. tsükli viienda pidurduse ajal registreeritud pidurdusmomendi maksimaalsete ja minimaalsete väärtuste keskmine väärtus.

2.3.2.2.   Kuum pidurdusmoment (Mhot) on 2.–4. tsükli ajal mõõdetud minimaalne pidurdusmoment. Kui temperatuur tõuseb kõnealuste tsüklite ajal üle 300 °C, siis võetakse Mhot väärtuseks temperatuuril 300 °C registreeritud väärtus.

2.4.   Nõuetekohasuse tingimused

2.4.1.   Piduri hõõrdkatte komplekti tüübikinnituse taotlusele tuleb lisada:

| 2.4.1.1. | ketaspiduriseadmete puhul väärtused μop, μmin, μmax; |
| --- | --- |

2.4.1.1.

ketaspiduriseadmete puhul väärtused μop, μmin, μmax;

| 2.4.1.2. | trummelpiduriseadmete puhul väärtused Mmean ja Mhot. |
| --- | --- |

2.4.1.2.

trummelpiduriseadmete puhul väärtused Mmean ja Mhot.

2.4.2.   Piduri hõõrdkatte komplekti kinnitatud tüübi tootmise ajal tuleb katsenäidiste abil tõestada vastavust käesoleva lisa punkti 2.4.1 kohaselt registreeritud väärtustele järgmiste lubatud hälvete piires:

| 2.4.2.1. | ketaspiduri klotsid: | μop ± 15 % registreeritud väärtusest |
| --- | --- | --- |

2.4.2.1.

ketaspiduri klotsid:

μop ± 15 % registreeritud väärtusest

| | μmin ≥ registreeritud väärtus |
| --- | --- |

μmin ≥ registreeritud väärtus

| | μmax ≤ registreeritud väärtus |
| --- | --- |

μmax ≤ registreeritud väärtus

| 2.4.2.2. | trummelpiduri simpleks-tüüpi hõõrdkate: | Mmean ± 20 % registreeritud väärtusest |
| --- | --- | --- |

2.4.2.2.

trummelpiduri simpleks-tüüpi hõõrdkate:

Mmean ± 20 % registreeritud väärtusest

| | Mhot ≥ registreeritud väärtus. |
| --- | --- |

Mhot ≥ registreeritud väärtus.

3.   M3-, N2-, N3-, O3-, ja O4-KATEGOORIA SÕIDUKITE PIDURI HÕÕRDKATTE KOMPLEKTID JA TRUMMELPIDURI HÕÕRDKATTED

3.1.   Katseseade

3.1.1.   Seadmele kinnitatakse kindlaksmääratud nihikutüübiga ketaspidur, mille silindri läbimõõt on 60 mm, ning mitteventileeritav ketas läbimõõduga 278 ± 2 mm ja paksusega 12 ± 0,5 mm. Klotsihoidikule kinnitatakse kandiline hõõrdematerjali tükk, mille pindala on 44 ± 0,5 cm2 ja paksus vähemalt 6 mm.

3.1.2.   Ketta pöörlemissagedus peab olema 660 ± 10 l/min koormamata sõiduki puhul ja see ei tohi langeda alla 600 l/min täismassini koormatud sõiduki korral.

3.1.3.   Piduri hõõrdkatte tööpinna keskmine kontaktrõhk peab olema konstantne väärtus 75 ± 10 N/cm2.

3.1.4.   Katsetsüklid ja tsüklite ajal tehtud pidurdused peavad olema reguleeritavad ja toimuma automaatselt.

3.1.5.   Registreeritakse väljundpöördemoment ja tööpinna temperatuur.

3.1.6.   Jahutusõhk tuleb juhtida üle pidurite kiirusega 600 ± 60 m3/h.

3.2.   Katsemenetlus

3.2.1.   Näidiseksemplari ettevalmistamine

Tootja koostatud sobitusskeem peab tagama vähemalt 80 % suuruse kontaktpinna, mille pinnatemperatuur ei tohi olla üle 200 °C.

3.2.2.   Katsekava

Katse koosneb mitmest järjestikusest pidurdamistsüklist, millest igaüks sisaldab X pidurdusintervalli, milles 5-sekundilisele pidurdusele järgneb 10 sekundi pikkune piduri lahutamine.

| Tsükli nr | Pidurduste arv X | Piduriketta algtemperatuur
  (°C) | Sund-jahutus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 | 100 | jah |
| 2 | 5 | suurenev ≤ 200 | ei |
| 3 | 5 | 200 | ei |
| 4 | 5 | suurenev ≤ 300 | ei |
| 5 | 5 | 300 | ei |
| 6 | 3 | 250 | jah |
| 7 | 3 | 200 | jah |
| 8 | 3 | 150 | jah |
| 9 | 10 | 100 | jah |
| 10 | 5 | suurenev ≤ 300 | ei |
| 11 | 5 | 300 | ei |

Tsükli nr

Pidurduste arv X

Piduriketta algtemperatuur

(°C)

Sund-jahutus

1

5

100

jah

2

5

suurenev ≤ 200

ei

3

5

200

ei

4

5

suurenev ≤ 300

ei

5

5

300

ei

6

3

250

jah

7

3

200

jah

8

3

150

jah

9

10

100

jah

10

5

suurenev ≤ 300

ei

11

5

300

ei

3.3.   Katsetulemuste hindamine

Hõõrdekäitumist hinnatakse pidurdusmomendi põhjal, mis on registreeritud katsekava väljavalitud osades. Pidurdusmoment teisendatakse hõõrdeteguriks μ.

Iga pidurduse μ-väärtus määratakse 5-sekundilise pidurduse keskmise väärtusena.

3.3.1.   Toimiv hõõrdetegur (μop) on 1. tsükli pidurduste puhul registreeritud μ-väärtuste keskmine ja μop2 on 9. tsükli pidurduste puhul registreeritud μ-väärtuste keskmine.

3.3.2.   Maksimaalne hõõrdetegur (μmax) on 1.–11. tsükli pidurduste ajal registreeritud suurim μ-väärtus.

3.3.3.   Minimaalne hõõrdetegur (μmin) on 1.–11. tsükli pidurduste ajal registreeritud väikseim μ-väärtus.

3.4.   Nõuetekohasuse tingimused

3.4.1.   Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte tüübikinnituse taotlusele tuleb lisada μop1, μop2, μmin ja μmax väärtused.

3.4.2.   Piduri asendushõõrdkatte komplekti või trummelpiduri asendushõõrdkatte kinnitatud tüübi tootmise ajal tuleb katsenäidiste abil tõestada vastavust käesoleva lisa punkti 3.4.1 kohaselt registreeritud väärtustele järgmiste lubatud hälvete piires:

| | μop1, μop2 ±15 % registreeritud väärtusest |
| --- | --- |

μop1, μop2 ±15 % registreeritud väärtusest

| | μmin ≥ registreeritud väärtus |
| --- | --- |

μmin ≥ registreeritud väärtus

| | μmax ≤ registreeritud väärtus. |
| --- | --- |

μmax ≤ registreeritud väärtus.

---

(1)  L1- ja L2-kategooria sõidukite puhul võib kasutada väiksemat katsekiirust.

(2)  L-kategooria sõidukitel ei tohi temperatuur ületada 350 °C. Vajaduse korral võib vastavalt vähendada pidurduste arvu tsüklis. Sellisel juhul tuleb siiski suurendada tsüklite arvu, et pidurduste koguarv jääks konstantseks.

(3)  Sulgudes on esitatud L-kategooria sõidukite puhul kehtivad väärtused.

---

| 28.5.2010 | ET | Euroopa Liidu Teataja | L 130/50 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

ET

Euroopa Liidu Teataja

L 130/50

---

Rahvusvahelise avaliku õiguse alusel on õiguslik toime ainult ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni originaaltekstidel. Käesoleva eeskirja staatust ja jõustumise kuupäeva tuleb kontrollida ÜRO Euroopa Majanduskomisjoni staatust käsitleva dokumendi TRANS/WP.29/343 viimasest versioonist, mis on kättesaadav Internetis:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni Euroopa Majanduskomisjoni (UN/ECE) eeskiri nr 94 – Sõidukite tüübikinnituse ühtsed sätted seoses sõidukites viibijate kaitsmisega laupkokkupõrke korral

Sisaldab kogu kehtivat teksti kuni:

| | 01-seeria muudatuste 3. täiendus – jõustumiskuupäev: 2. veebruar 2007 |
| --- | --- |

01-seeria muudatuste 3. täiendus – jõustumiskuupäev: 2. veebruar 2007

| | 01-seeria muudatuste parandus nr 2, mille kohta hoiulevõtja on esitanud teatise C.N.1165.2007.TREATIES-2, mis kannab kuupäeva 18. jaanuar 2008. |
| --- | --- |

01-seeria muudatuste parandus nr 2, mille kohta hoiulevõtja on esitanud teatise C.N.1165.2007.TREATIES-2, mis kannab kuupäeva 18. jaanuar 2008.

| | Versioon 1 parandus nr 2 – jõustumiskuupäev: 24. juuni 2009 |
| --- | --- |

Versioon 1 parandus nr 2 – jõustumiskuupäev: 24. juuni 2009

SISUKORD

EESKIRI

| 1. | Reguleerimissala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Mõisted |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tüübikinnituse taotlemine |
| --- | --- |

3.

| 4. | Tüübikinnitus |
| --- | --- |

4.

| 5. | Spetsifikatsioonid |
| --- | --- |

5.

| 6. | Juhised turvapatjadega varustatud sõidukite kasutajatele |
| --- | --- |

6.

| 7. | Sõiduki tüübikinnituste muutmine ja laiendamine |
| --- | --- |

7.

| 8. | Toodangu vastavus |
| --- | --- |

8.

| 9. | Karistused toodangu mittevastavuse eest |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tootmise lõplik lõpetamine |
| --- | --- |

10.

| 11. | Üleminekusätted |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste talituste ning haldusosakondade nimed ja aadressid |
| --- | --- |

12.

LISAD

| 1. lisa – | Teatis sõidukitüübile kinnituse andmise, laiendamise, sellest keeldumise või selle tühistamise või tootmise lõpliku lõpetamise kohta seoses sõidukis viibijate kaitsmisega laupkokkupõrke korral vastavalt eeskirjale nr 94 |
| --- | --- |

1. lisa –

| 2. lisa – | Tüübikinnitusmärgi paigutus |
| --- | --- |

2. lisa –

| 3. lisa – | Katsetusmetoodika |
| --- | --- |

3. lisa –

| 4. lisa – | Jõudluskriteeriumide määramine |
| --- | --- |

4. lisa –

| 5. lisa – | Mannekeenide asetus ja paigaldamine ning turvasüsteemide reguleerimine |
| --- | --- |

5. lisa –

| 6. lisa – | Mootorsõidukites istekohtade H-punkti ja kere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise kord
  1.   liide– Kolmemõõtmelise H-punkti aparaadi kirjeldus
  2.   liide– Kolmemõõtmeline taustsüsteem
  3.   liide– Istekohti käsitlevad võrdlusandmed |
| --- | --- |

6. lisa –

Mootorsõidukites istekohtade H-punkti ja kere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise kord

1.   liide– Kolmemõõtmelise H-punkti aparaadi kirjeldus

2.   liide– Kolmemõõtmeline taustsüsteem

3.   liide– Istekohti käsitlevad võrdlusandmed

| 7. lisa – | Katsetusmetoodika katsesõidukiga
  Liide– Ekvivalentsuskõver – kõvera ΔV = f(t) tolerantsiriba |
| --- | --- |

7. lisa –

Katsetusmetoodika katsesõidukiga

Liide– Ekvivalentsuskõver – kõvera ΔV = f(t) tolerantsiriba

| 8. lisa – | Mõõtmismeetodid mõõtmiskatsetes: mõõteriistad |
| --- | --- |

8. lisa –

| 9. lisa – | Deformeeritava tõkke mõiste |
| --- | --- |

9. lisa –

| 10. lisa – | Mannekeeni sääre ja labajala sertifitseerimiskord |
| --- | --- |

10. lisa –

1.   REGULEERIMISALA

1.1.   Käesolevat eeskirja kohaldatakse M1
   (1) kategooria sõidukite suhtes, mille lubatav üldmass on kuni 2,5 tonni; muud sõidukid võib kinnitada tootja taotluse korral.

1.2.   Käesolevat eeskirja kohaldatakse tootja taotluse korral sõiduki tüübikinnituse suhtes seoses välimistel esiistmetel viibivate sõitjate kaitsega laupkokkupõrke korral.

2.   MÕISTED

Käesolevas eeskirjas kasutatakse järgmisi mõisteid.

2.1.   „Kaitsesüsteem”– sisustus ja seadmed, mis peavad sõidukis viibijaid kohal hoidma ning aitavad tagada vastavust punktis 5 ettenähtud nõuetele.

2.2.   „Kaitsesüsteemi tüüp”– kaitseseadiste kategooria, mis ei erine selliste oluliste omaduste poolest nagu:

tehnoloogia;

geomeetria;

valmistamise materjal.

2.3.   „Sõiduki laius”– kaugus kahe tasapinna vahel, mis on paralleelsed (sõiduki) keskmise pikitasapinnaga ning puutuvad sõidukiga kokku kõnealuse pikitasapinna mõlemal küljel, välja arvatud tahavaatepeeglid, küljeääretulelaternad, rehvirõhumõõdikud, suunatulelaternad, eesmised ja tagumised alumised ääretulelaternad, elastsed poritiivad ja rehvikülgede deflekteerunud osa maapinnaga kokkupuutepunktist ülalpool.

2.4.   „Kattuvus”– protsentides väljendatav osa sõiduki laiusest, mis asub otse tõkke esikülje ees.

2.5.   „Tõkke deformeeritav esikülg”– jäiga ploki esiküljele monteeritud purunev osa.

2.6.   „Sõidukitüüp”– mootorsõidukid, mis ei erine sellistes olulistes aspektides nagu:

2.7.   „Sõitjateruum”– sõitjale mõeldud ruum, mida piiravad katus, põrand, külgseinad, uksed, välisseinte aknad ja esivahesein ning pagasiruumi eraldav tagumine vahesein või tagaistme seljatugi.

2.8.   „R-punkt”– 6. lisas kirjeldatud võrdluspunkt, mille tootja on sõiduki ehitusest olenevalt iga istme jaoks kindlaks määranud.

2.9.   „H-punkt”– võrdluspunkt, mille kinnitamise eest vastutav katsetalitus on 6. lisas kirjeldatud korra kohaselt iga istme jaoks kindlaks määranud.

2.10.   „Tühimass”– töökorras sõiduki mass ilma juhi, sõitjate ja koormata, kuid koos kütuse, jahutusvedeliku, määrdeõli, tööriistade ja varurattaga (kui need kuuluvad tootja poolt kaasaantava standardvarustuse hulka).

2.11.   „Turvapadi”– mootorsõidukite turvavööde ja turvasüsteemide täiendamiseks paigaldatav seade, see tähendab süsteem, mis sõiduki tugeva kokkupõrke korral vabastab automaatselt elastse konstruktsiooni, milles sisalduva gaasi kokkusurumise teel väheneb löögi raskus sõidukis viibiva sõitja ühe või mitme kehaosa kokkupuutel sõitjateruumi sisemusega.

2.12.   „Kaassõitja turvapadi”– turvapadi, mis on mõeldud muudel kui juhiistmel viibivate sõitjate kaitsmiseks laupkokkupõrke korral.

2.13.   „Lapse turvasüsteem”– mootorsõidukisse kinnitatav osadest koosnev seadis, mis võib olla rihmade või elastsete osade kombinatsioon kinnitusluku, reguleerimisseadise, kinnitusdetailide ning mõnel juhul lisatooli ja/või põrkekilbiga. Seadis on mõeldud kasutaja liikumise piiramiseks ning seega tema vigastamisohu vähendamiseks kokkupõrke või sõiduki järsu aeglustuse korral.

2.14.   „Seljaga sõidu suunas”– sõiduki liikumissuunale vastassuunaline asend.

3.   TÜÜBIKINNITUSE TAOTLEMINE

3.1.   Taotluse sõidukitüübi kinnituse saamiseks seoses välimistel esiistmetel viibivate sõitjate kaitsmisega laupkokkupõrke korral esitab sõiduki tootja või tema nõuetekohaselt volitatud esindaja.

3.2.   Koos taotlusega tuleb esitada järgmised dokumendid kolmes eksemplaris ning järgmised andmed:

| 3.2.1. | sõidukitüübi konstruktsiooni, mõõtmete, kuju ja kasutatud materjalide üksikasjalik kirjeldus; |
| --- | --- |

3.2.1.

sõidukitüübi konstruktsiooni, mõõtmete, kuju ja kasutatud materjalide üksikasjalik kirjeldus;

| 3.2.2. | fotod ja/või skeemid ja joonised, millel on kujutatud sõidukitüüp eest-, külg- ja tagantvaates ning konstruktsiooni esiosa kujunduslikud üksikasjad; |
| --- | --- |

3.2.2.

fotod ja/või skeemid ja joonised, millel on kujutatud sõidukitüüp eest-, külg- ja tagantvaates ning konstruktsiooni esiosa kujunduslikud üksikasjad;

| 3.2.3. | sõiduki tühimassi andmed; |
| --- | --- |

3.2.3.

sõiduki tühimassi andmed;

| 3.2.4. | sõitjateruumi kuju ja sisemõõtmed; |
| --- | --- |

3.2.4.

sõitjateruumi kuju ja sisemõõtmed;

| 3.2.5. | sõiduki sisustuse ja paigaldatud kaitsesüsteemide kirjeldus. |
| --- | --- |

3.2.5.

sõiduki sisustuse ja paigaldatud kaitsesüsteemide kirjeldus.

3.3.   Kinnituse taotlejal on õigus esitada kõik andmed ja katsetulemused, mis võimaldavad piisava usaldusväärsusega tõendada, et nõuded on täidetavad.

3.4.   Kinnitatava sõidukitüübi representatiivsõiduk esitatakse kinnituskatsete eest vastutavale tehnilisele teenistusele.

| 3.4.1. | Kõiki tüübi nõuetele vastavaid osasid mittesisaldava sõiduki võib katsele lubada, kui on võimalik näidata, et ärajäetud osade puudumine ei kahjusta katse tulemusi, kuivõrd need puudutavad käesoleva eeskirja nõudeid. |
| --- | --- |

3.4.1.

Kõiki tüübi nõuetele vastavaid osasid mittesisaldava sõiduki võib katsele lubada, kui on võimalik näidata, et ärajäetud osade puudumine ei kahjusta katse tulemusi, kuivõrd need puudutavad käesoleva eeskirja nõudeid.

| 3.4.2. | Kinnituse taotleja vastutab selle tõestamise eest, et punkti 3.4.1 kohaldamine on kooskõlas käesoleva eeskirja nõuete järgimisega. |
| --- | --- |

3.4.2.

Kinnituse taotleja vastutab selle tõestamise eest, et punkti 3.4.1 kohaldamine on kooskõlas käesoleva eeskirja nõuete järgimisega.

4.   TÜÜBIKINNITUS

4.1.   Kui käesoleva eeskirja alusel kinnitamiseks esitatud sõidukitüüp vastab käesoleva eeskirja nõuetele, antakse sellele sõidukitüübile kinnitus.

| 4.1.1. | Allpool esitatud punkti 10 kohaselt määratud tehniline teenistus kontrollib, kas nõutud tingimused on täidetud. |
| --- | --- |

4.1.1.

Allpool esitatud punkti 10 kohaselt määratud tehniline teenistus kontrollib, kas nõutud tingimused on täidetud.

| 4.1.2. | Sõiduki vastavuse kontrollimisel käesolevas eeskirjas ettenähtud nõuetele võetakse kahtluse korral arvesse kõiki tootja esitatud andmeid või katsetulemusi, mida tüübikinnitusasutus võib arvesse võtta tehnilise teenistuse läbi viidud kinnituskatse tulemuste kehtivaks tunnistamisel. |
| --- | --- |

4.1.2.

Sõiduki vastavuse kontrollimisel käesolevas eeskirjas ettenähtud nõuetele võetakse kahtluse korral arvesse kõiki tootja esitatud andmeid või katsetulemusi, mida tüübikinnitusasutus võib arvesse võtta tehnilise teenistuse läbi viidud kinnituskatse tulemuste kehtivaks tunnistamisel.

4.2.   Igale kinnitatud tüübile antakse tüübikinnitusnumber. Selle kaks esimest kohta (praegusel hetkel vastab 01 muudatuste seeriale 01) näitavad muudatuste seeriat, mis hõlmab kinnituse väljaandmise ajal kõige uuemaid eeskirjas tehtud tehnilisi muudatusi. Sama lepingupool ei või anda sama kinnitusnumbrit teisele sõidukitüübile.

4.3.   Käesolevat eeskirja kohaldavad lepinguosalised edastavad teate sõidukitüübi kinnitamise või kinnitamisest keeldumise kohta käesoleva eeskirja alusel käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastava vormina ning fotode ja/või kinnituse taotleja esitatud skeemide ja joonistena formaadis, mis ei ole suurem kui A4 (210 × 297 mm) või mis on kokku voldituna selles formaadis ja vastavas mõõtkavas.

4.4.   Igale käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõidukitüübile vastavale sõidukile tuleb kinnitada tüübikinnituse vormil kindlaksmääratud hästi märgatavas ja kergesti juurdepääsetavas kohas rahvusvaheline tüübikinnitusmärk, mis koosneb:

| 4.4.1. | E-tähte ümbritsevast ringist, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2). |
| --- | --- |

4.4.1.

E-tähte ümbritsevast ringist, millele järgneb tüübikinnituse andnud riigi eraldusnumber (2).

| 4.4.2. | Käesoleva eeskirja number ja selle järel R-täht, kriips ja kinnituse number punktis 4.4.1 ettenähtud ringist paremal. |
| --- | --- |

4.4.2.

Käesoleva eeskirja number ja selle järel R-täht, kriips ja kinnituse number punktis 4.4.1 ettenähtud ringist paremal.

4.5.   Kui sõiduk vastab ühe või mitme lepingule lisatud muu eeskirja alusel kinnitatud sõidukitüübile riigis, mis on sellele käesoleva eeskirja alusel andnud tüübikinnituse, ei ole punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolit tarvis korrata; sellisel juhul paigutatakse eeskirja ja tüübikinnituse number ning täiendavad sümbolid kõigi eeskirjade kohta, mille alusel on antud tüübikinnitus riigis, mis on andnud tüübikinnituse käesoleva eeskirja alusel, vertikaalsete tulpadena punktis 4.4.1 ettenähtud sümbolist paremale.

4.6.   Tüübikinnitusmärk peab olema selgesti loetav ja kustumiskindel.

4.7.   Tüübikinnitusmärk paigutatakse tootja poolt sõidukile kinnitatud andmesildile või selle lähedusse.

4.8.   Käesoleva eeskirja 2. lisa sisaldab tüübikinnitusmärkide näidiseid.

5.   SPETSIFIKATSIOONID

5.1.   Kõikide katsete suhtes rakendatav üldine spetsifikatsioon

| 5.1.1. | Iga istme H-punkt määratakse 6. lisas kirjeldatud korras. |
| --- | --- |

5.1.1.

Iga istme H-punkt määratakse 6. lisas kirjeldatud korras.

| 5.1.2. | Kui esiistmete kaitsesüsteemi kuuluvad turvavööd, peavad turvavööde osad vastama eeskirja nr 16 nõuetele. |
| --- | --- |

5.1.2.

Kui esiistmete kaitsesüsteemi kuuluvad turvavööd, peavad turvavööde osad vastama eeskirja nr 16 nõuetele.

| 5.1.3. | Istekohad, kuhu paigaldatakse mannekeen ja mille kaitsesüsteemi juurde kuuluvad turvavööd, on varustatud kinnituspunktidega, mis vastavad eeskirjale nr 14. |
| --- | --- |

5.1.3.

Istekohad, kuhu paigaldatakse mannekeen ja mille kaitsesüsteemi juurde kuuluvad turvavööd, on varustatud kinnituspunktidega, mis vastavad eeskirjale nr 14.

5.2.   Spetsifikatsioonid

3. lisas kirjeldatud katsetusmeetodi kohaselt läbi viidud sõiduki katsetus loetakse rahuldavaks, kui kõik allpool esitatud punktides 5.2.1–5.2.6 sätestatud tingimused on samaaegselt täidetud.

| 5.2.1. | 8. lisa kohaselt mõõdetud jõudluskriteeriumid välimistele esiistmetele asetatud mannekeenidel vastavad järgmistele tingimustele.






  5.2.1.1. | Pea jõudluskriteerium (HPC) ei ületa 1 000 ning sellest tulenev pea kiirendus võib olla üle 80 g kõige rohkem 3 ms jooksul; viimati nimetatud väärtus arvutatakse kumulatiivselt, pea tagasipõrkelist liikumist arvesse võtmata; |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

8. lisa kohaselt mõõdetud jõudluskriteeriumid välimistele esiistmetele asetatud mannekeenidel vastavad järgmistele tingimustele.

5.2.1.1.

Pea jõudluskriteerium (HPC) ei ületa 1 000 ning sellest tulenev pea kiirendus võib olla üle 80 g kõige rohkem 3 ms jooksul; viimati nimetatud väärtus arvutatakse kumulatiivselt, pea tagasipõrkelist liikumist arvesse võtmata;

| 5.2.1.2. | Kaelavigastuste kriteeriumid (NIC) ei ületa joonistel 1 ja 2 esitatud väärtusi.

  Joonis 1


  Kaela venituskriteerium





  Joonis 2


  Kaela nihkekriteerium |
| --- | --- |

5.2.1.2.

Kaelavigastuste kriteeriumid (NIC) ei ületa joonistel 1 ja 2 esitatud väärtusi.

Joonis 1

Kaela venituskriteerium

Image

Joonis 2

Kaela nihkekriteerium

Image

| 5.2.1.3. | Kaela paindumismoment y-telje ümber ei tohi olla suurem kui 57 Nm (3). |
| --- | --- |

5.2.1.3.

Kaela paindumismoment y-telje ümber ei tohi olla suurem kui 57 Nm (3).

| 5.2.1.4. | Rindkere survekriteerium (ThCC) ei ületa 50 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.4.

Rindkere survekriteerium (ThCC) ei ületa 50 mm.

| 5.2.1.5. | Rindkere viskoossuskriteerium (V * C) ei ületa 1,0 m/s. |
| --- | --- |

5.2.1.5.

Rindkere viskoossuskriteerium (V * C) ei ületa 1,0 m/s.

| 5.2.1.6. | Reieluule suunatud jõu kriteerium (FFC) ei ületa joonisel 3 esitatud jõu-aja-jõudluskriteeriumi.

  Joonis 3


  Reieluule suunatud jõu kriteerium |
| --- | --- |

5.2.1.6.

Reieluule suunatud jõu kriteerium (FFC) ei ületa joonisel 3 esitatud jõu-aja-jõudluskriteeriumi.

Joonis 3

Reieluule suunatud jõu kriteerium

Image

| 5.2.1.7. | Sääreluule suunatud survejõu kriteerium (TCFC) ei ületa 8 kN. |
| --- | --- |

5.2.1.7.

Sääreluule suunatud survejõu kriteerium (TCFC) ei ületa 8 kN.

| 5.2.1.8. | Sääreluuindeks (TI), mõõdetuna kummagi sääreluu tipust kuni otsani, ei ole kummaski punktis suurem kui 1,3. |
| --- | --- |

5.2.1.8.

Sääreluuindeks (TI), mõõdetuna kummagi sääreluu tipust kuni otsani, ei ole kummaski punktis suurem kui 1,3.

| 5.2.1.9. | Põlveliigesed ei liigu üle 15 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.9.

Põlveliigesed ei liigu üle 15 mm.

| 5.2.2. | Rooliratta nihkumine, mõõdetuna rooliratta ülaosa keskmes, ei ületa 80 mm vertikaalsuunas üles ning 100 mm horisontaalsuunas taha. |
| --- | --- |

5.2.2.

Rooliratta nihkumine, mõõdetuna rooliratta ülaosa keskmes, ei ületa 80 mm vertikaalsuunas üles ning 100 mm horisontaalsuunas taha.

| 5.2.3. | Katse ajal ei avata uksi. |
| --- | --- |

5.2.3.

Katse ajal ei avata uksi.

| 5.2.4. | Esiuste lukustussüsteemid ei lukustu katse ajal. |
| --- | --- |

5.2.4.

Esiuste lukustussüsteemid ei lukustu katse ajal.

| 5.2.5. | Pärast kokkupõrget on võimalik abivahenditeta (välja arvatud mannekeeni toestamiseks vajalikud vahendid):






  5.2.5.1. | avada vähemalt üks uks istmerea kohta (kui see on olemas) ning, kui selline uks puudub, liigutada istmeid või kallutada istmete seljatugesid vajalikul määral, et oleks võimalik kõik sõitjad autost välja saada; seda saab rakendada siiski ainult jäiga katusega sõidukite puhul; |
| --- | --- | --- |

5.2.5.

Pärast kokkupõrget on võimalik abivahenditeta (välja arvatud mannekeeni toestamiseks vajalikud vahendid):

5.2.5.1.

avada vähemalt üks uks istmerea kohta (kui see on olemas) ning, kui selline uks puudub, liigutada istmeid või kallutada istmete seljatugesid vajalikul määral, et oleks võimalik kõik sõitjad autost välja saada; seda saab rakendada siiski ainult jäiga katusega sõidukite puhul;

| 5.2.5.2 | vabastada mannekeenid turvasüsteemidest, mis on lukustatud asendist lahtilukustatavad juhtimisseadise keskmele mõjuva maksimaalse jõuga 60 N; |
| --- | --- |

5.2.5.2

vabastada mannekeenid turvasüsteemidest, mis on lukustatud asendist lahtilukustatavad juhtimisseadise keskmele mõjuva maksimaalse jõuga 60 N;

| 5.2.5.3. | eemaldada mannekeenid sõidukist istmete asendit muutmata. |
| --- | --- |

5.2.5.3.

eemaldada mannekeenid sõidukist istmete asendit muutmata.

| 5.2.6. | Vedelkütusega käivitatavate sõidukite puhul on vedeliku leke kütuse etteandesüsteemist kokkupõrke korral väga väike. |
| --- | --- |

5.2.6.

Vedelkütusega käivitatavate sõidukite puhul on vedeliku leke kütuse etteandesüsteemist kokkupõrke korral väga väike.

| 5.2.7. | Kui pärast kokkupõrget lekib kütuse-etteandesüsteemist püsivalt vedelikku, siis lekkimisaste ei tohi ületada 30 g/min; kui kütuse-etteandesüsteemi vedelik seguneb teiste süsteemide vedelikega ning neid ei ole võimalik kergesti eristada ega kindlaks teha, võetakse püsilekke hindamisel arvesse kõiki vedelikke. |
| --- | --- |

5.2.7.

Kui pärast kokkupõrget lekib kütuse-etteandesüsteemist püsivalt vedelikku, siis lekkimisaste ei tohi ületada 30 g/min; kui kütuse-etteandesüsteemi vedelik seguneb teiste süsteemide vedelikega ning neid ei ole võimalik kergesti eristada ega kindlaks teha, võetakse püsilekke hindamisel arvesse kõiki vedelikke.

6.   JUHISED TURVAPATJADEGA VARUSTATUD SÕIDUKITE KASUTAJATELE

6.1.   Sõidukil on kirjas teave selle kohta, et selle istmed on varustatud turvapatjadega.

| 6.1.1. | Juhi kaitsmiseks mõeldud turvapadjasüsteemiga varustatud sõiduki puhul koosneb see teave pealdisest „AIRBAG” (turvapadi), mis paikneb rooliratta siseküljel; see kiri on püsivalt kinnitatud ja selgesti nähtav. |
| --- | --- |

6.1.1.

Juhi kaitsmiseks mõeldud turvapadjasüsteemiga varustatud sõiduki puhul koosneb see teave pealdisest „AIRBAG” (turvapadi), mis paikneb rooliratta siseküljel; see kiri on püsivalt kinnitatud ja selgesti nähtav.

| 6.1.2. | Muude sõidukis viibijate kui juhi kaitsmiseks mõeldud sõitja turvapadjaga varustatud sõiduki puhul koosneb see teave punktis 6.2 kirjeldatud hoiatussildist. |
| --- | --- |

6.1.2.

Muude sõidukis viibijate kui juhi kaitsmiseks mõeldud sõitja turvapadjaga varustatud sõiduki puhul koosneb see teave punktis 6.2 kirjeldatud hoiatussildist.

6.2.   Ühe või mitme sõitja eestpoolt kaitsmiseks ettenähtud turvapadjaga varustatud sõidukis on teave, millega hoiatatakse turvapadjasüsteemiga varustatud istmetel seljaga sõidu suunas oleva laste turvasüsteemi kasutamisega seotud tõsise ohu eest.

| 6.2.1. | See teave sisaldab vähemalt silti, millel on piktogramm ja tekstiline hoiatus, nagu on esitatud järgnevalt.



  Üldmõõtmed peavad olema vähemalt 120 × 60 mm või katma samaväärse pinna.
  Eespool esitatud silti võib kohandada, nii et paigutus erineb eespool esitatud näitest; teksti sisu peab aga vastama eespool esitatud ettekirjutustele. |
| --- | --- |

6.2.1.

See teave sisaldab vähemalt silti, millel on piktogramm ja tekstiline hoiatus, nagu on esitatud järgnevalt.

Image

Üldmõõtmed peavad olema vähemalt 120 × 60 mm või katma samaväärse pinna.

Eespool esitatud silti võib kohandada, nii et paigutus erineb eespool esitatud näitest; teksti sisu peab aga vastama eespool esitatud ettekirjutustele.

| 6.2.2. | Tüübikinnituse ajal on silt vähemalt ühes selle lepinguosalise keeltest, kus tüübikinnituse taotlus esitatakse. Tootja kinnitab oma vastutust hoiatuse esitamise eest vähemalt ühes selle riigi keeltest, milles sõidukit müüakse. |
| --- | --- |

6.2.2.

Tüübikinnituse ajal on silt vähemalt ühes selle lepinguosalise keeltest, kus tüübikinnituse taotlus esitatakse. Tootja kinnitab oma vastutust hoiatuse esitamise eest vähemalt ühes selle riigi keeltest, milles sõidukit müüakse.

| 6.2.3. | Juhul kui kaassõitja esiistmel on eesmine turvapadi, kinnitatakse hoiatus püsivalt kaassõitjapoolse päikesesirmi kummalegi küljele sellisesse kohta, et vähemalt üks päikesesirmil olev hoiatus on hoolimata päikesesirmi asendist igal ajal nähtav. Teise võimalusena on üks hoiatus kokkupandud päikesesirmi nähtaval küljel ja teine lael päikesesirmi taga, nii et üks hoiatus on alati nähtaval. Teksti suurus peab olema selline, et asjaomasel istmel istuv normaalse nägemisega kasutaja on suuteline seda pingutuseta lugema.
  Kui sõiduki teistel istmetel on eesmine turvapadi, peab hoiatus asuma otse asjaomase istme ees ning olema sellele istmele seljaga sõidu suunas paiknevat lapse turvasüsteemi paigutavale isikule alati selgesti nähtav. Teksti suurus peab olema selline, et asjaomasel istmel istuv normaalse nägemisega kasutaja on suuteline seda pingutuseta lugema.
  See nõue ei kehti istmete puhul, millel on seade, mis lülitab seljaga sõidu suunas paikneva lapse turvasüsteemi paigaldamisel eesmise turvapadjasüsteemi automaatselt välja. |
| --- | --- |

6.2.3.

Juhul kui kaassõitja esiistmel on eesmine turvapadi, kinnitatakse hoiatus püsivalt kaassõitjapoolse päikesesirmi kummalegi küljele sellisesse kohta, et vähemalt üks päikesesirmil olev hoiatus on hoolimata päikesesirmi asendist igal ajal nähtav. Teise võimalusena on üks hoiatus kokkupandud päikesesirmi nähtaval küljel ja teine lael päikesesirmi taga, nii et üks hoiatus on alati nähtaval. Teksti suurus peab olema selline, et asjaomasel istmel istuv normaalse nägemisega kasutaja on suuteline seda pingutuseta lugema.

Kui sõiduki teistel istmetel on eesmine turvapadi, peab hoiatus asuma otse asjaomase istme ees ning olema sellele istmele seljaga sõidu suunas paiknevat lapse turvasüsteemi paigutavale isikule alati selgesti nähtav. Teksti suurus peab olema selline, et asjaomasel istmel istuv normaalse nägemisega kasutaja on suuteline seda pingutuseta lugema.

See nõue ei kehti istmete puhul, millel on seade, mis lülitab seljaga sõidu suunas paikneva lapse turvasüsteemi paigaldamisel eesmise turvapadjasüsteemi automaatselt välja.

| 6.2.4. | Sõiduki instruktsioonis on hoiatusele viitav üksikasjalik teave; järgmine tekst sõiduki registreerimisriigi ametlikus keeles peab sisaldama vähemalt järgmist:

  „Seljaga sõidu suunas paiknevat lapse turvasüsteemi ei tohi kasutada eesmise turvapadjaga kaitstud istmel”

  Teksti juures on sõidukis oleva hoiatuse illustratsioon. |
| --- | --- |

6.2.4.

Sõiduki instruktsioonis on hoiatusele viitav üksikasjalik teave; järgmine tekst sõiduki registreerimisriigi ametlikus keeles peab sisaldama vähemalt järgmist:

„Seljaga sõidu suunas paiknevat lapse turvasüsteemi ei tohi kasutada eesmise turvapadjaga kaitstud istmel”

Teksti juures on sõidukis oleva hoiatuse illustratsioon.

7.   SÕIDUKI TÜÜBIKINNITUSTE MUUTMINE JA LAIENDAMINE

7.1.   Tüübikinnitust andvale haldusosakonnale teatatakse igast muudatusest, mis puudutab sõiduki konstruktsiooni, istmete arvu, salongi polsterdust või sisseseadet, sõiduki juhtimisseadmete või mehaaniliste osade asukohta ning mis võib mõjutada sõiduki esiosa energia neelamise võimet. Sellisel juhul võib osakond:

| 7.1.1. | leida, et tehtud muudatused ei avalda tõenäoliselt märgatavat kõrvalmõju ja et sõiduk vastab igal juhul ikkagi nõuetele või |
| --- | --- |

7.1.1.

leida, et tehtud muudatused ei avalda tõenäoliselt märgatavat kõrvalmõju ja et sõiduk vastab igal juhul ikkagi nõuetele või

| 7.1.2. | nõuda tüübikinnituskatseid tegevalt tehniliselt teenistuselt järgnevalt kirjeldatud katsete hulgast muudatuste laadi alusel valitud lisakatse tegemist.






  7.1.2.1. | Kõikide selliste muudatuste puhul, mis mõjutavad sõiduki üldist konstruktsiooni ja/või suurendavad massi üle 8 % ning mis asutuse arvamuse kohaselt avaldavad märkimisväärset mõju katsete tulemustele, tuleb katset korrata vastavalt 3. lisas esitatud kirjeldusele. |
| --- | --- | --- |

7.1.2.

nõuda tüübikinnituskatseid tegevalt tehniliselt teenistuselt järgnevalt kirjeldatud katsete hulgast muudatuste laadi alusel valitud lisakatse tegemist.

7.1.2.1.

Kõikide selliste muudatuste puhul, mis mõjutavad sõiduki üldist konstruktsiooni ja/või suurendavad massi üle 8 % ning mis asutuse arvamuse kohaselt avaldavad märkimisväärset mõju katsete tulemustele, tuleb katset korrata vastavalt 3. lisas esitatud kirjeldusele.

| 7.1.2.2. | Juhul kui muudatused on seotud ainult sisustusega, kui massi erinevus ei ole üle 8 % ning kui sõidukisse algselt paigaldatud esiistmete arv jääb samaks, tehakse järgmised katsed:






  7.1.2.2.1. | lihtsustatud katse, nagu on ette nähtud 7. lisas ja/või |
| --- | --- | --- |

7.1.2.2.

Juhul kui muudatused on seotud ainult sisustusega, kui massi erinevus ei ole üle 8 % ning kui sõidukisse algselt paigaldatud esiistmete arv jääb samaks, tehakse järgmised katsed:

7.1.2.2.1.

lihtsustatud katse, nagu on ette nähtud 7. lisas ja/või

| 7.1.2.2.2. | osaline katse, nagu määrab kindlaks tehniline teenistus tehtud muudatusi arvesse võttes. |
| --- | --- |

7.1.2.2.2.

osaline katse, nagu määrab kindlaks tehniline teenistus tehtud muudatusi arvesse võttes.

7.2.   Muudatusi loetlev tüübikinnituse andmise kinnitus või teade selle andmisest keeldumise kohta edastatakse käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele eespool esitatud punktis 4.3 määratletud korras.

7.3.   Tüübikinnituse laienduse andnud pädev asutus määrab asjaomasele laiendusele seerianumbri ja teavitab sellest käesolevat eeskirja kohaldavaid 1958. aasta kokkuleppe osalisi käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidisele vastava teatisevormiga.

8.   TOODANGU VASTAVUS

Tootmismenetluste vastavus on kooskõlas kokkuleppe 2. liites sätestatud korraga (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), kusjuures arvestatakse järgmisi nõudeid.

| 8.1. | Iga käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõiduk peab vastama tüübikinnituse saanud sõidukitüübile nende omaduste osas, mis aitavad kaasa sõidukis viibivate sõitjate kaitsmisele laupkokkupõrke korral. |
| --- | --- |

8.1.

Iga käesoleva eeskirja kohaselt kinnitatud sõiduk peab vastama tüübikinnituse saanud sõidukitüübile nende omaduste osas, mis aitavad kaasa sõidukis viibivate sõitjate kaitsmisele laupkokkupõrke korral.

| 8.2. | Tüübikinnituse omanik tagab, et iga sõidukitüübi puhul viiakse läbi vähemalt mõõtude võtmisega seotud katsed. |
| --- | --- |

8.2.

Tüübikinnituse omanik tagab, et iga sõidukitüübi puhul viiakse läbi vähemalt mõõtude võtmisega seotud katsed.

| 8.3. | Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida tootmisrajatistes rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid. Kõnealuste kontrollimiste tavaline sagedus on kord iga kahe aasta järel. |
| --- | --- |

8.3.

Tüübikinnituse andnud asutus võib igal ajal kontrollida tootmisrajatistes rakendatavaid nõuetele vastavuse kontrollimise meetodeid. Kõnealuste kontrollimiste tavaline sagedus on kord iga kahe aasta järel.

9.   KARISTUSED TOODANGU MITTEVASTAVUSE EEST

9.1.   Sõidukitüübile käesoleva eeskirja kohaselt antud kinnituse võib tühistada, kui eespool esitatud punktis 8.1 sätestatud nõue ei ole täidetud või kui valitud sõiduk või sõidukid ei läbinud punktis 8.2 ettenähtud kontrollimisi.

9.2.   Kui käesolevat eeskirja kohaldav lepinguosaline tühistab tema poolt eelnevalt antud tüübikinnituse, teatab ta sellest kohe teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele lepinguosalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidise kohast teatisevormi.

10.   TOOTMISE LÕPLIK LÕPETAMINE

Kui tüübikinnituse omanik lõpetab lõplikult käesoleva eeskirja alusel kinnitatud sõidukitüübi tootmise, teatab ta sellest tüübikinnituse andnud asutusele. Asjakohase teatise saamisel teatab kõnealune asutus sellest teistele käesolevat eeskirja kohaldavatele 1958. aasta kokkuleppe osalistele, kasutades selleks käesoleva eeskirja 1. lisas esitatud näidise kohast teatisevormi.

11.   ÜLEMINEKUSÄTTED

11.1.   Muudatuste seeria 01 täienduse 1 ametlikust jõustumiskuupäevast ei tohi ükski käesolevat eeskirja kohaldav lepinguosaline keelduda ECE tüübikinnituse andmisest vastavalt käesolevale eeskirjale, mida on muudetud muudatuste seeria 01 täiendusega 1.

11.2.   1. oktoobrist 2002 annavad käesolevat eeskirja kohaldavad lepinguosalised ECE tüübikinnituse üksnes neile sõidukitüüpidele, mis vastavad käesoleva eeskirja (mida on muudetud muudatuste seeria 01 täiendusega 1) nõuetele.

11.3.   Kuna käesolevas eeskirjas ei esitata täieliku laupkokkupõrkekatse nõuet seoses sõidukis viibijate kaitsmisega, võivad lepinguosalised jätkata eeskirjaga liitumise hetkel kehtinud asjakohaste nõuete kohaldamist.

12.   TÜÜBIKINNITUSKATSETE EEST VASTUTAVATE TEHNILISTE TALITUSTE NING HALDUSOSAKONDADE NIMED JA AADRESSID

Käesolevat eeskirja kohaldavad lepinguosalised edastavad ÜRO sekretariaadile tüübikinnituskatsete eest vastutavate tehniliste teenistuste, katsete läbiviimiseks volitatud tootjate ja tüübikinnitusi andvate ning teistes riikides kinnituse andmist, andmisest keeldumist või tühistamist tõendavate vormide adressaadiks olevate haldusosakondade nimed ja aadressid.

---

(1)  Nagu on määratletud sõidukite ehitust käsitleva konsolideeritud resolutsiooni 7. lisas (R.E.3) (TRANS/WP.29/78/ 1. redaktsioon/2. muudatus, mida on viimati muudetud 4. muudatusega)

(2)  1 – Saksamaa, 2 – Prantsusmaa, 3 – Itaalia, 4 – Madalmaad, 5 Rootsi, 6 – Belgia, 7 – Ungari, 8 Tšehhi Vabariik, 9 – Hispaania, 10 – Jugoslaavia, 11 – Ühendkuningriik, 12 – Austria, 13 – Luksemburg, 14 – Šveits, 15 (vaba), 16 – Norra, 17 – Soome, 18 – Taani, 19 – Rumeenia, 20 – Poola, 21 – Portugal, 22 – Venemaa Föderatsioon, 23 – Kreeka, 24 – Iirimaa, 25 – Horvaatia, 26 – Sloveenia, 27 – Slovakkia, 28 – Valgevene, 29 – Eesti, 30 (vaba), 31 – Bosnia ja Hertsegoviina, 32 – Läti, 33 (vaba), 34 – Bulgaaria, 35 (vaba), 36 – Leedu, 37 – Türgi, 38 (vaba), 39 – Aserbaidžaan, 40 – Endine Jugoslaavia Makedoonia Vabariik, 41 (vaba), 42 – Euroopa Ühendus (tüübikinnitusi annavad selle liikmesriigid, kasutades oma ECE sümbolit), 43 – Jaapan, 44 (vaba), 45 – Austraalia, 46 – Ukraina, 47 – Lõuna-Aafrika, ja 48 – Uus-Meremaa. Järgnevad numbrid omistatakse teistele riikidele nende poolt mootorsõidukite seadmete ja osade tüübikinnitust ja selle vastastikuse tunnustamise ühtsete tingimuste vastuvõtmist käsitleva kokkuleppe ratifitseerimise või kõnealuse kokkuleppega ühinemise kronoloogilises järjekorras, ning ÜRO peasekretär edastab sel moel omistatud numbrid lepinguosalistele.

(3)  Kuni 1. oktoobrini 1998 ei ole kaela jaoks leitud väärtused tüübikinnituse andmisel läbisaamise/läbikukkumise kriteeriumideks. Saadud tulemused registreeritakse katseprotokollides ning hoitakse alles tüübikinnitusasutuses. Pärast kõnealust kuupäeva rakendatakse nimetatud väärtusi positiivse/negatiivse kriteeriumina, kui või kuni ei ole võetud kasutusele alternatiivseid väärtusi.

---

1. LISA

TEATIS

(suurim formaat A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

2. LISA

TÜÜBIKINNITUSMÄRGI PAIGUTUS

NÄIDIS A

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.4.)

Image

NÄIDIS B

(Vt käesoleva eeskirja punkti 4.5)

Image

---

(1)  Viimane number on esitatud üksnes näitena.

---

3. LISA

KATSETUSMETOODIKA

1.   SÕIDUKI PAIGALDAMINE JA ETTEVALMISTAMINE

1.1.   Katsetusala

Katsetusala peab olema piisavalt suur, et sellele mahuks kiirendusrada, tõke ja katseks vajalikud tehnilised seadeldised. Raja vähemalt viie meetri pikkune osa enne tõket peab olema horisontaalne, tasane ja sile.

1.2.   Tõke

Tõkke esikülje moodustab deformeeritav konstruktsioon, nagu on määratletud käesoleva eeskirja 9. lisas. Deformeeritava konstruktsiooni esikülg asetseb katsesõiduki liikumissuuna suhtes ± 1° ulatuses risti. Tõke kinnitatakse vähemalt 7 ×104 kg raskuse massi külge, mille esikülg on ± 1° ulatuses vertikaalne. Mass kinnitatakse maa sisse või asetatakse maapinnale, piirates vajaduse korral massi liikumist lisaseadmete abil.

1.3.   Tõkke paigutus

Tõke peab olema asetatud nii, et sõiduki esimene kokkupuude tõkkega toimuks roolisambapoolsel küljel. Kui katse korraldamisel on võimalik valida vasak- või parempoolse rooliga sõiduki vahel, siis tuleb katse teha vähem soodsal variandil, mille üle otsustab katsete tegemise eest vastutav tehniline teenistus.

1.3.1.   Sõiduki vastavusse seadmine tõkkega

Sõiduki ja tõkke kattuvus on 40 % ± 20 mm.

1.4.   Sõiduki seisund

1.4.1.   Üldine spetsifikatsioon

Katsesõiduk on seeriatoodangut esindav, igati tavapäraselt varustatud ja normaalses töökorras. Mõned osad võib asendada samaväärsete massidega, kui on kindel, et asendamine ei mõjuta punkti 6 kohaseid mõõtmistulemusi.

1.4.2.   Sõiduki mass

1.4.2.1.   Katses peab katsetatava sõiduki mass vastama tühimassile.

1.4.2.2.   Kütusepaak täidetakse veega, mille mass võrdub 90 % ±1 % tootja poolt kindlaksmääratud kütusepaagi täismassist.

1.4.2.3.   Muud süsteemid (piduri-, jahutussüsteem jne.) võivad olla tühjad, sellisel juhul peab vedelike mass olema hoolikalt korvatud.

1.4.2.4.   Kui sõidukile paigaldatud mõõteseadmete mass ületab lubatu 25 kg võrra, siis tuleb see korvata vähendamiste abil, mis ei avalda märgatavat mõju punkti 6 kohastele mõõtmistulemustele.

1.4.2.5.   Mõõteseadmete mass ei tohi ühegi telje etalonkoormust muuta üle 5 % või üle 20 kg ühegi variandi puhul.

1.4.2.6.   Punktis 1.4.2.1 nimetatud sõiduki mass märgitakse katseprotokolli.

1.4.3.   Sõitjateruum

1.4.3.1.   Rooliratta asend

Reguleeritav rooliratas tuleb panna tootja poolt ettenähtud normaalasendisse, kõnealuste andmete puudumise korral keskasendisse reguleerimisulatuse piirväärtuste vahel. Etteliikumise lõpus peab rooliratas olema vaba, kusjuures kodarad peavad jääma tootja poolt ettenähtud asendisse, kui sõiduk liigub otse ette.

1.4.3.2.   Aknad

Liigutatavad aknad peavad olema suletud. Mõõtmise eesmärgil võib need katse ajaks tootja nõusolekul alla lasta juhul, kui reguleerimiskäepide on suletud asendile vastavas asendis.

1.4.3.3.   Käigukang

Käigukang peab olema neutraalasendis.

1.4.3.4.   Pedaalid

Pedaalid peavad olema tavapärases seisuasendis. Reguleeritavad pedaalid asetatakse keskasendisse, kui tootja ei ole ette näinud muud asendit.

1.4.3.5.   Uksed

Uksed peavad olema suletud, kuid lukustamata.

1.4.3.6.   Katuseluuk

Sõiduki luugiga või eemaldatav katus peab asetsema omal kohal ning olema suletud. Mõõtmiseks ning tootjaga kokkuleppel võib see olla avatud.

1.4.3.7.   Päikesesirm

Päikesesirmid peavad olema kokku pandud.

1.4.3.8.   Tahavaatepeegel

Sisemine tahavaatepeegel peab olema tavapärases kasutusasendis.

1.4.3.9.   Käetoed

Ees ja taga paiknevad reguleeritavad käetoed peavad olema alla lastud, kui seda ei takista mannekeenide asend sõidukis.

1.4.3.10.   Peatoed

Kõrguse suhtes reguleeritavad peatoed peavad olema kõrgeimas asendis.

1.4.3.11.   Istmed

1.4.3.11.1.   Esiistmete asend

Pikisuunas reguleeritavad istmed peavad olema asetatud nii, et H-punkt, mis on määratud 6. lisas sätestatud korra kohaselt, vastaks keskasendile või sellele kõige lähemal paiknevale lukustusasendile ning tootja poolt ettenähtud kõrgusele (kui istmed on kõrguse suhtes eraldi reguleeritavad). Pinkistme puhul peab võrdluspunkt vastama juhiistme H-punktile.

1.4.3.11.2.   Esiistmete seljatugede asend

Reguleeritavad seljatoed tuleb panna asendisse, milles mannekeeni rindkere kalle vastab võimalikult täpselt tootja poolt tavakasutuses ettenähtud kaldele või kui tootja konkreetne soovitus puudub, vertikaalasendist 25° tahapoole.

1.4.3.11.3.   Tagaistmed

Reguleeritavad tagaistmed või tagumised pinkistmed tuleb panna kõige tagumisse asendisse.

2.   MANNEKEENID

2.1.   Esiistmed

2.1.1.   HYBRID III (1) spetsifikatsioonidele vastav mannekeen, mille kederluu moodustab 45 ° nurga ning mis on spetsifikatsioonide kohaselt reguleeritud, paigaldatakse igale välimisele esiistmele vastavalt 5. lisas ettenähtud tingimustele. Mannekeeni kederluu nõuetele vastavus peab olema tõendatud 10. lisas ettenähtud korra kohaselt.

2.1.2.   Katsesõidukis peavad olema tootja poolt ettenähtud turvasüsteemid.

3.   KÄIVITAMINE JA SÕIDUKI TEEKOND

3.1.   Sõiduk tuleb käivitada kas sõiduki enda mootori või mis tahes muu käivitusseadme abil.

3.2.   Kokkupõrke hetkel ei tohi ükski rooli- või käivitusseadme lisaseade sõidukile mõju avaldada.

3.3.   Sõiduki teekond peab vastama punktides 1.2 ja 1.3.1 ettenähtud nõuetele.

4.   KATSETAMISKIIRUS

Sõiduki kiirus kokkupõrke hetkel peab olema 56 (– 0, + 1) km/h. Katset loetakse siiski rahuldavaks ka siis, kui katsetamisel oli kiirus kokkupõrke hetkel suurem ning sõiduk vastas nõuetele.

5.   MÕÕTMISED ESIISTMETELE PAIGALDATUD MANNEKEENIDEL

5.1.   Kõik jõudluskriteeriumide vastavuse kontrollimiseks vajalikud mõõtmised tehakse 8. lisa spetsifikatsioonidele vastavate mõõtesüsteemide abil.

5.2.   Erinevad parameetrid registreeritakse järgmise kanali sagedusklassi (CFC) sõltumatute andmekanalite kaudu.

5.2.1.   Mõõtmised mannekeeni peal

Raskuskeskmele suunatud kiirendus (a) arvutatakse kiirenduse triaksiaalsete komponentide põhjal, CFC on 1 000.

5.2.2.   Mõõtmised mannekeeni kaelal

5.2.2.1.   Telgtõmbejõu ja ette/taha suunatud nihkejõu mõõtmisel kaela/pea ühenduskoha juures on CFC 1 000.

5.2.2.2.   Paindemomendi mõõtmisel ümber lateraalse telje kaela/pea ühenduskoha juures on CFC 600.

5.2.3.   Mõõtmised mannekeeni rindkerel

Rindkere läbipainde mõõtmisel rinnaku ja lülisamba vahel on CFC 180.

5.2.4.   Mõõtmised mannekeeni reie- ja sääreluul

5.2.4.1.   Telgsurvejõu ja paindemomentide mõõtmisel on CFC 600.

5.2.4.2.   Sääreluu nihet reieluu suhtes mõõdetakse põlveliigese juures, CFC on 180.

6.   MÕÕTMISED SÕIDUKIL

6.1.   7. lisas kirjeldatud lihtsustatud katse tegemiseks määratakse konstruktsiooni aeglustuskõver B-samba löögipoolse külje alumisele osale asetatud pikisuunaliste kiirendusmõõturite väärtuste põhjal 8. lisa nõuetele vastavate andmekanalite abil, kusjuures CFC on 180.

6.2.   Kiiruskõver, mida kasutatakse 7. lisas kirjeldatud katsemenetluses, saadakse B-samba löögipoolsele küljele asetatud pikisuunalisest kiirendusmõõturist.

---

(1)  Mannekeeni Hybrid III tehnilised näitajad ja üksikasjalikud joonised, mis vastavad peamistelt mõõtmetelt 50 %-le Ameerika Ühendriikide meestele, ning reguleerimisnõuded selle katse jaoks on antud hoiule Ühinenud Rahvaste Organisatsiooni peasekretärile ning nendega saab taotluse korral tutvuda Euroopa Majanduskomisjoni sekretariaadis aadressil Palais des Nations, Genf, Šveits.

---

4. LISA

JÕUDLUSKRITEERIUMIDE MÄÄRAMINE

1.   PEA JÕUDLUSKRITEERIUM (HPC) JA PEA KIIRENDUS 3ms JOOKSUL

| 1.1. | Pea jõudluskriteerium (HPC) loetakse täidetuks, kui pea ei puutu katse ajal kokku ühegi sõidukiosaga. |
| --- | --- |

1.1.

Pea jõudluskriteerium (HPC) loetakse täidetuks, kui pea ei puutu katse ajal kokku ühegi sõidukiosaga.

| 1.2. | Kui pea puutub katse käigus kokku mõne sõidukiosaga, arvutatakse HPC 3. lisa punkti 5.2.1 kohaselt mõõdetud kiirenduse (a) põhjal järgmise valemi abil:



  kus:






  1.2.1. | a on 3. lisa punkti 5.2.1 kohaselt mõõdetud kiirendus, mõõdetuna raskuskiirenduse ühikutes g (1 g = 9,81 m/s2); |
| --- | --- | --- |

1.2.

Kui pea puutub katse käigus kokku mõne sõidukiosaga, arvutatakse HPC 3. lisa punkti 5.2.1 kohaselt mõõdetud kiirenduse (a) põhjal järgmise valemi abil:

Formula

kus:

1.2.1.

a on 3. lisa punkti 5.2.1 kohaselt mõõdetud kiirendus, mõõdetuna raskuskiirenduse ühikutes g (1 g = 9,81 m/s2);

| 1.2.2. | kui pea kokkupuute alguse saab nõuetekohaselt kindlaks määrata, siis väljendavad t1 ja t2 ajahetki sekundites, millega määratakse kindlaks intervall peakontakti alguse ja andmesalvestuse lõpu vahel, kui HPC väärtus on maksimaalne; |
| --- | --- |

1.2.2.

kui pea kokkupuute alguse saab nõuetekohaselt kindlaks määrata, siis väljendavad t1 ja t2 ajahetki sekundites, millega määratakse kindlaks intervall peakontakti alguse ja andmesalvestuse lõpu vahel, kui HPC väärtus on maksimaalne;

| 1.2.3. | kui pea kokkupuute algust ei saa kindlaks määrata, siis väljendavad t1 ja t2 ajahetki sekundites, millega määratakse kindlaks intervall andmesalvestuse alguse ja lõpu vahel, kui HPC väärtus on maksimaalne; |
| --- | --- |

1.2.3.

kui pea kokkupuute algust ei saa kindlaks määrata, siis väljendavad t1 ja t2 ajahetki sekundites, millega määratakse kindlaks intervall andmesalvestuse alguse ja lõpu vahel, kui HPC väärtus on maksimaalne;

| 1.2.4. | HPC väärtused, kui ajavahemik (t1 – t2) on suurem kui 36 ms, jäetakse maksimaalse väärtuse arvutamisel arvesse võtmata. |
| --- | --- |

1.2.4.

HPC väärtused, kui ajavahemik (t1 – t2) on suurem kui 36 ms, jäetakse maksimaalse väärtuse arvutamisel arvesse võtmata.

| 1.3. | Pea kiirenduse väärtus ettesuunatud löögi ajal, mis kumulatiivselt ületab 3 ms, arvutatakse peale mõjuvast kiirendusest, mis on saadud 3. lisa punkti 5.2.1 kohasel mõõtmisel. |
| --- | --- |

1.3.

Pea kiirenduse väärtus ettesuunatud löögi ajal, mis kumulatiivselt ületab 3 ms, arvutatakse peale mõjuvast kiirendusest, mis on saadud 3. lisa punkti 5.2.1 kohasel mõõtmisel.

2.   KAELAVIGASTUSKRITEERIUMID (NIC)

| 2.1. | Kaelavigastuskriteeriumid (väljendatud kN-des) määratakse 3. lisa punkti 5.2.2 kohaselt mõõdetud telgsurvejõu, telgtõmbejõu ja pea/kaela ühenduskohale suunatud ette/taha suunatud nihkejõu ning nende jõudude millisekundites väljendatud kestuse põhjal. |
| --- | --- |

2.1.

Kaelavigastuskriteeriumid (väljendatud kN-des) määratakse 3. lisa punkti 5.2.2 kohaselt mõõdetud telgsurvejõu, telgtõmbejõu ja pea/kaela ühenduskohale suunatud ette/taha suunatud nihkejõu ning nende jõudude millisekundites väljendatud kestuse põhjal.

| 2.2. | Kaela paindemomendikriteerium määratakse Nm-des väljendatud ning lateraaltelje ümber pea/kaela ühenduskohal 3. lisa punkti 5.2.2 kohaselt mõõdetud paindemomendi põhjal. |
| --- | --- |

2.2.

Kaela paindemomendikriteerium määratakse Nm-des väljendatud ning lateraaltelje ümber pea/kaela ühenduskohal 3. lisa punkti 5.2.2 kohaselt mõõdetud paindemomendi põhjal.

| 2.3. | Kaela Nm-des väljendatud paindemoment tuleb registreerida. |
| --- | --- |

2.3.

Kaela Nm-des väljendatud paindemoment tuleb registreerida.

3.   RINDKERE SURVEKRITEERIUM (ThCC) JA VISKOOSSUSKRITEERIUM (V * C)

| 3.1. | Rindkere survekriteerium määratakse rindkere deformatsiooni absoluutväärtuse põhjal, mida väljendatakse millimeetrites ning mõõdetakse 3. lisa punkti 5.2.3 kohaselt. |
| --- | --- |

3.1.

Rindkere survekriteerium määratakse rindkere deformatsiooni absoluutväärtuse põhjal, mida väljendatakse millimeetrites ning mõõdetakse 3. lisa punkti 5.2.3 kohaselt.

| 3.2. | Viskoossuskriteerium (V * C) arvutatakse rinnakule mõjuva surve ja läbipaindekiiruse hetketulemusena, mõõdetuna 3. lisa punkti 6 ning samuti punkti 5.2.3 kohaselt. |
| --- | --- |

3.2.

Viskoossuskriteerium (V * C) arvutatakse rinnakule mõjuva surve ja läbipaindekiiruse hetketulemusena, mõõdetuna 3. lisa punkti 6 ning samuti punkti 5.2.3 kohaselt.

4.   REIELUULE SUUNATUD JÕU KRITEERIUM (FFC)

| 4.1. | Kõnealune kriteerium määratakse kindlaks 3. lisa punkti 5.2.4 kohaselt mõõdetud, mannekeeni mõlemale reieluule suunatud telgsurvejõu (väljendatud kN-des) ja millisekundites väljendatud survejõu kestuse põhjal. |
| --- | --- |

4.1.

Kõnealune kriteerium määratakse kindlaks 3. lisa punkti 5.2.4 kohaselt mõõdetud, mannekeeni mõlemale reieluule suunatud telgsurvejõu (väljendatud kN-des) ja millisekundites väljendatud survejõu kestuse põhjal.

5.   SÄÄRELUULE SUUNATUD SURVEJÕU KRITEERIUM (TCFC) JA SÄÄRELUUINDEKS (TI)

| 5.1. | Sääreluule suunatud survejõu kriteerium määratakse mannekeeni mõlemale sääreluule suunatud ning 3. lisa punkti 5.2.4 kohaselt mõõdetud telgsurvejõu (FZ) põhjal, mida väljendatakse kN-des. |
| --- | --- |

5.1.

Sääreluule suunatud survejõu kriteerium määratakse mannekeeni mõlemale sääreluule suunatud ning 3. lisa punkti 5.2.4 kohaselt mõõdetud telgsurvejõu (FZ) põhjal, mida väljendatakse kN-des.

| 5.2. | Sääreluuindeks arvutatakse punkti 5.1 kohaselt mõõdetud paindemomentide (Mx ja My) põhjal järgmisest avaldisest:



  kus:







  Mx | = | paindemoment x-telje ümber |
| --- | --- | --- | --- |
| My | = | paindemoment y-telje ümber |
| (Mc)R | = | kriitiline paindemoment, mille väärtuseks võetakse 225 Nm |
| FZ | = | telgsurvejõud suunas z |
| (Fc)Z | = | z-suunaline kriitiline survejõud, mille väärtuseks võetakse 35,9 kN ja |

5.2.

Sääreluuindeks arvutatakse punkti 5.1 kohaselt mõõdetud paindemomentide (Mx ja My) põhjal järgmisest avaldisest:

Formula

kus:

Mx

=

paindemoment x-telje ümber

My

=

paindemoment y-telje ümber

(Mc)R

=

kriitiline paindemoment, mille väärtuseks võetakse 225 Nm

FZ

=

telgsurvejõud suunas z

(Fc)Z

=

z-suunaline kriitiline survejõud, mille väärtuseks võetakse 35,9 kN ja

Formula

Sääreluuindeks arvutatakse kummagi sääreluu üla- ja alaosas; Fz mõõtmised võib teha siiski ükskõik kummas punktis. Saadud väärtust kasutatakse üla- ja alaosa sääreluuindeksi arvutamisel. Mõlemad momendid Mx ja My mõõdetakse eraldi mõlemas kohas.

6.   HYBRID III MANNEKEENI VISKOOSSUSKRITEERIUMIDE (V * C) ARVUTAMINE

| 6.1. | Viskoossuskriteerium arvutatakse rinnakule avalduva surve ja sissepaindekiiruse hetketulemusena. Mõlemad tuletatakse rinnaku sissepainde mõõtmistulemusest. |
| --- | --- |

6.1.

Viskoossuskriteerium arvutatakse rinnakule avalduva surve ja sissepaindekiiruse hetketulemusena. Mõlemad tuletatakse rinnaku sissepainde mõõtmistulemusest.

| 6.2. | Rinnaku sissepainde tulemus filtreeritakse üks kord CFC 180-s. Ajahetkel t avalduv surve arvutatakse kõnealusest filtreeritud signaalist järgmiselt:



  Rinnaku sissepaindekiirus ajahetkel t arvutatakse filtreeritud sissepainde väärtusest järgmise valemi põhjal:



  kus D(t) on paine ajahetkel t (meetrites) ning δt on ajavahemik (sekundites) painde mõõtmiste vahel. δt maksimaalne väärtus on 1,25 x 10-4 sekundit. Arvutamise käik on esitatud järgmise skeemina: |
| --- | --- |

6.2.

Rinnaku sissepainde tulemus filtreeritakse üks kord CFC 180-s. Ajahetkel t avalduv surve arvutatakse kõnealusest filtreeritud signaalist järgmiselt:

Formula

Rinnaku sissepaindekiirus ajahetkel t arvutatakse filtreeritud sissepainde väärtusest järgmise valemi põhjal:

Formula

kus D(t) on paine ajahetkel t (meetrites) ning δt on ajavahemik (sekundites) painde mõõtmiste vahel. δt maksimaalne väärtus on 1,25 x 10-4 sekundit. Arvutamise käik on esitatud järgmise skeemina:

Image

---

5. LISA

Mannekeenide asetus ja paigaldamine ning turvasüsteemide reguleerimine

1.   MANNEKEENIDE ASETUS

1.1.   Eraldi istmed

Mannekeeni sümmeetriatasand peab kokku langema istme keskmise vertikaaltasandiga.

1.2.   Eesmine pinkiste

1.2.1.   Juht

Mannekeeni sümmeetriatasand peab asuma vertikaaltasandil, mis läbib rooliratta keskme paralleelselt sõiduki pikisuunalise keskjoonega. Kui istekoha määrab pingi kuju, siis loetakse iste eraldi istmeks.

1.2.2.   Välimisel istmel asuv sõitja

Mannekeeni sümmeetriatasand ning mannekeenist juhi sümmeetriatasand peavad olema sõiduki pikisuunalise keskjoone suhtes sümmeetrilised. Kui istekoha määrab pingi kuju, siis loetakse iste eraldi istmeks.

1.3.   Eesistuva sõitja pinkiste (juht välja arvatud)

Mannekeeni sümmeetriatasandid peavad kokku langema tootja poolt määratletud istmete kesktasanditega.

2.   MANNEKEENIDE PAIGALDAMINE

2.1.   Pea

Pea mõõteriistaalus seatakse horisontaalasendisse lubatud hälbega 2,5°. Mannekeeni pea horisontaalasendisse seadmisel sõidukites, mille istmete püstseljatoed ei ole reguleeritavad, tuleb toimida järgmiselt. Esmalt reguleeritakse H-punkti asend allpool esitatud punktis 2.4.3.1 ettenähtud piirides ning seatakse horisontaalasendisse mannekeeni pea ristiasetsev mõõteriistaalus. Kui pea ristiasetsev mõõteriistaalus ei ole ikka veel horisontaalne, siis tuleb reguleerida mannekeeni vaagna nurka allpool esitatud punktis 2.4.3.2 ettenähtud piirides. Kui pea risti asetsev mõõteriistaalus ei ole ikka veel horisontaalne, siis tuleb reguleerida mannekeeni kaelatuge ulatuses, millest piisab mõõteriistaaluse horisontaalasendi tagamiseks 2,5° piires.

2.2.   Käsivarred

2.2.1.   Juhi õlavarred peavad paiknema piki rindkeret nii, et nende keskjooned oleksid vertikaaltasapinnale võimalikult lähedal.

2.2.2.   Sõitja õlavarred peavad kokku puutuma seljatoega ning rindkere külgedega.

2.3.   Käed

2.3.1.   Juhiistmel asuva mannekeeni peopesad peavad kokku puutuma rooliääriku välimise osaga ääriku horisontaalsel keskjoonel. Pöidlad peavad ulatuma üle rooliratta äärise ning olema kleeplindiga äärise külge kinnitatud nii, et mannekeeni käe ülespoole liikumisel jõu mõjul alates 9 N kuni 22 N vabaneb teibitud käsi rooliratta äärikult.

2.3.2.   Sõitjaistmel asuva mannekeeni peopesad peavad olema reite väliskülgedel. Väike sõrm peab kokku puutuma istmepadjaga.

2.4.   Kere

2.4.1.   Pinkistmetega sõidukites peab nii juhi- kui ka sõitjaistmel asuva mannekeeni kere ülaosa toetuma seljatoele. Mannekeenist juhi sagitaalne kesktasand peab vertikaalselt ja paralleelselt sõiduki pikisuunalise keskjoonega läbima rooliratta ääriku keskme. Mannekeenist sõitja sagitaalne kesktasand peab olema vertikaalne ja paralleelne sõiduki pikisuunalise keskjoonega ning asuma mannekeenist juhi sagitaalse kesktasandiga võrdsel kaugusel pikisuunalisest keskjoonest.

2.4.2.   Üksikistme(te)ga sõidukites peab nii juhi- kui ka sõitjaistmel asuva mannekeeni kere ülaosa toetuma seljatoele. Mannekeenist juhi ja mannekeenist sõitja sagitaalsed kesktasandid peavad olema vertikaalsed ning kattuma üksikistme(te) pikisuunalise keskjoonega.

2.4.3.   Kere alaosa

2.4.3.1.   H-punkt

Mannekeenist juhi ja mannekeenist sõitja H-punkt peavad täpsusega 13 mm vertikaalselt ja 13 mm horisontaalselt kattuma punktiga, mis asub seadme 6. lisas kirjeldatud meetodiga määratud H-punktist 6 mm allpool, kuid H-punkti aparaadi sääre- ja reieosa pikkust tuleb reguleerida nii, et see oleks 417 ja 432 millimeetri asemel vastavalt 414 ja 401 millimeetrit.

2.4.3.2.   Vaagnanurk

Nurka mõõdetakse mannekeeni H-punkti mõõteavasse asetatud vaagnanurga mõõturi (GM) võrdluseks detaili 572 integreeritud joonise 78051-532 abil. Horisontaaltasapinna ja mõõturi 76,2 mm pinna vahel mõõdetud nurk peab olema 22,5° ± 2,5°.

2.5.   Sääred

Mannekeenist juhi ja mannekeenist sõitja säärte ülaosad peavad toetuma istmepadjale ulatuses, nagu seda võimaldab jalgade asetus. Põlve välimise kinnituskahvli ringseibi pindade vaheline esialgne kaugus peab olema 270 mm ± 10 mm. Võimaluse piires peaksid mannekeenist juhi vasak jalg ning mannekeenist sõitja mõlemad jalad asetsema vertikaalsel pikitasandil. Võimaluse piirides peaks mannekeenist juhi parem jalg asetsema vertikaaltasandil. Jalgade asendit on lubatud vastavalt punktis 2.6 ettenähtud sõitjateruumi konfiguratsioonile lõplikult korrigeerida.

2.6.   Jalad

2.6.1.   Mannekeenist juhi parem jalg peab olema vabastatud gaasipedaalil, kusjuures kanna viimane osa toetub põrandale pedaali tasandil. Kui jalga ei ole võimalik gaasipedaalile asetada, siis tuleb see asetada risti sääreluuga ning võimalikult kaugele piki pedaali keskjoont, kusjuures kanna viimane toetuspunkt peab olema põrandal. Vasaku jala kand peab olema asetatud võimalikult ette ning toetuma põrandale. Vasaku jala tald peab võimalikult täielikult toetuma varvaslauale. Vasaku jala pikikeskjoon tuleb seada võimalikult paralleelseks sõiduki pikikeskjoonega.

2.6.2.   Mannekeenist sõitja mõlemad kannad asetatakse nii ette kui võimalik ning need peavad toetuma põrandale. Mõlemad tallad peavad võimalikult täielikult toetuma varvaslauale. Jalgade pikikeskjoon tuleb seada võimalikult paralleelseks sõiduki pikikeskjoonega.

2.7.   Mõõteriistad ei tohi ühelgi juhul olla paigaldatud nii, et see mõjutaks mannekeeni liikumist kokkupõrke ajal.

2.8.   Mannekeenide ja seadmete temperatuur tuleb enne katsetamist stabiliseerida ning hoida võimalikult täpselt vahemikus 19–22 °C.

2.9.   Mannekeeni riietus

2.9.1.   Mõõteriistadega varustatud mannekeenid riietatakse lühikeste varrukate ja poolpikkade pükstega liibuvasse puuvillstretšist kostüümi, mis on klassifikatsiooni FMVSS 208, jooniste 78051–292 ja 293 kohased või analoogilised.

2.9.2.   Mannekeenide mõlemasse jalga kinnitatakse number 11XW king, mille suurus ning talla ja kanna paksus vastavad USA sõjalise standardi MIL S 13192 versioonile P ning mis kaalub 0,57–0,1 kg.

3.   TURVASÜSTEEMI REGULEERIMINE

Ettenähtud istekohale vastavalt punktide 2.1–2.6 asjakohastele nõuetele paigaldatud mannekeenile asetatakse turvavöö, mis lukustatakse. Turvavöö pingutatakse. Ülakeha rihm tõmmatakse tõmburist välja ning lastakse tagasi joosta. Toimingut korratakse neli korda. Vöörihma mõjutatakse tõmbejõuga vahemikus 9–18 N. Kui turvavöösüsteem on varustatud tõmbepinget vähendava seadmega, siis tuleb ülakeha turvavöö nii lõdvaks lasta, nagu tootja on kasutajale ettenähtud käsiraamatus tavakasutuse puhul soovitanud. Turvavöösüsteemi puhul, mis ei ole varustatud tõmbepinget vähendava seadmega, tuleb vöörihma lõdval osal lasta tagasi tõmbuda tõmburi tagasitõmbejõu toimel.

---

6. LISA

Mootorsõidukites istekohtade h-punkti ja kere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramise kord

1.   EESMÄRK

Käesolevas lisas kirjeldatud korda kasutatakse H-punkti ja kere tegeliku kaldenurga kindlaksmääramiseks ühele või mitmele istumisasendile mootorsõidukis ning mõõteandmete vastavuse kontrollimiseks sõiduki tootja esitatud tehnilistele andmetele (1).

2.   MÕISTED

Käesolevas lisas kasutatakse järgmisi mõisteid.

2.1.   „Võrdlusandmed”– üks või mitu järgmistest istumisasendi omadustest:

2.2.   „Kolmemõõtmeline H-punkti aparaat” (3-DH-aparaat)– seade, mida kasutatakse H-punktide ja kere tegelike kaldenurkade määramiseks. Nimetatud aparaati on kirjeldatud käesoleva lisa 1. liites.

2.3.   „H-punkt”– kere ja reie pöördetsenter 3-DH-aparaadil, mis on paigaldatud sõidukiistmele vastavalt allpool esitatud punktile 4. H-punkt asub aparaadi telgjoone keskpunktis. Telgjoon paikneb H-punkti kontrollnuppude vahel, mis asuvad 3-DH-aparaadi kummalgi küljel. Teoreetiliselt vastab H-punkt R-punktile (tolerantsid on esitatud allpool punktis 3.2.2). Kui H-punkt on punktis 4 kirjeldatud korra kohaselt kindlaks määratud, loetakse H-punkt istmepolstri konstruktsiooni suhtes fikseerituks ja istme reguleerimise korral koos sellega liikuvaks.

2.4.   „R-punkt” või „istme võrdluspunkt”– arvutuslik punkt, mis on sõiduki tootja poolt iga istekoha jaoks kolmemõõtmelise taustsüsteemi abil kindlaks määratud.

2.5.   „Kerejoon”– 3-DH-aparaadi mõõtepea telgjoon, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis.

2.6.   „Kere tegelik kaldenurk”– nurk, mis on mõõdetud läbi H-punkti kulgeva vertikaaljoone ja kerejoone vahel, kasutades 3-DH-aparaadi selja kaldenurga mõõturit. Kere tegelik kaldenurk vastab teoreetiliselt kere arvutuslikule kaldenurgale (tolerantsid on esitatud allpool punktis 3.2.2).

2.7.   „Kere arvutuslik kaldenurk”– nurk, mis on mõõdetud läbi R-punkti kulgeva vertikaaljoone ja kerejoone vahel asendis, mis vastab tootja määratud projektijärgsele seljatoeasendile.

2.8.   „Sõitja sümmeetriatasand” (C/LO)– 3-DH-aparaadi kesktasand iga istekoha korral, kuhu aparaat on paigutatud; seda tasandit kujutab H-punkti koordinaat Y-teljel. Ühekohalistel istmetel langeb istme sümmeetriatasand kokku sõitja sümmeetriatasandiga. Muudel istmetel määrab sõitja sümmeetriatasandi tootja.

2.9.   „Kolmemõõtmeline taustsüsteem”– süsteem, mida on kirjeldatud käesoleva lisa 2. liites.

2.10.   „Koordinaatmärgid”– füüsilised punktid (avad, pinnad, märgid või süvendid) sõiduki kerel vastavalt tootja poolt ettenähtule.

2.11.   „Sõiduki mõõteasend”– sõiduki asend, mis on kindlaks määratud koordinaatmärkide koordinaatidega kolmemõõtmelises taustsüsteemis.

3.   NÕUDED

3.1.   Andmete esitamine

Iga istekoha kohta, mille puhul on käesoleva eeskirja sätetele vastavuse tõendamiseks vaja võrdlusandmeid, tuleb esitada kas kõik järgmised andmed või asjakohane valik neist andmetest käesoleva lisa 3. liites osutatud vormis:

| 3.1.1. | R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes; |
| --- | --- |

3.1.1.

R-punkti koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes;

| 3.1.2. | kere arvutuslik kaldenurk; |
| --- | --- |

3.1.2.

kere arvutuslik kaldenurk;

| 3.1.3. | kõik näidud, mis on vajalikud istme reguleerimiseks mõõteasendisse (kui see on reguleeritav), mis on sätestatud allpool punktis 4.3. |
| --- | --- |

3.1.3.

kõik näidud, mis on vajalikud istme reguleerimiseks mõõteasendisse (kui see on reguleeritav), mis on sätestatud allpool punktis 4.3.

3.2.   Mõõteandmete ja arvutuslike näitajate suhe

| 3.2.1. | H-punkti koordinaate ja kere tegeliku kaldenurga suurust, mis on saadud allpool punktis 4 sätestatud menetluse tulemusel, võrreldakse vastavalt R-punkti koordinaatidega ja sõiduki tootja poolt määratud kere arvutusliku kaldenurgaga. |
| --- | --- |

3.2.1.

H-punkti koordinaate ja kere tegeliku kaldenurga suurust, mis on saadud allpool punktis 4 sätestatud menetluse tulemusel, võrreldakse vastavalt R-punkti koordinaatidega ja sõiduki tootja poolt määratud kere arvutusliku kaldenurgaga.

| 3.2.2. | R- ja H-punktide suhtelisi asukohti ning kere arvutusliku ja tegeliku kaldenurga suhet võib antud istekoha korral pidada rahuldavaks, kui H-punkt, määratletuna oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega horisontaalsete ja vertikaalsete külgedega ruudu piirides, mille diagonaalid ristuvad R-punktis, ja kui kere tegeliku kaldenurga erinevus arvutuslikust kaldenurgast jääb 5° piiridesse. |
| --- | --- |

3.2.2.

R- ja H-punktide suhtelisi asukohti ning kere arvutusliku ja tegeliku kaldenurga suhet võib antud istekoha korral pidada rahuldavaks, kui H-punkt, määratletuna oma koordinaatidega, asetseb 50 mm küljepikkusega horisontaalsete ja vertikaalsete külgedega ruudu piirides, mille diagonaalid ristuvad R-punktis, ja kui kere tegeliku kaldenurga erinevus arvutuslikust kaldenurgast jääb 5° piiridesse.

| 3.2.3. | Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse vastavuse tõendamisel käesoleva eeskirja sätetega R-punkti ja kere arvutuslikku kaldenurka. |
| --- | --- |

3.2.3.

Kui need tingimused on täidetud, kasutatakse vastavuse tõendamisel käesoleva eeskirja sätetega R-punkti ja kere arvutuslikku kaldenurka.

| 3.2.4. | Kui H-punkt või kere tegelik kaldenurk ei rahulda eespool esitatud punkti 3.2.2 nõudeid, määratakse H-punkt ja kere tegelik kaldenurk veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui kahe nimetatud toimingu tulemused kolmest vastavad nõuetele, kohaldatakse eespool punktis 3.2.3 nimetatud tingimusi. |
| --- | --- |

3.2.4.

Kui H-punkt või kere tegelik kaldenurk ei rahulda eespool esitatud punkti 3.2.2 nõudeid, määratakse H-punkt ja kere tegelik kaldenurk veel kaks korda (kokku kolm korda). Kui kahe nimetatud toimingu tulemused kolmest vastavad nõuetele, kohaldatakse eespool punktis 3.2.3 nimetatud tingimusi.

| 3.2.5. | Kui vähemalt kahe eespool esitatud punktis 3.2.4 kirjeldatud toimingu tulemused kolmest ei vasta punkti 3.2.2 nõuetele või kui tõendamine pole võimalik, sest sõiduki tootja ei ole esitanud teavet R-punkti asukoha või kere arvutusliku kaldenurga kohta, kasutatakse kolme mõõdetud punkti pinnakeset või kolme mõõdetud kaldenurga keskmist ning neid loetakse kohaldatavaiks kõigil juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse R-punktile või kere arvutuslikule kaldenurgale. |
| --- | --- |

3.2.5.

Kui vähemalt kahe eespool esitatud punktis 3.2.4 kirjeldatud toimingu tulemused kolmest ei vasta punkti 3.2.2 nõuetele või kui tõendamine pole võimalik, sest sõiduki tootja ei ole esitanud teavet R-punkti asukoha või kere arvutusliku kaldenurga kohta, kasutatakse kolme mõõdetud punkti pinnakeset või kolme mõõdetud kaldenurga keskmist ning neid loetakse kohaldatavaiks kõigil juhtudel, kui käesolevas eeskirjas viidatakse R-punktile või kere arvutuslikule kaldenurgale.

4.   H-PUNKTI JA KERE TEGELIKU KALDENURGA MÄÄRAMISE KORD

4.1.   Sõidukis viiakse tootja äranägemisel temperatuur eelnevalt 20 ± 10 °C juurde, tagamaks, et istme materjal saavutab toatemperatuuri. Kui kontrollitaval istmel ei ole kunagi varem istutud, peab sellel kaks korda kestusega üks minut istuma 70-80 kg kaaluv inimene või asetatakse sinna selleks ajaks sama kaaluga seade, et koolutada istmepolstrit ja seljatuge. Tootja nõudel jäävad kõik istme osad koormamata vähemalt 30 minutiks enne 3-DH-aparaadi paigaldamist.

4.2.   Sõiduk peab olema mõõteasendis, nii nagu on määratletud eespool punktis 2.11.

4.3.   Kui iste on reguleeritav, reguleeritakse see esmalt kõige tagumisse tavalisse sõiduasendisse vastavalt sõiduki tootja poolt kindlaksmääratule, arvestades ainult istme pikisuunalist reguleerimist ja mitte istme liikumist muul otstarbel kui tavalise sõiduasendi saavutamiseks. Kui istmel on ka muid reguleerimisviise, nt vertikaalsuunaline, kaldenurga või seljatoe asendi suhtes jne, reguleeritakse need seejärel sõiduki tootja määratud asendisse. Vedrustusega istmetel fikseeritakse vertikaalsuunas reguleeritud asend jäigalt vastavalt tootja määratud tavalisele sõiduasendile.

4.4.   Istme ala, mis puutub kokku 3-DH-aparaadiga, peab olema kaetud piisava suuruse ja sobiva koega musliin-puuvillkangaga (sile puuvillkangas, millel on 18,9 niiti cm2 kohta ja mis kaalub 0,228 kg/m2) või samaväärsete omadustega kootud või mittekootud kangaga. Kui istet katsetatakse väljaspool sõidukit, peab põrand, kuhu iste asetatakse, olema samasuguste põhiomadustega (2) kui sõiduki põrand, kus istet kavatsetakse kasutada.

4.5.   3-DH-aparaadi istme- ja seljaosa asetatakse nii, et sõitja sümmeetriatasand (C/LO) langeb kokku 3-DH-aparaadi sümmeetriatasandiga. Tootja nõudel võib 3-DH-aparaati nihutada C/LO-tasandi suhtes sissepoole, kui 3-DH-aparaat paikneb nii kaugel küljel, et istme serv takistab 3-DH-aparaadi loodimist.

4.6.   Jalalaba- ja sääreosa kinnitatakse istmikuosale kas eraldi või kasutades T-profiili ja sääreosa. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon peab olema maapinnaga paralleelne ja risti istme piki-sümmeetriatasandiga.

4.7.   3-DH-aparaadi jalalaba- ja sääreosa reguleeritakse järgmiselt.

| 4.7.1. | Ettenähtud istekoht: juhiiste ja välimine eesmine kaassõitjaiste.






  4.7.1.1. | Nii jalalaba- kui sääreosa liigutatakse ettepoole niiviisi, et jalad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak jalalaba peab võimaluse korral olema ligikaudu sama kaugel 3-DH-aparaadi sümmeetriatasapinnast vasakul kui parem jalalaba sellest paremal. 3-DH-aparaadi ristkaldelood seatakse horisontaalseks, reguleerides vajadusel uuesti istmikuosa või seades jalalaba- ja sääreosi tahapoole. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon tuleb hoida istme piki-sümmeetriatasandiga risti. |
| --- | --- | --- |

4.7.1.

Ettenähtud istekoht: juhiiste ja välimine eesmine kaassõitjaiste.

4.7.1.1.

Nii jalalaba- kui sääreosa liigutatakse ettepoole niiviisi, et jalad võtavad põrandal loomuliku asendi – vajaduse korral pedaalide vahel. Vasak jalalaba peab võimaluse korral olema ligikaudu sama kaugel 3-DH-aparaadi sümmeetriatasapinnast vasakul kui parem jalalaba sellest paremal. 3-DH-aparaadi ristkaldelood seatakse horisontaalseks, reguleerides vajadusel uuesti istmikuosa või seades jalalaba- ja sääreosi tahapoole. Läbi H-punkti kontrollnuppude kulgev joon tuleb hoida istme piki-sümmeetriatasandiga risti.

| 4.7.1.2. | Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut jalalaba ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut jalalaba, kuni see on toetatud asendis. Kontrollnuppude joondatust tuleb hoida endisena. |
| --- | --- |

4.7.1.2.

Kui vasakut jalga ei ole võimalik hoida parema jalaga paralleelsena ja vasakut jalalaba ei saa konstruktsioonile toetada, liigutatakse vasakut jalalaba, kuni see on toetatud asendis. Kontrollnuppude joondatust tuleb hoida endisena.

| 4.7.2. | Ettenähtud istekoht: välimine tagaiste
  Tagaistmete või lisaistmete korral asetatakse jalad tootja poolt ettenähtud asendisse. Kui jalalabad on sel juhul erinevail põrandatasapindadel, kasutatakse jalga, mis puudutab esimesena esiistet, etalonina, ja teine jalalaba asetatakse nii, et seadme istmikuosa ristkaldelood näitab horisontaalasendit. |
| --- | --- |

4.7.2.

Ettenähtud istekoht: välimine tagaiste

Tagaistmete või lisaistmete korral asetatakse jalad tootja poolt ettenähtud asendisse. Kui jalalabad on sel juhul erinevail põrandatasapindadel, kasutatakse jalga, mis puudutab esimesena esiistet, etalonina, ja teine jalalaba asetatakse nii, et seadme istmikuosa ristkaldelood näitab horisontaalasendit.

| 4.7.3. | Teised ettenähtud istekohad
  Järgitakse eespool punktis 4.7.1 kirjeldatud üldist korda, kuid jalalabad tuleb asetada sõidukitootja poolt ettenähtud viisil. |
| --- | --- |

4.7.3.

Teised ettenähtud istekohad

Järgitakse eespool punktis 4.7.1 kirjeldatud üldist korda, kuid jalalabad tuleb asetada sõidukitootja poolt ettenähtud viisil.

4.8.   Rakendatakse sääre- ja reieraskused ning looditakse 3-DH-aparaat.

4.9.   Seljapaneel kallutatakse ette kõige eesmise võimaliku asendini ja 3-DH-aparaat tõmmatakse T-profiili kasutades istme seljatoest eemale. 3-DH-aparaat asetatakse uuesti istmele, kasutades ühte järgmistest meetoditest.

| 4.9.1. | Kui 3-DH-aparaat kipub tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaadil lastakse tahapoole libiseda, kuni T-profiilile ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidejõudu, st kuni istmikuosa läheb vastu istme seljatuge. Vajadusel asetatakse sääreosa uuesti. |
| --- | --- |

4.9.1.

Kui 3-DH-aparaat kipub tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaadil lastakse tahapoole libiseda, kuni T-profiilile ei ole enam vaja rakendada horisontaalset ettepoole suunatud hoidejõudu, st kuni istmikuosa läheb vastu istme seljatuge. Vajadusel asetatakse sääreosa uuesti.

| 4.9.2. | Kui 3-DH-aparaat ei kipu tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaati libistatakse tahapoole, rakendades T-profiilile horisontaalset tahapoole suunatud jõudu, kuni istmikuosa puudutab seljatuge (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2). |
| --- | --- |

4.9.2.

Kui 3-DH-aparaat ei kipu tahapoole libisema, kasutatakse järgmist menetlust: 3-DH-aparaati libistatakse tahapoole, rakendades T-profiilile horisontaalset tahapoole suunatud jõudu, kuni istmikuosa puudutab seljatuge (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2).

4.10.   3-DH-aparaadi selja- ja istmikuosale rakendatakse 100 ± 10 N suurust jõudu puusa nurgamõõturi ja T-profiili korpuse lõikepunktis. Jõu rakendussuunda hoitakse selle joone suunalisena, mis kulgeb läbi eespool nimetatud lõikepunkti vahetult reieprofiili korpusest ülalpool asuvasse punkti (vt käesoleva lisa 1. liite joonist 2). Seejärel viiakse seljapaneel ettevaatlikult tagasi vastu istme seljatuge. Kogu ülejäänud menetluse ajal tuleb olla ettevaatlik, et vältida 3-DH-aparaadi libisemist ettepoole.

4.11.   Paigaldatakse parem- ja vasakpoolne istmikuraskus ja seejärel ükshaaval kaheksa kereraskust. 3-DH-aparaat hoitakse loodis.

4.12.   Istme seljatoe survest vabastamiseks kallutatakse seljapaneel ettepoole. 3-DH-aparaati õõtsutatakse kolm korda 10° kaarega küljelt küljele (5° vertikaalsest sümmeetriatasandist kummalegi poole), et kõrvaldada võimalik hõõrdumine 3-DH-aparaadi ja istme vahel.

Õõtsutamise ajal võib 3-DH-aparaadi T-profiil ettenähtud horisontaal- ja vertikaaljoontest kõrvale kalduda. Seepärast tuleb T-profiili paigal hoida, rakendades sellele õõtsumise ajal piisavat külgsuunalist koormust. T-profiili paigalhoidmisel ja 3-DH-aparaadi õõtsutamisel tuleb olla ettevaatlik, tagamaks, et sellele tahtmatult ei rakendu vertikaalset või ette-/tahasuunalist välist koormust.

3-DH-aparaadi labajalgu ei tohi sellel etapil tõkestada ega kinni hoida. Kui labajalgade asend muutub, tuleb need hetkel sellesse asendisse jätta.

Seljapaneel viiakse ettevaatlikult tagasi istme seljatoele ja kontrollitakse kahe vesiloodiga loodisolekut. Kui jalad on 3-DH-aparaadi õõtsutamisel ükskõik millisel viisil liikunud, tuleb need järgmisel viisil uuesti kohale asetada.

Kumbki labajalg tõstetakse kordamööda põrandalt üles ainult niipalju, et see ei pääse rohkem liikuma. Tõstmise ajal võivad jalalabad vabalt pöörduda; neile ei tohi rakendada koormust eest ega küljelt. Kui mõlemad jalad on taas alumises asendis, peab kand puudutama selleks ettenähtud konstruktsiooni.

Vesiloodiga kontrollitakse külgsuunalist loodisolekut; vajadusel rakendatakse seljapaneeli ülemisele osale piisavat külgsuunalist koormust 3-DH-aparaadi istmikuosa loodimiseks istmel.

4.13.   Hoides T-profiili kinni, et hoida ära 3-DH-aparaadi ettepoole libisemine istmepadjal, toimitakse edasi järgmiselt:

| a) | seljapaneel viiakse tagasi istme seljatoele; |
| --- | --- |

a)

seljapaneel viiakse tagasi istme seljatoele;

| b) | kordamööda rakendatakse ja vabastatakse selja nurkprofiilile ligikaudu kerele asetatud raskuste keskme kõrgusel horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust, kuni puusa nurgamõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-aparaadile ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-aparaati on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud menetlust. |
| --- | --- |

b)

kordamööda rakendatakse ja vabastatakse selja nurkprofiilile ligikaudu kerele asetatud raskuste keskme kõrgusel horisontaalset tahapoole suunatud maksimaalselt 25 N koormust, kuni puusa nurgamõõtur näitab, et pärast koormusest vabastamist on saavutatud stabiilne asend. Tuleb hoolitseda selle eest, et 3-DH-aparaadile ei rakenduks välist ülalt-alla- või külgsuunalist koormust. Kui 3-DH-aparaati on vaja uuesti loodida, kallutatakse seljapaneeli ettepoole, korratakse loodimist ja punktis 4.12 kirjeldatud menetlust.

4.14.   Tehakse kõik järgmised mõõtmised:

| 4.14.1. | mõõdetakse H-punkt koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes; |
| --- | --- |

4.14.1.

mõõdetakse H-punkt koordinaadid kolmemõõtmelise taustsüsteemi suhtes;

| 4.14.2. | kere tegelik kaldenurk loetakse 3-DH-aparaadi selja kaldenurgamõõturilt, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis. |
| --- | --- |

4.14.2.

kere tegelik kaldenurk loetakse 3-DH-aparaadi selja kaldenurgamõõturilt, kui mõõtepea on kõige tagumises asendis.

4.15.   Kui soovitakse 3-DH-aparaadi paigaldust korrata, peab iste enne seda olema koormamata vähemalt 30 minutit. 3-DH-aparaati ei tohi istmele jätta kauemaks, kui on vaja katse sooritamiseks.

4.16.   Kui sama istmerea istmeid võib käsitleda sarnastena (nt pikk iste, identsed istmed vmt), määratakse igale istmereale ainult üks H-punkt ja üks kere tegelik kaldenurk. Sellisel juhul asetatakse käesoleva lisa 1. liites kirjeldatud 3-DH-aparaat kogu rea suhtes representatiivsele kohale. See koht on:

| 4.16.1. | esimeses reas juhiiste; |
| --- | --- |

4.16.1.

esimeses reas juhiiste;

| 4.16.2. | tagumis(t)es reas/ridades välimine iste. |
| --- | --- |

4.16.2.

tagumis(t)es reas/ridades välimine iste.

---

(1)  Muudel istmetel kui esiistmed, kus H-punkti ei saa kindlaks määrata kolmemõõtmelise H-punkti aparaadi või meetodi abil, võib pädeva asutuse äranägemisel aluseks võtta tootja poolt ettenähtud R-punkti.

(2)  Kaldenurk, kõrgusevahe istme paigaldamisel, pinnatekstuur jne.

1 liide

KOLMEMÕÕTMELISE H-PUNKTI APARAADI
   (1)
  KIRJELDUS

(3-DH-aparaat)

1.   Seljapaneel ja istmikuosa

Seljapaneel ja istmikuosa on valmistatud tugevdatud plastist ja metallist; need jäljendavad inimese keret ja reisi ning on H-punktis mehaaniliselt liigendina ühendatud. Mõõtepeale, mis on liigendina paigaldatud H-punkti, kinnitatakse kere tegeliku kaldenurga mõõtmiseks nurgamõõtur. Istmikuosa külge kinnitatud reguleeritava reieprofiiliga määratakse reite sümmeetriajoon ja seda kasutatakse puusa nurgamõõturi nulljoonena.

2.   Kere- ja jalaosad

Sääreosad on istmikuosaga ühendatud põlvi ühendava T-profiili kohal, mis on reguleeritava reieprofiili laienduseks külgsuunas. Sääreosadele on põlvede nurga mõõtmiseks kinnitatud nurgamõõturid. Kinga- ja jalalabaosad kalibreeritakse jalalaba nurga mõõtmiseks. Seade orienteeritakse ruumis kahe vesiloodi abil. Kereosa raskused asetatakse vastavatesse raskuskeskmetesse, nii et istmele avaldub 75 kg kaaluvale mehele vastav koormus. Tuleb veenduda, et 3-DH-aparaadi kõik liigendid liiguvad vabalt ilma märgatava hõõrdeta.

Joonis 1

3-DH-aparaadi elementide nimetused

Image

Joonis 2

3-DH-aparaadi elementide mõõtmed ja koormuse jaotus

Image

---

(1)  3-DH-aparaadi konstruktsiooni üksikasjade kohta teabe saamiseks pöörduda: Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.

Aparaat vastab ISO standardis 6549-1980 kirjeldatule.

2. liide

KOLMEMÕÕTMELINE TAUSTSÜSTEEM

| 1. | Kolmemõõtmeline taustsüsteem on piiritletud kolme sõidukitootja poolt kehtestatud ortogonaalse tasandiga (vt joonist) (1). |
| --- | --- |

1.

Kolmemõõtmeline taustsüsteem on piiritletud kolme sõidukitootja poolt kehtestatud ortogonaalse tasandiga (vt joonist) (1).

| 2. | Sõiduki mõõteasend määratakse sõiduki paigaldamisega toetuspinnale, nii et koordinaatmärkide asukohad vastavad tootja poolt ettenähtud väärtustele. |
| --- | --- |

2.

Sõiduki mõõteasend määratakse sõiduki paigaldamisega toetuspinnale, nii et koordinaatmärkide asukohad vastavad tootja poolt ettenähtud väärtustele.

| 3. | R-punkti ja H-punkti koordinaadid määratakse sõidukitootja määratletud koordinaatmärkide suhtes. |
| --- | --- |

3.

R-punkti ja H-punkti koordinaadid määratakse sõidukitootja määratletud koordinaatmärkide suhtes.

Image

---

(1)  Taustsüsteem vastab ISO standardile 4130, 1978.

3. Liide

ISTEKOHTI KÄSITLEVAD VÕRDLUSANDMED

1.   Võrdlusandmete kodeerimine

Iga istekoha võrdlusandmed on loetletud järjest. Istekohti tähistatakse kahekohalise koodiga. Esimene koht on araabia numbrites ning tähistab istmerida, lugedes sõiduki esiosast tagaosa suunas. Teisel kohal on suurtäht, mis tähistab istekoha paigutust reas, vaadatuna sõiduki ettepoole liikumise suunas; kasutatakse järgmisi tähti:

L= vasakul

C= keskel

R= paremal

2.   Sõiduki mõõteasendi kirjeldus

2.1.   Koordinaatmärkide asukohad

| | X: ... |
| --- | --- |

X: ...

| | Y: ... |
| --- | --- |

Y: ...

| | Z: ... |
| --- | --- |

Z: ...

3.   Võrdlusandmete loend

3.1.   Ettenähtud istekoht: ...

3.1.1.   R-punkti koordinaadid

| | X: ... |
| --- | --- |

X: ...

| | Y: ... |
| --- | --- |

Y: ...

| | Z: ... |
| --- | --- |

Z: ...

3.1.2.   Kere arvutuslik kaldenurk: ...

3.1.3.   Istme reguleerimisandmed (1)

| | horisontaalsuunaline: ... |
| --- | --- |

horisontaalsuunaline: ...

| | vertikaalsuunaline: ... |
| --- | --- |

vertikaalsuunaline: ...

| | kaldenurga suhtes: ... |
| --- | --- |

kaldenurga suhtes: ...

| | kere kaldenurga suhtes: ... |
| --- | --- |

kere kaldenurga suhtes: ...

Märkus: Täiendavate istekohtade võrdlusandmed loetletakse punktides 3.2, 3.3 jne.

---

(1)  Mittevajalik läbi kriipsutada.

---

7. LISA

KATSETUSMETOODIKA KATSESÕIDUKIGA

1.   KATSE ETTEVALMISTAMINE JA METOODIKA

1.1.   Katsesõiduk

Katsesõiduk peab olema ehitatud nii, et sellel ei esineks pärast katset jäävdeformatsiooni. Katsesõiduk peab olema kokkupõrke ajal juhitav nii, et kõrvalekalle ei oleks üle 5° vertikaaltasandil ega üle 2° horisontaaltasandil.

1.2.   Konstruktsiooni seisund

1.2.1.   Üldosa

Katsetatav konstruktsioon peab olema asjaomaste sõidukite seeriatoodangut esindav. Mõne osa võib asendada või eemaldada, kui on kindel, et selline asendamine või eemaldamine ei mõjuta katsetulemusi.

1.2.2.   Reguleerimine

Reguleerimine peab toimuma käesoleva eeskirja 3. lisa punktis 1.4.3 ettenähtud nõuete kohaselt, võttes arvesse punkti 1.2.1 nõudeid.

1.3.   Konstruktsiooni kinnitamine

1.3.1.   Konstruktsioon peab olema katsesõidukile kinnitatud nii tugevasti, et katse ajal ei esineks selle suhtelist nihkumist.

1.3.2.   Konstruktsiooni katsesõidukile kinnitamisel ei tohi esineda istme kinnituspunkte või turvasüsteeme tugevdavat või tarindi tavatut deformeerumist esilekutsuvat mõju.

1.3.3.   Kinnitusvahendina soovitatakse seadet, mille puhul konstruktsioon toetub ligikaudu rattatelgede kohale asetatud tugedele, või võimaluse korral seadet, mille puhul katsesõiduk kinnitatakse peatamissüsteemi kinnituste abil.

1.3.4.   Sõiduki pikitelje ja katsesõiduki liikumissuuna vaheline nurk peab olema 0° ± 2°.

1.4   Mannekeenid

Mannekeenid ning nende asetus peavad vastama 3. lisa punktis 2 esitatud spetsifikatsioonidele.

1.5.   Mõõteseadmed

1.5.1.   Konstruktsiooni aeglustus

Andurid, mis on ette nähtud konstruktsiooni aeglustuse mõõtmiseks kokkupõrke ajal, peavad olema asetatud paralleelselt katsesõiduki pikiteljega, nagu on ette nähtud 8. lisa spetsifikatsioonides (CFC 180).

1.5.2.   Mannekeenidel tehtavad mõõtmised

Kõik loetletud kriteeriumide kontrollimiseks vajalikud mõõtmised on esitatud 3. lisa punktis 5.

1.6.   Konstruktsiooni aeglustuskõver

Konstruktsiooni aeglustuskõver kokkupõrkefaasis peab olema selline, et integreerimise teel saadud kõver, mis väljendab kiiruse muutumist aja suhtes, ei erine üheski punktis üle ± 1 m/s asjaomase sõiduki kiiruse muutumist aja suhtes väljendavast võrdluskõverast, nagu on määratletud käesoleva lisa liites. Võrdluskõvera nihkumist ajatelje suhtes võib kasutada konstruktsiooni kiiruse saamiseks koridoris.

1.7.   Asjaomase sõiduki võrdluskõver ÿV = f(t)

Kõnealune võrdluskõver saadakse asjaomase sõiduki aeglustuskõvera integreerimisel, mõõdetuna laupkokkupõrkekatses tõkkega, nagu on ette nähtud käesoleva eeskirja 3. lisa punktis 6.

1.8.   Samaväärne meetod

Katsetamisel võib kasutada muud kui katsesõiduki aeglustamisel põhinevat meetodit juhul, kui kõnealune meetod vastab punktis 1.6 kirjeldatud kiiruse muutumise vahemiku nõuetele.

Liide

Ekvivalentsuskõver - kõvera δv = f(t) tolerantsiriba

Image

---

8. LISA

MÕÕTMISMEETODID MÕÕTMISKATSETES: MÕÕTERIISTAD

1.   MÕISTED

1.1.   Andmekanal

Andmekanal hõlmab kõiki mõõteriistu alates andurist (või teataval kindlal viisil kombineeritud väljundsignaalidega mitmest andurist) kuni mis tahes analüüsiseadmeteni, millega saab muuta signaali sagedust või amplituudi.

1.2.   Andur

Andur on andmekanali esimene seade, mida kasutatakse mõõdetava füüsikalise suuruse muundamisel teiseks suuruseks (näiteks pingeks), mida saab töödelda kanali muudes seadmetes.

1.3.   Kanali amplituudiklass: CAC

Kanali amplituudiklass peab vastama andmekanalile käesolevas lisas määratud amplituudikarakteristikutele. CAC number vastab mõõteulatuse ülemisele piirile.

1.4.   Iseloomulikud sagedused FH, FL, FN

Need sagedused on kindlaks määratud joonisel 1.

1.5.   Kanali sagedusklass: CFC

Kanali sagedusklassi number näitab kanali sageduskaja asukohta joonisel 1 kindlaksmääratud piirides. Kõnealune number ja sageduse FH väärtus hertsides on numbriliselt võrdsed.

1.6.   Tundlikkustegur

Sirgjoone tõus, mis on kõige lähem vähimruutude meetodil määratud kalibreerimisväärtustele kanali amplituudiklassi piires.

1.7.   Andmekanali kalibreerimisfaktor

Tundlikkustegurite keskväärtus, hinnatuna logaritmilisel skaalal FL ja FH/2,5 vahel võrdsete vahedega asuvatel sagedustel.

1.8.   Lineaarsusviga

Kalibreerimisväärtuse ja punktis 1.6 määratletud sirgelt loetava vastava väärtuse vaheline suurim erinevus protsentides kanali amplituudiklassi ülemisel piiril.

1.9.   Risttundlikkus

Väljundsignaali suhe sisendsignaalisse, kui andurisse sisenev signaal on risti mõõtmisteljega. Seda väljendatakse tundlikkuse protsendina mõõteteljel.

1.10.   Faasihilistus

Andmekanali faasihilistus on võrdne siinuselise signaali faasihilistusega (radiaanides), jagatuna kõnealuse signaali nurksagedusega (radiaani/sekundis).

1.11.   Keskkond

Kõigi andmekanalit antud ajahetkel mõjutavate välistingimuste kogumõju.

2.   SOORITUSNÕUDED

2.1.   Lineaarsusviga

Andmekanali lineaarsusvea absoluutväärtus mis tahes CFC sagedusel ei tohi olla üle 2,5 % CAC väärtusest kogu mõõtepiirkonna ulatuses.

2.2.   Amplituud olenevalt sagedusest

Andmekanali sageduskaja peab paiknema joonisel 1 esitatud piirsageduskõverate sees. Null dB-joon määratakse kalibreerimisfaktoriga.

2.3.   Faasihilistus

Kindlaks tuleb määrata faasihilistus andmekanali sisend- ja väljundsignaali vahel ning selle kõikumine vahemikus 0,03 FH ja FH ei tohi olla üle 1/10 FHs.

2.4.   Aeg

2.4.1.   Ajaline ulatus

Ajaline ulatus tuleb registreerida ning see peab olema vähemalt 1/100 s, täpsusega üks protsent.

2.4.2.   Suhteline ajanihe

Suhteline ajanihe kahe või mitme andmekanali signaali vahel olenemata nende sagedusklassist ei tohi olla üle 1 ms, välja arvatud faasinihkest tingitud ajanihe.

Kahe või mitme andmekanali signaalide kombineerimise korral kuuluvad andmekanalid samasse sagedusklassi ning nende suhteline ajanihe ei tohi olla üle 1/10 FHs.

See nõue kehtib nii analoog- ja digitaalsignaalide kui ka sünkroniseerimisimpulsside suhtes.

2.5.   Anduri risttundlikkus

Anduri risttundlikkus peab olema igas suunas alla 5 protsendi.

2.6.   Kalibreerimine

2.6.1.   Üldosa

Andmekanal tuleb kalibreerida vähemalt kord aastas kasutuselolevatele standarditele vastavate etalonseadmete abil. Meetodite puhul, mida kasutatakse võrdlemisel etalonseadmetega, ei tohi mõõteviga olla üle 1 % CACst. Etalonseadmete kasutamine on piiratud sagedusalaga, millele need on kalibreeritud. Andmekanali alasüsteeme võib hinnata eraldi ning kaalutud tulemuste põhjal arvutada välja andmekanali täpsuse koguväärtus. Näiteks saab ilma andurita kontrollida andmekanali võimendustegurit, kui seda mõjutada anduri väljundsignaali simuleeriva elektrisignaaliga, mille amplituud on teada.

2.6.2.   Kalibreerimisel kasutatavate etalonseadmete täpsus

Etalonseadmete täpsus peab olema metroloogiateenistuse poolt dokumentaalselt tõendatud või kinnitatud.

2.6.2.1.   Staatiline kalibreerimine

2.6.2.1.1.   Kiirendamised

Lubatavad vead peavad olema väiksemad kui ± 1,5 % kanali amplituudiklassist.

2.6.2.1.2.   Jõud

Lubatav viga peab olema väiksem kui ± 1 % kanali amplituudiklassist.

2.6.2.1.3.   Nihked

Lubatav viga peab olema väiksem kui ± 1 % kanali amplituudiklassist.

2.6.2.2.   Dünaamiline kalibreerimine

2.6.2.2.1.   Kiirendamised

Etalonkiirendamistel lubatavad vead, väljendatuna protsentides kanali amplituudiklassist, peavad olema väiksemad kui ± 1,5 % sagedusel alla 400 Hz, väiksemad kui ± 2 % sagedustel 400 Hz–900 Hz ning väiksemad kui ± 2,5 % sagedusel üle 900 Hz.

2.6.2.3.   Aeg

Võrdlusaja suhteline viga on väiksem kui 10-5.

2.6.3.   Tundlikkustegur ja lineaarsusviga

Tundlikkustegur ja lineaarsusviga määratakse andmekanali väljundsignaali mõõtmise teel, võrrelduna teadaoleva sisendsignaaliga kõnealuse signaali eri väärtustega. Andmekanal kalibreeritakse kogu sagedusklassi ulatuses.

Kahesuunaliste kanalite puhul kasutatakse nii positiivseid kui ka negatiivseid väärtusi.

Kui kalibreerimisseadmed ei suuda mõõdetava suuruse ülikõrgete väärtuste tõttu tekitada vajalikku sisendsignaali, tuleb kalibreerida kalibreerimisstandardite piires ning kõnealused piirväärtused kanda katseprotokolli.

Kogu andmekanal tuleb kalibreerida sagedusel või sagedusspektris, mille oluline väärtus on vahemikus FL ja (FH/2,5).

2.6.4.   Sageduskaja kalibreerimine

Faasi ja amplituudi karakteristikud sageduse suhtes määratakse andmekanali väljundsignaalide faasi ja amplituudi mõõtmise teel, võrrelduna teadaoleva sisendsignaaliga kõnealuse signaali eri väärtuste juures, mis muutuvad vahemikus FL ja 10 korda CFC või 3 000 Hz, olenevalt sellest, kumb väärtus on väiksem.

2.7.   Keskkonnamõjud

Keskkonnamõjud (elektriline nihkevoog või magnetvoog, kaablikiirus jne) määratakse kindlaks korrapäraste kontrollimiste teel. Seda saab teha näiteks andurite ekvivalendiga varustatud asenduskanalite väljundsignaali registreerimise teel. Oluliste väljundsignaalide puhul võetakse korrigeerivad meetmed, näiteks asendada juhtmed.

2.8.   Andmekanali valik ja kindlaksmääramine

Andmekanali määratlevad CAC ja CFC.

CAC peab olema 110, 210 või 510.

3.   ANDURITE PAIGALDAMINE

Andurid peavad olema kinnitatud liikumatult, et vibratsioon nende näitu võimalikult vähe mõjutaks. Nõuetekohaseks loetakse iga paigaldus, mille puhul madalaim resonantssagedus on võrdne vähemalt andmekanali viiekordse sagedusega FH. Eelkõige kiirendusandurid tuleks paigaldada nii, et tegeliku mõõtmistelje ja nullteljesüsteemi vastava telje vaheline esialgne nurk oleks väiksem kui 5°, välja arvatud juhul, kui tahetakse analüütiliselt või eksperimentaalselt hinnata paigalduse mõju kogutud andmetele. Ühes punktis esinevate mitmeteljeliste kiirenduste mõõtmisel peaks iga kiirendusanduri telg läbima kõnealuse punkti 10 mm ulatuses ning iga kiirendusmõõturi seismilise massi keskme kaugus kõnealusest punktist peaks olema vahemikus 30 mm.

4.   ANDMETE REGISTREERIMINE

4.1.   Magnetlindiga analoogsalvesti

Lindi kiirus peaks olema stabiilne ega või erineda ettenähtud lindikiirusest üle 0,5 %. Salvesti signaali-müra suhe lindi maksimaalsel kiirusel ei tohiks olla alla 42 dB. Kogu harmoonmoonutus peaks olema väiksem kui 3 % ning lineaarsusviga peaks olema väiksem kui 1 % mõõteulatusest.

4.2.   Magnetlindiga digitaalsalvesti

Lindi kiirus peaks olema stabiilne ega või erineda ettenähtud lindikiirusest üle 10 %.

4.3.   Paberlindiga salvesti

Otsese andmesalvestuse puhul peaks paberlindi kiirus mm/s olema vähemalt 1,5 korda suurem FH hertsides väljendatud väärtusest. Muudel juhtudel peaks paberi kiirus võimaldama samaväärset resolutsiooni.

5.   ANDMETÖÖTLUS

5.1.   Filtreerimine

Andmekanali sagedustele vastavat filtreerimist võib teha kas salvestuse või andmetöötluse ajal. Enne salvestust tuleks siiski teha analoogiline filtreerimine CFC tasandist kõrgemal tasandil, et ära kasutada vähemalt 50 % salvesti dünaamilisest ulatusest ning vähendada ohtu, et kõrgsagedused küllastavad salvesti või tekitavad vigu digitaliseerimisel.

5.2.   Digitaliseerimine

5.2.1.   Proovivõtusagedus

Proovivõtusagedus peab olema vähemalt 8 FH. Analoogsalvestusel võib juhul, kui salvestus- ja lugemikiirused on erinevad, proovivõtusageduse jagada kiiruste suhtega.

5.2.2.   Amplituudi resolutsioon

Digitaalsõnade pikkus peaks olema vähemalt 7 bitti ja üks paarsusbitt.

6.   TULEMUSTE ESITAMINE

Tulemused tuleb esitada A4-formaadis paberil (ISO/R 216). Tulemuste esitamise korral skeemina tuleks koordinaattelgedel kasutada mõõtühikuid, mis vastavad valitud ühiku nõuetekohasele täiskordsele (näiteks 1, 2, 5, 10, 20 mm). Kasutatakse SI ühikuid, välja arvatud sõiduki kiiruse puhul, kui on lubatud kasutada ühikut km/h, ning kokkupõrkest tuleneva kiirenduse puhul, kui on lubatud kasutada ühikut g, kui g = 9,81 m/sek2.

Joonis 1

Sageduskarakteristik

Image

---

9. LISA

DEFORMEERITAVA TÕKKE MÕISTE

1.   OSADE JA MATERJALIDE SPETSIFIKATSIOONID

Tõkke mõõtmed on esitatud käesoleva lisa joonisel 1. Tõkke üksikosade mõõtmed on järgnevalt eraldi loetletud.

1.1.   Kärgstruktuurne põhiplokk

Mõõtmed:

| Kõrgus | : | 650 mm (kärje ribatelje suunas) |
| --- | --- | --- |
| Laius | : | 1 000 mm |
| Sügavus | : | 450 mm (kärjetelgede suunas) |

Kõrgus

:

650 mm (kärje ribatelje suunas)

Laius

:

1 000 mm

Sügavus

:

450 mm (kärjetelgede suunas)

Kõik eespool esitatud mõõdud peaksid võimaldama lubatud hälvet ± 2,5 mm.

| Materjal | : | Alumiinium 3003 (ISO 209, 1. osa) |
| --- | --- | --- |
| Fooliumi paksus | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Kärje suurus | : | 19,1 mm ± 20 % |
| Tihedus | : | 28,6 kg/m3 ± 20 % |
| Purustav survejõud | : | 0,342 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Materjal

:

Alumiinium 3003 (ISO 209, 1. osa)

Fooliumi paksus

:

0,076 mm ± 15 %

Kärje suurus

:

19,1 mm ± 20 %

Tihedus

:

28,6 kg/m3 ± 20 %

Purustav survejõud

:

0,342 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.2.   Löögineelaja

Mõõtmed:

| Kõrgus | : | 330 mm (kärje ribatelje suunas) |
| --- | --- | --- |
| Laius | : | 1 000 mm |
| Sügavus | : | 90 mm (kärjetelje suunas) |

Kõrgus

:

330 mm (kärje ribatelje suunas)

Laius

:

1 000 mm

Sügavus

:

90 mm (kärjetelje suunas)

Kõik eespool esitatud mõõdud peaksid võimaldama lubatud hälvet ± 2,5 mm.

| Materjal | : | Alumiinium 3003 (ISO 209, 1. osa) |
| --- | --- | --- |
| Fooliumi paksus | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Kärje suurus | : | 6,4 mm ± 20 % |
| Tihedus | : | 82,6 kg/m3 ± 20 % |
| Purustav survejõud | : | 1,711 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Materjal

:

Alumiinium 3003 (ISO 209, 1. osa)

Fooliumi paksus

:

0,076 mm ± 15 %

Kärje suurus

:

6,4 mm ± 20 %

Tihedus

:

82,6 kg/m3 ± 20 %

Purustav survejõud

:

1,711 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.3.   Tagumine plaat

Mõõtmed

| Kõrgus | : | 800 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Laius | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Paksus | : | 2,0 mm ± 0,1 mm |

Kõrgus

:

800 mm ± 2,5 mm

Laius

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Paksus

:

2,0 mm ± 0,1 mm

1.4.   Kestamaterjal

Mõõtmed

| Pikkus | : | 1 700 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Laius | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Paksus | : | 0,81 ± 0,07 mm |
| Materjal | : | Alumiinium 5251/5052 (ISO 209, 1. osa) |

Pikkus

:

1 700 mm ± 2,5 mm

Laius

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Paksus

:

0,81 ± 0,07 mm

Materjal

:

Alumiinium 5251/5052 (ISO 209, 1. osa)

1.5.   Löögineelaja esiosa plaat

Mõõtmed

| Kõrgus | : | 330 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Laius | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Paksus | : | 0,81 mm ± 0,07 mm |
| Materjal | : | Alumiinium 5251/5052 (ISO 209, 1. osa) |

Kõrgus

:

330 mm ± 2,5 mm

Laius

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Paksus

:

0,81 mm ± 0,07 mm

Materjal

:

Alumiinium 5251/5052 (ISO 209, 1. osa)

Liim

Soovitatakse kasutada kahekomponendilist polüuretaanliimi (nt Ciba-Geigy XB5090/1 vaik ja X85304 kõvendaja või samaväärne toode).

2.   ALUMIINIUMIST KÄRGSTRUKTUURI SERTIFITSEERIMINE

Täielik katsemenetlus alumiiniumist kärgstruktuuri sertifitseerimiseks on esitatud NHTSA TP-2141-s. Järgmisena esitatakse kokkuvõte menetlusest, mida tuleks kasutada laupkokkupõrkes kasutatava tõkke materjalide puhul, mille purustava survejõu tugevus on vastavalt 0,342 MPa ning 1,711 MPa.

2.1.   Proovivõtukohad

Tagamaks ühtlast purustava survejõu tugevust tõkke kogu esiosa ulatuses, võetakse kaheksa proovi neljast eri kohast, mis paiknevad ühtlaselt üle kogu kärgstruktuurploki. Ploki sertifitseerimiseks peab seitse kõnealusest kaheksast proovist vastama järgmistes punktides ettenähtud purustava survejõu nõuetele.

Proovivõtukohtade paigutus sõltub kärgstruktuurploki mõõtmetest. Esimesed neli proovitükki, kusjuures iga nimetatud proovitüki paksus on 300 mm × 300 mm × 50 mm, lõigatakse tõkke esikülje materjalist. Kõnealuste proovide paigutumine kärgstruktuurplokil on esitatud joonisel 2. Igast kõnealusest suuremast proovist lõigatakse tüübikinnituskatseks vajalikud tükid (150 mm × 150 mm × 50 mm). Sertifitseerimiskatse tehakse igast neljast kõnealusest proovivõtukohast võetud kahe proovitüki põhjal. Kaks proovitükki antakse taotluse korral tüübikinnituse taotlejale.

2.2.   Proovitüki suurus

Katsetamiseks kasutatakse järgmiste mõõtmetega proovitükke.

| Pikkus | : | 150 mm ± 6 mm |
| --- | --- | --- |
| Laius | : | 150 mm ± 6 mm |
| Paksus | : | 50 mm ± 2 mm |

Pikkus

:

150 mm ± 6 mm

Laius

:

150 mm ± 6 mm

Paksus

:

50 mm ± 2 mm

Proovitükkide ebatäielike kärjeseintega servad tasandatakse järgmiselt:

| | laiuti võivad servad olla kuni 1,8 mm (vt joonist 3), |
| --- | --- |

laiuti võivad servad olla kuni 1,8 mm (vt joonist 3),

| | pikisuunas peab seotud kärje seina pikkuse (riba suunas) üks pool jääma ühte ning teine pool teise proovitükki (vt joonist 3). |
| --- | --- |

pikisuunas peab seotud kärje seina pikkuse (riba suunas) üks pool jääma ühte ning teine pool teise proovitükki (vt joonist 3).

2.3.   Pinna mõõtmine

Proovitüki pikkust mõõdetakse kolmes punktis: 12,7 mm kaugusel kummastki otsast ja keskel ning tähistatakse L1, L2 ja L3 (joonis 3). Samal viisi mõõdetakse laiust ning tähistatakse W1, W2 ning W3 (joonis 3). Kõnealused mõõtmised tehakse paksuse keskjoonel. Löögi pindala arvutatakse seejärel järgmiselt:

Formula

2.4.   Löögi kiirus ja kaugus

Proovitükile peab mõjuma löök, mille kiirus ei ole alla 5,1 mm/min ega üle 7,6 mm/min. Minimaalne löögikaugus on 16,5 mm.

2.5.   Andmete kogumine

Andmed kasutatava jõu ja sissepainde võrdlemiseks kogutakse iga katsetatava proovitüki puhul kas analoog- või digitaalvormis. Analoogandmete kogumise korral peab saama neid muuta digitaalseks. Kõik digitaalandmed kogutakse sagedusega vähemalt 5 Hz (5 punkti sekundis).

2.6.   Purustava survejõu määramine

Välja tuleb jätta kõik 6,4 mm löögile eelnevad ja 16,5 mm löögile järgnevad andmed. Ülejäänud andmed jaotatakse kolme rühma või nihkeintervalli (n = 1, 2, 3) (vt joonist 4) järgmiselt:

| 1) | 06,4–09,7 mm, viimane kaasa arvatud, |
| --- | --- |

1)

06,4–09,7 mm, viimane kaasa arvatud,

| 2) | 09,7–13,2 mm, viimane kaasa arvatud, |
| --- | --- |

2)

09,7–13,2 mm, viimane kaasa arvatud,

| 3) | 13,2–16,5 mm, viimane kaasa arvatud. |
| --- | --- |

3)

13,2–16,5 mm, viimane kaasa arvatud.

Leitakse iga rühma keskmine väärtus:

Formula

kus m on igas kolmes intervallis mõõdetud andmepunktide arv. Iga rühma purustav survejõud arvutatakse järgmiselt:

Formula

2.7.   Proovitükki purustava survejõu spetsifikatsioon

Kärgstruktuuriga proovitüki sertifitseerimiseks peavad olema täidetud järgmised tingimused:

| | 0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa materjali puhul, mille survetugevus on 0,342 MPa |
| --- | --- |

0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa materjali puhul, mille survetugevus on 0,342 MPa

| | 1,540 MPa ≤ S(n) ≤v1,711 MPa materjali puhul, mille survetugevus on 1,711 MPa |
| --- | --- |

1,540 MPa ≤ S(n) ≤v1,711 MPa materjali puhul, mille survetugevus on 1,711 MPa

n = 1, 2, 3.

2.8.   Plokki purustava survejõu spetsifikatsioon

Katseks tuleb võtta kaheksa proovitükki ühtlaselt üle ploki paiknevatest kohtadest. Ploki sertifitseerimiseks peab seitse kõnealusest kaheksast proovitükist vastama eelmises punktis ettenähtud purustava survejõu nõuetele.

3.   LIIMIMINE

3.1.   Vahetult enne ühendamist tuleb ühendatava alumiiniumlehe pinnad põhjalikult puhastada nõuetekohase lahustiga, näiteks 1-1-1 triklooretaaniga. Puhastada tuleb vähemalt kaks korda või nii palju kordi, kui on vaja rasva- ja tolmujääkide eemaldamiseks. Seejärel hõõrutakse puhastatud pindu 120se liivapaberiga. Metall- või ränikarbiidliivapaberit ei ole lubatud kasutada. Pinnad tuleb põhjalikult üle hõõruda, liivapaberit töö käigus korrapäraselt vahetades, et vältida poleerimisefekti tekitavat paberi ummistumist. Pärast liivapaberiga hõõrumist tuleb pinnad eespool kirjeldatud viisil uuesti põhjalikult puhastada. Kokku peab pindu lahustiga puhastama vähemalt neli korda. Kogu hõõrumisel tekkinud tolm ja jäägid tuleb eemaldada, sest need vähendavad liimi mõju.

3.2.   Liim kantakse kummist ribirulli abil ainult ühele liimitavale pinnale. Kärgstruktuuri liimimisel alumiiniumlehele kaetakse liimiga ainult alumiiniumleht.

Pind kaetakse ühtlaselt liimiga maksimaalselt 0,5 kg/m kohta, liimikihi maksimaalne paksus võib olla 0,5 mm.

4.   EHITUS

4.1.   Tõkke kärgstruktuurne põhiplokk tuleb tagumise plaadiga kokku liimida nii, et kärjeteljed on plaadiga risti. Kestamaterjal tuleb kokku liimida kärgstruktuurploki eesmise pinnaga. Kestamaterjali pealmine ja alumine pind ei tohi olla tõkke kärgstruktuurse põhiplokiga kokku liimitud, kuid peavad olema selle lähedale asetatud. Kestamaterjal peab olema tagumise plaadiga kokku liimitud kinnitusäärikutes.

4.2.   Löögineelaja peab olema liimitud eesmise kestamaterjali külge nii, et kärjeteljed asetsevad plaadiga risti. Löögineelaja põhi peab asuma kestamaterjali alumise pinnaga ühel tasapinnal. Löögineelaja esiosa plaat tuleb löögineelaja esiosale liimida.

4.3.   Seejärel tuleb löögineelaja kahe horisontaalse pilu abil kolmeks võrdseks osaks jagada. Nimetatud pilud lõigatakse löögineelaja kogu sügavuselt ning need peavad ulatuma üle löögineelaja kogu laiuse. Pilud lõigatakse saega; nende laius peab vastama saelehe laiusele ning ei tohi olla üle 4,0 mm.

4.4.   Augud tõkke paigaldamiseks puuritakse kinnitusäärikutesse (joonis 5). Augud peavad olema 9,5 mm läbimõõduga. Viis auku puuritakse ülemisse äärikusse 40 mm kaugusele ääriku ülemisest servast ning viis auku puuritakse alumisse äärikusse 40 mm kaugusele nimetatud ääriku alumisest servast. Augud peavad asuma 100 mm, 300 mm, 500 mm, 700 mm, 900 mm kaugusel tõkke kummastki servast. Kõik augud puuritakse ± 1 mm täpsusega nimikauguse suhtes. Need aukude asukohad on vaid soovituslikud. Samuti võib kasutada alternatiivseid asukohti, mis pakuvad vähemalt sama paigaldustugevust ja kindlust, nagu eespool esitatud paigaldusnäitajad.

5.   PAIGALDUS

5.1.   Deformeeritav tõke kinnitatakse liikumatult massi serva külge, mille raskus on vähemalt 7 × 104 kg, või sellele kinnitatud konstruktsiooni külge. Tõkke esiosa on kinnitatud nii, et sõiduk ei saaks üheski kokkupõrkefaasis kokku puutuda ühegi konstruktsiooni osaga, mille kaugus tõkke pealispinnast (välja arvatud ülemine äärik) on üle 75 mm (2). Pinna esikülg, millele deformeeritav tõke on kinnitatud, peab olema tasane ning ühetaoline kogu esikülje kõrguses ja laiuses ning kulgema kiirendusraja telje suhtes vertikaalselt ± 1o ning risti ± 1o. Kinnituspind ei tohi katse ajal nihkuda üle 10 mm. Vajaduse korral tuleb kasutada betoonploki nihkumist takistavaid täiendavaid kinnitus- või piiramisseadmeid. Deformeeritava tõkke serv tuleb seada betoonploki serva kõrgusele katsetatava sõiduki külje suhtes.

5.2.   Deformeeritav tõke tuleb betoonploki külge kinnitada kümne poldi abil, viis polti ülemises ning viis alumises kinnitusäärikus. Kõnealuste poltide läbimõõt peab olema vähemalt 8 mm. Nii ülemisel kui ka alumisel kinnitusäärikul tuleb kasutada terasest klambreid (vt jooniseid 1 ja 5). Klambrite kõrgus peab olema 60 mm ning laius 1 000 mm, klambrite paksus peab olema vähemalt 3 mm. Klambrite servad tuleb ümaraks lihvida, et vältida tõkke rebenemist kokkupõrke ajal klambriga kokku puutudes. Klambri serv ei tohiks paikneda tõkke ülemise kinnitusääriku põhjast kõrgemal kui 5 mm või peaks paiknema tõkke alumise kinnitusääriku ülaosast 5 mm madalamal. Mõlemasse klambrisse puuritakse viis läbivat auku läbimõõduga 9,3 mm, mis vastavad aukudele tõkke kinnitusäärikus (vt punkti 4). Kinnitusklamber ja tõkkeääriku auke võib suurendada vahemikus 9,5 mm kuni 25 mm, et sobitada neid tagaplaadi erinevustega ja/või koormuseanduriga seina augu näitajatega. Kõik kõnealused kinnitused peavad löökkatses vastu pidama. Kui deformeeritav tõke paigaldatakse koormuseanduriga seinale (LCW), tuleb arvestada, et eespool esitatud mõõdud on minimaalsed. LCW olemasolu korral võib kinnitusklambreid pikendada, et sobitada need poltide kõrgemate paigaldusavadega. Kui klambreid tuleb pikendada, tuleks mõõturina kasutada paksemat terast, et tõke ei tõmbuks kokkupõrke ajal seinast eemale, ei painduks ega rebeneks. Kui tõkke paigaldamiseks kasutatakse mõnda alternatiivset meetodit, peaks see olema vähemalt sama kindel, kui eespool kirjeldatud meetod.

Joonis 1

Deformeeritav tõke laupkokkupõrkekatses

Image

Joonis 2

Sertifitseerimiseks vajalike proovitükkide paigutus

Image

Image

Joonis 3

Kärgstruktuuri teljed ja mõõtmed

Image

Joonis 4

Purustav survejõud ja nihkumine

Image

Joonis 5

Aukude paigutus tõkke paigaldamisel

Image

---

(1)  Käesoleva lisa punktis 2 kirjeldatud sertifitseerimiskorra kohaselt.

(2)  Sellele nõudele vastavaks loetakse mass, mille otsa kõrgus on 125 mm kuni 925 mm ja sügavus vähemalt 1 000 mm.

---

10. LISA

MANNEKEENI SÄÄRE JA LABAJALA SERTIFITSEERIMISKORD

1.   LABAJALA ÜLAOSA LÖÖKKATSE

1.1.   Selle katse eesmärk on määrata Hybrid III labajala ja hüppeliigese reaktsioon raske löögiseadise täpselt määratletud löögile pendelkokkupõrkes.

1.2.   Katses kasutatakse Hybrid III sääre täielikku seadist, vasak (86-5001-001) ja parem (86-5001-002), mis on varustatud labajala ja hüppeliigesega, vasak (78051-614) ja parem (78051-615), kuhu kuulub põlv.

Põlvekedra (78051-319 Rev A) kinnitamiseks katseseadmele kasutatakse koormussimulaatorit (79051-16 Rev B).

1.3.   Katsetusmetoodika

1.3.1.   Enne katset mõjutatakse (leotatakse) iga säärt neli tundi temperatuuriga 22 oC ± 3 oC ning suhtelise niiskusega 40 ± 30 %. Konditsioneerimisaeg ei hõlma püsiseisundini jõudmise aega.

1.3.2.   Naha löögipind ning ka löögiseadise pind puhastatakse enne katset isopropüülalkoholi või samaväärse ainega. Puistatakse üle talgiga.

1.3.3.   Löögiseadise kiirendusmõõtur asetatakse nii, et selle tundlikkustelg oleks paralleelne labajalale langeva löögi suunaga.

1.3.4.   Säär paigaldatakse joonisel 1 kujutatud katseseadmele. Katseseade kinnitatakse nii tugevasti, et see löökkatse ajal ei liiguks. Reieluu koormussimulaatori (78051-319) keskjoon peab olema vertikaalne lubatud hälbega ± 0,5o. Alus reguleeritakse nii, et põlveliigese kinnituskahvlit ja hüppeliigese kinnituspolti ühendav sirgjoon on horisontaalne lubatud hälbega ± 3o, kusjuures kand toetub kahele vähese hõõrdumisega materjalist (PTFE) valmistatud plaadile. Tuleb jälgida, et sääremari paikneks sääreluu põlvepoolses osas. Hüppeliiges reguleeritakse nii, et labajala alaosa oleks vertikaalne ning risti löögi suunaga ± 3o ning labajala sagitaalne kesktasand oleks ühel joonel pendli kinnitustalaga. Põlve- ja hüppeliigest tuleb enne iga katset reguleerida 1,5 ± 0,5 g ulatuses. Hüppeliiges reguleeritakse vabalt liikuma ning pingutatakse ainult sedavõrd, kui on vaja labajala püsimiseks PTFE plaadil.

1.3.5.   Jäik löögiseadis koosneb horisontaalsest silindrist läbimõõduga 50 ± 2 mm ning pendlist, mis on kinnitatud talale läbimõõduga ± 1 mm (joonis 4). Silindri mass koos mõõteriistade ja silindri sees oleva kinnitustala osaga on 1,25 ± 0,02 kg. Pendli kinnitustala mass on 285 ± 5 g. Tala kinnitustelje ühegi pöörleva osa mass ei tohi olla üle 100 grammi. Löögiseadise silindri horisontaalse kesktelje ning kogu pendli pöörlemistelje vaheline kaugus peab olema 1 250 ± 1 mm. Silindri pikitelg peab olema horisontaalne ja risti löögi suuna suhtes. Pendel tabab labajala alumist külge 185 ± 2 mm kaugusel kannast, mis lebab liikumatul horisontaalsel alusel, kusjuures pendli tala pikisuunaline kesktelg kaldub löögi hetkel vertikaaljoonest maksimaalselt 1o võrra kõrvale. Löögiseadise juhtimine peab tagama, et ei toimuks märkimisväärset liikumist külg- ja vertikaalsuunas ega ringliikumist.

1.3.6.   Mitme ühel säärel järjestikku sooritatava katse vahele peab jääma vähemalt 30 minutit.

1.3.7.   Andmehõivesüsteem, sealhulgas andurid, peab vastama CFC 600 spetsifikatsioonidele, nagu on kirjeldatud 8. lisas.

1.4.   Sooritusspetsifikatsioon

1.4.1.   Kui kummagi jala päkka punkti 2.3 kohaselt tabava löögi kiirus on 6,7 (± 0,1) m/s, siis peab maksimaalne sääreluu paindemoment y-telje (My) ümber olema vahemikus 120 ± 25 Nm.

2.   LABAJALA ALAOSA LÖÖKKATSE ILMA KINGATA

2.1.   Käesoleva katse eesmärk on määrata Hybrid III labajala ja naha reaktsioon raske löögiseadise täpselt määratletud löögile pendelkokkupõrkes.

2.2.   Katses kasutatakse Hybrid III sääre täielikku seadist, vasak (86-5001-001) ja parem (86-5001-002), mis on varustatud labajala ja hüppeliigesega, vasak (78051-614) ja parem (78051-615), kuhu kuulub põlv.

Põlvekedra (78051-319 Rev A) kinnitamiseks katseseadmele kasutatakse koormussimulaatorit (79051-16 Rev B).

2.3.   Katsetusmetoodika

2.3.1.   Enne katset mõjutatakse (leotatakse) iga säärt neli tundi temperatuuriga 22 ± 3 oC ning suhtelise niiskusega 40 ± 30 %. Konditsioneerimisaeg ei hõlma püsiseisundini jõudmise aega.

2.3.2.   Naha löögipind ning ka löögiseadise pind puhastatakse enne katset isopropüülalkoholi või samaväärse ainega. Puistatakse üle talgiga. Kontrollitakse, et kanna energiat neelav osa oleks kahjustusteta.

2.3.3.   Löögiseadise kiirendusmõõtur asetatakse nii, et selle tundlikkustelg oleks paralleelne löögiseadme pikisuunalise keskjoonega.

2.3.4.   Säär paigaldatakse joonisel 2 kujutatud katseseadmele. Katseseade kinnitatakse nii tugevasti, et see löökkatse ajal ei liiguks. Reieluu koormussimulaatori (78051-319) keskjoon peab olema vertikaalne lubatud hälbega ± 0,5o. Alus reguleeritakse nii, et põlveliigese kinnituskahvlit ja hüppeliigese kinnituspolti ühendav sirgjoon on horisontaalne lubatud hälbega ± 3o, kusjuures kand toetub kahele vähese hõõrdumisega materjalist (PTFE) valmistatud plaadile. Tuleb jälgida, et sääremari paikneks sääreluu põlvepoolses osas. Hüppeliiges reguleeritakse nii, et labajala alaosa oleks vertikaalne ning risti löögi suunaga ± 3o ning labajala sagitaalne kesktasand oleks ühel joonel pendli kinnitustalaga. Põlve- ja hüppeliigest tuleb enne iga katset reguleerida 1,5 ± 0,5 g ulatuses. Hüppeliiges reguleeritakse vabalt liikuma ning pingutatakse ainult sedavõrd, kui on vaja labajala püsimiseks PTFE plaadil.

2.3.5.   Jäik löögiseadis koosneb horisontaalsest silindrist läbimõõduga 50 ± 2 mm ning pendlist, mis on kinnitatud talale läbimõõduga 19 ± 1 mm (joonis 4). Silindri mass koos mõõteriistade ja silindri sees oleva kinnitustala osaga on 1,25 ± 0,02 kg. Pendli kinnitustala mass on 285 ± 5 g. Tala kinnitustelje ühegi pöörleva osa mass ei tohi olla üle 100 grammi. Löögiseadise silindri horisontaalse kesktelje ning kogu pendli pöörlemistelje vaheline kaugus peab olema 1 250 ± 1 mm. Silindri pikitelg peab olema horisontaalne ja risti löögi suuna suhtes. Pendel tabab labajala alumist külge 62 ± 2 mm kaugusel kannast, mis lebab liikumatul horisontaalsel alusel, kusjuures pendli tala pikisuunaline kesktelg kaldub löögi hetkel vertikaaljoonest maksimaalselt 1o võrra kõrvale. Löögiseadise juhtimine peab tagama, et ei toimuks märkimisväärset liikumist külg- ja vertikaalsuunas ega ringliikumist.

2.3.6.   Mitme ühel säärel järjestikku sooritatava katse vahele peab jääma vähemalt 30 minutit.

2.3.7.   Andmehõivesüsteem, sealhulgas andurid, peab vastama CFC 600 spetsifikatsioonidele, nagu on kirjeldatud 8. lisas.

2.4.   Sooritusspetsifikatsioon

2.4.1.   Kui kummagi jala kanda punkti 2.3 kohaselt tabava löögi kiirus on 4,4 ± 0,1 m/s, siis peab löögiseadise maksimaalne kiirendus olema 295 ± 50 g.

3.   LABAJALA ALAOSA LÖÖKKATSE (KINGAGA)

3.1.   Selle katse eesmärk on kontrollida kinga ja Hybrid III kanna ning hüppeliigese reaktsiooni raske löögiseadise täpselt määratletud löögile pendelkokkupõrkes.

3.2.   Katses kasutatakse Hybrid III sääre täielikku seadist, vasak (86-5001-001) ja parem (86-5001-002), mis on varustatud labajala ja hüppeliigesega, vasak (78051-614) ja parem (78051-615), kuhu kuulub põlv. Põlvekedra (78051-319 Rev A) kinnitamiseks katseseadmele kasutatakse koormussimulaatorit (79051-16 Rev B). Labajalale paigaldatakse 5. lisa punktis 2.9.2 kindlaksmääratud king.

3.3.   Katsetusmetoodika

3.3.1.   Enne katset mõjutatakse (leotatakse) iga säärt neli tundi temperatuuriga 22 ± 3 oC ning suhtelise niiskusega 40 ± 30. Konditsioneerimisaeg ei hõlma püsiseisundini jõudmise aega.

3.3.2.   Enne katset puhastatakse kinga tallal asuv löögipind pehme lapiga ning löögiseadise pind isopropüülalkoholi või samaväärse ainega. Kontrollitakse, et kanna energiat neelav osa oleks kahjustusteta.

3.3.3.   Löögiseadise kiirendusmõõtur asetatakse nii, et selle tundlikkustelg oleks paralleelne löögiseadme pikisuunalise keskjoonega.

3.3.4.   Säär paigaldatakse joonisel 3 kujutatud katseseadmele. Katseseade kinnitatakse nii tugevasti, et see löökkatse ajal ei liiguks. Reieluu koormussimulaatori (78051-319) keskjoon peab olema vertikaalne lubatud hälbega ± 0,5o. Alus reguleeritakse nii, et põlveliigese kinnituskahvlit ja hüppeliigese kinnituspolti ühendav sirgjoon on horisontaalne lubatud hälbega ± 3o, kusjuures kinga kand toetub kahele vähese hõõrdumisega materjalist (PTFE-leht) valmistatud plaadile. Tuleb jälgida, et sääremari paikneks sääreluu põlvepoolses osas. Hüppeliiges reguleeritakse nii, et tasand, mis on kokkupuutes kanna ning kinga alaosa tallaga asetseks vertikaalselt ja risti löögi suunaga 3o, ning labajala ja kinga sagitaalne kesktasand oleks ühel joonel pendli kinnitustalaga. Põlve- ja hüppeliigest tuleb enne iga katset reguleerida 1,5 ± 0,5 g ulatuses. Hüppeliiges reguleeritakse vabalt liikuma ning pingutatakse ainult sedavõrd, kui on vaja labajala püsimiseks PTFE plaadil.

3.3.5.   Jäik löögiseadis koosneb horisontaalsest silindrist läbimõõduga 50 ± 2 mm ning pendlist, mis on kinnitatud talale läbimõõduga 19 ± 1 mm (joonis 4). Silindri mass koos mõõteriistade ja silindri sees oleva kinnitustala osaga on 1,25 ± 0,02 kg. Pendli kinnitustala mass on 285 ± 5 g. Tala kinnitustelje ühegi pöörleva osa mass ei tohi olla üle 100 grammi. Löögiseadise silindri horisontaalse kesktelje ning kogu pendli pöörlemistelje vaheline kaugus peab olema 1 250 ± 1 mm. Silindri pikitelg peab olema horisontaalne ja risti löögi suuna suhtes. Pendel tabab kinga kanda horisontaaltasapinnal, mis on 62 ± 2 mm kõrgusel mannekeeni kannast, kui king toetub jäigalt kinnitatud horisontaalsele alusele, kusjuures pendli tala pikisuunaline kesktelg kaldub löögi hetkel maksimaalselt 1 kraadi võrra vertikaaljoonest kõrvale. Löögiseadise juhtimine peab tagama, et ei toimuks märkimisväärset liikumist külg- ja vertikaalsuunas ega ringliikumist.

3.3.6.   Mitme ühel säärel järjestikku sooritatava katse vahele peab jääma vähemalt 30 minutit.

3.3.7.   Andmehõivesüsteem, sealhulgas andurid, peab vastama CFC 600 spetsifikatsioonidele, nagu on kirjeldatud 8. lisas.

3.4.   Sooritusspetsifikatsioon

3.4.1.   Kui kummagi jala kanda punkti 3.3 kohaselt tabava löögi kiirus on 6,7 ± 0,1 m/s, siis peab sääreluule suunatud maksimaalne survejõud olema (Fz) olema 3,3 ± 0,5 kN.

Joonis 1

Labajala ülaosa löökkatse

Katseseadme spetsifikatsioonid

Image

Joonis 2

Labajala alaosa löökkatse (ilma kingata)

Katseseadme spetsifikatsioonid

Image

Joonis 3

Labajala alaosa löökkatse (kingaga)

Katseseadme spetsifikatsioonid

Image

Joonis 4

Pendlikujuline löögiseadis

Image

---