# Europos Sąjungos L 79/2010

| | ISSN 1725-5120
  doi:10.3000/17255120.L_2010.079.lit |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | L 79 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Teisės aktai | 53 tomas2010m. kovo 25d. |

ISSN 1725-5120

doi:10.3000/17255120.L_2010.079.lit

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

L 79

Leidimas lietuvių kalba

Teisės aktai

53 tomas2010m. kovo 25d.

---

| Turinys | | II   Įstatymo galios neturintys teisės aktai | Puslapis |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGLAMENTAI |
| | * | 2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 248/2010, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1484/95, nustatantis išsamias papildomų importo muitų sistemos taikymo taisykles ir tipines kainas paukštienos bei kiaušinių sektoriams ir kiaušinių albuminui, ir Reglamentas (EB) Nr. 504/2007, nustatantis išsamias papildomų importo muitų pieno ir pieno produktų sektoriuje tvarkos taikymo taisykles | 1 |
| | * | 2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 249/2010, kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Chorizo Riojano (SGN)] | 3 |
| | * | 2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 250/2010, kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Farine de Petit Épeautre de Haute Provence (SGN)] | 5 |
| | * | 2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 251/2010, kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Yorkshire Forced Rhubarb (SKVN)] | 7 |
| | | 2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 252/2010, kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti | 9 |
| | | 2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 253/2010, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamente (EB) Nr. 877/2009 nustatytos kai kurių cukraus sektoriaus produktų tipinės kainos ir papildomi importo muitai 2009/10 prekybos metais | 11 |
| | | SPRENDIMAI |
| | | 2010/178/ES |
| | * | 2009 m. gruodžio 15 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos, kurią Vokietija suteikė Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnybai (Tiergesundheitsdienst Bayern) kai kurioms paslaugoms teikti (C 24/06 (ex NN 75/2000))
  (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 9954) | 13 |

Turinys

II   Įstatymo galios neturintys teisės aktai

Puslapis

REGLAMENTAI

*

2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 248/2010, kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1484/95, nustatantis išsamias papildomų importo muitų sistemos taikymo taisykles ir tipines kainas paukštienos bei kiaušinių sektoriams ir kiaušinių albuminui, ir Reglamentas (EB) Nr. 504/2007, nustatantis išsamias papildomų importo muitų pieno ir pieno produktų sektoriuje tvarkos taikymo taisykles

1

*

2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 249/2010, kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Chorizo Riojano (SGN)]

[Chorizo Riojano (SGN)]

3

*

2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 250/2010, kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Farine de Petit Épeautre de Haute Provence (SGN)]

Farine de Petit Épeautre de Haute Provence

5

*

2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 251/2010, kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Yorkshire Forced Rhubarb (SKVN)]

Yorkshire Forced Rhubarb

7

2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 252/2010, kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti

9

2010 m. kovo 24 d. Komisijos reglamentas (ES) Nr. 253/2010, kuriuo iš dalies keičiamos Reglamente (EB) Nr. 877/2009 nustatytos kai kurių cukraus sektoriaus produktų tipinės kainos ir papildomi importo muitai 2009/10 prekybos metais

11

SPRENDIMAI

2010/178/ES

*

2009 m. gruodžio 15 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos, kurią Vokietija suteikė Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnybai (Tiergesundheitsdienst Bayern) kai kurioms paslaugoms teikti (C 24/06 (ex NN 75/2000))
  (pranešta dokumentu Nr. C(2009) 9954)

Tiergesundheitsdienst Bayern

(pranešta dokumentu Nr. C(2009) 9954)

13

| | | IV   Aktai, priimti iki 2009 m. gruodžio 1 d. remiantis EB sutartimi, ES sutartimi ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartimi |
| --- | --- | --- |
| | * | 2008 m. gegužės 28 d. ELPA Priežiūros institucijos sprendimas Nr. 329/08/COL dėl pagalbos, suteiktos Sementsverksmiðjan hf. (Islandija) | 25 |
| | * | 2008 m. birželio 27 d. ELPA Priežiūros institucijos sprendimas Nr. 405/08/COL, nutraukti oficialią tyrimo procedūrą dėl Islandijos būsto finansavimo fondo (Islandija) | 40 |

IV   Aktai, priimti iki 2009 m. gruodžio 1 d. remiantis EB sutartimi, ES sutartimi ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartimi

*

2008 m. gegužės 28 d. ELPA Priežiūros institucijos sprendimas Nr. 329/08/COL dėl pagalbos, suteiktos Sementsverksmiðjan hf. (Islandija)

Sementsverksmiðjan hf

25

*

2008 m. birželio 27 d. ELPA Priežiūros institucijos sprendimas Nr. 405/08/COL, nutraukti oficialią tyrimo procedūrą dėl Islandijos būsto finansavimo fondo (Islandija)

40

| LT | Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.
  Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė. |
| --- | --- |

LT

Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.

Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė.

---

II Įstatymo galios neturintys teisės aktai

REGLAMENTAI

| 25.3.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 79/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 79/1

---

KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 248/2010

2010 m. kovo 24 d.

kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1484/95, nustatantis išsamias papildomų importo muitų sistemos taikymo taisykles ir tipines kainas paukštienos bei kiaušinių sektoriams ir kiaušinių albuminui, ir Reglamentas (EB) Nr. 504/2007, nustatantis išsamias papildomų importo muitų pieno ir pieno produktų sektoriuje tvarkos taikymo taisykles

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) (1), ypač į jo 143 straipsnio b punktą kartu su 4 straipsniu,

atsižvelgdama į 2009 m. liepos 7 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 614/2009 dėl bendros prekybos ovalbuminu ir laktalbuminu sistemos (2), ypač į jo 3 straipsnio 4 dalį,

kadangi:

| (1) | Komisijos reglamento (EB) Nr. 1484/95 (3) 3 straipsnio 3 dalyje ir Komisijos reglamento (EB) Nr. 504/2007 (4) 4 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad, jei siuntos CIF importo kaina aukštesnė nei taikytina tipinė kaina, importuotojas turi sumokėti 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (5), 248 straipsnio 1 dalyje nurodytą užstatą, kurio suma lygi papildomo muito sumai, kurią jis būtų sumokėjęs, jeigu papildomas muitas būtų apskaičiuotas remiantis tipine atitinkamam produktui taikytina kaina. |
| --- | --- |

(1)

Komisijos reglamento (EB) Nr. 1484/95 (3) 3 straipsnio 3 dalyje ir Komisijos reglamento (EB) Nr. 504/2007 (4) 4 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad, jei siuntos CIF importo kaina aukštesnė nei taikytina tipinė kaina, importuotojas turi sumokėti 1993 m. liepos 2 d. Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93, išdėstančio Tarybos reglamento (EEB) Nr. 2913/92, nustatančio Bendrijos muitinės kodeksą, įgyvendinimo nuostatas (5), 248 straipsnio 1 dalyje nurodytą užstatą, kurio suma lygi papildomo muito sumai, kurią jis būtų sumokėjęs, jeigu papildomas muitas būtų apskaičiuotas remiantis tipine atitinkamam produktui taikytina kaina.

| (2) | Tačiau panašiu atveju 2006 m. birželio 30 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 951/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 įgyvendinimo taisykles dėl prekybos su trečiosiomis šalimis cukraus sektoriuje (6), 38 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad importuotojas turi sumokėti Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 248 straipsnio 1 dalyje nurodytą užstatą, kurio suma lygi papildomo importo muito sumos, apskaičiuotos remiantis atitinkamam produktui taikytina tipine kaina, ir papildomo importo muito sumos, apskaičiuotos remiantis atitinkamos siuntos CIF importo kaina, skirtumui. |
| --- | --- |

(2)

Tačiau panašiu atveju 2006 m. birželio 30 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 951/2006, nustatančio išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 įgyvendinimo taisykles dėl prekybos su trečiosiomis šalimis cukraus sektoriuje (6), 38 straipsnio 3 dalyje nustatyta, kad importuotojas turi sumokėti Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 248 straipsnio 1 dalyje nurodytą užstatą, kurio suma lygi papildomo importo muito sumos, apskaičiuotos remiantis atitinkamam produktui taikytina tipine kaina, ir papildomo importo muito sumos, apskaičiuotos remiantis atitinkamos siuntos CIF importo kaina, skirtumui.

| (3) | Siekiant suvienodinti skirtinguose sektoriuose taikomus apskaičiavimo metodus tikslinga suderinti Reglamento (EB) Nr. 1484/95 3 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 504/2007 4 straipsnio 3 dalyje nustatytą metodą su Reglamento (EB) Nr. 951/2006 38 straipsnio 3 dalyje nustatytu metodu. |
| --- | --- |

(3)

Siekiant suvienodinti skirtinguose sektoriuose taikomus apskaičiavimo metodus tikslinga suderinti Reglamento (EB) Nr. 1484/95 3 straipsnio 3 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 504/2007 4 straipsnio 3 dalyje nustatytą metodą su Reglamento (EB) Nr. 951/2006 38 straipsnio 3 dalyje nustatytu metodu.

| (4) | Reglamento (EB) Nr. 1484/95 3 straipsnio 4 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 504/2007 4 straipsnio 4 dalyje nustatyti laikotarpiai, per kuriuos importuotojas turi pateikti įrodymus, kad siunta buvo realizuota pagal CIF importo kainų teisingumą patvirtinančias sąlygas. Paaiškėjo, kad iš tiesų pagal šią sistemą vykdoma prekių importo ir pardavimo procedūra labai pasikeitė. Anksčiau pirkimu trečiojoje šalyje, išleidimu į laisvą apyvartą ir pardavimu Bendrijoje paprastai užsiimdavo vienas ūkinės veiklos vykdytojas, o dabar skirtingas operacijas vykdo keli ūkinės veiklos vykdytojai, todėl į tuos laikotarpius dažnai neįmanoma atsižvelgti. Todėl tuos laikotarpius tikslinga pratęsti. |
| --- | --- |

(4)

Reglamento (EB) Nr. 1484/95 3 straipsnio 4 dalyje ir Reglamento (EB) Nr. 504/2007 4 straipsnio 4 dalyje nustatyti laikotarpiai, per kuriuos importuotojas turi pateikti įrodymus, kad siunta buvo realizuota pagal CIF importo kainų teisingumą patvirtinančias sąlygas. Paaiškėjo, kad iš tiesų pagal šią sistemą vykdoma prekių importo ir pardavimo procedūra labai pasikeitė. Anksčiau pirkimu trečiojoje šalyje, išleidimu į laisvą apyvartą ir pardavimu Bendrijoje paprastai užsiimdavo vienas ūkinės veiklos vykdytojas, o dabar skirtingas operacijas vykdo keli ūkinės veiklos vykdytojai, todėl į tuos laikotarpius dažnai neįmanoma atsižvelgti. Todėl tuos laikotarpius tikslinga pratęsti.

| (5) | Todėl reglamentus (EB) Nr. 1484/95 ir (EB) Nr. 504/2007 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti. |
| --- | --- |

(5)

Todėl reglamentus (EB) Nr. 1484/95 ir (EB) Nr. 504/2007 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti.

| (6) | Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę, |
| --- | --- |

(6)

Šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 1484/95 3 straipsnio 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:

„3.   2 dalyje nurodytu atveju importuotojas privalo sumokėti Reglamento (EEB) Nr. 2454/93 248 straipsnio 1 dalyje nurodytą užstatą, kurio suma lygi papildomo importo muito sumos, apskaičiuotos remiantis atitinkamam produktui taikytina tipine kaina, ir papildomo importo muito sumos, apskaičiuotos remiantis atitinkamos siuntos CIF importo kaina, skirtumui.

4.   Importuotojas, pardavęs produktus per devynis mėnesius nuo produktų išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo datos, per du mėnesius nuo atitinkamų produktų pardavimo įrodo, kad siunta buvo realizuota pagal 2 dalyje nurodytų kainų teisingumą patvirtinančias sąlygas. Jei nesilaikoma kurio nors iš šių terminų, sumokėtas užstatas negrąžinamas. Tačiau kompetentinga institucija, gavusi tinkamai pagrįstą importuotojo prašymą, devynių mėnesių laikotarpį gali pratęsti daugiausia trims mėnesiams.

Sumokėtas užstatas grąžinamas, jei muitinės institucijoms pateikiamas jas tenkinantis įrodymas, kad buvo laikomasi realizavimo sąlygų. Priešingu atveju užstatas konfiskuojamas ir panaudojamas papildomiems muitams sumokėti.“

2 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 504/2007 4 straipsnio 3 ir 4 dalys pakeičiamos taip:

„3.   2 dalyje nurodytu atveju importuotojas privalo sumokėti Komisijos reglamento (EEB) Nr. 2454/93 (7) 248 straipsnio 1 dalyje nurodytą užstatą, kurio suma lygi papildomo importo muito sumos, apskaičiuotos remiantis atitinkamam produktui taikytina tipine kaina, ir papildomo importo muito sumos, apskaičiuotos remiantis atitinkamos siuntos CIF importo kaina, skirtumui.

4.   Importuotojas, pardavęs produktus per devynis mėnesius nuo produktų išleidimo į laisvą apyvartą deklaracijos priėmimo datos, per du mėnesius nuo atitinkamų produktų pardavimo įrodo, kad siunta buvo realizuota pagal 2 dalyje nurodytų kainų teisingumą patvirtinančias sąlygas. Jei nesilaikoma kurio nors iš šių terminų, sumokėtas užstatas negrąžinamas. Tačiau kompetentinga institucija, gavusi tinkamai pagrįstą importuotojo prašymą, devynių mėnesių laikotarpį gali pratęsti daugiausia trims mėnesiams.

Sumokėtas užstatas grąžinamas, jei muitinės institucijoms pateikiamas jas tenkinantis įrodymas, kad buvo laikomasi realizavimo sąlygų. Priešingu atveju užstatas konfiskuojamas ir panaudojamas papildomiems muitams sumokėti.

3 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja septintą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje

Jis taikomas nuo 2010 m. gegužės 1 d.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 24 d.

Komisijos vardu

Pirmininkas

José Manuel BARROSO

---

(1)  OL L 299, 2007 11 16, p. 1.

1

(2)  OL L 181, 2009 7 14, p. 8.

2

(3)  OL L 145, 1995 6 29, p. 47.

3

(4)  OL L 119, 2007 5 9, p. 7.

4

(5)  OL L 253, 1993 10 11, p. 1.

5

(6)  OL L 178, 2006 7 1, p. 24.

6

(7)  OL L 253, 1993 10 11, p. 1.“

7

---

| 25.3.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 79/3 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 79/3

---

KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 249/2010

2010 m. kovo 24 d.

kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Chorizo Riojano (SGN)]

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (1), ypač į jo 7 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą,

kadangi:

| (1) | Remiantis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 6 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, Italijos prašymas įregistruoti pavadinimą Chorizo Riojano paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (2). |
| --- | --- |

(1)

Remiantis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 6 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, Italijos prašymas įregistruoti pavadinimą Chorizo Riojano paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (2).

| (2) | Prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį Komisija negavo, todėl šis pavadinimas turi būti įregistruotas. |
| --- | --- |

(2)

Prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį Komisija negavo, todėl šis pavadinimas turi būti įregistruotas.

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Šio reglamento priede nurodytas pavadinimas įregistruojamas.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 24 d.

Komisijos vardu

Pirmininkas

José Manuel BARROSO

---

(1)  OL L 93, 2006 3 31, p. 12.

1

(2)  OL C 186, 2009 8 8, p. 14.

2

---

PRIEDAS

Sutarties I priede išvardyti žmonėms vartoti skirti žemės ūkio produktai:

1.2 klasė.   Mėsos produktai (virti, sūdyti, rūkyti ir kt.)

ISPANIJA

Chorizo Riojano (SGN)

---

| 25.3.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 79/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 79/5

---

KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 250/2010

2010 m. kovo 24 d.

kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Farine de Petit Épeautre de Haute Provence (SGN)]

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (1), ypač į jo 7 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą,

kadangi:

| (1) | Remiantis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 6 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa ir 17 straipsnio 2 dalimi, Prancūzijos paraiška įregistruoti pavadinimą „Farine de Petit Épeautre de Haute Provence“ paskelbta Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (2). |
| --- | --- |

(1)

Remiantis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 6 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa ir 17 straipsnio 2 dalimi, Prancūzijos paraiška įregistruoti pavadinimą „Farine de Petit Épeautre de Haute Provence“ paskelbta Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (2).

| (2) | Prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį Komisija negavo, todėl šis pavadinimas turi būti įregistruotas, |
| --- | --- |

(2)

Prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį Komisija negavo, todėl šis pavadinimas turi būti įregistruotas,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Šio reglamento priede nurodytas pavadinimas įregistruojamas.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 24 d.

Komisijos vardu

Pirmininkas

José Manuel BARROSO

---

(1)  OL L 93, 2006 3 31, p. 12.

1

(2)  OL C 185, 2009 8 7, p. 17.

2

---

PRIEDAS

Sutarties I priede išvardyti žmonėms vartoti skirti žemės ūkio produktai:

1.6 klasė.   Švieži ar perdirbti vaisiai, daržovės ir grūdinės kultūros

PRANCŪZIJA

Farine de Petit Épeautre de Haute Provence (SGN)

---

| 25.3.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 79/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 79/7

---

KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 251/2010

2010 m. kovo 24 d.

kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Yorkshire Forced Rhubarb (SKVN)]

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (1), ypač į jo 7 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą,

kadangi:

| (1) | Remiantis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 6 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, Jungtinės Karalystės paraiška įregistruoti pavadinimą „Yorkshire Forced Rhubarb“ paskelbta Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (2). |
| --- | --- |

(1)

Remiantis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 6 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, Jungtinės Karalystės paraiška įregistruoti pavadinimą „Yorkshire Forced Rhubarb“ paskelbta Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (2).

| (2) | Prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį Komisija negavo, todėl šis pavadinimas turi būti įregistruotas. |
| --- | --- |

(2)

Prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį Komisija negavo, todėl šis pavadinimas turi būti įregistruotas.

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Šio reglamento priede nurodytas pavadinimas įregistruojamas.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 24 d.

Komisijos vardu

Pirmininkas

José Manuel BARROSO

---

(1)  OL L 93, 2006 3 31, p. 12.

1

(2)  OL C 189, 2009 8 12, p. 29.

2

---

PRIEDAS

Sutarties I priede išvardyti žmonėms vartoti skirti žemės ūkio produktai:

1.6 klasė.   Švieži ar perdirbti vaisiai, daržovės ir grūdinės kultūros

JUNGTINĖ KARALYSTĖ

Yorkshire Forced Rhubarb (SKVN)

---

| 25.3.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 79/9 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 79/9

---

KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 252/2010

2010 m. kovo 24 d.

kuriuo nustatomos standartinės importo vertės, skirtos tam tikrų vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas („Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas“) (1),

atsižvelgdama į 2007 m. gruodžio 21 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 1580/2007, nustatantį Tarybos reglamentų (EB) Nr. 2200/96, (EB) Nr. 2201/96 ir (EB) Nr. 1182/2007 įgyvendinimo vaisių ir daržovių sektoriuje taisykles (2), ypač į jo 138 straipsnio 1 dalį,

kadangi:

Reglamente (EB) Nr. 1580/2007, taikant daugiašalių derybų dėl prekybos Urugvajaus raunde rezultatus, yra numatyti kriterijai, kuriuos Komisija taiko nustatydama standartines importo iš trečiųjų šalių vertes produktams ir laikotarpiams, išvardytiems minėto reglamento XV priedo A dalyje,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 1580/2007 138 straipsnyje minimos standartinės importo vertės yra nustatytos šio reglamento priede.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja 2010 m. kovo 25 d.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 24 d.

Komisijos vardu, Pirmininko vardu

Jean-Luc DEMARTY

Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktorius

---

(1)  OL L 299, 2007 11 16, p. 1.

1

(2)  OL L 350, 2007 12 31, p. 1.

2

---

PRIEDAS

Standartinės importo vertės, skirtos kai kurių vaisių ir daržovių įvežimo kainai nustatyti

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN kodas | Trečiosios šalies kodas (1) | Standartinė importo vertė |
| 0702 00 00 | IL | 74,8 |
| JO | 59,4 |
| MA | 95,7 |
| TN | 128,2 |
| TR | 97,7 |
| ZZ | 91,2 |
| 0707 00 05 | JO | 68,6 |
| MA | 74,6 |
| MK | 124,9 |
| TR | 123,4 |
| ZZ | 97,9 |
| 0709 90 70 | JO | 97,9 |
| MA | 147,9 |
| TR | 103,1 |
| ZZ | 116,3 |
| 0805 10 20 | EG | 40,2 |
| IL | 59,5 |
| MA | 43,6 |
| TN | 55,8 |
| TR | 62,6 |
| ZZ | 52,3 |
| 0805 50 10 | EG | 66,4 |
| IL | 91,6 |
| MA | 49,1 |
| TR | 63,1 |
| ZZ | 67,6 |
| 0808 10 80 | AR | 89,0 |
| BR | 89,0 |
| CA | 99,1 |
| CL | 85,2 |
| CN | 74,1 |
| MK | 24,7 |
| US | 132,2 |
| UY | 68,2 |
| ZA | 107,6 |
| ZZ | 85,5 |
| 0808 20 50 | AR | 79,6 |
| CL | 69,2 |
| CN | 94,1 |
| US | 134,2 |
| UY | 118,7 |
| ZA | 94,0 |
| ZZ | 98,3 |

(EUR/100 kg)

KN kodas

Trečiosios šalies kodas (1)

Standartinė importo vertė

0702 00 00

IL

74,8

JO

59,4

MA

95,7

TN

128,2

TR

97,7

ZZ

91,2

0707 00 05

JO

68,6

MA

74,6

MK

124,9

TR

123,4

ZZ

97,9

0709 90 70

JO

97,9

MA

147,9

TR

103,1

ZZ

116,3

0805 10 20

EG

40,2

IL

59,5

MA

43,6

TN

55,8

TR

62,6

ZZ

52,3

0805 50 10

EG

66,4

IL

91,6

MA

49,1

TR

63,1

ZZ

67,6

0808 10 80

AR

89,0

BR

89,0

CA

99,1

CL

85,2

CN

74,1

MK

24,7

US

132,2

UY

68,2

ZA

107,6

ZZ

85,5

0808 20 50

AR

79,6

CL

69,2

CN

94,1

US

134,2

UY

118,7

ZA

94,0

ZZ

98,3

---

(1)  Šalių nomenklatūra yra nustatyta Komisijos Reglamentu (EB) Nr. 1833/2006 (OL L 354, 2006 12 14, p. 19). Kodas „ZZ“ atitinka „kitas šalis“.

---

| 25.3.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 79/11 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 79/11

---

KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 253/2010

2010 m. kovo 24 d.

kuriuo iš dalies keičiamos Reglamente (EB) Nr. 877/2009 nustatytos kai kurių cukraus sektoriaus produktų tipinės kainos ir papildomi importo muitai 2009/10 prekybos metais

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,

atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas („Bendras bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentas“) (1),

atsižvelgdama į 2006 m. birželio 30 d. Komisijos reglamentą (EB) Nr. 951/2006, nustatantį išsamias Tarybos reglamento (EB) Nr. 318/2006 įgyvendinimo taisykles dėl prekybos su trečiosiomis šalimis cukraus sektoriuje (2), ypač į jo 36 straipsnio, 2 dalies antros pastraipos antrąjį sakinį,

kadangi:

| (1) | Tipinės kainos ir papildomų importo muitų dydžiai, taikytini baltajam cukrui, žaliaviniam cukrui ir kai kuriems sirupams 2009/10 prekybos metams buvo nustatyti Komisijos reglamente (EB) Nr. 877/2009 (3). Šios kainos ir muitų dydžiai buvo paskutinį kartą pakeisti Komisijos reglamentu (ES) Nr. 236/2010 (4). |
| --- | --- |

(1)

Tipinės kainos ir papildomų importo muitų dydžiai, taikytini baltajam cukrui, žaliaviniam cukrui ir kai kuriems sirupams 2009/10 prekybos metams buvo nustatyti Komisijos reglamente (EB) Nr. 877/2009 (3). Šios kainos ir muitų dydžiai buvo paskutinį kartą pakeisti Komisijos reglamentu (ES) Nr. 236/2010 (4).

| (2) | Šiuo metu Komisijos turimi duomenys rodo, kad reikia iš dalies pakeisti minėtus dydžius pagal Reglamente (EB) Nr. 951/2006 nustatytas taisykles ir nuostatas, |
| --- | --- |

(2)

Šiuo metu Komisijos turimi duomenys rodo, kad reikia iš dalies pakeisti minėtus dydžius pagal Reglamente (EB) Nr. 951/2006 nustatytas taisykles ir nuostatas,

PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:

1 straipsnis

Reglamento (EB) Nr. 951/2006 36 straipsnyje išvardytiems produktams taikomos tipinės kainos ir papildomi importo muitai 2009/10 prekybos metams, numatyti Reglamente (EB) Nr. 877/2009, yra iš dalies pakeičiami ir nurodomi šio reglamento priede.

2 straipsnis

Šis reglamentas įsigalioja 2010 m. kovo 25 d.

Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.

Priimta Briuselyje 2010 m. kovo 24 d.

Komisijos vardu, Pirmininko vardu

Jean-Luc DEMARTY

Žemės ūkio ir kaimo plėtros generalinis direktorius

---

(1)  OL L 299, 2007 11 16, p. 1.

1

(2)  OL L 178, 2006 7 1, p. 24.

2

(3)  OL L 253, 2009 9 25, p. 3.

3

(4)  OL L 72, 2010 3 20, p. 15.

4

---

PRIEDAS

Iš dalies pakeisti baltojo cukraus, žaliavinio cukraus ir produktų, kurių KN kodas yra 1702 90 95 tipinių kainų ir papildomų importo muitų dydžiai, taikomi nuo 2010 m. kovo 25 d.

| (EUR) |
| --- |
| KN kodas | Tipinė kaina už 100 kg neto atitinkamo produkto | Papildomas muitas už 100 kg neto atitinkamo produkto |
| 1701 11 10 (1) | 33,42 | 1,26 |
| 1701 11 90 (1) | 33,42 | 4,88 |
| 1701 12 10 (1) | 33,42 | 1,13 |
| 1701 12 90 (1) | 33,42 | 4,58 |
| 1701 91 00 (2) | 35,05 | 7,71 |
| 1701 99 10 (2) | 35,05 | 3,82 |
| 1701 99 90 (2) | 35,05 | 3,82 |
| 1702 90 95 (3) | 0,35 | 0,31 |

(EUR)

KN kodas

Tipinė kaina už 100 kg neto atitinkamo produkto

Papildomas muitas už 100 kg neto atitinkamo produkto

1701 11 10 (1)

33,42

1,26

1701 11 90 (1)

33,42

4,88

1701 12 10 (1)

33,42

1,13

1701 12 90 (1)

33,42

4,58

1701 91 00 (2)

35,05

7,71

1701 99 10 (2)

35,05

3,82

1701 99 90 (2)

35,05

3,82

1702 90 95 (3)

0,35

0,31

---

(1)  Nustatoma už standartinę kokybę, kaip ji apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 IV priedo III dalyje.

(2)  Nustatoma už standartinę kokybę, kaip ji apibrėžta Reglamento (EB) Nr. 1234/2007 IV priedo II dalyje.

(3)  Nustatoma už kiekvieną proc. sacharozės kiekio.

---

SPRENDIMAI

| 25.3.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 79/13 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 79/13

---

KOMISIJOS SPRENDIMAS

2009 m. gruodžio 15 d.

dėl valstybės pagalbos, kurią Vokietija suteikė Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnybai (Tiergesundheitsdienst Bayern) kai kurioms paslaugoms teikti (C 24/06 (ex NN 75/2000))

(pranešta dokumentu Nr. C(2009) 9954)

(Tekstas autentiškas tik vokiečių kalba)

(2010/178/ES)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmą pastraipą,

pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal pirmiau nurodytą straipsnį ir atsižvelgdama į tas pastabas,

kadangi:

I.   PROCEDŪRA

| (1) | 2000 m. vasario 21 d. raštu Komisijai buvo pateiktas skundas dėl Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnybos (toliau – TGD) taikomų priemonių. Gauta ir daugiau to paties skundo pateikėjo raštų dėl to paties skundo. Byla dėl pagalbos užregistruota numeriu NN 75/00. |
| --- | --- |

(1)

2000 m. vasario 21 d. raštu Komisijai buvo pateiktas skundas dėl Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnybos (toliau – TGD) taikomų priemonių. Gauta ir daugiau to paties skundo pateikėjo raštų dėl to paties skundo. Byla dėl pagalbos užregistruota numeriu NN 75/00.

| (2) | Dėl šio skundo Komisija Vokietijai išsiuntė keletą raštų, į kuriuos Vokietija atsakė 2000 m. liepos 4 d., 2000 m. gruodžio 22 d., 2002 m. lapkričio 22 d., 2003 m. balandžio 10 d., 2003 m. gruodžio 1 d. ir 2005 m. birželio 27 d. raštais, pateikdama informaciją. 2003 m. liepos 17 d. buvo surengtas susitikimas su Vokietijos atstovais. |
| --- | --- |

(2)

Dėl šio skundo Komisija Vokietijai išsiuntė keletą raštų, į kuriuos Vokietija atsakė 2000 m. liepos 4 d., 2000 m. gruodžio 22 d., 2002 m. lapkričio 22 d., 2003 m. balandžio 10 d., 2003 m. gruodžio 1 d. ir 2005 m. birželio 27 d. raštais, pateikdama informaciją. 2003 m. liepos 17 d. buvo surengtas susitikimas su Vokietijos atstovais.

| (3) | Priemonė buvo taikoma nuo 1974 m. Nors ir buvo apie tai pasiteirauta, nebuvo įmanoma gauti įrodymų, kad apie šią priemonę buvo pranešta. Todėl pagalba įregistruota pagalbos, apie kurią nebuvo pranešta, registre. |
| --- | --- |

(3)

Priemonė buvo taikoma nuo 1974 m. Nors ir buvo apie tai pasiteirauta, nebuvo įmanoma gauti įrodymų, kad apie šią priemonę buvo pranešta. Todėl pagalba įregistruota pagalbos, apie kurią nebuvo pranešta, registre.

| (4) | 2006 m. liepos 7 d. raštu Komisija pranešė Vokietijai apie savo sprendimą pradėti SESV 108 straipsnio 2 dalyje (1) nustatytą procedūrą dėl pirmiau minėtos pagalbos. |
| --- | --- |

(4)

2006 m. liepos 7 d. raštu Komisija pranešė Vokietijai apie savo sprendimą pradėti SESV 108 straipsnio 2 dalyje (1) nustatytą procedūrą dėl pirmiau minėtos pagalbos.

| (5) | Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (2). Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti pastabas. |
| --- | --- |

(5)

Komisijos sprendimas pradėti procedūrą paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje
   (2). Komisija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti pastabas.

| (6) | Suinteresuotosios šalys pateikė savo pastabas 2006 m. spalio 30 d., lapkričio 2 d. ir lapkričio 7 d. raštais. |
| --- | --- |

(6)

Suinteresuotosios šalys pateikė savo pastabas 2006 m. spalio 30 d., lapkričio 2 d. ir lapkričio 7 d. raštais.

| (7) | Vokietija savo nuomonę išdėstė 2006 m. lapkričio 6 d., 2007 m. sausio 22 d., 2008 m. liepos 25 d. ir 2009 m. vasario 9 d. raštais. |
| --- | --- |

(7)

Vokietija savo nuomonę išdėstė 2006 m. lapkričio 6 d., 2007 m. sausio 22 d., 2008 m. liepos 25 d. ir 2009 m. vasario 9 d. raštais.

II.   APRAŠYMAS

| (8) | Priemonė taikoma remiantis Bavarijos žemės ūkio rėmimo įstatymo (Gesetz zur Förderung der bayerischen Landwirtschaft, toliau – LwFöG) 14 straipsnio 1 dalimi. |
| --- | --- |

(8)

Priemonė taikoma remiantis Bavarijos žemės ūkio rėmimo įstatymo (Gesetz zur Förderung der bayerischen Landwirtschaft, toliau – LwFöG) 14 straipsnio 1 dalimi.

| (9) | Priemonės tikslas – užtikrinti ir pagerinti gyvūninės kilmės maisto produktų higieną. |
| --- | --- |

(9)

Priemonės tikslas – užtikrinti ir pagerinti gyvūninės kilmės maisto produktų higieną.

| (10) | Gavėjai – ūkininkai ir žvejai (toliau bendrai – ūkininkai). |
| --- | --- |

(10)

Gavėjai – ūkininkai ir žvejai (toliau bendrai – ūkininkai).

| (11) | Taip pat gavėjas – Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnyba (TGD). |
| --- | --- |

(11)

Taip pat gavėjas – Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnyba (TGD).

| (12) | Priemonė finansuojama iš Bavarijos žemės ir Bavarijos gyvūnų ligų fondo (toliau – BTSK) lėšų. |
| --- | --- |

(12)

Priemonė finansuojama iš Bavarijos žemės ir Bavarijos gyvūnų ligų fondo (toliau – BTSK) lėšų.

| (13) | Nors ūkininkams teikiamos priemonės vadinamos „bendromis“, tačiau iš jų naudos turi tik Bavarijoje įsisteigę ūkininkai. Be to, Vokietijos duomenimis, jos yra labai specifinės, grynai prevencinio pobūdžio priemonės, susijusios su pieno ir mėsos gamyba bei kiaulių, naminių paukščių, avių ir žuvų auginimu. Gyvūnai tikrinami pagal nustatytą programą, kurioje atsižvelgiama į ypatingą gyvūnų ligų riziką ar gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės kriterijus. Be to, Vokietija nurodė, kad parama teikiama tik bendroms priemonėms, kurios atitinka bendrą interesą ir viršija įprastas teisės nuostatas, taikomas pavieniams gyvūnų augintojams (2006 m. lapkričio 6 d. raštas, p. 4). |
| --- | --- |

(13)

Nors ūkininkams teikiamos priemonės vadinamos „bendromis“, tačiau iš jų naudos turi tik Bavarijoje įsisteigę ūkininkai. Be to, Vokietijos duomenimis, jos yra labai specifinės, grynai prevencinio pobūdžio priemonės, susijusios su pieno ir mėsos gamyba bei kiaulių, naminių paukščių, avių ir žuvų auginimu. Gyvūnai tikrinami pagal nustatytą programą, kurioje atsižvelgiama į ypatingą gyvūnų ligų riziką ar gyvūnų ligų prevencijos ir kontrolės kriterijus. Be to, Vokietija nurodė, kad parama teikiama tik bendroms priemonėms, kurios atitinka bendrą interesą ir viršija įprastas teisės nuostatas, taikomas pavieniams gyvūnų augintojams (2006 m. lapkričio 6 d. raštas, p. 4).

| (14) | Ūkiuose taikomos šių rūšių priemonės: nuolatinė priežiūra vykdant bandymus ir (arba) prevencinius tikrinimus, bandinių ėmimas ir (laboratoriniai ir (arba) pakartotiniai) tyrimai, veterinarų konsultacijos, prevencinių ir (arba) sunaikinimo planų rengimas ir skiepijimo programų kūrimas. |
| --- | --- |

(14)

Ūkiuose taikomos šių rūšių priemonės: nuolatinė priežiūra vykdant bandymus ir (arba) prevencinius tikrinimus, bandinių ėmimas ir (laboratoriniai ir (arba) pakartotiniai) tyrimai, veterinarų konsultacijos, prevencinių ir (arba) sunaikinimo planų rengimas ir skiepijimo programų kūrimas.

| (15) | Vokietijos teigimu, 14 konstatuojamojoje dalyje nurodyta veikla sudaro pagrindą teikti ūkininkams konsultacijas dėl tinkamų prevencijos ir veterinarinės priežiūros priemonių. Vokietijos duomenimis, paslaugos, kurias įprastai teikia ten įsisteigę veterinarai (pavyzdžiui, gydymas vaistais ar skiepijimas), nėra šių „bendrų priemonių“ dalis. |
| --- | --- |

(15)

Vokietijos teigimu, 14 konstatuojamojoje dalyje nurodyta veikla sudaro pagrindą teikti ūkininkams konsultacijas dėl tinkamų prevencijos ir veterinarinės priežiūros priemonių. Vokietijos duomenimis, paslaugos, kurias įprastai teikia ten įsisteigę veterinarai (pavyzdžiui, gydymas vaistais ar skiepijimas), nėra šių „bendrų priemonių“ dalis.

| (16) | „Bendros priemonės“ ūkininkams yra nemokamos, tačiau jie negali jų reikalauti – šių priemonių savo iniciatyva imasi TGD, kuriai pavesta jas atlikti. |
| --- | --- |

(16)

„Bendros priemonės“ ūkininkams yra nemokamos, tačiau jie negali jų reikalauti – šių priemonių savo iniciatyva imasi TGD, kuriai pavesta jas atlikti.

| (17) | Šių priemonių išlaidas TGD kompensuoja Bavarijos žemė. LwFöG 14 straipsnio 1 dalies 2 sakinyje sakoma, kad „iš valstybės lėšų apmokama 50 % būtinų išlaidų“. |
| --- | --- |

(17)

Šių priemonių išlaidas TGD kompensuoja Bavarijos žemė. LwFöG 14 straipsnio 1 dalies 2 sakinyje sakoma, kad „iš valstybės lėšų apmokama 50 % būtinų išlaidų“.

| (18) | Kita personalo ir materialinių išlaidų dalis TGD kompensuojama iš kitų valstybės lėšų, būtent BTSK (plg. bylas dėl pagalbos NN 23/07, N 426/03 ir N 81/04). Taigi bendra išlaidų kompensacija – iki 100 %. |
| --- | --- |

(18)

Kita personalo ir materialinių išlaidų dalis TGD kompensuojama iš kitų valstybės lėšų, būtent BTSK (plg. bylas dėl pagalbos NN 23/07, N 426/03 ir N 81/04). Taigi bendra išlaidų kompensacija – iki 100 %.

| (19) | TGD mokamos šios išmokos: |
| --- | --- |

(19)

TGD mokamos šios išmokos:

| (20) | Pagal LwFöG iš valstybės lėšų TGD gali būti kompensuojama tik pusė „būtinų išlaidų“. Tačiau iš tikrųjų, Vokietijos duomenimis, galima gauti iki 100 % kompensaciją. |
| --- | --- |

(20)

Pagal LwFöG iš valstybės lėšų TGD gali būti kompensuojama tik pusė „būtinų išlaidų“. Tačiau iš tikrųjų, Vokietijos duomenimis, galima gauti iki 100 % kompensaciją.

| (21) | Pagalba TGD teikiama nuo 1974 m. 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (3), 15 straipsnio 1 dalyje sakoma, kad Komisijos įgaliojimams išieškoti pagalbą taikomas dešimties metų senaties terminas. Tyrimo procedūrą Komisija pradėjo 2000 m. Taigi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 15 straipsnio 2 dalyje numatytas dešimties metų terminas siekia 1990 m. Todėl iki 1990 m. suteikta pagalba tiriama nebus. |
| --- | --- |

(21)

Pagalba TGD teikiama nuo 1974 m. 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (3), 15 straipsnio 1 dalyje sakoma, kad Komisijos įgaliojimams išieškoti pagalbą taikomas dešimties metų senaties terminas. Tyrimo procedūrą Komisija pradėjo 2000 m. Taigi Reglamento (EB) Nr. 659/1999 15 straipsnio 2 dalyje numatytas dešimties metų terminas siekia 1990 m. Todėl iki 1990 m. suteikta pagalba tiriama nebus.

| (22) | Vokietijos pateikti ir priede nurodyti biudžeto duomenys atitinkamai susiję su išmokomis TGD už viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymą nuo 1990 iki 2008 m. |
| --- | --- |

(22)

Vokietijos pateikti ir priede nurodyti biudžeto duomenys atitinkamai susiję su išmokomis TGD už viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymą nuo 1990 iki 2008 m.

| (23) | Po pirmojo patikrinimo buvo neaišku, ar išmokos iš biudžeto išteklių ir BSTK išmokos TGD suteikė konkurencinį pranašumą. |
| --- | --- |

(23)

Po pirmojo patikrinimo buvo neaišku, ar išmokos iš biudžeto išteklių ir BSTK išmokos TGD suteikė konkurencinį pranašumą.

| (24) | Be to, skundo pateikėjas teigė, kad TGD dirbantys veterinarai kai kurias klinikines diagnostines ir terapijos (veterinarinės priežiūros) paslaugas teikę iki 90 % pigiau už jų savikainą. Tai esanti sritis, kurioje TGD veikusi pagal pelno siekimo principus. |
| --- | --- |

(24)

Be to, skundo pateikėjas teigė, kad TGD dirbantys veterinarai kai kurias klinikines diagnostines ir terapijos (veterinarinės priežiūros) paslaugas teikę iki 90 % pigiau už jų savikainą. Tai esanti sritis, kurioje TGD veikusi pagal pelno siekimo principus.

| (25) | Skundo pateikėjo teigimu, tai įmanoma tik todėl, kad TGD gavusi subsidijų už „bendras priemones“ ir todėl galėjusi klinikines diagnostines ir terapijos paslaugas teikti daug pigiau negu laisvai praktikuojantys veterinarai, kurie turi išsiversti be subsidijų. Be to, skundo pateikėjas atkreipia dėmesį į palankią progą sudaryti sutartį ir į tai, kad vietoje veikiantiems TGD dirbantiems veterinarams nereikia apmokėti kelionės išlaidų. |
| --- | --- |

(25)

Skundo pateikėjo teigimu, tai įmanoma tik todėl, kad TGD gavusi subsidijų už „bendras priemones“ ir todėl galėjusi klinikines diagnostines ir terapijos paslaugas teikti daug pigiau negu laisvai praktikuojantys veterinarai, kurie turi išsiversti be subsidijų. Be to, skundo pateikėjas atkreipia dėmesį į palankią progą sudaryti sutartį ir į tai, kad vietoje veikiantiems TGD dirbantiems veterinarams nereikia apmokėti kelionės išlaidų.

| (26) | Remdamasi Komisijos pranešimu dėl taikomų taisyklių neteisėtai valstybės pagalbai vertinti nustatymo (4) Komisija neteisėtos valstybės pagalbos suderinamumą su vidaus rinka visada vertina pagal kriterijus, kurie nustatyti pagalbos suteikimo metu galiojusiose nuostatose. Pradėdama procedūrą Komisija neturėjo pakankamai informacijos įsitikinti, kad ūkininkams teikta pagalba atitiko atitinkamas Europos Sąjungos nuostatas, tai yra Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui ir Gaires dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo. Todėl Komisija paprašė Vokietiją pateikti reikalingą informaciją. |
| --- | --- |

(26)

Remdamasi Komisijos pranešimu dėl taikomų taisyklių neteisėtai valstybės pagalbai vertinti nustatymo (4) Komisija neteisėtos valstybės pagalbos suderinamumą su vidaus rinka visada vertina pagal kriterijus, kurie nustatyti pagalbos suteikimo metu galiojusiose nuostatose. Pradėdama procedūrą Komisija neturėjo pakankamai informacijos įsitikinti, kad ūkininkams teikta pagalba atitiko atitinkamas Europos Sąjungos nuostatas, tai yra Bendrijos gaires dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui ir Gaires dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo. Todėl Komisija paprašė Vokietiją pateikti reikalingą informaciją.

| (27) | 2008 m. gruodžio 12 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos patvirtinti, ar tiriama pagalba buvo teikiama ir po 2008 m. sausio 1 d., ir jei taip, pateikti reikalingus dokumentus, kad Komisija galėtų įvertinti šios pagalbos suderinamumą su Bendrijos 2007–2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairėmis (5) (toliau – Bendrijos valstybės pagalbos gairės), kuriomis nuo 2007 m. sausio 1 d. pakeistos 2000 m. vasario 1 d. Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui (6) (toliau – Bendrijos gairės), ir Gairėmis dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo (7) (toliau – 2008 m. gairės). 2009 m. vasario 9 d. raštu Vokietija pranešė, kad pagalba žemės ūkio sektoriuje buvo teikiama ir po 2008 m., ir pateikė informaciją, kurios prašė Komisija. |
| --- | --- |

(27)

2008 m. gruodžio 12 d. raštu Komisija paprašė Vokietijos patvirtinti, ar tiriama pagalba buvo teikiama ir po 2008 m. sausio 1 d., ir jei taip, pateikti reikalingus dokumentus, kad Komisija galėtų įvertinti šios pagalbos suderinamumą su Bendrijos 2007–2013 m. valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairėmis (5) (toliau – Bendrijos valstybės pagalbos gairės), kuriomis nuo 2007 m. sausio 1 d. pakeistos 2000 m. vasario 1 d. Bendrijos gairės dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui (6) (toliau – Bendrijos gairės), ir Gairėmis dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo (7) (toliau – 2008 m. gairės). 2009 m. vasario 9 d. raštu Vokietija pranešė, kad pagalba žemės ūkio sektoriuje buvo teikiama ir po 2008 m., ir pateikė informaciją, kurios prašė Komisija.

III.   VOKIETIJOS PASTABOS

| (28) | Vokietija teigė, kad Bavarijos žemės ir BTSK išmokos už bendrų priemonių atlikimą yra kompensacija už bendro intereso viešųjų paslaugų teikimą. Vokietija nurodė į teismų praktiką, pagal kurią valstybės kompensacijos už viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymą tam tikromis sąlygomis nėra valstybės pagalba. Todėl, Vokietijos manymu, priemonės nelaikytinos valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje. |
| --- | --- |

(28)

Vokietija teigė, kad Bavarijos žemės ir BTSK išmokos už bendrų priemonių atlikimą yra kompensacija už bendro intereso viešųjų paslaugų teikimą. Vokietija nurodė į teismų praktiką, pagal kurią valstybės kompensacijos už viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymą tam tikromis sąlygomis nėra valstybės pagalba. Todėl, Vokietijos manymu, priemonės nelaikytinos valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.

| (29) | Vokietija išsakė nuomonę, kad bendros priemonės skirtos gyvūnų sveikatai ir gerovei bei vartotojų ir gyvūnų apsaugai. Taigi bendros priemonės taikomos pirmiausia dėl bendro intereso. |
| --- | --- |

(29)

Vokietija išsakė nuomonę, kad bendros priemonės skirtos gyvūnų sveikatai ir gerovei bei vartotojų ir gyvūnų apsaugai. Taigi bendros priemonės taikomos pirmiausia dėl bendro intereso.

| (30) | Vokietija aiškina, kad taikant bendras priemones prieita prie išsamių mokslinių išvadų, kurios vėliau paskelbtos daugelyje nacionalinių ir tarptautinių specializuotų publikacijų ir mokslinių pranešimų. Taigi didelė dalis mokslinių išvadų, prie kurių prieita atliekant bendras priemones, prieinama specialistams visoje Europos Sąjungoje. |
| --- | --- |

(30)

Vokietija aiškina, kad taikant bendras priemones prieita prie išsamių mokslinių išvadų, kurios vėliau paskelbtos daugelyje nacionalinių ir tarptautinių specializuotų publikacijų ir mokslinių pranešimų. Taigi didelė dalis mokslinių išvadų, prie kurių prieita atliekant bendras priemones, prieinama specialistams visoje Europos Sąjungoje.

| (31) | Vokietijos teigimu, vykdant bendrų priemonių programą, nebuvo teikiama jokių veterinarinės priežiūros paslaugų, tai yra tokių paslaugų, kurias įprastai teikia ten įsisteigę veterinarai (pavyzdžiui, gydymas vaistais ar skiepijimas). Vokietija nurodo, kad, be šios programos, kuriai teikiama parama, TGD užsiima ir pelno siekimu pagrįsta veikla (teikia veterinarinės priežiūros paslaugas), tačiau tokia veikla sudaro tik mažiau kaip 5 % visų veterinarijos paslaugų. Pelno siekimu pagrįsta TGD veikla per metus sudaro 2,6–2,85 % jos visos apyvartos. |
| --- | --- |

(31)

Vokietijos teigimu, vykdant bendrų priemonių programą, nebuvo teikiama jokių veterinarinės priežiūros paslaugų, tai yra tokių paslaugų, kurias įprastai teikia ten įsisteigę veterinarai (pavyzdžiui, gydymas vaistais ar skiepijimas). Vokietija nurodo, kad, be šios programos, kuriai teikiama parama, TGD užsiima ir pelno siekimu pagrįsta veikla (teikia veterinarinės priežiūros paslaugas), tačiau tokia veikla sudaro tik mažiau kaip 5 % visų veterinarijos paslaugų. Pelno siekimu pagrįsta TGD veikla per metus sudaro 2,6–2,85 % jos visos apyvartos.

| (32) | Vokietija teigia, kad aiškiai ir suprantamai atskyrus veiklos sritis „bendros priemonės“ ir „pelno siekimu pagrįsta veikla“ galima atmesti kryžminių subsidijų galimybę – tai užtikrinama taikant labai daug sąnaudų reikalaujantį ir išsamų apskaitos būdą bei atliekant išsamius patikrinimus. |
| --- | --- |

(32)

Vokietija teigia, kad aiškiai ir suprantamai atskyrus veiklos sritis „bendros priemonės“ ir „pelno siekimu pagrįsta veikla“ galima atmesti kryžminių subsidijų galimybę – tai užtikrinama taikant labai daug sąnaudų reikalaujantį ir išsamų apskaitos būdą bei atliekant išsamius patikrinimus.

IV.   SUINTERESUOTŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

| (33) | Suinteresuotosios šalys pakartojo savo teiginį, kad TGD, pasitelkdama savo veterinarus, taiko ne tik prevencines priemones, bet teikia ir veterinarinės priežiūros paslaugas. |
| --- | --- |

(33)

Suinteresuotosios šalys pakartojo savo teiginį, kad TGD, pasitelkdama savo veterinarus, taiko ne tik prevencines priemones, bet teikia ir veterinarinės priežiūros paslaugas.

| (34) | Suinteresuotosios šalys netvirtino, kad už šias veterinarinės priežiūros paslaugas tiesiogiai teikiama finansinė parama, tačiau tvirtino, kad TGD panašias paslaugas gali teikti daug palankesnėmis sąlygomis negu laisvai praktikuojantys veterinarai. |
| --- | --- |

(34)

Suinteresuotosios šalys netvirtino, kad už šias veterinarinės priežiūros paslaugas tiesiogiai teikiama finansinė parama, tačiau tvirtino, kad TGD panašias paslaugas gali teikti daug palankesnėmis sąlygomis negu laisvai praktikuojantys veterinarai.

| (35) | Argumento, kad pagalba ūkininkams prieštarauja Bendrijos gairėms dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui arba kitoms taikytinoms teisės aktų nuostatoms, pateikta nebuvo. Taip pat nebuvo pareikšta jokio prieštaravimo dėl lėšų teikimo. |
| --- | --- |

(35)

Argumento, kad pagalba ūkininkams prieštarauja Bendrijos gairėms dėl valstybės pagalbos žemės ūkio sektoriui arba kitoms taikytinoms teisės aktų nuostatoms, pateikta nebuvo. Taip pat nebuvo pareikšta jokio prieštaravimo dėl lėšų teikimo.

V.   PRIEMONĖS ĮVERTINIMAS

| (36) | SESV 107 straipsnio 1 dalyje sakoma, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai. |
| --- | --- |

(36)

SESV 107 straipsnio 1 dalyje sakoma, kad valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai.

| (37) | Teisingumo Teismas nusprendė, kad, kilus klausimui, ar valstybės priemonė yra pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnyje, reikia nustatyti, ar įmonė gavėja dėl to turėjo ekonominį pranašumą, kurio įprastomis rinkos sąlygomis ji nebūtų turėjusi (8), arba ar įmonė dėl to nesutaupė išlaidų, kurias ji įprastai būtų turėjusi apmokėti iš savo lėšų (9). |
| --- | --- |

(37)

Teisingumo Teismas nusprendė, kad, kilus klausimui, ar valstybės priemonė yra pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnyje, reikia nustatyti, ar įmonė gavėja dėl to turėjo ekonominį pranašumą, kurio įprastomis rinkos sąlygomis ji nebūtų turėjusi (8), arba ar įmonė dėl to nesutaupė išlaidų, kurias ji įprastai būtų turėjusi apmokėti iš savo lėšų (9).

| (38) | Iš pirmo žvilgsnio atrodo, kad šių sąlygų laikomasi: |
| --- | --- |

(38)

Iš pirmo žvilgsnio atrodo, kad šių sąlygų laikomasi:

| (39) | Priemonė finansuojama iš valstybės lėšų. Iš jos naudos turi kai kurios įmonės, būtent Bavarijos ūkininkai, kuriems subsidijuojamos paslaugos teikiamos nemokamai. Kadangi šios įmonės veikia rinkoje, kurioje vyrauja didelis tarptautinis konkurencinis spaudimas, priemonė iškreipia rinką arba gali ją iškreipti (10); taip pat ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai (11). |
| --- | --- |

(39)

Priemonė finansuojama iš valstybės lėšų. Iš jos naudos turi kai kurios įmonės, būtent Bavarijos ūkininkai, kuriems subsidijuojamos paslaugos teikiamos nemokamai. Kadangi šios įmonės veikia rinkoje, kurioje vyrauja didelis tarptautinis konkurencinis spaudimas, priemonė iškreipia rinką arba gali ją iškreipti (10); taip pat ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai (11).

| (40) | Todėl ši priemonė yra pagalba ir taikytina SESV 107 straipsnio 1 dalis. Taigi reikia ištirti, ar, nukrypstant nuo SESV 107 straipsnio 1 dalies, galima pritaikyti bendro principo, kad valstybės pagalba nesuderinama su vidaus rinka, išimtį. |
| --- | --- |

(40)

Todėl ši priemonė yra pagalba ir taikytina SESV 107 straipsnio 1 dalis. Taigi reikia ištirti, ar, nukrypstant nuo SESV 107 straipsnio 1 dalies, galima pritaikyti bendro principo, kad valstybės pagalba nesuderinama su vidaus rinka, išimtį.

| (41) | Apie ūkininkams taikomas „bendras priemones“ (nuo 1990 m.) ir TGD mokamas kompensacijas už „bendrų priemonių“ vykdymą nuo 1990 iki 2004 m. Komisijai nebuvo pranešta. Šios priemonės yra neteisėtos, nes jų taikymas prieštarauja SESV 108 straipsnio 3 dalies nuostatoms. |
| --- | --- |

(41)

Apie ūkininkams taikomas „bendras priemones“ (nuo 1990 m.) ir TGD mokamas kompensacijas už „bendrų priemonių“ vykdymą nuo 1990 iki 2004 m. Komisijai nebuvo pranešta. Šios priemonės yra neteisėtos, nes jų taikymas prieštarauja SESV 108 straipsnio 3 dalies nuostatoms.

| (42) | Tačiau draudimas teikti valstybės pagalbą, kaip numatyta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, turi išimčių. Komisija tyrė, ar galima pritaikyti vieną iš išimčių ar galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą, kaip numatyta SESV 107 straipsnio 1 dalyje. |
| --- | --- |

(42)

Tačiau draudimas teikti valstybės pagalbą, kaip numatyta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, turi išimčių. Komisija tyrė, ar galima pritaikyti vieną iš išimčių ar galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą, kaip numatyta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.

| (43) | Šiuo atveju negalima taikyti išimtį pagrindžiančių aplinkybių, nurodytų SESV 107 straipsnio 2 dalyje, susijusių su socialinio pobūdžio pagalba individualiems vartotojams, pagalba gaivalinių nelaimių ar kitų ypatingų įvykių padarytai žalai atitaisyti ir pagalba, teikiama tam tikrų Vokietijos Federacinės Respublikos regionų ūkiui. |
| --- | --- |

(43)

Šiuo atveju negalima taikyti išimtį pagrindžiančių aplinkybių, nurodytų SESV 107 straipsnio 2 dalyje, susijusių su socialinio pobūdžio pagalba individualiems vartotojams, pagalba gaivalinių nelaimių ar kitų ypatingų įvykių padarytai žalai atitaisyti ir pagalba, teikiama tam tikrų Vokietijos Federacinės Respublikos regionų ūkiui.

| (44) | Komisija mano, kad šios pagalbos atveju negalima taikyti SESV 107 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytų, su tam tikrų regionų ekonomine plėtra susijusių aplinkybių, kuriomis būtų galima pagrįsti galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą, nes ši priemonė nėra pagalba, skirta regionų, kuriuose yra neįprastai žemas gyvenimo lygis arba didelis nedarbas, ekonominei plėtrai skatinti. |
| --- | --- |

(44)

Komisija mano, kad šios pagalbos atveju negalima taikyti SESV 107 straipsnio 3 dalies a punkte nurodytų, su tam tikrų regionų ekonomine plėtra susijusių aplinkybių, kuriomis būtų galima pagrįsti galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą, nes ši priemonė nėra pagalba, skirta regionų, kuriuose yra neįprastai žemas gyvenimo lygis arba didelis nedarbas, ekonominei plėtrai skatinti.

| (45) | Kalbant apie SESV 107 straipsnio 3 dalies b punkte numatytas aplinkybes, kuriomis būtų galima pagrįsti galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą, užtenka pažymėti, kad minėta pagalba nesusijusi su bendriems Europos interesams svarbiais projektais, taip pat nereikia atitaisyti Vokietijos ekonomikos didelių sutrikimų. Taip pat šia pagalba nesiekiama remti kultūrą ir išsaugoti paveldą, kaip numatyta SESV 107 straipsnio 3 dalies d punkte. |
| --- | --- |

(45)

Kalbant apie SESV 107 straipsnio 3 dalies b punkte numatytas aplinkybes, kuriomis būtų galima pagrįsti galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą, užtenka pažymėti, kad minėta pagalba nesusijusi su bendriems Europos interesams svarbiais projektais, taip pat nereikia atitaisyti Vokietijos ekonomikos didelių sutrikimų. Taip pat šia pagalba nesiekiama remti kultūrą ir išsaugoti paveldą, kaip numatyta SESV 107 straipsnio 3 dalies d punkte.

| (46) | Nei Vokietija, nei kitos suinteresuotosios šalys tyrimo procedūros metu nenurodė minėtų aplinkybių, kuriomis galima pagrįsti išimtį ar galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą. |
| --- | --- |

(46)

Nei Vokietija, nei kitos suinteresuotosios šalys tyrimo procedūros metu nenurodė minėtų aplinkybių, kuriomis galima pagrįsti išimtį ar galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą.

| (47) | Todėl vienintelė aplinkybė, kuria būtų galima pagrįsti galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą, yra SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkte numatyta nuostata, pagal kurią su vidaus rinka suderinama galima laikyti pagalbą, skirtą tam tikrų rūšių ekonominei veiklai arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui. |
| --- | --- |

(47)

Todėl vienintelė aplinkybė, kuria būtų galima pagrįsti galimybę nesilaikyti principinio draudimo teikti pagalbą, yra SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkte numatyta nuostata, pagal kurią su vidaus rinka suderinama galima laikyti pagalbą, skirtą tam tikrų rūšių ekonominei veiklai arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, jei ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui.

| (48) | Kadangi pagalba teikiama ūkininkams, taikomos Valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairės ir Gairės dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo. Kaip paaiškinta 26 konstatuojamojoje dalyje, Komisija, atsižvelgdama į tai, kad šios priemonės yra neteisėta valstybės pagalba, jos suderinamumą su vidaus rinka vertina pagal kriterijus, kurie nustatyti pagalbos suteikimo metu galiojusiose nuostatose. |
| --- | --- |

(48)

Kadangi pagalba teikiama ūkininkams, taikomos Valstybės pagalbos žemės ūkio ir miškų sektoriuose gairės ir Gairės dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo. Kaip paaiškinta 26 konstatuojamojoje dalyje, Komisija, atsižvelgdama į tai, kad šios priemonės yra neteisėta valstybės pagalba, jos suderinamumą su vidaus rinka vertina pagal kriterijus, kurie nustatyti pagalbos suteikimo metu galiojusiose nuostatose.

| (49) | Remiantis Komisijos pranešimu dėl taikomų taisyklių neteisėtai valstybės pagalbai vertinti nustatymo, dėl minėtų priemonių taikomos Bendrijos gairės, o dėl pagalbos, suteiktos prieš joms įsigaliojant (tai yra prieš 2000 m. sausio 1 d.) – 1986 m. lapkričio 10 d. Komisijos darbinis dokumentas (12). |
| --- | --- |

(49)

Remiantis Komisijos pranešimu dėl taikomų taisyklių neteisėtai valstybės pagalbai vertinti nustatymo, dėl minėtų priemonių taikomos Bendrijos gairės, o dėl pagalbos, suteiktos prieš joms įsigaliojant (tai yra prieš 2000 m. sausio 1 d.) – 1986 m. lapkričio 10 d. Komisijos darbinis dokumentas (12).

| (50) | Bendrijos gairių 11.4.1 punkte sakoma: „Pagal EB sutartyje naudojamą apibrėžimą gaivaline nelaime ar ypatingais įvykiais nelaikomi tie atvejai, kai ūkininkas netenka gyvūnų dėl gyvūnų ligos arba kai jo pasėlius apninka augalų liga.“ |
| --- | --- |

(50)

Bendrijos gairių 11.4.1 punkte sakoma: „Pagal EB sutartyje naudojamą apibrėžimą gaivaline nelaime ar ypatingais įvykiais nelaikomi tie atvejai, kai ūkininkas netenka gyvūnų dėl gyvūnų ligos arba kai jo pasėlius apninka augalų liga.“

| (51) | Tokiais atvejais Komisija gali leisti teikti pagalbą kaip kompensaciją už patirtus nuostolius ir pagalbą siekiant ateityje išvengti nuostolių tik remdamasi SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkto nuostatomis, pagal kurias pagalba, skirta tam tikrų rūšių ekonominei veiklai arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, yra suderinama su vidaus rinka, jei ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui. |
| --- | --- |

(51)

Tokiais atvejais Komisija gali leisti teikti pagalbą kaip kompensaciją už patirtus nuostolius ir pagalbą siekiant ateityje išvengti nuostolių tik remdamasi SESV 107 straipsnio 3 dalies c punkto nuostatomis, pagal kurias pagalba, skirta tam tikrų rūšių ekonominei veiklai arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti, yra suderinama su vidaus rinka, jei ji netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendram interesui.

| (52) | Dėl šios pagalbos ūkininkams taikomas Bendrijos gairių 11 punktas, nes priemonės skirtos gyvūnų ligų prevencijai ir kontrolei. Komisija, vertindama pagalbą, skirtą gyvūnų ligų prevencijai ir kontrolei, remiasi Bendrijos gairių 11.4 punktu. Tokia pagalba laikoma suderinama su SESV 107 ir 108 straipsniais, jei laikomasi toliau nurodytų sąlygų. |
| --- | --- |

(52)

Dėl šios pagalbos ūkininkams taikomas Bendrijos gairių 11 punktas, nes priemonės skirtos gyvūnų ligų prevencijai ir kontrolei. Komisija, vertindama pagalbą, skirtą gyvūnų ligų prevencijai ir kontrolei, remiasi Bendrijos gairių 11.4 punktu. Tokia pagalba laikoma suderinama su SESV 107 ir 108 straipsniais, jei laikomasi toliau nurodytų sąlygų.

| (53) | Priemonė turi būti Europos Sąjungos arba nacionaliniu ar regionų lygmeniu vykdomos ligų prevencijos, kontrolės ar likvidavimo programos dalis (Bendrijos gairių 11.4.2 punktas). Bendrijos gairių 11.4.2 punkte numatyta, kad turi būti sukurta įspėjimo apie pavojų sistema, derinama, jei reikia, su pagalba, skatinančia asmenis savanoriškai taikyti prevencijos priemones. Atitinkamai pagalbos priemonės gali būti skiriamos tik valdžios institucijoms susirūpinimą keliančių ligų, o ne priemonių, dėl kurių ūkininkai turi pagrįstai patys prisiimti atsakomybę, atveju. |
| --- | --- |

(53)

Priemonė turi būti Europos Sąjungos arba nacionaliniu ar regionų lygmeniu vykdomos ligų prevencijos, kontrolės ar likvidavimo programos dalis (Bendrijos gairių 11.4.2 punktas). Bendrijos gairių 11.4.2 punkte numatyta, kad turi būti sukurta įspėjimo apie pavojų sistema, derinama, jei reikia, su pagalba, skatinančia asmenis savanoriškai taikyti prevencijos priemones. Atitinkamai pagalbos priemonės gali būti skiriamos tik valdžios institucijoms susirūpinimą keliančių ligų, o ne priemonių, dėl kurių ūkininkai turi pagrįstai patys prisiimti atsakomybę, atveju.

| (54) | Pagalbos priemonėmis turėtų būti siekiama arba prevencinių tikslų, arba kompensacinių tikslų arba mišrių tikslų (Bendrijos gairių 11.4.3 punktas). |
| --- | --- |

(54)

Pagalbos priemonėmis turėtų būti siekiama arba prevencinių tikslų, arba kompensacinių tikslų arba mišrių tikslų (Bendrijos gairių 11.4.3 punktas).

| (55) | Pagalba turėtų būti suderinama su atitinkamomis Europos Sąjungos veterinarijos ir augalų apsaugos teisės nuostatomis (Bendrijos gairių 11.4.4 punktas). |
| --- | --- |

(55)

Pagalba turėtų būti suderinama su atitinkamomis Europos Sąjungos veterinarijos ir augalų apsaugos teisės nuostatomis (Bendrijos gairių 11.4.4 punktas).

| (56) | Pagalbos dydis gali siekti 100 % išlaidų (Bendrijos gairių 11.4.5 punktas). Pagalbos teikti neleidžiama, jei Europos Sąjungos teisės aktuose numatyta, jog priemonės išlaidas turi apmokėti patys ūkininkai. |
| --- | --- |

(56)

Pagalbos dydis gali siekti 100 % išlaidų (Bendrijos gairių 11.4.5 punktas). Pagalbos teikti neleidžiama, jei Europos Sąjungos teisės aktuose numatyta, jog priemonės išlaidas turi apmokėti patys ūkininkai.

| (57) | Šių sąlygų laikomasi taip: |
| --- | --- |

(57)

Šių sąlygų laikomasi taip:

| (58) | Priemonės yra regiono lygmeniu (Bavarijoje) vykdomos programos dalis. Jų tikslas – gyvūnų ligų prevencija ir kontrolė. Tai matyti iš LwFöG aiškiai suformuluoto tikslo („užtikrinti ir pagerinti gyvūninės kilmės maisto produktų higieną“) ir iš taikytų „bendrų priemonių“. Tiriamų priemonių tikslas – užkrečiamųjų gyvūnų ligų, įskaitant daugiafaktorines ligas ir zoonozes, kontrolė, taip pat veiksmingesnis ir mažesnis vaistų naudojimas. Svarbiausios tam tikrų grupių gyvūnų ligos: galvijų ir avių – zoonozės, Ku karštligė, paratuberkuliozė, užkrečiama spongiforminė encefalopatija ir mastitas, kiaulių ir naminių paukščių – zoonozės, salmoneliozė, Escherichia coli ir enteritas. Be to, kuriami ir išbandomi virusinių infekcijų atpažinimo ir diagnozės metodai ir procedūros. |
| --- | --- |

(58)

Priemonės yra regiono lygmeniu (Bavarijoje) vykdomos programos dalis. Jų tikslas – gyvūnų ligų prevencija ir kontrolė. Tai matyti iš LwFöG aiškiai suformuluoto tikslo („užtikrinti ir pagerinti gyvūninės kilmės maisto produktų higieną“) ir iš taikytų „bendrų priemonių“. Tiriamų priemonių tikslas – užkrečiamųjų gyvūnų ligų, įskaitant daugiafaktorines ligas ir zoonozes, kontrolė, taip pat veiksmingesnis ir mažesnis vaistų naudojimas. Svarbiausios tam tikrų grupių gyvūnų ligos: galvijų ir avių – zoonozės, Ku karštligė, paratuberkuliozė, užkrečiama spongiforminė encefalopatija ir mastitas, kiaulių ir naminių paukščių – zoonozės, salmoneliozė, Escherichia coli ir enteritas. Be to, kuriami ir išbandomi virusinių infekcijų atpažinimo ir diagnozės metodai ir procedūros.

| (59) | Bendros priemonės padeda siekti Europos Sąjungos tikslo – užtikrinti gerą gyvūnų sveikatą. Be to, Komisija neturi pagrindo manyti, kad jos galėtų prieštarauti atitinkamiems Europos Sąjungos veterinarijos teisės aktams. |
| --- | --- |

(59)

Bendros priemonės padeda siekti Europos Sąjungos tikslo – užtikrinti gerą gyvūnų sveikatą. Be to, Komisija neturi pagrindo manyti, kad jos galėtų prieštarauti atitinkamiems Europos Sąjungos veterinarijos teisės aktams.

| (60) | Programoje numatytas didžiausias pagalbos intensyvumas – 100 %. Programoje nenumatyta pagalba tais atvejais, kai pagal Europos Sąjungos teisės nuostatas išlaidas turi apmokėti patys ūkininkai. |
| --- | --- |

(60)

Programoje numatytas didžiausias pagalbos intensyvumas – 100 %. Programoje nenumatyta pagalba tais atvejais, kai pagal Europos Sąjungos teisės nuostatas išlaidas turi apmokėti patys ūkininkai.

| (61) | 50 % bendrų priemonių žemės ūkio ir žuvininkystės sektoriuje išlaidų apmoka Bavarijos žemė. Vokietija savo pastabose, kurias ji pateikė Komisijai pradėjus procedūrą, ją informavo, kad kitą išlaidų dalį apmoka BTSK. BTSK yra viešoji įstaiga, finansuojama iš parafiskalinių mokesčių. Bendras pagalbos finansavimas iš Bavarijos žemės ir BTSK lėšų negali būti didesnis kaip 100 %, o praktiškai jis yra netgi mažesnis. Anksčiau Komisija kelis kartus pritarė BTSK finansavimui iš parafiskalinių mokesčių (13), todėl neturi pagrindo jų dar kartą išsamiai nagrinėti. Nei skundo pateikėjas, nei kitos suinteresuotosios šalys neišreiškė jokio prieštaravimo dėl BTSK finansavimo modelio (tai yra dėl šios pagalbos finansavimo dalies). |
| --- | --- |

(61)

50 % bendrų priemonių žemės ūkio ir žuvininkystės sektoriuje išlaidų apmoka Bavarijos žemė. Vokietija savo pastabose, kurias ji pateikė Komisijai pradėjus procedūrą, ją informavo, kad kitą išlaidų dalį apmoka BTSK. BTSK yra viešoji įstaiga, finansuojama iš parafiskalinių mokesčių. Bendras pagalbos finansavimas iš Bavarijos žemės ir BTSK lėšų negali būti didesnis kaip 100 %, o praktiškai jis yra netgi mažesnis. Anksčiau Komisija kelis kartus pritarė BTSK finansavimui iš parafiskalinių mokesčių (13), todėl neturi pagrindo jų dar kartą išsamiai nagrinėti. Nei skundo pateikėjas, nei kitos suinteresuotosios šalys neišreiškė jokio prieštaravimo dėl BTSK finansavimo modelio (tai yra dėl šios pagalbos finansavimo dalies).

| (62) | Bendrijos gairės grindžiamos tais pačiais principais, kaip ir 1986 m. lapkričio 10 d. Komisijos darbo dokumentas. Taigi nuo 1990 iki 1999 m. ūkininkams suteikta pagalba vertinama lygiai taip pat, ir ji taip pat laikoma suderinama su šiais principais. Todėl valstybės pagalbą galima laikyti suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(62)

Bendrijos gairės grindžiamos tais pačiais principais, kaip ir 1986 m. lapkričio 10 d. Komisijos darbo dokumentas. Taigi nuo 1990 iki 1999 m. ūkininkams suteikta pagalba vertinama lygiai taip pat, ir ji taip pat laikoma suderinama su šiais principais. Todėl valstybės pagalbą galima laikyti suderinama su vidaus rinka.

| (63) | Kalbant apie padėtį po 2007 m., Bendrijos valstybės pagalbos gairių 133 punkte numatyta, kad Komisija pripažins valstybės pagalbą kovojant su gyvūnų ir augalų ligomis suderinama su SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, jeigu ji atitiks 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1857/2006 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms, kurios verčiasi žemės ūkio produktų gamyba, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 70/2001 (14), 10 straipsnyje nurodytus reikalavimus. Tokiu atveju reikia atsižvelgti tik į prevencines priemones, nes pagalba už veterinarinės priežiūros priemones ar kompensacijos už nuostolius neteikiamos. |
| --- | --- |

(63)

Kalbant apie padėtį po 2007 m., Bendrijos valstybės pagalbos gairių 133 punkte numatyta, kad Komisija pripažins valstybės pagalbą kovojant su gyvūnų ir augalų ligomis suderinama su SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, jeigu ji atitiks 2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamento (EB) Nr. 1857/2006 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažoms ir vidutinėms įmonėms, kurios verčiasi žemės ūkio produktų gamyba, iš dalies keičiančio Reglamentą (EB) Nr. 70/2001 (14), 10 straipsnyje nurodytus reikalavimus. Tokiu atveju reikia atsižvelgti tik į prevencines priemones, nes pagalba už veterinarinės priežiūros priemones ar kompensacijos už nuostolius neteikiamos.

| (64) | Jei į pagalbą ūkininkams būtų įskaičiuotos konsultavimo išlaidos, tai būtų laikoma techninės paramos teikimu, kaip numatyta Bendrijos valstybės pagalbos gairių 103 punkte. Atitinkamai Komisija pripažins valstybės pagalbą teikiant techninę paramą suderinama su SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, jei ji atitiks visus Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnyje nustatytus reikalavimus. |
| --- | --- |

(64)

Jei į pagalbą ūkininkams būtų įskaičiuotos konsultavimo išlaidos, tai būtų laikoma techninės paramos teikimu, kaip numatyta Bendrijos valstybės pagalbos gairių 103 punkte. Atitinkamai Komisija pripažins valstybės pagalbą teikiant techninę paramą suderinama su SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktu, jei ji atitiks visus Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnyje nustatytus reikalavimus.

| (65) | Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnyje pagalbą leidžiama teikti šiais atvejais. |
| --- | --- |

(65)

Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnyje pagalbą leidžiama teikti šiais atvejais.

| (66) | Pagalba, skirta kompensuoti ūkininkų nuostoliams, susijusiems su gyvūnų ir augalų ligų prevencija ir gydymu bei kenkėjų prevencija ir naikinimu, t. y. išlaidoms už sveikatos patikrinimus, tyrimus ir kitas tikrinimo priemones, vakcinų įsigijimą ir vakcinų, vaistų bei augalų apsaugos produktų tvarkymą, gyvūnų skerdimo ir sunaikinimo išlaidoms bei pasėlių sunaikinimo išlaidoms padengti, yra suderinama su vidaus rinka. Pagalba turi būti teikiama kaip iki 100 % subsidijuojamos paslaugos ir negali apimti tiesioginių piniginių išmokų gamintojams (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 1 dalis). |
| --- | --- |

(66)

Pagalba, skirta kompensuoti ūkininkų nuostoliams, susijusiems su gyvūnų ir augalų ligų prevencija ir gydymu bei kenkėjų prevencija ir naikinimu, t. y. išlaidoms už sveikatos patikrinimus, tyrimus ir kitas tikrinimo priemones, vakcinų įsigijimą ir vakcinų, vaistų bei augalų apsaugos produktų tvarkymą, gyvūnų skerdimo ir sunaikinimo išlaidoms bei pasėlių sunaikinimo išlaidoms padengti, yra suderinama su vidaus rinka. Pagalba turi būti teikiama kaip iki 100 % subsidijuojamos paslaugos ir negali apimti tiesioginių piniginių išmokų gamintojams (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 1 dalis).

| (67) | Iš išlaidų arba nuostolių, atitinkančių pagalbos skyrimo kriterijus, sumos atimama visa pagal draudimo schemą gauta suma ir išlaidos, kurios nebuvo patirtos dėl ligos (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 3 dalis). |
| --- | --- |

(67)

Iš išlaidų arba nuostolių, atitinkančių pagalbos skyrimo kriterijus, sumos atimama visa pagal draudimo schemą gauta suma ir išlaidos, kurios nebuvo patirtos dėl ligos (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 3 dalis).

| (68) | Išmokos turi būti susijusios su gyvūnų ar augalų ligomis arba kenkėjais, nurodytais galiojančiose Europos Sąjungos arba nacionalinėse nuostatose, kurios numatytos įstatymuose arba kituose teisės aktuose. Išmokos turi būti mokamos kaip Europos Sąjungos, nacionalinės arba regioninės viešosios programos, skirtos atitinkamos ligos ar kenkėjų prevencijai, kontrolei ar sunaikinimui, dalis. Programoje turi būti aiškiai nurodomos konkrečios ligos ir kenkėjai bei pateikiamas aiškus taikomų priemonių aprašymas (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 4 dalis). |
| --- | --- |

(68)

Išmokos turi būti susijusios su gyvūnų ar augalų ligomis arba kenkėjais, nurodytais galiojančiose Europos Sąjungos arba nacionalinėse nuostatose, kurios numatytos įstatymuose arba kituose teisės aktuose. Išmokos turi būti mokamos kaip Europos Sąjungos, nacionalinės arba regioninės viešosios programos, skirtos atitinkamos ligos ar kenkėjų prevencijai, kontrolei ar sunaikinimui, dalis. Programoje turi būti aiškiai nurodomos konkrečios ligos ir kenkėjai bei pateikiamas aiškus taikomų priemonių aprašymas (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 4 dalis).

| (69) | Pagalba negali būti susijusi su liga, dėl kurios kontrolės priemonių Europos Sąjungos teisės aktuose numatyti specialūs mokesčiai arba dėl kurių patirtas išlaidas pagal Europos Sąjungos teisės aktus padengia žemės ūkio valda, nebent išlaidos dėl paramos taikymo visiškai padengiamos privalomomis gamintojų rinkliavomis (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 5 ir 6 dalys). |
| --- | --- |

(69)

Pagalba negali būti susijusi su liga, dėl kurios kontrolės priemonių Europos Sąjungos teisės aktuose numatyti specialūs mokesčiai arba dėl kurių patirtas išlaidas pagal Europos Sąjungos teisės aktus padengia žemės ūkio valda, nebent išlaidos dėl paramos taikymo visiškai padengiamos privalomomis gamintojų rinkliavomis (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 5 ir 6 dalys).

| (70) | Su gyvūnų ligomis susijusi pagalba turi būti teikiama dėl Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacijos sąraše ir (arba) 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimo 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje (15) priede išvardytų ligų (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 7 dalis). |
| --- | --- |

(70)

Su gyvūnų ligomis susijusi pagalba turi būti teikiama dėl Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacijos sąraše ir (arba) 1990 m. birželio 26 d. Tarybos sprendimo 90/424/EEB dėl išlaidų veterinarijos srityje (15) priede išvardytų ligų (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 7 dalis).

| (71) | Pagalbos schemos turi būti pradėtos taikyti per trejus metus nuo išlaidų arba nuostolių patyrimo. Pagalba turi būti išmokėta per ketverius metus po įvykio (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 8 dalis). |
| --- | --- |

(71)

Pagalbos schemos turi būti pradėtos taikyti per trejus metus nuo išlaidų arba nuostolių patyrimo. Pagalba turi būti išmokėta per ketverius metus po įvykio (Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 8 dalis).

| (72) | Šių sąlygų laikomasi taip: |
| --- | --- |

(72)

Šių sąlygų laikomasi taip:

| (73) | Kaip nurodyta 14 konstatuojamojoje dalyje, pagalba apima skirtingas priemones (nuolatinę priežiūrą, bandinių ėmimą ir (laboratorinius ir (arba) pakartotinius) tyrimus, veterinarų konsultacijas, prevencinių ir (arba) sunaikinimo planų rengimą ir skiepijimo programų kūrimą), kurių tiesioginis tikslas – ligų prevencija. 2009 m. vasario 9 d. raštu Vokietija patvirtino, kad pagalba teikiama kaip subsidijuojamos paslaugos. Todėl pagal Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 1 dalį leidžiama teikti pagalbą už tokias paslaugas. |
| --- | --- |

(73)

Kaip nurodyta 14 konstatuojamojoje dalyje, pagalba apima skirtingas priemones (nuolatinę priežiūrą, bandinių ėmimą ir (laboratorinius ir (arba) pakartotinius) tyrimus, veterinarų konsultacijas, prevencinių ir (arba) sunaikinimo planų rengimą ir skiepijimo programų kūrimą), kurių tiesioginis tikslas – ligų prevencija. 2009 m. vasario 9 d. raštu Vokietija patvirtino, kad pagalba teikiama kaip subsidijuojamos paslaugos. Todėl pagal Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 1 dalį leidžiama teikti pagalbą už tokias paslaugas.

| (74) | 2009 m. vasario 9 d. raštu Vokietija patvirtino, kad ligos, su kuriomis buvo susiję vykdyti projektai, išvardytos Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacijos sąraše ir (arba) Sprendimo 90/424/EEB priede. |
| --- | --- |

(74)

2009 m. vasario 9 d. raštu Vokietija patvirtino, kad ligos, su kuriomis buvo susiję vykdyti projektai, išvardytos Pasaulio gyvūnų sveikatos organizacijos sąraše ir (arba) Sprendimo 90/424/EEB priede.

| (75) | Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 3 dalis nesvarbi, nes pagalba teikiama tik už prevencines priemones. |
| --- | --- |

(75)

Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 3 dalis nesvarbi, nes pagalba teikiama tik už prevencines priemones.

| (76) | Tais atvejais, kai išmokos susijusios su tam tikromis ligomis, pagalba yra regioninės programos, kurioje aiškiai įvardyta ta liga ir atitinkamos priemonės, dalis. Tai reiškia, kad laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 4 dalies reikalavimų. |
| --- | --- |

(76)

Tais atvejais, kai išmokos susijusios su tam tikromis ligomis, pagalba yra regioninės programos, kurioje aiškiai įvardyta ta liga ir atitinkamos priemonės, dalis. Tai reiškia, kad laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 4 dalies reikalavimų.

| (77) | Išlaidos, kurias pagal Europos Sąjungos teisės aktus turi apmokėti patys gamintojai, nesubsidijuojamos. Tai reiškia, kad laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 5 ir 6 dalių reikalavimų. |
| --- | --- |

(77)

Išlaidos, kurias pagal Europos Sąjungos teisės aktus turi apmokėti patys gamintojai, nesubsidijuojamos. Tai reiškia, kad laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 5 ir 6 dalių reikalavimų.

| (78) | Prieš paslaugų teikimą atsiradusios išlaidos neatitinka pagalbos skyrimo kriterijų. Tai reiškia, kad laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 8 dalies reikalavimų. |
| --- | --- |

(78)

Prieš paslaugų teikimą atsiradusios išlaidos neatitinka pagalbos skyrimo kriterijų. Tai reiškia, kad laikomasi Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 10 straipsnio 8 dalies reikalavimų.

| (79) | Vokietija neatmetė, kad 14 konstatuojamojoje dalyje išvardytos priemonės gali būti susijusios ir su kitais gyvūnų sveikatos aspektais, ne tik su specifinėmis ir aiškiai įvardytomis ligomis ar kenkėjais (pavyzdžiui, gamybos higiena). Tokiais atvejais tos priemonės laikomos konsultacinėmis paslaugomis, kurias teikiant rekomendacijos ir planai pritaikomi prie tam tikrų ūkininkų ar ūkininkų grupių padėties. |
| --- | --- |

(79)

Vokietija neatmetė, kad 14 konstatuojamojoje dalyje išvardytos priemonės gali būti susijusios ir su kitais gyvūnų sveikatos aspektais, ne tik su specifinėmis ir aiškiai įvardytomis ligomis ar kenkėjais (pavyzdžiui, gamybos higiena). Tokiais atvejais tos priemonės laikomos konsultacinėmis paslaugomis, kurias teikiant rekomendacijos ir planai pritaikomi prie tam tikrų ūkininkų ar ūkininkų grupių padėties.

| (80) | Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalies c punkte sakoma, kad pagalba gali būti teikiama padengti atlygiui už trečiųjų šalių teikiamas konsultacines paslaugas, kurios nelaikomos nuolatine arba periodine veikla, nėra susijusios su įprastomis įmonės veiklos išlaidomis, pavyzdžiui, įprastos konsultavimo mokesčių klausimais paslaugos, reguliarios juridinės paslaugos arba reklama. Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad pagalba šias išlaidas gali padengti 100 % ir turi būti teikiama kaip subsidijuojamos paslaugos. |
| --- | --- |

(80)

Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalies c punkte sakoma, kad pagalba gali būti teikiama padengti atlygiui už trečiųjų šalių teikiamas konsultacines paslaugas, kurios nelaikomos nuolatine arba periodine veikla, nėra susijusios su įprastomis įmonės veiklos išlaidomis, pavyzdžiui, įprastos konsultavimo mokesčių klausimais paslaugos, reguliarios juridinės paslaugos arba reklama. Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 3 dalyje numatyta, kad pagalba šias išlaidas gali padengti 100 % ir turi būti teikiama kaip subsidijuojamos paslaugos.

| (81) | Šių sąlygų laikomasi taip: |
| --- | --- |

(81)

Šių sąlygų laikomasi taip:

| (82) | Iš Vokietijos pateiktų dokumentų (plg. 14 konstatuojamąją dalį) matyti, kad subsidijuojamos konsultacinės paslaugos buvo teikiamos kaip projektai, susiję su bendro intereso specifiniais ir konkrečiais gyvūnų sveikatos reikalais. Nors vykdant kai kurias priemones galėjo būti būtina nuolatinė priežiūra arba reguliarūs bandymai, panašu, kad jas galima priskirti atitinkamam projektui ir kad jos nėra įprasta nuolatinė gyvūnų veterinarinė ar kokybės kontrolė. Tokių priemonių išlaidų negalima laikyti įprastomis įmonės veiklos išlaidomis, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalies c punkte, nes reguliarių veterinarų apsilankymų prevencijos ir gydymo tikslais išlaidos neatitinka pagalbos skyrimo kriterijų. Visa pagalba teikiama kaip subsidijuojamos paslaugos ir negali būti didesnė kaip 100 % leistinų išlaidų. Todėl valstybės pagalbą galima laikyti suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(82)

Iš Vokietijos pateiktų dokumentų (plg. 14 konstatuojamąją dalį) matyti, kad subsidijuojamos konsultacinės paslaugos buvo teikiamos kaip projektai, susiję su bendro intereso specifiniais ir konkrečiais gyvūnų sveikatos reikalais. Nors vykdant kai kurias priemones galėjo būti būtina nuolatinė priežiūra arba reguliarūs bandymai, panašu, kad jas galima priskirti atitinkamam projektui ir kad jos nėra įprasta nuolatinė gyvūnų veterinarinė ar kokybės kontrolė. Tokių priemonių išlaidų negalima laikyti įprastomis įmonės veiklos išlaidomis, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 1857/2006 15 straipsnio 2 dalies c punkte, nes reguliarių veterinarų apsilankymų prevencijos ir gydymo tikslais išlaidos neatitinka pagalbos skyrimo kriterijų. Visa pagalba teikiama kaip subsidijuojamos paslaugos ir negali būti didesnė kaip 100 % leistinų išlaidų. Todėl valstybės pagalbą galima laikyti suderinama su vidaus rinka.

| (83) | Priemonės buvo taikomos ir žuvininkystės sektoriuje. 1988, 1992, 1994, 1997 ir 2001 m. Gairėse dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo, kurios atitinka Bendrijos valstybės pagalbos gaires, nustatyti tokie valstybės pagalbos suderinamumo su vidaus rinka veterinarijos ir sveikatos srityje kriterijai (16): valdžios institucija turi imtis priemonių prieš ligą, kad veiksmais būtų užtikrinamas ne tik tam tikras, bet ir bendras interesas. Pagalbos priemonėmis turi būti siekiama arba prevencinių tikslų, arba kompensacinių tikslų, arba ir prevencinių, ir kompensacinių tikslų. Bavarijos žemė pavedė TGD taikyti šias priemones; TGD, kaip minėta 16 konstatuojamojoje dalyje dėl kito klausimo, jas taiko savarankiškai. Šiomis priemonėmis siekiama prevencinių tikslų. Todėl valstybės pagalbą galima laikyti suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(83)

Priemonės buvo taikomos ir žuvininkystės sektoriuje. 1988, 1992, 1994, 1997 ir 2001 m. Gairėse dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo, kurios atitinka Bendrijos valstybės pagalbos gaires, nustatyti tokie valstybės pagalbos suderinamumo su vidaus rinka veterinarijos ir sveikatos srityje kriterijai (16): valdžios institucija turi imtis priemonių prieš ligą, kad veiksmais būtų užtikrinamas ne tik tam tikras, bet ir bendras interesas. Pagalbos priemonėmis turi būti siekiama arba prevencinių tikslų, arba kompensacinių tikslų, arba ir prevencinių, ir kompensacinių tikslų. Bavarijos žemė pavedė TGD taikyti šias priemones; TGD, kaip minėta 16 konstatuojamojoje dalyje dėl kito klausimo, jas taiko savarankiškai. Šiomis priemonėmis siekiama prevencinių tikslų. Todėl valstybės pagalbą galima laikyti suderinama su vidaus rinka.

| (84) | Nuo 2004 m. lapkričio 1 d. iki 2008 m. kovo 31 d. suteiktos valstybės pagalbos atvejai tiriami atskirai remiantis Gairių dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo (17) (toliau – 2004 m. gairės) 3.10 punktu, kuriame nurodoma į Komisijos reglamento (EB) Nr. 1595/2004 (18) 4 straipsnį, kuriame vėlgi nurodoma į 1999 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2792/1999, nustatančio išsamias Bendrijos struktūrinės paramos žuvininkystės sektoriui taisykles ir tvarką (19), 15 straipsnio 3 dalį. Pagal 2004 m. gairių 3.1 punkto 2 dalį ši valstybės pagalba yra suderinama su vidaus rinka ir atitinka konkurencijos politikos ir bendrosios žuvininkystės politikos tikslus, kaip nustatyta reglamentuose (EB) Nr. 2371/2002 (20) ir (EB) Nr. 2792/1999: pagal Reglamento (EB) Nr. 2792/1999 15 straipsnio 2 dalį galima teikti paramą bendro intereso priemonėms, kurios viršija įprastą privataus verslo apimtį. Tokių priemonių pavyzdžių pateikta 15 straipsnio 3 dalies e punkte ir 1 dalyje. Pirmiausia Komisija konstatuoja, kad šių priemonių tikslas sutampa su šių pavyzdžių tikslais. Antra, TGD šią veiklą vykdo savo iniciatyva, o ne ūkininkų reikalavimu. Be to, grynai rinkos sąlygomis šias priemones – plg. taip pat 2004 m. gairių 3.4 punktą – ūkininkai nebūtinai vykdytų. Ir pagaliau šios priemonės prisideda prie ilgalaikio pagerinimo sektoriuje, kaip numatyta 2004 m. gairių 3.5 punkte. |
| --- | --- |

(84)

Nuo 2004 m. lapkričio 1 d. iki 2008 m. kovo 31 d. suteiktos valstybės pagalbos atvejai tiriami atskirai remiantis Gairių dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo (17) (toliau – 2004 m. gairės) 3.10 punktu, kuriame nurodoma į Komisijos reglamento (EB) Nr. 1595/2004 (18) 4 straipsnį, kuriame vėlgi nurodoma į 1999 m. gruodžio 17 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 2792/1999, nustatančio išsamias Bendrijos struktūrinės paramos žuvininkystės sektoriui taisykles ir tvarką (19), 15 straipsnio 3 dalį. Pagal 2004 m. gairių 3.1 punkto 2 dalį ši valstybės pagalba yra suderinama su vidaus rinka ir atitinka konkurencijos politikos ir bendrosios žuvininkystės politikos tikslus, kaip nustatyta reglamentuose (EB) Nr. 2371/2002 (20) ir (EB) Nr. 2792/1999: pagal Reglamento (EB) Nr. 2792/1999 15 straipsnio 2 dalį galima teikti paramą bendro intereso priemonėms, kurios viršija įprastą privataus verslo apimtį. Tokių priemonių pavyzdžių pateikta 15 straipsnio 3 dalies e punkte ir 1 dalyje. Pirmiausia Komisija konstatuoja, kad šių priemonių tikslas sutampa su šių pavyzdžių tikslais. Antra, TGD šią veiklą vykdo savo iniciatyva, o ne ūkininkų reikalavimu. Be to, grynai rinkos sąlygomis šias priemones – plg. taip pat 2004 m. gairių 3.4 punktą – ūkininkai nebūtinai vykdytų. Ir pagaliau šios priemonės prisideda prie ilgalaikio pagerinimo sektoriuje, kaip numatyta 2004 m. gairių 3.5 punkte.

| (85) | 2009 m. vasario 9 d. raštu Vokietija patvirtino, kad pagalba žemės ūkio sektoriuje ir toliau teikiama, ir pateikė tipiškų projektų pavyzdžių. Tarp šių pavyzdžių nebuvo projektų iš žuvininkystės sektoriaus. Tačiau kadangi neatmetama, jog pagalba žuvininkystės sektoriuje teikiama ir po 2008 m. balandžio 1 d., reikia ištirti, ar ji būtų suderinama su žemės ūkio ir žuvininkystės teisės aktais, galiojančiais nuo to laiko. 2008 m. gairių 4.2 punkte dėl pagalbos, kuriai taikomi kiti teisės aktai, nurodoma į šiuose teisės aktuose nustatytas sąlygas, šiuo atveju į 2008 m. liepos 22 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 736/2008 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažosioms ir vidutinėms įmonėms, kurios verčiasi žuvininkystės produktų gamyba, perdirbimu ir prekyba (21), nustatytas sąlygas. Dėl pagalbos veterinarijos priemonėms svarbus Reglamento (EB) Nr. 736/2008 14 straipsnis. Pagal šį straipsnį pagalba veterinarijos priemonėms suderinama su vidaus rinka, jei ji atitinka Tarybos reglamento (EB) Nr. 1198/2006 (22) 28 ir 32 straipsniuose bei Komisijos reglamento (EB) Nr. 498/2007 (23) 12 straipsnyje nustatytas sąlygas. Kalbant apie minėtą pagalbą, šiuose reglamentuose nustatytų sąlygų ir 2008 m. gairių 3 punkte numatytų bendrųjų principų turinys liko toks pats kaip teisės aktų, kurie buvo taikomi prieš 2008 m. balandžio 1 d. suteiktai pagalbai. Todėl ir po 2008 m. balandžio 1 d. suteiktą pagalbą galima vertinti lygiai taip pat, kaip ir pagalbą, suteiktą prieš 2008 m. balandžio 1 d. Kadangi prieš 2008 m. balandžio 1 d. suteikta pagalba yra suderinama su galiojusių teisės aktų nuostatomis, taip pat kadangi pati pagalba ir jos suteikimo būdas po 2008 m. balandžio 1 d. nepakito, Komisija daro išvadą, kad pagalba atitinka galiojančiuose žuvininkystės ir akvakultūros teisės aktuose nustatytas sąlygas. |
| --- | --- |

(85)

2009 m. vasario 9 d. raštu Vokietija patvirtino, kad pagalba žemės ūkio sektoriuje ir toliau teikiama, ir pateikė tipiškų projektų pavyzdžių. Tarp šių pavyzdžių nebuvo projektų iš žuvininkystės sektoriaus. Tačiau kadangi neatmetama, jog pagalba žuvininkystės sektoriuje teikiama ir po 2008 m. balandžio 1 d., reikia ištirti, ar ji būtų suderinama su žemės ūkio ir žuvininkystės teisės aktais, galiojančiais nuo to laiko. 2008 m. gairių 4.2 punkte dėl pagalbos, kuriai taikomi kiti teisės aktai, nurodoma į šiuose teisės aktuose nustatytas sąlygas, šiuo atveju į 2008 m. liepos 22 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 736/2008 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo valstybės pagalbai mažosioms ir vidutinėms įmonėms, kurios verčiasi žuvininkystės produktų gamyba, perdirbimu ir prekyba (21), nustatytas sąlygas. Dėl pagalbos veterinarijos priemonėms svarbus Reglamento (EB) Nr. 736/2008 14 straipsnis. Pagal šį straipsnį pagalba veterinarijos priemonėms suderinama su vidaus rinka, jei ji atitinka Tarybos reglamento (EB) Nr. 1198/2006 (22) 28 ir 32 straipsniuose bei Komisijos reglamento (EB) Nr. 498/2007 (23) 12 straipsnyje nustatytas sąlygas. Kalbant apie minėtą pagalbą, šiuose reglamentuose nustatytų sąlygų ir 2008 m. gairių 3 punkte numatytų bendrųjų principų turinys liko toks pats kaip teisės aktų, kurie buvo taikomi prieš 2008 m. balandžio 1 d. suteiktai pagalbai. Todėl ir po 2008 m. balandžio 1 d. suteiktą pagalbą galima vertinti lygiai taip pat, kaip ir pagalbą, suteiktą prieš 2008 m. balandžio 1 d. Kadangi prieš 2008 m. balandžio 1 d. suteikta pagalba yra suderinama su galiojusių teisės aktų nuostatomis, taip pat kadangi pati pagalba ir jos suteikimo būdas po 2008 m. balandžio 1 d. nepakito, Komisija daro išvadą, kad pagalba atitinka galiojančiuose žuvininkystės ir akvakultūros teisės aktuose nustatytas sąlygas.

| (86) | Remiantis tuo, kas išdėstyta, galima teigti, kad taikant tirtą priemonę ūkininkams suteikta valstybės pagalba atitinka žemės ūkiui ir žuvininkystės sektoriui taikomuose Europos Sąjungos teisės aktuose nustatytas sąlygas. Atsižvelgdama į tai, Komisija konstatuoja, kad nei skundo pateikėjas, nei kitos suinteresuotosios šalys nenurodė jokio atitinkamų Europos Sąjungos teisės aktų pažeidimo. Todėl valstybės pagalbą galima laikyti suderinama su vidaus rinka. |
| --- | --- |

(86)

Remiantis tuo, kas išdėstyta, galima teigti, kad taikant tirtą priemonę ūkininkams suteikta valstybės pagalba atitinka žemės ūkiui ir žuvininkystės sektoriui taikomuose Europos Sąjungos teisės aktuose nustatytas sąlygas. Atsižvelgdama į tai, Komisija konstatuoja, kad nei skundo pateikėjas, nei kitos suinteresuotosios šalys nenurodė jokio atitinkamų Europos Sąjungos teisės aktų pažeidimo. Todėl valstybės pagalbą galima laikyti suderinama su vidaus rinka.

| (87) | Kad būtų pagalba, priemonė gavėjui turi suteikti pranašumą. |
| --- | --- |

(87)

Kad būtų pagalba, priemonė gavėjui turi suteikti pranašumą.

| (88) | Iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą nėra pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, jei paisoma tam tikrų sąlygų (24). Jei šių sąlygų nesilaikoma, tačiau tenkinami bendrieji SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo kriterijai, tokia kompensacija yra valstybės pagalba. |
| --- | --- |

(88)

Iš Teisingumo Teismo praktikos matyti, kad kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą nėra pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, jei paisoma tam tikrų sąlygų (24). Jei šių sąlygų nesilaikoma, tačiau tenkinami bendrieji SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo kriterijai, tokia kompensacija yra valstybės pagalba.

| (89) | Altmark byloje Teisingumo Teismas išaiškino, kokiomis sąlygomis kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą nėra valstybės pagalba (3 motyvas):






  a) | „Pirma, įmonei gavėjai turi būti iš tikrųjų pavesta vykdyti viešųjų paslaugų įsipareigojimus, o šie įsipareigojimai turi būti aiškiai apibrėžti [...].“ |
| --- | --- | --- |

(89)

Altmark byloje Teisingumo Teismas išaiškino, kokiomis sąlygomis kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą nėra valstybės pagalba (3 motyvas):

a)

„Pirma, įmonei gavėjai turi būti iš tikrųjų pavesta vykdyti viešųjų paslaugų įsipareigojimus, o šie įsipareigojimai turi būti aiškiai apibrėžti [...].“

| b) | „Antra, kriterijai, kuriais remiantis apskaičiuojama kompensacija, turi būti iš anksto objektyviai ir skaidriai nustatyti.“ |
| --- | --- |

b)

„Antra, kriterijai, kuriais remiantis apskaičiuojama kompensacija, turi būti iš anksto objektyviai ir skaidriai nustatyti.“

| c) | „Trečia, kompensacija negali viršyti sumos, reikalingos atlyginti visas arba dalį viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymo išlaidų, atsižvelgiant į vykdant šiuos įsipareigojimus gautas pajamas ir pagrįstą pelną.“ |
| --- | --- |

c)

„Trečia, kompensacija negali viršyti sumos, reikalingos atlyginti visas arba dalį viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymo išlaidų, atsižvelgiant į vykdant šiuos įsipareigojimus gautas pajamas ir pagrįstą pelną.“

| d) | „Ketvirta, kai įmonė, kuri turėtų vykdyti viešųjų paslaugų įsipareigojimus, konkrečiu atveju nėra atrenkama viešųjų pirkimų konkurso tvarka, sudarančia sąlygas atrinkti konkurso dalyvį, galintį teikti šias paslaugas bendruomenei už mažiausią kainą, kompensacijos dydis turi būti nustatomas remiantis išlaidų, kurias, vykdydama minėtus įsipareigojimus, patirtų tipiška, gerai valdoma ir turinti tinkamų [...] priemonių būtiniems viešųjų paslaugų reikalavimams vykdyti įmonė, analize, atsižvelgiant į vykdant šiuos įsipareigojimus gautas pajamas ir pagrįstą pelną.“ |
| --- | --- |

d)

„Ketvirta, kai įmonė, kuri turėtų vykdyti viešųjų paslaugų įsipareigojimus, konkrečiu atveju nėra atrenkama viešųjų pirkimų konkurso tvarka, sudarančia sąlygas atrinkti konkurso dalyvį, galintį teikti šias paslaugas bendruomenei už mažiausią kainą, kompensacijos dydis turi būti nustatomas remiantis išlaidų, kurias, vykdydama minėtus įsipareigojimus, patirtų tipiška, gerai valdoma ir turinti tinkamų [...] priemonių būtiniems viešųjų paslaugų reikalavimams vykdyti įmonė, analize, atsižvelgiant į vykdant šiuos įsipareigojimus gautas pajamas ir pagrįstą pelną.“

| (90) | Jei šių sąlygų laikomasi, kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą nėra valstybės pagalba, taigi SESV 107 straipsnio 1 dalis ir 108 straipsnis netaikomi. Jei valstybės narės nesilaiko šių sąlygų ir tenkinami bendrieji SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo kriterijai, kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą yra valstybės pagalba, apie kurią reikia pranešti Komisijai, kaip nustatyta SESV 108 straipsnio 3 dalyje. |
| --- | --- |

(90)

Jei šių sąlygų laikomasi, kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą nėra valstybės pagalba, taigi SESV 107 straipsnio 1 dalis ir 108 straipsnis netaikomi. Jei valstybės narės nesilaiko šių sąlygų ir tenkinami bendrieji SESV 107 straipsnio 1 dalies taikymo kriterijai, kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą yra valstybės pagalba, apie kurią reikia pranešti Komisijai, kaip nustatyta SESV 108 straipsnio 3 dalyje.

| (91) | Pradedant procedūrą ypač buvo abejojama, ar laikomasi c ir d punktuose nustatytų sąlygų. |
| --- | --- |

(91)

Pradedant procedūrą ypač buvo abejojama, ar laikomasi c ir d punktuose nustatytų sąlygų.

| (92) | Dėl a punkte nustatytos sąlygos Komisija nurodo, kad LwFöG 14 straipsnio 1 dalyje numatytos visuotinės svarbos paslaugos, tai yra iškeltas bendras tikslas (sveika mityba) ir nurodytos galimybės jam pasiekti (geros kokybės žemės ir miškų ūkio gaminiai) taikant kai kurias priemones (plg. 14 konstatuojamąją dalį). Pagal įstatus TGD tikslas – skatinti ir užtikrinti gyvūnų sveikatą, ypač siekiant gaminti sveikatai visiškai nekenksmingus gyvūninės kilmės maisto produktus bei apsaugoti vartotojus ir gyvūnus. Šiam tikslui siekti tarnyba turi savo darbuotojus ir savo įrangą. TGD taikomos priemonės reglamentuojamos Bavarijos žemės ir TGD Bayern sudarytame 1974 m. susitarime Nr. R1–4010/1393 ir 1993 m. liepos 13 d. pagrindų susitarime Nr. T-7482–100. Išsamesnės nuostatos nustatomos kiekvienais metais metiniuose susitarimuose ir administracijos sprendimais. |
| --- | --- |

(92)

Dėl a punkte nustatytos sąlygos Komisija nurodo, kad LwFöG 14 straipsnio 1 dalyje numatytos visuotinės svarbos paslaugos, tai yra iškeltas bendras tikslas (sveika mityba) ir nurodytos galimybės jam pasiekti (geros kokybės žemės ir miškų ūkio gaminiai) taikant kai kurias priemones (plg. 14 konstatuojamąją dalį). Pagal įstatus TGD tikslas – skatinti ir užtikrinti gyvūnų sveikatą, ypač siekiant gaminti sveikatai visiškai nekenksmingus gyvūninės kilmės maisto produktus bei apsaugoti vartotojus ir gyvūnus. Šiam tikslui siekti tarnyba turi savo darbuotojus ir savo įrangą. TGD taikomos priemonės reglamentuojamos Bavarijos žemės ir TGD Bayern sudarytame 1974 m. susitarime Nr. R1–4010/1393 ir 1993 m. liepos 13 d. pagrindų susitarime Nr. T-7482–100. Išsamesnės nuostatos nustatomos kiekvienais metais metiniuose susitarimuose ir administracijos sprendimais.

| (93) | Dėl b punkte nustatytos sąlygos reikia pažymėti, kad bet kokia veikla buvo apibrėžta iš anksto, o finansinė kompensacija apskaičiuota taikant taškų sistemą pagal numatomas laiko sąnaudas ir išlaidas. Vėlesniais metais dėl naujų paslaugų taikyta analogiška procedūra. Kalbant apie tai reikia pastebėti, kad TGD veiklą tikrino ir patvirtino Bavarijos aukščiausieji audito rūmai (Bayerischer Oberster Rechnungshof). Be to, tuo laikotarpiu, kurį apima šis sprendimas, kelis kartus auditą atliko nepriklausomi auditoriai. |
| --- | --- |

(93)

Dėl b punkte nustatytos sąlygos reikia pažymėti, kad bet kokia veikla buvo apibrėžta iš anksto, o finansinė kompensacija apskaičiuota taikant taškų sistemą pagal numatomas laiko sąnaudas ir išlaidas. Vėlesniais metais dėl naujų paslaugų taikyta analogiška procedūra. Kalbant apie tai reikia pastebėti, kad TGD veiklą tikrino ir patvirtino Bavarijos aukščiausieji audito rūmai (Bayerischer Oberster Rechnungshof). Be to, tuo laikotarpiu, kurį apima šis sprendimas, kelis kartus auditą atliko nepriklausomi auditoriai.

| (94) | Dėl c punkte nustatytos sąlygos – Vokietija pateikė informaciją, iš kurios matyti, kad kompensacija buvo ne didesnė už išlaidas, reikalingas viešųjų paslaugų įsipareigojimams vykdyti (žr. priedą). Iš duomenų iš tikrųjų matyti, kad nuo 1990 iki 2004 m. TGD negavo jokio pelno. Bendrų priemonių išlaidos apskaičiuojamos pagal taškų sistemą – vienas taškas reiškia tam tikrą vertę eurais. Šis apskaičiavimo metodas sukurtas Bavarijos aukščiausiųjų audito rūmų iniciatyva. Jį galima palyginti su medicinos paslaugų apskaičiavimo metodu. Vokietija pranešė, kad šis nuo 2002 m. taikomas apskaičiavimo metodas atitinka Komisijos direktyvos 2005/52/EB (25) reikalavimus. |
| --- | --- |

(94)

Dėl c punkte nustatytos sąlygos – Vokietija pateikė informaciją, iš kurios matyti, kad kompensacija buvo ne didesnė už išlaidas, reikalingas viešųjų paslaugų įsipareigojimams vykdyti (žr. priedą). Iš duomenų iš tikrųjų matyti, kad nuo 1990 iki 2004 m. TGD negavo jokio pelno. Bendrų priemonių išlaidos apskaičiuojamos pagal taškų sistemą – vienas taškas reiškia tam tikrą vertę eurais. Šis apskaičiavimo metodas sukurtas Bavarijos aukščiausiųjų audito rūmų iniciatyva. Jį galima palyginti su medicinos paslaugų apskaičiavimo metodu. Vokietija pranešė, kad šis nuo 2002 m. taikomas apskaičiavimo metodas atitinka Komisijos direktyvos 2005/52/EB (25) reikalavimus.

| (95) | Dėl d punkte nustatytos sąlygos – Bavarija 2005 m. sausio 1 d. viešųjų pirkimų konkurso tvarka pavedė TGD vykdyti viešųjų paslaugų įsipareigojimus. Po svarstymų su Komisija 2004 m. birželio mėn. Bavarija pradėjo pirkimo procedūrą Europos Sąjungos lygmeniu paskelbdama konkursą dėl paslaugų teikimo sutarties „Planuojamos priemonės žemės ūkio gyvūnų sveikatos srityje Bavarijoje“ sudarymo. Visų priemonių išlaidų sąmata penkeriems metams siekė 8 mln. EUR per metus. Konkursas paskelbtas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio priede (S serija) (26) ir Bavarijos įstatymų ir nutarimų leidinyje (Bayerisches Gesetz- und Verordnungsblatt). Konkurse dalyvavo trys galimi vykdytojai. Penkerių metų trukmės sutartis pasirašyta su TGD, nes ši pageidaujamas paslaugas pasiūlė teikti pigiausiai. 2009 m. paskelbtas naujas konkursas. |
| --- | --- |

(95)

Dėl d punkte nustatytos sąlygos – Bavarija 2005 m. sausio 1 d. viešųjų pirkimų konkurso tvarka pavedė TGD vykdyti viešųjų paslaugų įsipareigojimus. Po svarstymų su Komisija 2004 m. birželio mėn. Bavarija pradėjo pirkimo procedūrą Europos Sąjungos lygmeniu paskelbdama konkursą dėl paslaugų teikimo sutarties „Planuojamos priemonės žemės ūkio gyvūnų sveikatos srityje Bavarijoje“ sudarymo. Visų priemonių išlaidų sąmata penkeriems metams siekė 8 mln. EUR per metus. Konkursas paskelbtas Europos Sąjungos oficialiojo leidinio priede (S serija) (26) ir Bavarijos įstatymų ir nutarimų leidinyje (Bayerisches Gesetz- und Verordnungsblatt). Konkurse dalyvavo trys galimi vykdytojai. Penkerių metų trukmės sutartis pasirašyta su TGD, nes ši pageidaujamas paslaugas pasiūlė teikti pigiausiai. 2009 m. paskelbtas naujas konkursas.

| (96) | Dėl d punkte nustatytos sąlygos antros alternatyvos – Vokietija pripažino negalinti nurodyti iki 2004 m. gruodžio 31 d. buvus tipišką įmonę, kurią būtų galima visiškai palyginti su TGD. |
| --- | --- |

(96)

Dėl d punkte nustatytos sąlygos antros alternatyvos – Vokietija pripažino negalinti nurodyti iki 2004 m. gruodžio 31 d. buvus tipišką įmonę, kurią būtų galima visiškai palyginti su TGD.

| (97) | Vokietija taip pat neįrodė, kad TGD nuo 1990 iki 2004 m. mokėta kompensacija apskaičiuota remiantis išlaidų, kurių, vykdant tuos įsipareigojimus, būtų patyrusi tipiška gerai valdoma įmonė, analize. Taigi galima daryti prielaidą, kad minėta priemonė iki 2004 m. gruodžio 31 d. TGD suteikė ekonominį pranašumą, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje. |
| --- | --- |

(97)

Vokietija taip pat neįrodė, kad TGD nuo 1990 iki 2004 m. mokėta kompensacija apskaičiuota remiantis išlaidų, kurių, vykdant tuos įsipareigojimus, būtų patyrusi tipiška gerai valdoma įmonė, analize. Taigi galima daryti prielaidą, kad minėta priemonė iki 2004 m. gruodžio 31 d. TGD suteikė ekonominį pranašumą, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.

| (98) | Todėl nuo 1990 iki 2004 m. TGD kasmet mokėta kompensacija yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, o nuo 2005 m. sausio 1 d. pagal viešųjų pirkimų konkurso procedūrą kasmet mokėta kompensacija atitinka visas sprendime Altmark nurodytas sąlygas ir todėl nėra valstybės pagalba TGD. Atsižvelgdama į tai, Komisija pastebi, kad iš Vokietijos pateiktų dokumentų matyti, jog išmokos TGD nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2008 m. pabaigos apima ne visas bendrų priemonių išlaidas. |
| --- | --- |

(98)

Todėl nuo 1990 iki 2004 m. TGD kasmet mokėta kompensacija yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, o nuo 2005 m. sausio 1 d. pagal viešųjų pirkimų konkurso procedūrą kasmet mokėta kompensacija atitinka visas sprendime Altmark nurodytas sąlygas ir todėl nėra valstybės pagalba TGD. Atsižvelgdama į tai, Komisija pastebi, kad iš Vokietijos pateiktų dokumentų matyti, jog išmokos TGD nuo 2005 m. sausio 1 d. iki 2008 m. pabaigos apima ne visas bendrų priemonių išlaidas.

| (99) | Dėl sprendime Altmark nurodytų sąlygų laikymosi nė viena suinteresuotoji šalis nepateikė nei skundo, nei pastabų. |
| --- | --- |

(99)

Dėl sprendime Altmark nurodytų sąlygų laikymosi nė viena suinteresuotoji šalis nepateikė nei skundo, nei pastabų.

| (100) | Siekiant įvertinti TGD mokėtos kompensacijos už viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymą suderinamumą su SESV reikia remtis pagalbos suteikimo metu galiojusiomis nuostatomis. |
| --- | --- |

(100)

Siekiant įvertinti TGD mokėtos kompensacijos už viešųjų paslaugų įsipareigojimų vykdymą suderinamumą su SESV reikia remtis pagalbos suteikimo metu galiojusiomis nuostatomis.

| (101) | Kaip numatyta Komisijos komunikate dėl Europos bendros svarbos paslaugų (27) (toliau – Komunikatas), kuris taikomas pagalbai, apie kurią nepranešta, kaip numatyta Bendrijos bendrosiose nuostatose dėl valstybės pagalbos kompensacijos už viešąją paslaugą forma (28) 26 punkto b dalyje, valstybės kompensacijos nagrinėjamos remiantis trimis principais:






  — | neutralumu dėl valstybinės ar privačios bendrovių nuosavybės, |
| --- | --- | --- |

(101)

Kaip numatyta Komisijos komunikate dėl Europos bendros svarbos paslaugų (27) (toliau – Komunikatas), kuris taikomas pagalbai, apie kurią nepranešta, kaip numatyta Bendrijos bendrosiose nuostatose dėl valstybės pagalbos kompensacijos už viešąją paslaugą forma (28) 26 punkto b dalyje, valstybės kompensacijos nagrinėjamos remiantis trimis principais:

—

neutralumu dėl valstybinės ar privačios bendrovių nuosavybės,

| — | valstybių narių laisve apibrėžti bendros svarbos paslaugas, |
| --- | --- |

—

valstybių narių laisve apibrėžti bendros svarbos paslaugas,

| — | proporcingumu, numatančiu, kad konkurencijos suvaržymas ir bendros rinkos laisvių apribojimas nebūtų didesni už būtinus užtikrinti veiksmingą misijos įgyvendinimą. |
| --- | --- |

—

proporcingumu, numatančiu, kad konkurencijos suvaržymas ir bendros rinkos laisvių apribojimas nebūtų didesni už būtinus užtikrinti veiksmingą misijos įgyvendinimą.

| (102) | Pirmasis, neutralumo, principas reiškia, kad Komisija nenurodo, ar bendros svarbos paslaugas turi teikti valstybinės, ar privačios įmonės. Šiuo atveju nekeliamas klausimas dėl šio principo laikymosi. |
| --- | --- |

(102)

Pirmasis, neutralumo, principas reiškia, kad Komisija nenurodo, ar bendros svarbos paslaugas turi teikti valstybinės, ar privačios įmonės. Šiuo atveju nekeliamas klausimas dėl šio principo laikymosi.

| (103) | Valstybių narių laisvė apibrėžti reiškia, kad valstybės narės, pirmiausia, atsižvelgiant į konkrečius veiklos aspektus, yra atsakingos už, jų manymu, bendros ekonominės svarbos paslaugų nustatymą. Dėl šio apibrėžimo Komisija įsikiša tik tokiu atveju, jei tuo piktnaudžiaujama arba esama akivaizdžių klaidų. Tačiau SESV 106 straipsnio 2 dalyje numatytą išimtį kai kuriais atvejais galima taikyti, tik jei viešųjų paslaugų misija aiškiai apibrėžta ir pavesta atlikti remiantis valdžios institucijos aktu (taip pat sutartimis). Tai būtina visuomenės teisiniam aiškumui ir skaidrumui užtikrinti, taip pat tam, kad Komisija galėtų atlikti proporcingumo įvertinimą. |
| --- | --- |

(103)

Valstybių narių laisvė apibrėžti reiškia, kad valstybės narės, pirmiausia, atsižvelgiant į konkrečius veiklos aspektus, yra atsakingos už, jų manymu, bendros ekonominės svarbos paslaugų nustatymą. Dėl šio apibrėžimo Komisija įsikiša tik tokiu atveju, jei tuo piktnaudžiaujama arba esama akivaizdžių klaidų. Tačiau SESV 106 straipsnio 2 dalyje numatytą išimtį kai kuriais atvejais galima taikyti, tik jei viešųjų paslaugų misija aiškiai apibrėžta ir pavesta atlikti remiantis valdžios institucijos aktu (taip pat sutartimis). Tai būtina visuomenės teisiniam aiškumui ir skaidrumui užtikrinti, taip pat tam, kad Komisija galėtų atlikti proporcingumo įvertinimą.

| (104) | TGD pavestas atlikti bendras priemones galima kvalifikuoti kaip bendros ekonominės svarbos paslaugas; kaip paaiškinta 92 konstatuojamojoje dalyje, jos aiškiai apibrėžtos ir pavestos atlikti TGD. |
| --- | --- |

(104)

TGD pavestas atlikti bendras priemones galima kvalifikuoti kaip bendros ekonominės svarbos paslaugas; kaip paaiškinta 92 konstatuojamojoje dalyje, jos aiškiai apibrėžtos ir pavestos atlikti TGD.

| (105) | Atsižvelgiant į proporcingumo principą, SESV 106 straipsnio 2 dalis aiškintina taip, kad dėl priemonių, naudojamų bendros svarbos misijai įgyvendinti, negali atsirasti nereikalingų rinkos iškraipymų ir kad šios priemonės negali būti didesnės nei iš tikrųjų reikalingos užduočiai atlikti. Pagal Komunikato 26 punktą ir tuo metu galiojusią Teisingumo Teismo praktiką kompensacija negali viršyti su pavesta užduotimi susijusių grynųjų pridėtinių išlaidų. Turi būti užtikrinama, kad bendros svarbos paslaugos bus teikiamos, o įmonėms, kurioms pavesta jas teikti, galės apmokėti su tos užduoties atlikimu susijusias papildomas išlaidas. |
| --- | --- |

(105)

Atsižvelgiant į proporcingumo principą, SESV 106 straipsnio 2 dalis aiškintina taip, kad dėl priemonių, naudojamų bendros svarbos misijai įgyvendinti, negali atsirasti nereikalingų rinkos iškraipymų ir kad šios priemonės negali būti didesnės nei iš tikrųjų reikalingos užduočiai atlikti. Pagal Komunikato 26 punktą ir tuo metu galiojusią Teisingumo Teismo praktiką kompensacija negali viršyti su pavesta užduotimi susijusių grynųjų pridėtinių išlaidų. Turi būti užtikrinama, kad bendros svarbos paslaugos bus teikiamos, o įmonėms, kurioms pavesta jas teikti, galės apmokėti su tos užduoties atlikimu susijusias papildomas išlaidas.

| (106) | Atsižvelgiant į tai, šiuo atveju reikia apskaičiuoti TGD patirtas grynąsias pridėtines išlaidas, susijusias su viešųjų paslaugų (bendrų priemonių) teikimu pagal abu susitarimus, o rezultatą palyginti su valstybės pagalba. Jei TGD sumokėta kompensacija ne didesnė už grynąsias pridėtines išlaidas, atsiradusias dėl viešųjų paslaugų misijos, galima sakyti, kad proporcingumo principo laikomasi. |
| --- | --- |

(106)

Atsižvelgiant į tai, šiuo atveju reikia apskaičiuoti TGD patirtas grynąsias pridėtines išlaidas, susijusias su viešųjų paslaugų (bendrų priemonių) teikimu pagal abu susitarimus, o rezultatą palyginti su valstybės pagalba. Jei TGD sumokėta kompensacija ne didesnė už grynąsias pridėtines išlaidas, atsiradusias dėl viešųjų paslaugų misijos, galima sakyti, kad proporcingumo principo laikomasi.

| (107) | Kaip matyti iš šio sprendimo priedo, šiam sprendimui svarbiu laikotarpiu, tai yra nuo 1990 iki 2004 m., pridėtinės išlaidos, susijusios su bendromis priemonėmis, buvo didesnės už TGD suteiktą pagalbą. |
| --- | --- |

(107)

Kaip matyti iš šio sprendimo priedo, šiam sprendimui svarbiu laikotarpiu, tai yra nuo 1990 iki 2004 m., pridėtinės išlaidos, susijusios su bendromis priemonėmis, buvo didesnės už TGD suteiktą pagalbą.

| (108) | Todėl išmokos, kurios buvo sumokėtos TGD už bendras priemones, kurios yra šio sprendimo objektas, nebuvo per didelė vykdant šias priemones TGD patirtų pridėtinių išlaidų kompensacija. |
| --- | --- |

(108)

Todėl išmokos, kurios buvo sumokėtos TGD už bendras priemones, kurios yra šio sprendimo objektas, nebuvo per didelė vykdant šias priemones TGD patirtų pridėtinių išlaidų kompensacija.

| (109) | Taigi nuo 1990 iki 2004 m. TGD mokėta kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, suderinama su SESV 106 straipsnio 2 dalimi. |
| --- | --- |

(109)

Taigi nuo 1990 iki 2004 m. TGD mokėta kompensacija už viešųjų paslaugų teikimą yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje, suderinama su SESV 106 straipsnio 2 dalimi.

| (110) | Atsižvelgdama į tai, Komisija pažymi, kad neaišku, kaip valstybės kompensaciją, kuri netgi nepadengė visų su viešųjų paslaugų misija susijusių pridėtinių išlaidų, būtų buvę galima panaudoti pelno siekimu pagrįstai TGD veiklai subsidijuoti, kaip teigia skundo pateikėjas. Be to, nei skundo pateikėjas, nei kitos suinteresuotosios šalys neįrodė skundo pateikėjo teiginio, kad TGD dirbantys veterinarai teikė kai kurias klinikines, diagnostikos ir terapijos paslaugas iki 90 % žemesne už savikainą kaina. |
| --- | --- |

(110)

Atsižvelgdama į tai, Komisija pažymi, kad neaišku, kaip valstybės kompensaciją, kuri netgi nepadengė visų su viešųjų paslaugų misija susijusių pridėtinių išlaidų, būtų buvę galima panaudoti pelno siekimu pagrįstai TGD veiklai subsidijuoti, kaip teigia skundo pateikėjas. Be to, nei skundo pateikėjas, nei kitos suinteresuotosios šalys neįrodė skundo pateikėjo teiginio, kad TGD dirbantys veterinarai teikė kai kurias klinikines, diagnostikos ir terapijos paslaugas iki 90 % žemesne už savikainą kaina.

| (111) | Dėl šio teiginio Vokietija atliko specialų TGD tyrimą. Tyrimo metu negauta jokių šį teiginį patvirtinančių įrodymų. Vokietija prašė ją informuoti, jei būtų gauta su tuo susijusi konkreti informacija, kad galėtų ištirti konkrečius atvejus. |
| --- | --- |

(111)

Dėl šio teiginio Vokietija atliko specialų TGD tyrimą. Tyrimo metu negauta jokių šį teiginį patvirtinančių įrodymų. Vokietija prašė ją informuoti, jei būtų gauta su tuo susijusi konkreti informacija, kad galėtų ištirti konkrečius atvejus.

| (112) | Be to, Komisija konstatuoja, kad Bavarijos žemės veterinarų rūmai (Bayerische Landestierärztekammer) ir Federacinė praktikuojančių veterinarų sąjunga – Bavarijos federacinė sąjunga (Bundesverband praktizierender Tierärzte – Landesverband Bayern) remia TGD veiklą, taip pat ir jos pelno siekimu pagrįstą veiklą. |
| --- | --- |

(112)

Be to, Komisija konstatuoja, kad Bavarijos žemės veterinarų rūmai (Bayerische Landestierärztekammer) ir Federacinė praktikuojančių veterinarų sąjunga – Bavarijos federacinė sąjunga (Bundesverband praktizierender Tierärzte – Landesverband Bayern) remia TGD veiklą, taip pat ir jos pelno siekimu pagrįstą veiklą.

VI.   IŠVADOS

| (113) | Komisija konstatuoja, kad Vokietija minėtą pagalbą suteikė pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį. |
| --- | --- |

(113)

Komisija konstatuoja, kad Vokietija minėtą pagalbą suteikė pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį.

| (114) | Tačiau Komisija, remdamasi atliktu vertinimu, daro išvadą, kad 13 ir 14 konstatuojamosiose dalyse kaip „bendros priemonės“ ūkininkams teikta pagalba (nuo 1990 m.) bei 17 ir 18 konstatuojamosiose dalyse minėta valstybės kompensacija TGD už viešųjų paslaugų teikimą nuo 1990 iki 2004 m. yra suderinamos su SESV. Iš tikrųjų, kaip pirmiau paaiškinta, iš dalies tai nėra valstybės pagalba. 17 ir 18 konstatuojamosiose dalyse minėta kasmetinė kompensacija, mokama TGD nuo 2005 m. sausio 1 d. už viešųjų paslaugų teikimą, atitinka visas sprendime Altmark išvardytas sąlygas ir todėl nėra valstybės pagalba, |
| --- | --- |

(114)

Tačiau Komisija, remdamasi atliktu vertinimu, daro išvadą, kad 13 ir 14 konstatuojamosiose dalyse kaip „bendros priemonės“ ūkininkams teikta pagalba (nuo 1990 m.) bei 17 ir 18 konstatuojamosiose dalyse minėta valstybės kompensacija TGD už viešųjų paslaugų teikimą nuo 1990 iki 2004 m. yra suderinamos su SESV. Iš tikrųjų, kaip pirmiau paaiškinta, iš dalies tai nėra valstybės pagalba. 17 ir 18 konstatuojamosiose dalyse minėta kasmetinė kompensacija, mokama TGD nuo 2005 m. sausio 1 d. už viešųjų paslaugų teikimą, atitinka visas sprendime Altmark išvardytas sąlygas ir todėl nėra valstybės pagalba,

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Pagalba, kurią kaip bendras priemones Vokietija suteikė ūkininkams ir žvejams, yra suderinama su vidaus rinka.

Pagalba, kurią nuo 1990 m. iki 2004 m. Vokietija suteikė Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnybai kaip kompensaciją už „bendras priemones“, kurias taikė Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnyba, yra suderinama su vidaus rinka.

Nuo 2005 m. sausio 1 d. Bavarijos gyvūnų sveikatos tarnybai mokėta kompensacija už „bendrų priemonių“ atlikimą nėra pagalba, kaip apibrėžta SESV 107 straipsnio 1 dalyje.

2 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Vokietijos Federacinei Respublikai.

Priimta Briuselyje 2009 m. gruodžio 15 d.

Komisijos vardu

Mariann FISCHER BOEL

Komisijos narė

---

(1)  2009 m. gruodžio 1 d. vietoje EB sutarties 87 ir 88 straipsnių įsigaliojo SESV 107 ir 108 straipsniai. EB sutarties 87 ir 88 straipsniai bei SESV 107 ir 108 straipsniai iš esmės yra tapatūs. Šiame sprendime, kur tinkama, nuorodas į SESV 107 ir 108 straipsnius reikia suprasti kaip nuorodas į EB sutarties 87 ir 88 straipsnius.

1

(2)  OL C 244, 2006 10 11, p. 15.

2

(3)  OL L 83, 1999 3 27, p. 1.

3

(4)  OL C 119, 2002 5 22, p. 22.

4

(5)  OL C 319, 2006 12 27, p. 1.

5

(6)  OL C 28, 2000 2 1, p. 2.

6

(7)  OL C 84, 2008 4 3, p. 10.

7

(8)  Sprendimas byloje SFEI, C-39/94, Rink. 1996, p. I-3547, 60 punktas.

8

SFEI

(9)  Sprendimas byloje Prancūzija prieš Komisiją, C-301/87, Rink. 1990, p. I-307, 41 punktas.

9

Prancūzija

Komisiją

(10)  Remiantis Teisingumo Teismo praktika, jei dėl valstybės narės suteiktos pagalbos sustiprėja įmonės padėtis, palyginti su kitomis konkuruojančiomis įmonėmis, tai rodo, kad iškreipiama konkurencija (Sprendimas byloje Philip Moris prieš Komisiją, C-730/79, Rink. 1980, p. 2671, 11 ir 12 punktai).

10

Philip Moris

Komisiją

(11)  2007 m. Vokietijos prekyba žemės ūkio gaminiais Bendrijos viduje sudarė 45 327 mln. EUR (importas) ir 37 514 mln. EUR (eksportas) (šaltinis: Eurostatas).

11

šaltinis

(12)  1986 m. lapkričio 10 d. Komisijos darbinis dokumentas Nr. VI/5934/86.

12

(13)  Plg. bylas dėl pagalbos NN 23/97, N 426/03 ir N 81/04 (dar galioja).

13

(14)  OL L 358, 2006 12 16, p. 3.

14

(15)  OL L 224, 1990 8 18, p. 19.

15

(16)  Plg. 1988 m. Gairių dėl valstybės pagalbos žuvininkystei ir akvakultūrai tikrinimo E punktą (OL C 313, 1988 12 8, p. 21); 1992 m. gairių 2.5 punktą (OL C 152, 1992 6 17, p. 2); 1994 m. gairių 2.9 punktą (OL C 260, 1994 9 17, p. 3); 1997 m. gairių 2.9 punktą (OL C 100, 1997 3 27, p. 12); 2001 m. gairių 2.8 punktą (OL C 19, 2001 1 20, p. 7).

16

(17)  OL C 229, 2004 9 14, p. 5.

17

(18)  OL L 291, 2004 9 14, p. 3.

18

(19)  OL L 337, 1999 12 30, p. 10.

19

(20)  OL L 358, 2002 12 31, p. 59.

20

(21)  OL L 201, 2008 7 30, p. 16.

21

(22)  OL L 223, 2006 8 15, p. 1.

22

(23)  OL L 120, 2007 5 10, p. 1.

23

(24)  Sprendimas byloje Altmark, C-280/00, Rink. 2003, p. I-7747 ir Sprendimas byloje Enirisorse, susijusios bylos nuo C-34/01 iki C-38/01, Rink. 2003, p. I-14243.

24

Altmark

Enirisorse

(25)  OL L 234, 2005 9 10, p. 9.

25

(26)  2004/p. 112–09421.

26

(27)  OL C 17, 2001 1 19, p. 4.

27

(28)  OL C 297, 2005 11 29, p. 4.

28

---

PRIEDAS

| Metai | Bendrų priemonių išlaidos* | Bavarijos žemės išmokos (LwFöG) | Bavarijos gyvūnų ligų fondo išmokos | Bavarijos žemės ir Bavarijos gyvūnų ligų fondo išmokos | Visų bendrų priemonių išlaidų išmokų dalis
  (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 7 676,94 | 3 059,57 | 4 588,84 | 7 648,42 | 99,63 |
| 1991 | 6 992,48 | 3 127,06 | 3 711,98 | 6 839,04 | 97,81 |
| 1992 | 8 953,42 | 3 203,55 | 4 588,84 | 7 792,40 | 87,03 |
| 1993 | 9 063,52 | 3 361,03 | 4 679,34 | 8 040,37 | 88,71 |
| 1994 | 9 547,05 | 3 496,01 | 4 588,84 | 8 084,85 | 84,68 |
| 1995 | 8 392,14 | 3 554,50 | 4 588,84 | 8 143,35 | 97,04 |
| 1996 | 8 336,35 | 3 599,49 | 4 588,84 | 8 188,34 | 98,22 |
| 1997 | 8 620,18 | 3 361,23 | 4 486,59 | 7 847,82 | 91,04 |
| 1998 | 8 613,61 | 3 310,10 | 4 397,11 | 7 707,21 | 89,48 |
| 1999 | 8 280,91 | 3 419,52 | 4 397,11 | 7 816,63 | 94,39 |
| 2000 | 9 267,13 | 3 419,52 | 4 453,35 | 7 872,87 | 84,95 |
| 2001 | 8 471,71 | 3 419,52 | 4 448,24 | 7 867,76 | 92,87 |
| 2002 | 10 002,90 | 3 890,00 | 4 453,35 | 8 343,35 | 83,41 |
| 2003 | 9 953,20 | 3 722,00 | 4 614,73 | 8 336,73 | 83,78 |
| 2004 | 8 415,84 | 2 807,47 | 4 496,00 | 7 303,47 | 86,78 |
| 2005 | 9 439,37 | 3 200,00 | 4 021,00 | 7 221,00 | 76,50 |
| 2006 | 8 608,75 | 2 730,00 | 4 021,00 | 6 751,00 | 78,42 |
| 2007 | 9 084,88 | 3 130,00 | 4 021,00 | 7 151,00 | 78,71 |
| 2008 | 9 047,96 | 3 080,00 | 4 086,00 | 7 166,00 | 79,20 |

Metai

Bendrų priemonių išlaidos*

Bavarijos žemės išmokos (LwFöG)

Bavarijos gyvūnų ligų fondo išmokos

Bavarijos žemės ir Bavarijos gyvūnų ligų fondo išmokos

Visų bendrų priemonių išlaidų išmokų dalis

(%)

1990

7 676,94

3 059,57

4 588,84

7 648,42

99,63

1991

6 992,48

3 127,06

3 711,98

6 839,04

97,81

1992

8 953,42

3 203,55

4 588,84

7 792,40

87,03

1993

9 063,52

3 361,03

4 679,34

8 040,37

88,71

1994

9 547,05

3 496,01

4 588,84

8 084,85

84,68

1995

8 392,14

3 554,50

4 588,84

8 143,35

97,04

1996

8 336,35

3 599,49

4 588,84

8 188,34

98,22

1997

8 620,18

3 361,23

4 486,59

7 847,82

91,04

1998

8 613,61

3 310,10

4 397,11

7 707,21

89,48

1999

8 280,91

3 419,52

4 397,11

7 816,63

94,39

2000

9 267,13

3 419,52

4 453,35

7 872,87

84,95

2001

8 471,71

3 419,52

4 448,24

7 867,76

92,87

2002

10 002,90

3 890,00

4 453,35

8 343,35

83,41

2003

9 953,20

3 722,00

4 614,73

8 336,73

83,78

2004

8 415,84

2 807,47

4 496,00

7 303,47

86,78

2005

9 439,37

3 200,00

4 021,00

7 221,00

76,50

2006

8 608,75

2 730,00

4 021,00

6 751,00

78,42

2007

9 084,88

3 130,00

4 021,00

7 151,00

78,71

2008

9 047,96

3 080,00

4 086,00

7 166,00

79,20

---

IV Aktai, priimti iki 2009 m. gruodžio 1 d. remiantis EB sutartimi, ES sutartimi ir Europos atominės energijos bendrijos steigimo sutartimi

| 25.3.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 79/25 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 79/25

---

ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

Nr. 329/08/COL

2008 m. gegužės 28 d.

dėl pagalbos, suteiktos Sementsverksmiðjan hf. (Islandija)

ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (1),

ATSIŽVELGDAMA į Europos ekonominės erdvės susitarimą (2), ypač į jo 61–63 straipsnius ir 26 protokolą,

ATSIŽVELGDAMA į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (3), ypač į jo 24 straipsnį,

ATSIŽVELGDAMA į Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalį ir II dalies 4 straipsnio 4 dalį, 6 straipsnį, 7 straipsnio 5 dalį ir 14 straipsnį (4),

ATSIŽVELGDAMA į Institucijos gaires (5) dėl EEE susitarimo 61 ir 62 straipsnių taikymo ir aiškinimo, ypač į skyrių apie pagalbą sunkumus patiriančioms įmonėms sanuoti ir restruktūrizuoti,

ATSIŽVELGDAMA į 2004 m. liepos 14 d. Institucijos sprendimą dėl įgyvendinimo nuostatų, nurodytų 3 protokolo II dalies 27 straipsnyje (6),

PAPRAŠIUSI suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas pagal tas nuostatas (7) ir atsižvelgusi į jų pastabas,

kadangi:

I.   FAKTAI

1.   PROCEDŪRA

Pagal 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalį 2003 m. rugpjūčio 19 d. Islandijos misijos prie Europos Sąjungos raštu, kuriuo buvo persiųstas 2003 m. rugpjūčio 19 d. Finansų ministerijos raštas, Islandijos valdžios institucijos pranešė apie valstybei priklausančių Sementsverksmiðjan hf. akcijų pardavimą (dok. Nr. 03-5685 A).

2003 m. gruodžio 17 d. įmonė Aalborg Portland Íslandi ehf. pateikė Institucijai skundą dėl Islandijos valstybei priklausančių Sementsverksmiðjan hf. akcijų pardavimo terminų ir sąlygų. Institucija gavo ir užregistravo šį raštą 2003 m. gruodžio 23 d. (dok. Nr. 03-9059 A). Skundo pareiškėjas paprašė išnagrinėti šį skundą kartu su Vyriausybės pateiktu pranešimu apie įmonės pardavimą.

Po įvairaus pobūdžio susirašinėjimo (8)2004 m. gruodžio 21 d. raštu Institucija pranešė Islandijos valdžios institucijoms nusprendusi pradėti 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalyje nustatytą procedūrą dėl Islandijos valstybei priklausančių Sementsverksmiðjan hf. akcijų pardavimo (dok. Nr. 296878). Institucijai kilo abejonių dėl Sementsverksmiðjan hf. rinkos vertės, kai buvo parduodamos valstybei priklausančios akcijos, valstybės atpirkto turto rinkos vertės, Sementsverksmiðjan hf. teisės nemokamai naudoti tam tikrą valstybės iždui parduotą Reikjavike esantį turtą ir taip pat dėl įmonės teisės atpirkti tam tikrą nekilnojamąjį turtą ir teises į žemę Reikjavike už iš anksto nustatytą kainą.

Institucijos sprendimas Nr. 421/04/COL pradėti procedūrą buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir jo EEE priede (9). Institucija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas dėl šio sprendimo. Islandijos valdžios institucijos pateikė pastabas dėl šio sprendimo 2005 m. vasario 24 d. raštu (dok. Nr. 311243). 2005 m. birželio 20 d. Institucija gavo Íslenskt sement ehf., Sementsverksmiðjan hf. pirkėjos, pastabas (dok. Nr. 323552). 2005 m. rugsėjo 2 d.Aalborg Portland Íslandi ehf. pateikė daugiau pastabų (dok. Nr. 333018).

2006 m. vasario 17 d. raštu (dok. Nr. 363608) Islandijos valdžios institucijos persiuntė Institucijai Sementsverksmiðjan hf. ir Pramonės ministerijos Islandijos Vyriausybės vardu pasirašyto susitarimo, kuriuo remiantis buvo panaikinta įmonės galimybė išpirkti tam tikrą turtą Reikjavike, kopiją anglų kalba. Be to, pagal šio susitarimo 2 straipsnį įmonė 2004 m. sausio 1 d. neribotam laikotarpiui išsinuomojo jos naudotą turtą, už kurį ji moka pagal rinkos kainas nustatytą mėnesio nuomos mokestį.

Atsižvelgusi į skundo pareiškėjo pastabas ir į papildomą informaciją bei paaiškinimus, kuriuos pateikė Islandijos valdžios institucijos per oficialią tyrimo procedūrą, Institucija nusprendė, jog būtina išplėsti oficialią tyrimo procedūrą ir įtraukti į ją su pensijomis susijusių Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimų perėmimą Islandijos valstybės žinion. Taigi 2006 m. lapkričio 29 d. Institucija priėmė Sprendimą Nr. 367/06/COL dėl su pensijomis susijusių Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimų perėmimo Islandijos valstybės žinion. 2006 m. lapkričio 29 d. raštu (dok. Nr. 399095) Institucija pranešė Islandijos valdžios institucijoms nusprendusi įtraukti šią priemonę į oficialią tyrimo procedūrą. Islandijos valdžios institucijos nepateikė jokių pastabų dėl šio Institucijos sprendimo.

Tą pačią dieną, 2006 m. lapkričio 29 d., Institucija užbaigė oficialią tyrimo procedūrą dėl pagalbos priemonių Íslenskt sement ehf., investuotojų grupei, kuri įsigijo valstybei priklausančias Sementsverksmiðjan hf. akcijas. Institucija padarė išvadą, kad šis sandoris nebuvo susijęs su pagalba.

Institucijos sprendimas Nr. 367/06/COL buvo paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir jo EEE priede (10). Institucija paprašė suinteresuotųjų šalių pateikti savo pastabas dėl šio sprendimo. 2007 m. gegužės 7 d. Institucija gavo Íslenskt sement ehf. pastabas (dok. Nr. 420691). 2007 m. gegužės 14 d. raštu (dok. Nr. 421504) Institucija persiuntė šias pastabas Islandijos valdžios institucijoms, kurioms buvo suteikta galimybė į jas atsakyti. Islandijos valdžios institucijos atsakė 2008 m. balandžio 18 d. (dok. Nr. 474416).

2.   PAGRINDINĖ INFORMACIJA

2.1.   SEMENTSVERKSMIÐJAN HF. PARDAVIMAS

Iki 2000 m., kai į Islandijos rinką žengė Danijos cemento importuotojas, Sementsverksmiðjan hf. turėjo de facto monopolį cemento rinkoje. Susiklosčius naujai konkurencinei padėčiai, Sementsverksmiðjan hf. susidūrė su ekonominiais sunkumais ir pradėjo patirti nuostolių. Taigi 2003 m. kovo mėn. valstybė nusprendė parduoti įmonę ir paskelbė konkursą įsigyti 100 % valstybei priklausančių Sementsverksmiðjan hf. (11) akcijų.

Vykdant konkursą, buvo atrinkta investuotojų grupė (12), kuri valstybės akcijoms įsigyti įkūrė Íslenkst sement ehf. Vyriausybė su šiais investuotojais pradėjo derybas dėl valstybei priklausančių Sementsverksmiðjan hf. akcijų pardavimo. Vyriausybei ir Íslenkst sement ehf. užbaigus derybas, įmonė buvo parduota iš esmės pagal toliau apibūdintus susitarimus.

2003 m. spalio 2 d. Pramonės ministerija Islandijos Vyriausybės vardu pasirašė Akcijų pirkimo susitarimą su Íslenskt sement ehf. Remdamasi šiuo susitarimu valstybė, valdanti 100 % Sementsverksmiðjan hf. akcijų, kurių nominali vertė buvo 450 mln. ISK, pardavė jas Íslenskt sement ehf. už 68 mln. ISK.

Pagal Akcijų pirkimo susitarimo 4 straipsnį Islandijos Vyriausybė perėmė su pensijomis susijusias Sementsverksmiðjan hf. skolas ir įsipareigojimus. Ji taip pat perėmė visus esamus ir būsimus įsipareigojimus dėl metinių mokėjimų asmenims, kurie moka įmokas Valstybės tarnautojų pensijų fondo B skyriui, kol dirba Sementsverksmiðjan hf.

Pagal 2003 m. spalio 23 d. su Valstybės tarnautojų pensijų fondu pasirašytą susitarimą Finansų ministerija valstybės iždo vardu perėmė likusias obligacijas, kurios buvo išleistos sukauptiems Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimams apmokėti, kaip nustatyta 1997 m. susitarime, taip pat esamus ir būsimus įsipareigojimus dėl B skyriui priklausančių esamų įmonės darbuotojų. Taigi Vyriausybė įvykdė Pramonės ministerijos ir Íslenskt sement ehf. pasirašyto Akcijų pirkimo susitarimo 4 straipsnyje nustatytą įpareigojimą.

Pagal Akcijų pirkimo susitarimo 5 straipsnį Islandijos Vyriausybė turėjo įsigyti iš Sementsverksmiðjan hf. tam tikrą pagal atskirą susitarimą. Kaip nurodyta 5 straipsnio 3 skirsnyje, šio turto pirkimo kaina buvo 450 mln. ISK.

Tą pačią dieną, 2003 m. spalio 2 d., Sementsverksmiðjan hf. ir Islandijos valstybės iždas pasirašė pirkimo sutartį, pagal kurią valstybės iždas įsigijo įmonės nekilnojamąjį turtą ir kitą turtą Reikjavike, įmonės biurų pastatą Akranese (išskyrus pusantro aukšto) ir Sementsverksmiðjan hf. priklausančias kitų įmonių akcijas ir obligacijas už 450 mln. ISK. Kaip nustatyta pirkimo sutarties 5 straipsnyje, Sementsverksmiðjan hf. buvo leista pasilikti dalį parduoto turto Reikjavike (13), naudoti jį savo pramoninei veiklai ir grąžinti jį valstybės iždui ne vėliau kaip2011 m. gruodžio 31 d.Sementsverksmiðjan hf. moka už visą šio turto priežiūrą ir patobulinimus, bet nemoka jokio atlygio už šią naudojimosi teisę. Pagal pirkimo sutarties 6 straipsnį iki 2009 m. gruodžio 31 d.Sementsverksmiðjan hf. turi teisę atpirkti pirmiau minėtą parduotą turtą Reikjavike už bendrą 95 mln. ISK kainą su fiksuotomis metinėmis 7 % palūkanomis, skaičiuojant nuo 2003 m. rugpjūčio 1 d.

2006 m. vasario 16 d. ši pirkimo sutartis buvo iš dalies pakeista Sementsverksmiðjan hf., Pramonės ministerijos Islandijos Vyriausybės vardu ir Íslenskt sement ehf. pasirašytu susitarimu. Šio susitarimo šalys sutiko nukrypti nuo Akcijų pirkimo susitarimo 5.4 skirsnio dėl tam tikro turto atpirkimo galimybės, nuo pirkimo sutarties 6 skirsnio ir pakeisti jį nuostata dėl tam tikro turto nuomos (14). Nustatytas mėnesio nuomos mokestis sudaro [...] ISK ir tikslinamas pagal statybos kainų indeksą. Dėl valstybės iždui parduoto turto perdavimo laiko šalys sutiko pakeisti 2011 m. gruodžio 31 d. datą į 2004 m. sausio 1 d.

2.2.   SEMENTSVERKSMIÐJAN HF. SKOLA VALSTYBINIAM PENSIJŲ FONDUI

2.2.1.   
  Valstybės tarnautojų pensijų fondo veikimas

Valstybės tarnautojų pensijų fondo veiklą iš pradžių reglamentavo Įstatymo Nr. 29/1963 nuostatos. 1990 m. įmokos į Valstybės tarnautojų pensijų fondą pasirodė nepakankamos jo pensijų išmokoms padengti. Todėl valstybė nusprendė pertvarkyti sistemą ir priėmė Įstatymą Nr. 1/1997 „Vyriausybės tarnautojų pensijų fondo įstatymas“. Valstybės tarnautojų pensijų fondas buvo suskirstytas į du skyrius: buvo sukurtas naujasis A skyrius, o esamas pensijų fondas pakeistas į B skyrių. Visi naujieji darbuotojai turėjo prisijungti prie A skyriaus, o esami darbuotojai galėjo pasirinkti narystę A skyriuje arba išsaugoti savo teisę į narystę B skyriuje, kuris nuo šiol nebepriėmė jokių naujų narių. Islandijos valdžios institucijų teigimu, suskaidžius buvusį Valstybės tarnautojų pensijų fondą į A ir B skyrius, fondas tapo savarankiškas ir nebeturi neigiamo įmokų ir įsipareigojimų balanso, kurį galiausiai būtų tekę kompensuoti valstybės iždui (15).

Dėl B skyrių reglamentuojančių nuostatų, atvirkščiai, paprastai susidaro deficitas, kuris reguliariai turi būti dengiamas. B skyriaus nuostatuose numatyta, kad įmokos į Valstybės tarnautojų pensijų fondo B skyrių mokamos tik remiantis baziniu skyriui priklausančių darbuotojų atlyginimu, o ne visu jų užmokesčiu. Skyriui priklausantys darbuotojai įgyja teisę gauti tam tikrą pagal pareigas, kurias jie ėjo išeidami į pensiją, nustatyto bazinio užmokesčio procentinę dalį. Vėliau pensija siejama su vidutiniu vyriausybės darbuotojų užmokesčio padidėjimu. Pagal Įstatymo Nr. 1/1997 33 straipsnį šį skirtumą privalo dengti Valstybės tarnautojų pensijų fondo B skyriaus narių darbdavys. Vis dėlto darbdaviui neatlikus mokėjimo pagal Įstatymo Nr. 1/1997 32 straipsnį, valstybės iždas pagal įstatymą garantuoja pensijos mokėjimą darbuotojui.

2.2.2.   
  Sementsverksmiðjan hf. skolos Valstybės tarnautojų pensijų fondui nustatymas

1996 m. įgyvendinus reformą, Valstybės tarnautojų pensijų fondo veiklą reglamentuojantis įstatymas buvo papildytas nauja nuostata, pagal kurią darbdaviai privalo kompensuoti pensijų išmokų padidėjimą.

Įstatymo Nr. 1/1997 33 straipsnyje nustatyta, kad „tuo atveju, jeigu pirmiau nustatyta [...] pensija padidėja dėl bendro valstybės tarnautojų atlyginimo padidėjimo, valstybės iždas ir kiti darbdaviai, draudžiantys savo darbuotojus fonde, kompensuoja [ (16)] dėl šios priežasties įvykusį pensijų išmokų padidėjimą. [...]“.

1997 m. spalio 8 d. Finansų ministerija pasirašė susitarimą su Valstybės tarnautojų pensijų fondu dėl valstybės iždo įsipareigojimų Iceland State Cement Works darbuotojams iki 1996 m. pabaigos mokėjimo pagal Įstatymo Nr. 1/1997 dėl Valstybės tarnautojų pensijų fondo 33 straipsnį. Šie įsipareigojimai atitiko sukauptą padidėjusį pensijų įsipareigojimą Sementsverksmiðjan hf. darbuotojams, atėmus įmonei priklausančią fondo turto dalį.

Šio susitarimo 3 straipsnyje nustatyta: „Taikant sąlyginę 3,5 % palūkanų normą, dabartinė LSR [ (17)] iki 1996 m. pabaigos sukauptų įsipareigojimų Iceland State Cement Works darbuotojams vertė sudaro 494 816 380 ISK. LSR turtas įsipareigojimams mokėti sudaro 19 % sukauptų neįvykdytų fondo įsipareigojimų. Taigi valstybės įsipareigojimai Sementsverksmiðjan hf. Ltd. vardu sudaro 400 801 268 ISK.“

Įstatymo Nr. 1/1997 naujajame 33 straipsnyje numatyta galimybė mokėti obligacijomis.

„Fondo valdyba gali [...] pritarti obligacijų išleidimui sukauptiems įsipareigojimams apmokėti. [...] Taip įvykdytas įsipareigojimas pagrįstas mokėjimo dieną atliktu aktuariniu įvertinimu. Darbdavys, kuris įvykdo savo įsipareigojimą išleisdamas obligacijas pagal šios dalies nuostatas, nebeatsako už fondo įsipareigojimus [...] tam laikotarpiui ir tiems darbuotojams, kuriems taikomas tas apmokėjimas“.

Pagal to paties susitarimo 4 straipsnį „Valstybės iždas įvykdys savo įsipareigojimą LSR pagal 2 straipsnį, pateikdamas fondui Iceland Cement Ltd. obligacijų už bendrą 326 488 714 ISK sumą [...]. Obligacijos indeksuotos pagal infliaciją pagal vartotojų kainų indeksą (VKI), taikant 178,6 bazinį indeksą. Metinės palūkanos sudaro 5,5 % (2,75 % pusmečiui) ir skaičiuojamos nuo 1997 m. sausio 1 d. Laikotarpio nuo 1997 m. sausio 1 d. iki 1997 m. rugpjūčio 30 d. palūkanos mokamos atskirai 1997 m. lapkričio 1 d. Obligacijų vertė, taikant sąlyginę 3,5 % palūkanų normą, nuo 1997 m. rugsėjo 1 d. sudaro 400 801 268 ISK. Valstybės iždas garantuoja LSR su šiomis obligacijomis susijusių įmokų ir palūkanų mokėjimą. Šiomis obligacijomis valstybės iždas visiškai įvykdė savo įsipareigojimus LSR dėl pensijų priedų pagal Įstatymo Nr. 1/1997 dėl valstybės tarnautojų pensijų fondo 33 straipsnį, kurie atsirado dėl Iceland State Cement Works darbuotojų narystės LSR iki 1996 m. pabaigos“.

Taigi, pritaikius Įstatymo Nr. 1/1997 33 straipsnio paskutinės dalies nuostatas, Sementsverksmiðjan hf. išleidus 1997 m. spalio 8 d. susitarime nustatytos sumos obligacijas ir taip įvykdžius savo įsipareigojimą, įmonė nebėra atsakinga už fondo įsipareigojimus mokėti pensijas už laikotarpį iki 1996 m. pabaigos tiems buvusiems įmonės darbuotojams, kuriems taikomas šis mokėjimas. Vadinasi, šios obligacijos tėra skolos mokėjimo atidėjimas.

Sementsverksmiðjan hf

1999 m. kovo 30 d.Sementsverksmiðjan hf. ir Valstybės tarnautojų pensijų fondas pasirašė antrą susitarimą pagal Įstatymo Nr. 1/1997 33 straipsnį. Remdamasis šiuo susitarimu, fondas kasmet vertina per metus atsiradusį sukauptą pensijų įsipareigojimą tiems įmonėms darbuotojams, kurie priklauso fondo B skyriui ir tebedirba įmonėje. Įmonė įvykdo šiuos įsipareigojimus, atskaičiusi visas įmokas, kurias darbuotojai ir įmonė jau sumokėjo per metus, įgytų teisių atžvilgiu. Pagal Islandijos valdžios institucijų pateiktą informaciją 2003 m. Valstybės tarnautojų pensijų fondo B skyriui vis dar priklausė penki Sementsverksmiðjan hf. darbuotojai.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

2.2.3.   
  Sementsverksmiðjan hf. pensijų įsipareigojimų perėmimas valstybės žinion

Sementsverksmiðjan hf. pensijų įsipareigojimų perėmimas valstybės žinion

Pagal 2003 m. spalio 23 d. Finansų ministerijos ir Valstybės tarnautojų pensijų fondo, veikiančio Valstybės iždo vardu, susitarimą Finansų ministerija perėmė likusias obligacijas, kurias Sementsverksmiðjan hf. išleido savo sukauptiems įsipareigojimams apmokėti, kaip nustatyta 1997 m. susitarime. Vyriausybė taip pat perėmė Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimus Valstybės tarnautojų pensijų fondui kasmet mokėti ir nustatyti kompensacinę išmoką už įmonės darbuotojus, priklausančius Valstybės tarnautojų pensijų fondo B skyriui (kaip nustatyta 1999 m. kovo 30 d. Valstybės tarnautojų pensijų fondo ir Sementsverksmiðjan hf. susitarime).

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Šiuo susitarimu Finansų ministerija įvykdė įpareigojimą, kurį prisiėmė pagal 2003 m. spalio 2 d. su investuotojų grupe Íslenskt sement ehf. pasirašyto Akcijų pirkimo susitarimo 4 straipsnį. Pagal tą nuostatą „[ ] Pardavėjas perima įmonės pensijų skolas ir įsipareigojimus, kuriems taikoma vyriausybės garantija ir kuriuos įmonė perėmė 1997 m. pagal specialųjį susitarimą. Pardavėjas taip pat perima visus esamus ir būsimus įsipareigojimus dėl metinės kompensacinės išmokos už asmenis, kurie šiuo metu moka įmokas Valstybės tarnautojų pensijų fondo B skyriui, kol jie dirbs įmonėje.“

Íslenskt sement ehf

Net jei Finansų ministerija būtų pati nusprendusi perimti šias Sementsverksmiðjan hf. skolas ir įsipareigojimus Akcijų pirkimo susitarime su investuotojų grupe Íslenskt sement ehf., Sementsverksmiðjan hf. buvo atleista nuo šių įsipareigojimų pagal atskirą teisės aktą, t. y. 2003 m. spalio 23 d. Finansų ministerijos ir Valstybės tarnautojų pensijų fondo susitarimą.

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf., Sementsverksmiðjan hf

Pagal Islandijos valdžios institucijų pateiktą informaciją (18) pensijų įsipareigojimai į pensiją jau išėjusiems darbuotojams 2003 m. sudarė 412 mln. ISK. Apskaičiuota, kad būsimi įsipareigojimai Sementsverksmiðjan hf. darbuotojams, kurie vis dar priklauso Valstybės tarnautojų pensijų fondo B skyriui, sudarys 10–15 mln. ISK, priklausomai nuo įmonėje išdirbto laiko.

18

Sementsverksmiðjan hf

3.   ŠIAME SPRENDIME VERTINAMOS PRIEMONĖS

ŠIAME SPRENDIME VERTINAMOS PRIEMONĖS

Kaip jau nurodyta, pagal Sprendimą Nr. 421/04/COL pradėta oficiali tyrimo procedūra buvo išplėsta, pagal Sprendimą Nr. 367/06/COL įtraukiant į ją su pensijomis susijusių įmonės įsipareigojimų perėmimą valstybės žinion.

Tą pačią dieną, t. y. 2006 m. lapkričio 29 d., Institucija priėmė Sprendimą Nr. 368/06/COL užbaigti oficialią tyrimo procedūrą dėl valstybei priklausančių Sementsverksmiðjan hf. akcijų pardavimo Íslenskt sement ehf. už 68 mln. ISK ir padarė išvadą, kad pardavimas nebuvo susijęs su valstybės pagalba.

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

Šiame sprendime Institucija vertina galimą valstybės pagalbos Sementsverksmiðjan hf. buvimą ir suderinamumą tų priemonių, dėl kurių Institucija iki šiol dar nepriėmė sprendimo, atžvilgiu:

Sementsverksmiðjan hf

| 1) | Valstybės įvykdytas Sementsverksmiðjan hf. nekilnojamojo turto, kito turto, akcijų ir obligacijų pirkimas
  Sprendime Nr. 421/04/COL Institucija iškėlė klausimą, kad Islandijos valstybės iždo įvykdytas Sementsverksmiðjan hf. (19) priklausančio turto įsigijimas už 450 mln. ISK galėjo būti susijęs su valstybės pagalba, jei ši kaina neatitiko šio turto rinkos vertės. |
| --- | --- |

1)

Valstybės įvykdytas Sementsverksmiðjan hf. nekilnojamojo turto, kito turto, akcijų ir obligacijų pirkimas

Sementsverksmiðjan hf

Sprendime Nr. 421/04/COL Institucija iškėlė klausimą, kad Islandijos valstybės iždo įvykdytas Sementsverksmiðjan hf. (19) priklausančio turto įsigijimas už 450 mln. ISK galėjo būti susijęs su valstybės pagalba, jei ši kaina neatitiko šio turto rinkos vertės.

Sementsverksmiðjan hf

19

| 2) | Sementsverksmiðjan hf. teisė pasilikti dalį turto ir atpirkti jį už fiksuotą kainą
  Sprendime Nr. 421/04/COL Institucija taip pat pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl galimybės Sementsverksmiðjan hf. pasilikti dalį parduoto nekilnojamojo turto Reikjavike (20), naudoti jį savo pramoninei veiklai ir grąžinti jį valstybės iždui ne vėliau kaip 2011 m. gruodžio 31 d.Sementsverksmiðjan hf. turėjo apmokėti visą šio turto priežiūrą ir patobulinimus, bet nemokėjo jokio atlygio už šią naudojimosi teisę. Be to, pagal pirkimo sutarties 6 straipsnį Sementsverksmiðjan hf. iki 2009 m. gruodžio 31 d. turi teisę atpirkti pirmiau minėtą parduotą turtą Reikjavike už bendrą 95 mln. ISK kainą su fiksuotomis metinėmis 7 % palūkanomis, skaičiuojant nuo 2003 m. rugpjūčio 1 d.
  Sprendime Nr. 421/04/COL Institucija laikėsi preliminarios nuomonės, kad atlygio už Reikjavike esančio turto, kuris buvo parduotas iždui, naudojimą nebuvimas yra valstybės pagalba. Institucija laikėsi nuomonės, kad Sementsverksmiðjan hf. nusprendus pasinaudoti pirmiau minėta atpirkimo kaina, valstybė galėtų prarasti įplaukų, jeigu parduotų turtą už mažesnę nei jo rinkos vertė kainą. |
| --- | --- |

2)

Sementsverksmiðjan hf. teisė pasilikti dalį turto ir atpirkti jį už fiksuotą kainą

Sementsverksmiðjan hf

Sprendime Nr. 421/04/COL Institucija taip pat pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl galimybės Sementsverksmiðjan hf. pasilikti dalį parduoto nekilnojamojo turto Reikjavike (20), naudoti jį savo pramoninei veiklai ir grąžinti jį valstybės iždui ne vėliau kaip 2011 m. gruodžio 31 d.Sementsverksmiðjan hf. turėjo apmokėti visą šio turto priežiūrą ir patobulinimus, bet nemokėjo jokio atlygio už šią naudojimosi teisę. Be to, pagal pirkimo sutarties 6 straipsnį Sementsverksmiðjan hf. iki 2009 m. gruodžio 31 d. turi teisę atpirkti pirmiau minėtą parduotą turtą Reikjavike už bendrą 95 mln. ISK kainą su fiksuotomis metinėmis 7 % palūkanomis, skaičiuojant nuo 2003 m. rugpjūčio 1 d.

Sementsverksmiðjan hf

20

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sprendime Nr. 421/04/COL Institucija laikėsi preliminarios nuomonės, kad atlygio už Reikjavike esančio turto, kuris buvo parduotas iždui, naudojimą nebuvimas yra valstybės pagalba. Institucija laikėsi nuomonės, kad Sementsverksmiðjan hf. nusprendus pasinaudoti pirmiau minėta atpirkimo kaina, valstybė galėtų prarasti įplaukų, jeigu parduotų turtą už mažesnę nei jo rinkos vertė kainą.

Sementsverksmiðjan hf

| 3) | Valstybės iždo įvykdytas Sementsverksmiðjan hf. pensijų įsipareigojimų perėmimas
  Sprendime Nr. 367/06/COL Institucija padarė preliminarią išvadą, kad valstybės įvykdytas su pensijomis susijusių Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimų perėmimas buvo valstybės pagalba, kaip nustatyta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje. Institucija abejojo, ar būtų galima taikyti kurią nors iš bendrojo valstybės pagalbos uždraudimo išimčių, numatytų EEE susitarimo 61 straipsnio 2 ar 3 dalyse. Jeigu šis perėmimas būtų susijęs su valstybės pagalba, Institucija pareiškė abejojanti, ar ji galėtų būti paskelbta suderinama su EEE susitarimo veikimu. Konkrečiau Institucija išreiškė susirūpinimą, ar pagalba galėtų būti laikoma suderinama remiantis Valstybės pagalbos gairių dėl sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos nuostatomis. |
| --- | --- |

3)

Valstybės iždo įvykdytas Sementsverksmiðjan hf. pensijų įsipareigojimų perėmimas

Sementsverksmiðjan hf

Sprendime Nr. 367/06/COL Institucija padarė preliminarią išvadą, kad valstybės įvykdytas su pensijomis susijusių Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimų perėmimas buvo valstybės pagalba, kaip nustatyta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje. Institucija abejojo, ar būtų galima taikyti kurią nors iš bendrojo valstybės pagalbos uždraudimo išimčių, numatytų EEE susitarimo 61 straipsnio 2 ar 3 dalyse. Jeigu šis perėmimas būtų susijęs su valstybės pagalba, Institucija pareiškė abejojanti, ar ji galėtų būti paskelbta suderinama su EEE susitarimo veikimu. Konkrečiau Institucija išreiškė susirūpinimą, ar pagalba galėtų būti laikoma suderinama remiantis Valstybės pagalbos gairių dėl sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos nuostatomis.

Sementsverksmiðjan hf

4.   ISLANDIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ PATEIKTOS PASTABOS

ISLANDIJOS VALDŽIOS INSTITUCIJŲ PATEIKTOS PASTABOS

2005 m. vasario 23 d. rašte Islandijos valdžios institucijos pateikė pastabų dėl abejonių, kurias Institucija išreiškė Sprendime Nr. 421/04/COL. Islandijos valdžios institucijos paaiškino, kad turto atpirkimas iš Sementsverksmiðjan hf. buvo įvykdytas kaip restruktūrizavimo dalis: „Valstybė išpirktų iš įmonės visą turtą, kuris nėra esminis gamybai ir veiklai, kad sumažintų veiklos sąnaudas ir padarytų įmonės veiklą gyvybingą.“

Sementsverksmiðjan hf

Valstybė išpirktų iš įmonės visą turtą, kuris nėra esminis gamybai ir veiklai, kad sumažintų veiklos sąnaudas ir padarytų įmonės veiklą gyvybingą

Kalbėdamos apie teisingą atpirkto turto vertę, Islandijos valdžios institucijos įrodinėjo, kad teisingausią įvertinimą 2003 m. rugsėjo mėn. atliko AV ir VSO Ráðgjöf ekspertai. Šie ekspertai nekilnojamąjį turtą Reikjavike įvertino 276 mln. ISK, o biurų pastatą Akranese – 74,4 mln. ISK. Islandijos valdžios institucijos mano, kad turto Reikjavike vertinimas buvo labai palankus valstybei, kadangi tas turtas, remiantis numatoma būsima verte, buvo strategiškai vertingas, „nes pardavimo metu buvo rengiami didelio tilto projekto planai, pagal kuriuos įmonės uostas Saeverhöfdi Reikjavike būtų izoliuotas, tad šis objektas taptų nebenaudingas įmonės veiklai. Tačiau dėl šio tilto pasikeis šios miesto dalies planavimas ir tikimasi, kad žemė bus rezervuota gyvenamajam rajonui, taigi jos vertė gerokai padidės.“

VSO Ráðgjöf

Kalbėdamos apie 2003 m. spalio 2 d. pirkimo susitarimo 6 straipsnyje nustatytą teisę atpirkti tam tikrą turtą, Islandijos valdžios institucijos šiame rašte pareiškė apie savo norą iš dalies pakeisti susitarimą ir pakeisti šią galimybę teise pirmam pasirinkti taikant rinkos vertę.

Galiausiai Islandijos valdžios institucijos pateikė argumentų, kuriais siekė pagrįsti, jog pagalba, jei ji būtų susijusi Sementsverksmiðjan hf. pardavimo procesu, būtų laikoma suderinama, remiantis Valstybės pagalbos gairėmis dėl sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos. Tam paremti institucijos pridėjo Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo planą.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Islandijos valdžios institucijos nekomentavo Institucijos sprendimo Nr. 367/06/COL dėl Islandijos valstybės įvykdyto su pensijomis susijusių Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimų perėmimo.

Sementsverksmiðjan hf

5.   ÍSLENSKT SEMENT EHF. PASTABOS

ÍSLENSKT SEMENT EHF. PASTABOS

Íslenskt sement ehf. pateikė pastabas dėl Institucijos sprendimo Nr. 421/04/COL 2005 m. birželio 20 d. (dok. Nr. 323552). Šiame rašte įmonė įrodinėjo, kad turtas, kurį valstybė atpirko iš Sementsverksmiðjan hf., nebuvo parduotas atskirai, o buvo susijęs su akcijų pardavimu. Taigi tas pardavimas buvo neatsiejama viso pirkimo susitarimo dėl visų Sementsverksmiðjan hf. akcijų pardavimo dalis. Be to, Íslenskt sement ehf. laikėsi nuomonės, kad Sementsverksmiðjan hf. teisės naudoti tam tikrą atpirktą turtą yra neatsiejama įmonės privatizavimo dalis, ir į tai buvo atsižvelgta derantis dėl visos pirkimo kainos. Nepaisant to, Íslenskt sement ehf. nuomone, objektyvi teisės naudoti šį turtą rinkos vertė būtų nereikšminga, „jei ne visiškai bevertė“, nes tą turtą galėtų naudoti tik Sementsverksmiðjan hf., kuri yra vienintelė cemento gamintoja Islandijoje. Galiausiai Íslenskt sement ehf. užginčijo, kad įmonės teisė atpirkti turtą, kurį ji turi teisę naudoti, už bendrą 95 mln. ISK sumą yra valstybės pagalba, nes šios specializuotos cemento gamybos priemonės turėjo nedidelę rinkos vertę.

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

jei ne visiškai bevertė“

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

2007 m. gegužės 7 d. rašte (dok. Nr. 421504) Íslenskt sement ehf. pirmiausia išreiškė savo nuomonę apie Institucijos taikomą požiūrį – suskirstyti šį atvejį į dvi dalis, t. y. į akcijų pardavimą ir kitas priemones. Šios įmonės nuomone, atskiri sandoriai turi būti vertinami bendrai. „Ir pardavėjas (Islandijos Vyriausybė), ir pirkėjas (Íslenskt sement ehf.) laikėsi išankstinės sąlygos, kad tą pačią dieną sudaryti susitarimai sudaro vieną sandorį, kuris negali būti suskaidytas. Taigi vienas ar daugiau susitarimų nebūtų sudaryti, jeigu visi kiti susitarimai nebūtų sudaryti tuo pat metu ir nebūtų susiję vienas su kitu.“

Íslenskt sement ehf

Antra, Íslenskt sement ehf. pateikė argumentų, kuriais siekė parodyti, kad Islandijos valstybės įvykdytas su pensijomis susijusių Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimų perėmimas nebuvo susijęs su valstybės pagalba. Íslenskt sement ehf. paaiškino, kad pensijų įsipareigojimai nebuvo įtraukti į 1996 m. metinės atskaitomybės balansą, o nurodyti tik kaip nebalansinis sąlyginis įsipareigojimas. 1997 m. įmonė buvo atleista nuo pensijų įsipareigojimų mainais už obligacijų išleidimą. Tai reiškia, kad jie buvo finansuoti skola (obligacijomis) Valstybės tarnautojų pensijų fondui, kuri buvo įtraukta į 1997 ir vėlesnių metų metinės atskaitomybės balansą kaip ilgalaikis įsipareigojimas. Íslenskt sement ehf. papildomai paaiškino, kad parduodama savo akcijas Sementsverksmiðjan hf. valstybė perėmė įmonės Valstybės tarnautojų pensijų fondui 2003 m. turėtą skolą. Taigi 2003 m. metinėje atskaitomybėje nuo balanse nurodytų įsipareigojimų buvo atskaityta 388 028 317 ISK suma, o įmonės nepaskirstytasis pelnas tuo pačiu metu buvo padidintas tokia pačia suma.

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

Íslenskt sement ehf

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

Trečia, Íslenskt sement ehf. paminėjo Sementsverksmiðjan hf. turto pardavimą valstybei už 450 mln. ISK pirkimo sumą, kuris buvo apsvarstytas Institucijos sprendime Nr. 421/04/COL. Visos akcijos ir obligacijos buvo parduotos valstybei už rinkos kainą (21). Saevarhófdi nekilnojamojo turto Reikjavike ir biurų pastato Akranese dalies vertė sudarė atitinkamai 276 mln. ISK ir 74,4 mln. ISK, ir šis turtas buvo parduotas valstybei už atitinkamai 280 mln. ISK ir 72,5 mln. ISK.

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

21

Saevarhófdi

Íslenskt sement ehf. taip pat paminėjo Sementsverksmiðjan hf. likvidavimo išlaidas, kurias 2003 m. nustatė MP Investment Bank Ltd., ir vėl pareiškė, kad apskaičiuota likvidavimo kaina sudarė 506 498 730 ISK, įskaitant sklypo Akranese valymą.

Íslenskt sement ehf

Sementsverksmiðjan hf

MP Investment Bank Ltd

Galiausiai Íslenskt sement ehf. pareiškė, kad „[] taikant Europos Teisingumo Teismo, pvz., Gröditzer Stahlwerke GmbH byloje, nustatytą metodą, šios bylos klausimas – ar visos valstybės išlaidos įmonei likviduoti būtų didesnės už kainą, už kurią valstybė perimtų įmonės skolas ir parduotų akcijas. Jeigu atsakymas į šį klausimą yra teigiamas, būtina laikyti, kad valstybė veikė pagal rinkos ekonomikos investuotojo principą, nes privatus investuotojas būtų perėmęs įmonės skolą ir pardavęs įmonės akcijas remdamasis pagrįstu ekonominiu racionalumu.“ Taigi Íslenskt sement ehf. laikėsi nuomonės, kad „bendros likvidavimo išlaidos viršijo visą įmonės pardavimo kainą 70 376 683 ISK (22), tad valstybė veikė pagal rinkos ekonomikos investuotojo principą. Taigi valstybės įvykdytas įmonės skolos Pensijų fondui perėmimas, kuris buvo susijęs su valstybei priklausančių įmonės akcijų pardavimu, negali būti susijęs su jokia valstybės pagalba.“

22

6.   AALBORG PORTLAND ÍSLANDI EHF. PASTABOS

AALBORG PORTLAND ÍSLANDI EHF. PASTABOS

2005 m. rugsėjo 2 d. raštu skundo pareiškėjas Aalborg Portland Íslandi ehf. pateikė pastabų dėl Institucijos sprendimo Nr. 421/04/COL. Įmonė pareiškė pritarianti Institucijos susirūpinimui, bet pabrėžė, kad Sementsverksmiðjan hf. pensijų įsipareigojimų perėmimas nebuvo numatytas sprendime pradėti procedūrą. Nepaisant to, Aalborg Portland Íslandi ehf. nepateikė jokių pastabų dėl Institucijos sprendimo Nr. 367/06/COL išplėsti procedūrą, įtraukiant į ją Islandijos valstybės įvykdytą su pensijomis susijusių Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimų perėmimą.

Aalborg Portland Íslandi ehf

Sementsverksmiðjan hf

Aalborg Portland Íslandi ehf

Sementsverksmiðjan hf

7.   PAPILDOMOS ISLANDIJOS PASTABOS

PAPILDOMOS ISLANDIJOS PASTABOS

2008 m. balandžio 8 d. raštu Islandijos valdžios institucijos pateikė papildomos informacijos apie pirmiau pateiktą restruktūrizavimo planą ir pridėjo rinkos tyrimą, kuris dar nebuvo pristatytas Institucijai.

II.   VERTINIMAS

VERTINIMAS

1.   VALSTYBĖS PAGALBOS BUVIMAS

VALSTYBĖS PAGALBOS BUVIMAS

EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje nustatyta:

„Jei šiame susitarime nenurodyta kitaip, bet kokia EB valstybių narių, ELPA valstybių arba iš valstybės išteklių bet kokia forma teikiama pagalba, iškreipianti konkurenciją arba kelianti konkurencijos iškraipymo pavojų, kadangi remiantis ja suteikiamas pranašumas tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai, ir daranti poveikį susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai, yra nesuderinama su šio susitarimo veikimu.“

1.1.   NEKILNOJAMOJO TURTO, KITO TURTO, AKCIJŲ IR OBLIGACIJŲ PIRKIMAS

Pagal pirkimo sutartį Islandijos valstybės iždas įsigijo įmonės nekilnojamąjį turtą ir kitą turtą Reikjavike, įmonės biurų pastatą Akranese, išskyrus pusantro aukšto, ir Sementsverksmiðjan hf. priklausančias kitų įmonių akcijas ir obligacijas už 450 mln. ISK.

Sementsverksmiðjan hf

Šioje lentelėje palyginta nepriklausomų ekspertų (23) nustatyta Sementsverksmiðjan hf. nekilnojamojo turto ir kito turto Reikjavike bei Akranese, taip pat akcijų ir obligacijų rinkos vertė ir kaina, kurią už jas sumokėjo valstybės iždas:

23

Sementsverksmiðjan hf

| (mln. ISK) |
| --- |
| | Nepriklausomų ekspertų įvertinimas | Islandijos valstybės iždo sumokėta kaina |
| Žemė, nekilnojamasis turtas ir įranga adresu Saeverhöfdi 31 Reikjavike | 276 | 280 |
| Biurų pastatas Akranese (neįskaitant pusantro aukšto) | 74,4 | 72,5 |
| Turimos Geca akcijos | 46,5 | 46,5 |
| Turimos Spölur akcijos | 40 | 40 |
| Turimos Spölur obligacijos | 11 | 11 |
| Iš viso | 447,9 | 450 |

(mln. ISK)

Nepriklausomų ekspertų įvertinimas

Islandijos valstybės iždo sumokėta kaina

Žemė, nekilnojamasis turtas ir įranga adresu Saeverhöfdi 31 Reikjavike

276

280

Biurų pastatas Akranese (neįskaitant pusantro aukšto)

74,4

72,5

Turimos Geca akcijos

Geca

46,5

46,5

Turimos Spölur akcijos

Spölur

40

40

Turimos Spölur obligacijos

Spölur

11

11

Iš viso

447,9

450

Taigi skirtumas, kurį valstybės iždas permokėjo, palyginti su nepriklausomų ekspertų apskaičiuota įsigyto turto rinkos verte, sudaro 2,1 mln. ISK (atitinka 21 214 EUR). Skirtumas susijęs su nekilnojamuoju turtu Reikjavike, kuris buvo parduotas 4 mln. ISK brangiau nei buvo įvertintas, ir su biurų pastatu Akranese, kuris buvo parduotas 1,9 mln. ISK pigiau nei buvo įvertintas.

Remiantis teismo praktika, Institucija šiame sprendime negali pasirinktinai nustatyti rinkos kainos vien remdamasi ekspertų įvertinimu (24). Nustatydama žemės ir pastatų rinkos kainą, Institucija „privalo atsižvelgti į neaiškumus, susijusius su tokiu tokių rinkos kainų nustatymu, kuris pagal savo pobūdį atliekamas atgaline data“ (25). Dažnai negalima spręsti, kad vienas vienintelis įvertinimas iš esmės yra rinkos vertė, su kuria pirkėjas bus pasirengęs sutikti. Atlikus rinkos tyrimą, greičiau gali būti nustatyta pagrįsto intervalo priimtina rinkos vertė. Institucijos nuomone, negalima aiškiai atsakyti, kokio dydžio turėtų būti šis vertės intervalas. Įvairiais atvejais jis tikriausiai būtų skirtingas.

24

25

Institucijos nuomone, šis grynosios kainos 2,1 mln. ISK skirtumas tarp nepriklausomų ekspertų atliktų įvertinimų ir valstybės iždo galiausiai sumokėtos kainos yra toks menkas, jog neduoda pagrindo manyti, kad pirkimo kaina neatspindėjo rinkos sąlygų. Nepriklausomų ekspertų nustatyta kaina gali būti laikoma orientacine. Dideli nukrypimai nuo to įvertinimo gali reikšti valstybės pagalbos buvimą. Tačiau, Institucijos nuomone (26), tokio nedidelio skirtumo, koks yra šiuo atveju, nepakanka valstybės pagalbos skyrimui Sementsverksmiðjan hf. nustatyti. Jis greičiau rodo, kad mokėjimas buvo atliktas taikant sąžiningą rinkos kainą. Taigi Institucija mano, kad parduodant nekilnojamąjį turtą, kitą turtą, akcijas ir obligacijas Islandijos valstybės iždui, Sementsverksmiðjan hf. negavo valstybės pagalbos, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

26

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

1.2.   TEISĖ PASILIKTI DALĮ TURTO IR ATPIRKTI JĮ UŽ FIKSUOTĄ KAINĄ

Pagal pirkimo sutarties 5 straipsnį Sementsverksmiðjan hf. buvo suteikta galimybė pasilikti parduoto nekilnojamojo turto Reikjavike dalis (27), naudoti jas savo pramoninei veiklai ir grąžinti jas valstybės iždui ne vėliau kaip 2011 m. gruodžio 31 d.Sementsverksmiðjan hf. turėjo mokėti už visą šio turto priežiūrą ir patobulinimus, bet nemokėjo jokio atlygio už šią naudojimosi teisę. Be to, pagal pirkimo sutarties 6 straipsnį iki 2009 m. gruodžio 31 d.Sementsverksmiðjan hf. turi teisę atpirkti pirmiau minėtą parduotą turtą Reikjavike už bendrą 95 mln. ISK kainą su sukauptomis palūkanomis, apskaičiuotomis nuo 2003 m. rugpjūčio 1 d., taikant fiksuotas metines 7 % palūkanas.

Sementsverksmiðjan hf

27

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

2006 m. vasario 17 d. raštu (dok. Nr. 363608) Islandijos valdžios institucijos persiuntė Institucijai Sementsverksmiðjan hf. ir Pramonės ministerijos, veikiančios Islandijos Vyriausybės vardu, susitarimo kopiją anglų kalba. Pagal šį susitarimą atšaukiama įmonės galimybė atpirkti tam tikrą turtą Reikjavike. Iždui parduotas turtas buvo jam perduotas nuo 2004 m. sausio 1 d. Pagal šio susitarimo 2 straipsnį nuo tos datos įmonė išsinuomojo naudojamą turtą neribotam laikotarpiui. Turto (28) mėnesio nuomos mokestis – [...] ISK. Nuomos mokestis tikslinamas kartą per metus pagal statybos kainų indeksą. Islandijos valdžios institucijos paaiškino, kad nuomos mokesčio suma buvo apskaičiuota taikant Islandijos nekilnojamojo turto rinkai įprastą santykį.

Sementsverksmiðjan hf

28

Institucija neturi pagrindo abejoti Islandijos valdžios institucijų pateiktos informacijos, pagal kurią Sementsverksmiðjan hf. moka už šį turtą nuomos mokestį rinkos kaina (29), tikrumu ir tikslumu. Taigi, atlikus pirmiau minėtus susitarimo pakeitimus, Institucija mano, kad valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje, nebuvo suteikta.

Sementsverksmiðjan hf

29

1.3.   PENSIJŲ ĮSIPAREIGOJIMŲ PERĖMIMAS

Pagal 2003 m. spalio 23 d. Finansų ministerijos ir Valstybės tarnautojų pensijų fondo susitarimą Finansų ministerija, veikdama valstybės iždo vardu, perėmė likusias obligacijas, kurios buvo išleistos sukauptiems Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimams apmokėti, kaip nustatyta 1997 m. susitarime. Be to, pagal tą patį susitarimą valstybės iždas perėmė Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimus dėl įmonėje dar dirbančių darbuotojų. Šie įsipareigojimai turi būti apmokami ir už juos atsiskaitoma kasmet.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

1.3.1.   
  Valstybės išteklių naudojimas

Valstybės išteklių naudojimas

Pagalbos priemonė yra valstybės pagalba, jeigu, pirma, ją suteikė valstybė arba ji buvo suteikta iš valstybės išteklių. Pagal 2003 m. spalio mėn. Finansų ministerijos ir Valstybės tarnautojų pensijų fondo pasirašytą susitarimą iždas Sementsverksmiðjan hf. vardu mokės pensijų fondui įmonės mokėtinas sumas. Pasirašant susitarimą, Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimai pensijų fondui dėl pensijų mokėjimo į pensiją jau išėjusiems darbuotojams, kaip apskaičiuota, sudarė 412 mln. ISK. Be to, apskaičiuoti būsimi įsipareigojimai dėl likusių įmonės darbuotojų, priklausančių pensijų fondo B skyriui ir dar dirbančių, sudarė nuo 10 iki 15 mln. ISK. Su pensijomis susijusių įsipareigojimų perėmimas ir jų mokėjimas iš iždo susijęs su valstybės ištekliais.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

1.3.2.   
  Pranašumo tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai suteikimas

Pranašumo tam tikroms įmonėms arba tam tikrų prekių gamybai suteikimas

Antra, pagalbos priemonė turi suteikti gavėjui pranašumų, kurie atleidžia jį nuo mokėjimų, paprastai mokamų iš savo biudžeto.

Valstybė perėmė Sementsverksmiðjan hf. skolą Valstybės tarnautojų pensijų fondui dėl pensijų mokėjimo savo darbuotojams. Sementsverksmiðjan hf. buvo įsteigta 1955 m. kaip valstybės administracijos dalis. Cemento gamintojos, kuri tuo metu veikė pavadinimu Iceland State Cement Works, darbuotojai, kaip ir visi kiti valstybės administracijos darbuotojai, priklausė Valstybės tarnautojų pensijų fondui.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Iceland State Cement Works

1997 m. valstybė pertvarkė Valstybės tarnautojų pensijų fondą. Valstybės tarnautojų pensijų fondas atliko aktuarinį įsipareigojimų savo nariams dėl būsimų pensijų mokėjimų įvertinimą. Šio įvertinimo rezultatas buvo palygintas su fondo turtu ir įvairių darbdavių, kurių darbuotojai yra fondo nariai, įsipareigojimų dalimi. Valstybės tarnautojų pensijų fondo įsipareigojimai į pensiją jau išėjusiems Sementsverksmiðjan hf. darbuotojams 1996 m. pabaigoje sudarė 400 mln. ISK (30).

Sementsverksmiðjan hf

30

Iždas šį įsipareigojimą Valstybės tarnautojų pensijų fondui sumokėjo įmonės obligacijomis. Už šį įsipareigojimą Sementsverksmiðjan hf. liko atskaitinga iki 2003 m. spalio 23 d., kai valstybė perėmė Sementsverksmiðjan hf. skolą pensijų fondui. Ši skola, viena vertus, buvo susijusi su pensijų mokėjimu Sementsverksmiðjan hf. darbuotojams, kurie, 1997 m. nustačius skolą, jau buvo išėję į pensiją. Kita vertus, skola taip pat buvo susijusi su apskaičiuotu pensijų mokėjimu 5 darbuotojams, kurie tuo metu tebedirbo Sementsverksmiðjan hf. ir tebepriklausė Valstybės tarnautojų pensijų fondo B skyriui (31).

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

31

Šių mokėjimų perėmimas valstybės žinion atleido Sementsverksmiðjan hf. nuo veiklos išlaidų tiek, kiek pensijų įsipareigojimų mokėjimas priklauso įprastoms išlaidoms, kurias įmonė patiria plėtodama verslą. Padariusi tai, valstybė suteikė šiai įmonei išskirtinį pranašumą, nes kitos įmonės turi apmokėti visas su savo darbuotojų pensijomis susijusias išlaidas.

Sementsverksmiðjan hf

1.3.3.   
  Konkurencijos iškraipymas ir poveikis susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai

Konkurencijos iškraipymas ir poveikis susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai

Trečia, pagalbos priemonė neturi iškreipti konkurencijos ir neturi daryti poveikio susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.

Įmonės, besinaudojančios valstybės suteiktu ekonominiu pranašumu, dėl kurio sumažėja jų įprasta išlaidų našta, užima geresnę konkurencinę padėtį negu tos, kurios negali naudotis šiuo pranašumu. EEE cemento rinkoje egzistuoja konkurencija. Šiuo metu Islandijos cemento rinkoje veikia dvi įmonės: Sementsverksmiðjan hf. ir Aalborg Portland Íslandi ehf. Bet koks Sementsverksmiðjan hf. suteiktas pranašumas, dėl kurio sumažėja išlaidos, kurias ji turėtų paprastai patirti, užtikrina šiai įmonei geresnę konkurencinę padėtį vis à vis kitų esamų ar galimų Islandijos cemento rinkos dalyvių, kurie šio pranašumo neturi. Taigi valstybės Sementsverksmiðjan hf. suteikta parama daro konkurenciją iškraipantį poveikį.

Sementsverksmiðjan hf

Aalborg Portland Íslandi ehf

Sementsverksmiðjan hf

vis à vis

Sementsverksmiðjan hf

Ketvirta, kad būtų galima taikyti EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalies nuostatas, priemonė, apie kurią pranešta, turi daryti poveikį EEE susitarimo susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai.

Tiesioginė Sementsverksmiðjan hf. konkurentė Islandijos rinkoje – kitoje EEE susitarimo šalyje esančios įmonės pavaldžioji įmonė, kuri negamina cemento Islandijoje, o importuoja jį į Islandiją iš kitų EEE šalių. Dėl šios priežasties priemonė daro poveikį EEE susitarimo susitariančiųjų šalių tarpusavio prekybai, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

Sementsverksmiðjan hf

1.3.4.   
  Išvada

Išvada

Dėl pirmiau minėtų priežasčių Institucija mano, kad pagal 2003 m. spalio mėn. Finansų ministerijos ir Valstybės pensijų fondo pasirašytą susitarimą perėmusi pensijų įsipareigojimus valstybė suteikė Sementsverksmiðjan hf. valstybės pagalbą.

Sementsverksmiðjan hf

2.   PROCEDŪRINIAI REIKALAVIMAI

PROCEDŪRINIAI REIKALAVIMAI

Pagal Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalį „ELPA priežiūros institucijai tinkamu laiku pranešama apie visus planus suteikti arba pakeisti pagalbą (...), kad ji galėtų pateikti savo pastabas. Atitinkama valstybė nepradeda taikyti savo siūlomų priemonių, kol pagal šią procedūrą priimamas galutinis sprendimas.“

Nors Islandijos valdžios institucijos 2003 m. rugpjūčio 29 d. raštu pateikė pranešimą apie planuojamą valstybei priklausančių Sementsverksmiðjan hf. akcijų pardavimą, Islandijos valdžios institucijoms pasirašius pirmiau minėtus susitarimus, bet kokia galima valstybės pagalbos priemonė, suteikta remiantis šiais susitarimais, buvo pradėta taikyti prieš Institucijai priimant galutinį sprendimą dėl pranešimo. Dėl šios priežasties valstybės pagalba, suteikta įgyvendinant šį sandorį, yra neteisėta valstybės pagalba, kaip apibrėžta 3 protokolo II dalies 1 straipsnio f punkte, t. y. nauja pagalba, suteikta pažeidžiant to protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalies nuostatas.

Sementsverksmiðjan hf

3.   PAGALBOS SUDERINAMUMAS

PAGALBOS SUDERINAMUMAS

Pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktą pagalba, skirta palengvinti tam tikros ūkinės veiklos arba tam tikrų ūkio sričių plėtrą, gali būti laikoma suderinama su EEE susitarimo veikimu, jeigu tokia pagalba netrikdo prekybos sąlygų taip, kad prieštarautų bendrajam interesui. Restruktūrizavimo pagalba turi būti vertinama pagal Institucijos sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos gaires (toliau – Sanavimo ir restruktūrizavimo gairės).

Sprendime Nr. 421/04/COL Institucija pabrėžė, kad Islandijos valdžios institucijos nepateikė jokių argumentų ar atitinkamų dokumentais pagrįstų įrodymų, kurie leistų įvertinti pagalbos derėjimą su Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėmis. 2005 m. vasario mėn. raštu Islandijos valdžios institucijos persiuntė Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo planą. Be to, 2008 m. vasario mėn. Islandijos valdžios institucijos pateikė papildomos informacijos apie restruktūrizavimo planą. Institucija toliau vertina, ar ši nauja informacija leidžia padaryti išvadą, jog pagalba atitinka Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių reikalavimus (32).

Sementsverksmiðjan hf

32

3.1.   TAIKYTINOS GAIRĖS

Pagalba buvo suteikta 2003 m. spalio mėn., kai valstybė atleido Sementsverksmiðjan hf. nuo įmonės pensijų įsipareigojimų. Šios pagalbos priemonės derėjimo įvertinimas pagrįstas nuo 1999 m. galiojančiomis Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėmis (33), kurios buvo taikytos skiriant pagalbą.

Sementsverksmiðjan hf

33

3.2.   SUNKUMŲ PATIRIANTI ĮMONĖ

Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.2.1 skirsnį ribotos turtinės atsakomybės bendrovė apskritai ir nepriklausomai nuo savo dydžio tose Gairėse laikoma sunkumus patiriančia įmone, jei ji yra praradusi daugiau kaip pusę savo registruoto kapitalo ir daugiau kaip vieną ketvirtadalį to kapitalo – per pastaruosius 12 mėnesių. Nepaisant bendrovės rūšies, Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse laikoma, kad įmonė patiria sunkumų, jei, remiantis jos šalies teisės aktuose nustatytais kriterijais, prieš ją gali būti pradėta vykdyti kolektyvinė nemokumo procedūra. Įprasti sunkumus patiriančios įmonės bruožai – didėjantys nuostoliai, mažėjanti apyvarta, didėjančios atsargos, pajėgumų perteklius, mažėjantys grynųjų pinigų srautai, augančios skolos, didėjantys palūkanų mokėjimai ir mažėjanti arba nulinė grynojo turto vertė.

Sementsverksmiðjan hf. registruotasis kapitalas sumažėjo nuo 1 096 mln. ISK 2000 m. iki 458 mln. ISK 2003 m. Įmonės apyvarta sumažėjo nuo 1,06 mlrd. ISK 2000 m. iki 863 mln. ISK 2001 m. ir 598 mln. ISK 2002 m. Įmonės pardavimas sumažėjo nuo [...] 2000 m. iki [...]2001 m. ir [...]2002 m. Taigi gamyba sumažėjo daugiau kaip [...] %. Veiklos rezultatai tuo pačiu laikotarpiu sparčiai blogėjo. 2000 m. Sementsverksmiðjan hf. pelnas sudarė 70 mln. ISK, tačiau 2001 m. įmonė patyrė 230 mln. ISK nuostolį. 2002 m. įmonės nuostolis sudarė 220 mln. ISK. Nuo 2000 iki 2002 m. visa Sementsverksmiðjan hf. skola padidėjo nuo 733 mln. iki 1 157 mln. ISK. Trumpalaikis turtas sumažėjo nuo 750 mln. ISK iki 640 mln. ISK.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf. 2002 m. metinėje ataskaitoje apskaitininkai išreiškė didelį susirūpinimą dėl finansinės įmonės padėties. Atsižvelgus į sukauptus nuostolius ir didelę tikimybę, kad veiklos nuostolių bus patiriama ir 2003 m., buvo padaryta išvada, jog tolesnės įmonės veiklos galimybė yra abejotina.

Sementsverksmiðjan hf

Iš Islandijos valdžios institucijų pateiktų paaiškinimų ir informacijos aiškėjo, kad Sementsverksmiðjan hf. buvo ties bankroto riba ir negalėjo atsigauti, naudodama tik savo išteklius.

Sementsverksmiðjan hf

Taigi Institucija mano, kad skiriant pagalbą Sementsverksmiðjan hf. buvo sunkumus patirianti įmonė, kaip apibrėžta Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse.

Sementsverksmiðjan hf

3.3.   RESTRUKTŪRIZAVIMO PAGALBOS APIBRĖŽTIS

Restruktūrizavimo pagalba turėtų būti pagrįsta įvykdomu, nuosekliu ir tolimą ateitį numatančiu planu atkurti įmonės ilgalaikės trukmės gyvybingumą. Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.2.2 skirsnį restruktūrizavimo pagalba paprastai susijusi su vienu ar daugiau iš šių elementų: veiksmingesnis pagrindas, paprastai nuostolingos veiklos atsisakyti reikalaujantis įmonės veiklos reorganizavimas ir racionalizavimas, vėl galinčių tapti konkurencingomis veiklos rūšių restruktūrizavimas ir galbūt veiklos diversifikavimas imantis naujų ir gyvybingų veiklos rūšių. Finansinis restruktūrizavimas (kapitalo injekcijos, skolos sumažinimas) paprastai turi būti vykdomas kartu su fiziniu restruktūrizavimu. Tačiau Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių nuostatose pabrėžiama, kad restruktūrizavimo operacijos negali apsiriboti patirtiems nuostoliams padengti skirta finansine pagalba, nešalinant tokių nuostolių atsiradimo priežasčių.

Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo plane buvo numatyta daug priemonių. Planas apėmė įmonės finansinį restruktūrizavimą, darbo jėgos ir gamybos išlaidų restruktūrizavimą bei alternatyvių įplaukų šaltinių įtraukimą. Taigi, atsižvelgiant į Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires, šis restruktūrizavimo planas nebuvo apribotas vien finansiniu restruktūrizavimu, o apėmė įvairius kitus Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo aspektus. Todėl pradžioje pagalba atitiko rūšį, vertintiną pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

3.4.   SĄLYGOS, KURIOMIS LEIDŽIAMA TEIKTI RESTRUKTŪRIZAVIMO PAGALBĄ

Valstybės pagalba, skiriama siekiant padėti sunkumus patiriančioms įmonėms atlikti restruktūrizaciją, gali būti laikoma teisėta tik tam tikromis sąlygomis. Ji, pvz., gali būti pateisinama vykdoma socialine arba regionine politika, poreikiu atsižvelgti į naudingą mažųjų ir vidutinių įmonių (MVĮ) vaidmenį ekonomikoje arba siekiant išlaikyti konkurencingos rinkos struktūrą, nes dėl įmonių žlugimo galėtų atsirasti monopolija arba tvirta oligopolija.

3.4.1.   
  Gyvybingumo atkūrimas

Gyvybingumo atkūrimas

Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.3.2.2 skirsnio b punktą pagalbos suteikimo sąlyga turi būti restruktūrizavimo plano, kurį privalo patvirtinti Institucija, įgyvendinimas. Restruktūrizavimo planu, kurio trukmė turi būti kuo trumpesnė, per pagrįstą laikotarpį ir remiantis realiomis būsimų veiklos sąlygų prielaidomis turi būti atkurtas įmonės ilgalaikis gyvybingumas. Restruktūrizavimo pagalba turi būti susieta su gyvybingu restruktūrizavimo planu, kurį įgyvendinti įsipareigoja pati ELPA valstybė. Planas su visomis susijusiomis detalėmis turi būti pateiktas Institucijai, ypač svarbu, kad jame būtų pateiktas rinkos tyrimas.

Gyvybingumas turi būti didinamas daugiausia pasinaudojant restruktūrizavimo plane nurodytomis vidaus priemonėmis; gyvybingumo didinimas gali būti pagrįstas išoriniais veiksniais, pvz., kainų ir paklausos svyravimais, kuriems bendrovė neturi didelės įtakos, bet tik tada, jei iš esmės pritariama apie rinką daromoms prielaidoms. Restruktūrizuojant būtina atsisakyti tokių veiklos rūšių, kurios tebebūtų struktūriškai nuostolingos netgi pasibaigus restruktūrizavimui.

Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.3.2.2 skirsnio b punkto nuostatas reikalaujama, kad restruktūrizavimo plane būtų apibūdintos aplinkybės, dėl kurių bendrovė pateko į sunkią padėtį – tai turėtų tapti pagrindu įvertinti, ar siūlomos priemonės yra tinkamos. Jame, inter alia, turėtų būti atsižvelgta į atitinkamo produkto rinkos pasiūlos ir paklausos dabartinę padėtį bei ateities perspektyvas, pateikti geriausios ir blogiausios situacijos scenarijai, tarpinės prielaidos bei konkretūs įmonės pranašumai ir trūkumai. Planas turėtų leisti įmonei pereiti prie naujos struktūros, suteikiančios jai ilgalaikio gyvybingumo perspektyvą ir leidžiančios jai veikti savo jėgomis.

inter alia

Planas turėtų padėti pasiekti tokią apyvartą, kuri leistų bendrovei po restruktūrizavimo padengti visas sąnaudas, įskaitant nusidėvėjimą ir finansinius privalomuosius mokėjimus. Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires laukiamos kapitalo grąžos turėtų pakakti restruktūrizuotai įmonei konkuruoti rinkoje, pasinaudojant savo pranašumais.

Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo planą sudarė keturios atskiros priemonės:

Sementsverksmiðjan hf

| — | finansinis restruktūrizavimas, |
| --- | --- |

—

finansinis restruktūrizavimas,

| — | darbo jėgos restruktūrizavimas, |
| --- | --- |

—

darbo jėgos restruktūrizavimas,

| — | gamybos išlaidų restruktūrizavimas, |
| --- | --- |

—

gamybos išlaidų restruktūrizavimas,

| — | alternatyvūs įplaukų šaltiniai. |
| --- | --- |

—

alternatyvūs įplaukų šaltiniai.

Islandijos valdžios institucijos paaiškino, kad viena iš pagrindinių restruktūrizavimo priemonių buvo sumažinti skolas parduodant turtą. 2003 m. rudenį Sementsverksmiðjan hf. likvidavo visą su cemento gamyba ir tiekimu į Islandijos rinką tiesiogiai nesusijusį turtą. Pasinaudojusi iš šio pardavimo gautais pinigais, įmonė galėjo sumažinti turėtas skolas ir galėjo bent sumažinti veiklos nuostolius. Bendros įplaukos iš turto pardavimo sudarė 580 mln. ISK ir buvo panaudotos ilgalaikei ir trumpalaikei skolai sumažinti. Pagrindinis įmonės tikslas buvo kiek įmanoma sumažinti kapitalo išlaidas restruktūrizavimo laikotarpiu. Visos likusios ilgalaikės skolos tuomet buvo pakartotinai suderėtos, kad įmonei nereikėtų mažinti pagrindinės skolos sumos dvejus metus po pardavimo.

Sementsverksmiðjan hf

Remiantis pateikta informacija, sudėtingiausia įmonės restruktūrizavimo dalis buvo pakartotinai susiderėti dėl skolos su kreditoriais. Atrodo, kad įmonė dėl patirtų nuostolių per trejus metus iki pardavimo gerokai padidino trumpalaikį ir ilgalaikį skolinimąsi. Įmonė gavo paskolų iš įvairių institucijų. Kredito institucijos vertino šias Sementsverksmiðjan hf. suteiktas paskolas kaip valstybės įsigytas paskolas ir nebuvo linkusios suteikti privatizuotai įmonei daugiau paskolų, nebent būtų grąžintos jau suteiktos paskolos. Taigi reikėjo gerokai sumažinti skolos lygį, ir tai buvo įgyvendinta pardavus cemento gamybai ir (arba) platinimui nereikalingą turtą.

Sementsverksmiðjan hf

Islandijos valdžios institucijos nurodė, kad „lemiamas [finansinių] derybų veiksnys buvo pašalinti pensijų skolą iš įmonės balanso, kad ji galėtų pateikti įgyvendinamą ir patikimą mokėjimo tvarkaraštį. Aišku, ir pirkėjai, ir kreditoriai pritarė nuomonei, kad įmonė nebūtų galėjusi aptarnauti ir pensijų skolos, ir kitų trumpalaikių bei ilgalaikių paskolų ir kartu palaikyti esminį investicijų į ilgalaikį turtą lygį, kad įmonė tebegalėtų tęsti veiklą.“

Siekiant gauti leidimą finansiniam restruktūrizavimui, buvo svarbu pašalinti pensijų skolą ir kartu iš dalies grąžinti kitas skolas.

Pardavimo metu Sementsverksmiðjan hf. dirbo 63 darbuotojai. Ekonominių įmonės charakteristikų ir rinkos, kurioje ji veikė, analizė parodė, kad darbo jėgą reikėtų sumažinti bent 20 darbuotojų. Gamyklai valdyti būtų reikėję mažiausiai 41 darbuotojo. Sutartys su nereikalingais darbuotojais buvo nutrauktos, o dėl ilgo kai kurių darbuotojų darbo stažo įmonėje išlaidos išeitinėms pašalpoms buvo didelės.

Sementsverksmiðjan hf

Antra, įmonė daugumai savo darbuotojų taikė su gamyba susijusią premijų sistemą. Darbuotojams paskirstytina suma buvo pastovi, taigi įmonės išlaidos gamybos premijai liko tokios pačios, nepaisant darbuotojų skaičiaus. Buvo pradėtos derybos su profesine sąjunga, kad ši gamybos premija būtų taikoma vieno darbuotojo atžvilgiu, kad sumažėjus bendram darbuotojų skaičiui atitinkamai sumažėtų ir bendra mokama gamybos premijos suma.

Islandijos valdžios institucijų nuomone, svarbiausia priemonė buvo pakartotinai susiderėti dėl žaliavų kainų. Be to, buvo pakeista cemento sudėtis gamybai reikalingoms energijos sąnaudoms sumažinti.

Kalbant apie pakartotines derybas dėl žaliavų kainų, didelė Sementsverksmiðjan hf. kintamų veiklos išlaidų dalis buvo susijusi su tarptautinėmis ir (arba) nacionalinėmis rinkos kainomis ir negalėjo būti pakeista. Tai buvo taikoma anglims, elektros energijai, kvarco dulkėms ir kitoms žaliavoms. Tačiau kriauklių smėlio, vienintelės svarbiausios vidaus žaliavos, tiekimo kaina galėjo būti sumažinta [...] %. Dėl kitų vidaus žaliavų kainų taip pat buvo galima derėtis.

Sementsverksmiðjan hf

Be to, ieškodama alternatyvių įplaukų šaltinių, Sementsverksmiðjan hf. ėmėsi skysčių atliekų deginimo kaip priemonės bendroms kuro išlaidoms sumažinti.

Sementsverksmiðjan hf

Remdamasi pirmiau apibūdintomis priemonėmis, Institucija mano, kad Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo planas atitinka Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių reikalavimus. Restruktūrizavimo plane apibūdintos aplinkybės, dėl kurių Sementsverksmiðjan hf. pateko į sunkią padėtį. Sementsverksmiðjan hf. negalėjo atlaikyti konkurencijos ir ekonominio statybos sektoriaus silpnumo šio amžiaus pradžioje. Plane numatytas išsamus finansinis restruktūrizavimas, apimantis pakartotines derybas su kreditoriais dėl skolų ir pensijų įsipareigojimų Valstybės pensijų fondui perėmimą Islandijos valstybės žinion. Be finansinio restruktūrizavimo, buvo numatytos fizinio restruktūrizavimo priemonės, įskaitant darbo jėgos restruktūrizavimą (sutarčių su darbininkais nutraukimas, pakartotinės derybos dėl lengvatų darbininkams) ir visų pirma gamybos išlaidų restruktūrizavimą, kuris yra brangiausia restruktūrizavimo plano dalis. Gamybos išlaidos buvo sumažintos, cemento sudėtis buvo pakeista, sutartys su tiekėjais buvo pakartotinai suderėtos, o įgyvendinant rinkos iniciatyvas pradėjo didėti įplaukos. Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo plane numatyta atgauti gyvybingumą per trumpą dvejų metų terminą, o tai atrodo pagrįstas laikotarpis. Planas jau visiškai įgyvendintas ir tai suteikė įmonei galimybę konkuruoti rinkoje, pasinaudojant savo pranašumais. Dėl šių priežasčių ir remdamasi Islandijos valdžios institucijų pateikta informacija, Institucija mano, kad Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo planas atitinka Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.3.2.2 skirsnio b punkto reikalavimus.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

3.4.2.   
  Nederamų konkurencijos iškraipymų vengimas

Nederamų konkurencijos iškraipymų vengimas

Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.3.2.2 skirsnio c punkto nuostatas reikalaujama imtis priemonių, kad bet koks neigiamas pagalbos poveikis konkurentams būtų kiek įmanoma sušvelnintas. Priešingu atveju pagalba turėtų būti laikoma prieštaraujančia bendrajam interesui, todėl nesuderinama su EEE susitarimo veikimu. Pagal šią sąlygą paprastai ribojamas galimas įmonės dalyvavimas savo rinkoje pasibaigus restruktūrizavimo laikotarpiui. Jeigu atitinkamos rinkos dydis EEE lygiu yra nereikšmingas arba įmonės turima atitinkamos rinkos dalis nereikšminga, reikėtų manyti, kad nederamo konkurencijos iškraipymo nėra.

Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.3.2.2 skirsnio c punktą Institucija nustato apribojimo arba sumažinimo, kuris būtinas užtikrinti, jog nėra jokių nederamų konkurencijos iškraipymų, mastą remdamasi prie restruktūrizavimo plano pridėtu rinkos tyrimu ir, jeigu buvo pradėta procedūra, remdamasi suinteresuotųjų šalių pateikta informacija.

Šiuo atveju Institucija pradėjo oficialią tyrimo procedūrą 2004 m. gruodžio mėn. ir ją išplėtė 2006 m. lapkričio mėn. Tačiau suinteresuotosios šalys nepateikė jokių pastabų, kurios galėtų suteikti kokios nors informacijos apie būtinybę nustatyti kompensacines priemones ir jų mastą.

Sanavimo ir restruktūrizavimo gairėse palankiau vertinamos tos įmonės, kurių veiklos tęsimas tikriausiai neturės reikšmingo poveikio konkurencinei padėčiai EEE. Islandijos valdžios institucijos pateikė rinkos tyrimą apie Sementsverksmiðjan hf. ir Islandijos cemento rinką, kuri yra vienintelė įmonės veiklos rinka. Pagal šį tyrimą bendra cemento rinka Islandijoje dėl nedidelio šalies gyventojų skaičiaus yra ribota. Islandijos cemento rinkoje veikia dvi įmonės: Sementsverksmiðjan hf. ir Aalborg Portland Ísland hf. Pirmoji įmonė gamina ir parduoda cementą ir šlakinį cementą, o antroji importuoja cementą iš Danijos ir parduoda jį Islandijoje. 2002 m. cemento vartojimas Islandijoje sudarė 122 899 tonų (34). 2002 m. cemento vartojimas ES sudarė 217,6 mln. tonų. Taigi galima manyti, jog Islandijos cemento rinkos dalis EEE yra nereikšminga.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Aalborg Portland Ísland hf

34

Be to, pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.1 skirsnio 3 dalies nuostatas restruktūrizavimo pagalbos teikimas gali būti laikomas pateisinamu ir vykdoma socialine arba regionine politika, ir noru išlaikyti konkurencingos rinkos struktūrą, nes dėl įmonių žlugimo galėtų atsirasti monopolija ar tvirta oligopolija. Taip nutiktų Islandijoje, jeigu Sementsverksmiðjan hf. išnyktų iš rinkos, kuri greičiausiai taptų cemento monopoline rinka, priklausoma nuo vienintelio kito konkurento Islandijos cemento rinkoje importo. Tai, kad cemento rinkai Islandijoje būdinga arba monopolija, arba tvirta dviejų rinkos dalyvių oligopolija, rodo, kad šios rinkos galimybės ir patrauklumas kitiems dalyviams dėl mažo rinkos masto ir jos plėtros galimybių yra labai ribotas (šiuo atžvilgiu žr. pirmiau minėto rinkos tyrimo rezultatus).

Sementsverksmiðjan hf

Todėl Institucija nemano, jog būtina reikalauti kokių nors papildomų priemonių įmonės buvimui rinkoje apriboti.

3.4.3.   
  Minimumu apsiribojanti pagalba

Minimumu apsiribojanti pagalba

Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.3.2.2 skirsnio d punkto nuostatas pagalbos dydis ir intensyvumas turi apsiriboti griežtu minimumu, reikalingu restruktūrizavimui įvykdyti, atsižvelgiant į turimus bendrovės, jos akcininkų arba ją valdančios verslo grupės finansinius išteklius. Tikimasi, kad pagalbos gavėjai savais ištekliais svariai prisidės prie restruktūrizavimo plano įgyvendinimo, įskaitant įmonės išlikimui nebūtino turto pardavimą arba pasinaudojimą rinkos sąlygomis gaunamu išoriniu finansavimu. Siekiant apriboti iškraipantį poveikį, pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.3.2.2 skirsnio d punkto nuostatas reikalaujama, jog pagalbos suma arba jos teikimo forma būtų tokia, kad bendrovei neliktų grynųjų pinigų pertekliaus, kurį būtų galima naudoti su restruktūrizavimo procesu nesusijusiai, agresyviai, rinką iškreipiančiai veiklai.

Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires Institucija tiria įmonės įsipareigojimų po restruktūrizavimo lygį, taip pat situaciją po jos skolų atidėjimo arba sumažinimo. Institucija taip pat tiria, ar kuri nors pagalbos dalis naudojama naujų, įmonės gyvybingumui atkurti nebūtinų investicijų finansavimui. Bet kuriuo atveju turi būti įrodyta, kad pagalba bus naudojama tik įmonės gyvybingumui atkurti ir kad ji nesuteiks gavėjui galimybės įgyvendinant restruktūrizavimo planą išplėsti gamybos pajėgumų, išskyrus kiek tai svarbu gyvybingumui atkurti, kartu vengiant nederamų konkurencijos iškraipymų.

Esminę Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo dalį sudarė įmonės išlikimui nebūtino turto, kaip antai žemė ir pastatai, taip pat kitų įmonių akcijos ir obligacijos, kurias įmonė galėjo parduoti, kad gautų grynųjų pinigų savo skoloms grąžinti, pardavimas. Be to, įmonės skolos, kiek įmanoma, buvo grąžintos ir pakartotinai suderėtos, siekiant palengvinti jų mokėjimą ir tęsti įmonės veiklą. Darbo jėga, gamybos išlaidos ir struktūros buvo atitinkamai restruktūrizuotos ir finansuotos iš nuosavų įmonės priemonių. Vienintelis valstybės įsikišimas buvo su pensijomis susijusių Sementsverksmiðjan hf. įsipareigojimų, sudarančių maždaug 425 mln. ISK sumą, perėmimas. Tai buvo laikoma conditio sine qua non įmonės kreditoriams, kad įmonės restruktūrizavimas būtų įvykdomas. Todėl Institucija daro išvadą, kad iždo suteikta pagalba buvo apribota būtinu minimumu, nes buvo susijusi tik su Sementsverksmiðjan hf. skolos Valstybės tarnautojų pensijų fondui perėmimu Islandijos valstybės žinion.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

conditio sine qua non

Sementsverksmiðjan hf

Restruktūrizavimo išlaidas galima apibendrinti taip:

| a) | pakartotinės derybos su kreditoriais |
| --- | --- |

a)

pakartotinės derybos su kreditoriais

10 811 853 ISK

2 648 904 ISK (finansinio restruktūrizavimo mokestis)

| b) | darbo jėgos restruktūrizavimas |
| --- | --- |

b)

darbo jėgos restruktūrizavimas

19 098 479 ISK

2 702 963 ISK (darbo jėgos restruktūrizavimo mokestis)

| c) | gamybos išlaidų restruktūrizavimas ir alternatyvūs įplaukų šaltiniai |
| --- | --- |

c)

gamybos išlaidų restruktūrizavimas ir alternatyvūs įplaukų šaltiniai

1 018 200 000 ISK

| d) | pakartotinis turto įvertinimas |
| --- | --- |

d)

pakartotinis turto įvertinimas

511 856 488 ISK

Institucija mano, kad Islandijos valstybės dalyvavimas Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavime perimant su pensijomis susijusius įmonės įsipareigojimus Valstybės tarnautojų pensijų fondui yra esminis elementas, siekiant įvykdyti Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimą. Įmonės kreditoriai laikė su pensijomis susijusių įsipareigojimų perėmimą valstybės žinion išankstine sąlyga dėl pakartotinių derybų dėl visų kitų skolų ir įsipareigojimų. Ši valstybės suteikta pagalba leido Sementsverksmiðjan hf. gauti būtinų išteklių vien tiktai restruktūrizavimo priemonėms finansuoti.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Nors išlaidų dėl pensijų įsipareigojimų perėmimo patyrė ne Sementsverksmiðjan hf., o valstybė, šis perėmimas turėtų būti įtrauktas į visą Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo vertinimą. Pagalba buvo būtina, siekiant imtis įvairių restruktūrizavimo priemonių. Atsižvelgiant į tai ir į išlaidų, būtinų Sementsverksmiðjan hf. gyvybingumui atgauti, sumą, Institucija mano, kad su šiuo restruktūrizavimu susijusios pagalbos suma apsiribojo būtinu minimumu.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

3.4.4.   
  Restruktūrizavimo pagalba remiamose vietovėse

Restruktūrizavimo pagalba remiamose vietovėse

Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.3.2.5 skirsnį vertindama restruktūrizavimo pagalbą remiamose vietovėse Institucija atsižvelgia į regioninės plėtros poreikius. Leidimo suteikti pagalbą sąlygos remiamose vietovėse gali būti ne tokios griežtos, visų pirma kompensacinių priemonių įgyvendinimo atžvilgiu. Tačiau tai nereiškia, kad Institucija taiko atlaidų požiūrį į pagalbą remiamose vietovėse esančioms sunkumus patiriančioms įmonėms restruktūrizuoti, kad padėtų regionui dirbtinai palaikyti bendroves. Priešingai, regionui būtų geriausia kuo greičiau išvystyti alternatyvią veiklą, kuri būtų gyvybinga ir tvari.

Sementsverksmiðjan hf. gamykla veikia Akranese, Islandijos Vidurio vakarų regione. Ši vietovė numatyta Islandijos regioninės pagalbos žemėlapyje, kurį Institucija patvirtino 2001 m. rugpjūčio 8 d. Sprendime Nr. 253/01/COL. Vietovei būdingas didesnis už nacionalinį vidurkį nedarbo lygis ir gyventojų nykimas. Cemento gamykla veikė Akranese nuo 1958 m. ir yra svarbi vietovės ekonominio gyvenimo dalis. Apie 5 500 gyventojų turinčiam miestui šios gamyklos uždarymas padarytų itin žalingą poveikį, kuris papildomai prisidėtų prie besitęsiančio gyventojų skaičiaus mažėjimo ir bendrojo socialinio ir ekonominio smukimo.

Sementsverksmiðjan hf

3.4.5.   
  Viso restruktūrizavimo plano įgyvendinimas

Viso restruktūrizavimo plano įgyvendinimas

Pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių nuostatas bendrovė turi įgyvendinti visą restruktūrizavimo planą, kuriam pritarė Institucija, ir įvykdyti visus kitus Institucijos sprendime nurodytus įpareigojimus (35). Bet kokį plano ar kitų įpareigojimų nevykdymą Institucija laikys netinkamu pagalbos panaudojimu.

35

Restruktūrizavimo planui įgyvendinti numatytas šis tvarkaraštis:

| Priemonė | Restruktūrizavimo pradžia | Restruktūrizavimo pabaiga |
| --- | --- | --- |
| Finansinio restruktūrizavimo priemonės (derybos su kredito institucijomis ir skolų grąžinimas, pensijų įsipareigojimų perėmimas valstybės žinion) | 2003 m. rugsėjo mėn. | 2003 m. spalio mėn. |
| Darbo jėgos restruktūrizavimas (darbuotojų atleidimas, pakartotinės derybos su profesinėmis sąlygomis) | 2003 m. spalio mėn. | 2004 m. balandžio mėn. |
| Gamybos išlaidų restruktūrizavimas (pakartotinės derybos dėl kainų su tiekėjais, alternatyvūs įplaukų šaltiniai ir išlaidų mažinimas) | 2003 m. spalio mėn. | 2004 m. gruodžio mėn. |

Priemonė

Restruktūrizavimo pradžia

Restruktūrizavimo pabaiga

Finansinio restruktūrizavimo priemonės (derybos su kredito institucijomis ir skolų grąžinimas, pensijų įsipareigojimų perėmimas valstybės žinion)

2003 m. rugsėjo mėn.

2003 m. spalio mėn.

Darbo jėgos restruktūrizavimas (darbuotojų atleidimas, pakartotinės derybos su profesinėmis sąlygomis)

2003 m. spalio mėn.

2004 m. balandžio mėn.

Gamybos išlaidų restruktūrizavimas (pakartotinės derybos dėl kainų su tiekėjais, alternatyvūs įplaukų šaltiniai ir išlaidų mažinimas)

2003 m. spalio mėn.

2004 m. gruodžio mėn.

Restruktūrizavimo plane buvo numatyta po įmonės restruktūrizavimo 2005 m. liepos mėn. gauti pelno. Islandijos valdžios institucijos pranešė Institucijai, kad Sementsverksmiðjan hf. baigė įgyvendinti restruktūrizavimo planą ir 2005 m. subalansavo pelną ir nuostolius. Nuo 2003 m. birželio mėn. iki 2004 m. gegužės mėn. Sementsverksmiðjan hf. nuostoliai sudarė 83 mln. ISK, o 2002 m. nuostoliai sudarė 250 mln. ISK. Nuo 2004 m. birželio mėn. iki 2005 m. gegužės mėn. įmonės pelnas sudarė 22 mln. ISK.

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Iš šios informacijos matyti, kad Sementsverksmiðjan hf. restruktūrizavimo plano trukmė yra trumpiausia įmanoma, jį įgyvendinus įmonės gyvybingumas buvo atkurtas per pagrįstą laikotarpį, taigi planas buvo pagrįstas realiomis būsimų veiklos sąlygų prielaidomis.

Sementsverksmiðjan hf

3.4.6.   
  Stebėsena ir metinė ataskaita

Stebėsena ir metinė ataskaita

Institucija turi turėti galimybę įsitikinti, kad restruktūrizavimo planas tinkamai įgyvendinamas. Tai paprastai užtikrinama atitinkamai ELPA valstybei reguliariai teikiant Institucijai išsamias ataskaitas. Tačiau šiuo atveju restruktūrizavimas jau buvo užbaigtas, atkūrus įmonės gyvybingumą. Visos restruktūrizavimo priemonės buvo sėkmingai užbaigtos, neliko jokių nebaigtų įgyvendinti priemonių. Vadinasi, šiuo atveju nėra poreikio teikti ataskaitą apie restruktūrizavimo plano įgyvendinimą.

3.5.   SĄLYGA „TIK VIENĄ IR PASKUTINĮ KARTĄ“

Siekiant išvengti nesąžiningos pagalbos įmonėms teikimo, restruktūrizavimo pagalba turėtų būti teikiama tik kartą. Kai Institucijai pranešama apie planuojamą restruktūrizavimo pagalbą, pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gairių 16.3.2.3 skirsnį reikalaujama, kad tam tikra ELPA valstybė nurodytų, ar tokia įmonė anksčiau yra gavusi restruktūrizavimo pagalbą, įskaitant pagalbą, suteiktą iki datos, nuo kurios taikomos Sanavimo ir restruktūrizavimo gairės, ir pagalbą, apie kurią anksčiau nepranešta.

Islandijos valdžios institucijos nurodė, kad sąlyga „tik vieną ir paskutinį kartą“ įvykdyta. Institucijos taip pat nurodė, kad įmonė anksčiau nėra gavusi jokios pagalbos ir kad nėra jokių planų teikti jai pagalbą ateityje.

4.   IŠVADA

IŠVADA

Dėl pirmiau minėtų priežasčių Institucija mano, kad Sementsverksmiðjan hf. suteikta pagalba, Islandijos valstybei perimant su pensijomis susijusius įmonės įsipareigojimus, yra restruktūrizavimo pagalba, kuri yra suderinama su EEE susitarimo veikimu, remiantis Sanavimo ir restruktūrizavimo pagalbos gairių nuostatomis, kurios buvo taikytos skiriant pagalbą.

Sementsverksmiðjan hf

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

Valstybės įvykdytas Sementsverksmiðjan hf. pensijų įsipareigojimų Valstybės tarnautojų pensijų fondui perėmimas yra valstybės pagalba, kaip apibrėžta EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalyje.

Sementsverksmiðjan hf

2 straipsnis

1 straipsnyje nurodyta pagalba dera su EEE susitarimo veikimu pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 3 dalies c punktą bei 1999 m. Institucijos priimtas Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires.

3 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Islandijos Respublikai.

4 straipsnis

Tekstas autentiškas tik anglų kalba.

Priimta Briuselyje 2008 m. gegužės 28 d.

ELPA priežiūros institucijos vardu,

Per SANDERUD

Pirmininkas

Kristján Andri STEFÁNSSON

Kolegijos narys

---

(1)  Toliau – Institucija.

1

(2)  Toliau – EEE susitarimas.

2

(3)  Toliau – Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimas.

3

(4)  Toliau – 3 protokolas.

4

(5)  EEE susitarimo 61 bei 62 straipsnių ir Priežiūros institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo 1 straipsnio taikymo ir aiškinimo gairės, kurias priėmė ELPA priežiūros institucija ir išleido 1994 m. sausio 19 d.; gairės paskelbtos OL L 231, 1994 9 3, p.1, ir EEE priede Nr. 32, 1994 9 3. Paskutiniai Gairių pakeitimai padaryti 2007 m. gruodžio 19 d. Toliau – Valstybės pagalbos gairės. Atnaujinta Valstybės pagalbos gairių versija pateikta Institucijos tinklalapyje http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/.

5

(6)  Paskelbta OL L 139, 2005 5 25, p. 37.

6

(7)  Institucijos sprendimas Nr. 421/04/COL paskelbtas OL C 117, 2005 5 19, p. 17, ir EEE priede Nr. 24, 2005 5 19. Institucijos sprendimas Nr. 368/06/COL paskelbtas OL C 77, 2007 4 5, p. 21, ir EEE priede Nr. 17, 2007 5 4, p. 1.

7

(8)  Išsamesnės informacijos apie Institucijos ir Islandijos valdžios institucijų susirašinėjimą galima rasti Institucijos sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą, Sprendimas Nr. 421/04/COL.

8

(9)  Žr. 7 išnašą.

9

(10)  Žr. 9 išnašą.

10

(11)  Išsamesnės informacijos apie pardavimo procesą galima rasti Institucijos sprendime Nr. 421/04/COL.

11

(12)  Investicijų grupę sudarė Framtak Fjárfestingarbanki hf., Björgun ehf., BM Vallá ehf. ir iš pradžių Steypustöðin, kurią vėliau pakeitė Norvegijos įmonė Norcem AS.

12

Framtak Fjárfestingarbanki hf., Björgun ehf., BM Vallá ehf

Steypustöðin

Norcem AS

(13)  Dvi cemento saugyklos, cemento tiekimo ir (arba) pakavimo pastatas, laiptinės ir koridorius, cemento vamzdžių kolona, tvora ir vartai, plieninis bunkeris ir susijusi įranga, oro kompresoriai, džiovintuvas ir elektros įranga saugykloje prie doko, kranas prieplaukos rajone, vamzdžiai cemento vamzdžių kolonoje, transporto priemonių svarstyklės ir susijusi kompiuterinė įranga.

13

(14)  Presavimo patalpos, du bunkeriai, cemento tiekimo patalpos, siurblinė, automobilių svėrimo įranga ir susijusi kompiuterinė įranga tiekimo patalpose, kranas, vamzdžiai ir plieninis bunkeris su susijusia įranga, mašinos ir tualetai, transformatorinė, laiptinės ir koridorius.

14

(15)  Įmokos į Valstybės tarnautojų pensijų fondo A skyrių mokamos pagal bendras šiam skyriui priklausančių darbuotojų, kurie įgyja išėjimo į pensiją teises pagal visą sumokėtų įmokų sumą, pajamas. Kaip ir daugumos privalomų profesinių pensijų fondų atveju, teisės į pensijų išmokas A skyriuje susietos su vartotojų kainų indeksu. Šiam skyriui priklausančių darbuotojų teisę į pensiją reglamentuoja įstatymas, ir darbdaviai privalo periodiškai tikslinti savo įmokas, kad užtikrintų, jog fondo pajamos iš įmokų atitinka jo įsipareigojimus.

15

(16)  Pabrėžta Institucijos.

16

(17)  Valstybės tarnautojų pensijų fondo pavadinimo santrumpa islandų kalba.

17

(18)  Islandijos valdžios institucijos įvairiuose raštuose pateikė informacijos apie Sementsverksmiðjan hf. darbuotojų narystę pensijų fonduose. 2003 m. lapkričio 12 d. rašte jos pateikė šiuos nustatytus skaičius. 2006 m. balandžio 18 d. rašte Islandijos valdžios institucijos papildomai paaiškino, kad 1993 m. įsteigus įmonę 6 darbuotojai priklausė Valstybės tarnautojų pensijų fondui, o 93 – privatiems pensijų fondams. Kaip paaiškino Islandijos valdžios institucijos, tarnautojo statusą turintys Sementsverksmiðjan hf. darbuotojai turi galimybę kaupti pensiją Valstybės tarnautojų pensijų fonde, o darbininko statusą turintys darbuotojai priklausė privačių pensijų fondų sistemai, t. y. savo profesinių sąjungų pensijų fondams. Po įmonės įsteigimo 1993 m. nauji tarnautojo statusą turintys darbuotojai, kaip ir anksčiau, galėjo priklausyti valstybiniam pensijų fondui. 2003 m. pardavus valstybei priklausančias Sementsverksmiðjan hf. akcijas, visi nauji darbuotojai turi rinktis narystę privačiame pensijų fonde.

18

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

Sementsverksmiðjan hf

(19)  Šis turtas – tai įmonės nekilnojamasis ir kitoks turtas Reikjavike, įmonės biurų pastatas Akranese, išskyrus pusantro aukšto, ir Sementsverksmiðjan hf. turimos kitų įmonių akcijos ir obligacijos.

19

Sementsverksmiðjan hf

(20)  Dvi cemento saugyklos, cemento tiekimo ir (arba) pakavimo pastatas, laiptinės ir koridorius, cemento vamzdžių kolona, tvora ir vartai, plieninis bunkeris ir susijusi įranga, oro kompresoriai, džiovintuvas ir elektros įranga saugykloje prie doko, kranas prieplaukos rajone, vamzdžiai cemento vamzdžių kolonoje, transporto priemonių svarstyklės ir susijusi kompiuterinė įranga.

20

(21)  Įmonėje Geca turimų akcijų vertė – 46,5 mln. ISK, įmonėje Spölur turimų akcijų vertė – 40 mln. ISK, o turimų Spölur išleistų obligacijų vertė – 11 mln. ISK.

21

Geca

Spölur

Spölur

(22)  Islenskt Sement aiškina, kad visos įmonės likvidavimo išlaidos sudarė 390,4 mln. ISK, įskaitant pirkimo sumas, kurias sumokėjo valstybė už žemės sklypus Reikjavike ir Akranese. Jeigu likviduoti įmonę būtų nusprendusi valstybė, likvidavimo kainą sudarytų ilgalaikio turto likvidavimo vertė, t. y. 69,9 mln. ISK, atėmus sutartinį įsipareigojimą gamyklos sklypui išvalyti, taigi bendra įmonės likvidavimo kaina sudarytų 390,4 mln. ISK. Valstybės sprendimas perimti įmonės skolą Valstybės tarnautojų pensijų fondui sudaro 388 028 317 ISK, o parduoti įmonės akcijas Islenskt Sement – 68 mln. ISK, tad grynoji kaina yra 320 028 317 ISK. Taigi likvidavimo išlaidos viršijo visą įmonės pardavimo kainą 70 376 683 ISK.

22

Islenskt Sement

Islenskt Sement

(23)  Almenna Verkfræðistofan (AV) atliko dalinį Sementsverksmiðjan hf. nekilnojamojo turto Reikjavike vertinimą 2003 m. vasario mėn., o išsamų vertinimą – 2003 m. lapkričio mėn. Obligacijų ir akcijų vertę nustatė MP Verðbref, kai nustatė įmonės likvidavimo vertę prieš valstybei priklausančių akcijų pardavimą. P. Daníel Rúnar Elíasson, įgaliotasis nekilnojamojo turto agentas iš nekilnojamojo turto agentūros Hákot, įvertino pastatą Akranese 2003 m. rugpjūčio mėn.

23

Almenna Verkfræðistofan

Sementsverksmiðjan hf

MP Verðbref

Hákot

(24)  2002 m. kovo 6 d. sprendimo Diputación Foral de Alava ir kiti prieš Komisiją, T-127/99, T-129/99 ir T-148/99, Rink. p. II-1275, 71 punktas.

24

Diputación Foral de Alava ir kiti

Komisiją

(25)  2007 m. kovo 29 d. sprendimo Scott SA prieš Komisiją, T-366/00, Rink. p. II-797, 93 punktas.

25

Scott SA

Komisiją

(26)  Pagal Teismo jurisprudenciją Institucija „neturi būti kaltinama, nes jos įvertinimas apytikslis“, nes tokie įvertinimai yra apytiksliai pagal savo pobūdį, plg. su pirmiau minėto sprendimo Scott SA prieš Komisiją, T-366/00, 96 punktu.

26

Scott SA prieš Komisiją

(27)  Dvi cemento saugyklos, cemento tiekimo ir (arba) pakavimo pastatas, laiptinės ir koridorius, cemento vamzdžių kolona, tvora ir vartai, plieninis bunkeris ir susijusi įranga, oro kompresoriai, džiovintuvas ir elektros įranga saugykloje prie doko, kranas prieplaukos rajone, vamzdžiai cemento vamzdžių kolonoje, transporto priemonių svarstyklės ir susijusi kompiuterinė įranga.

27

(28)  Išnuomotas šis turtas – presavimo patalpos, du bunkeriai, cemento tiekimo patalpos ir siurblinė, kurių plotas – 290 kv. m. Be to, taip pat išnuomota automobilių svėrimo įranga, aikštelė, kranas, vamzdžiai ir plieninis bunkeris, mašinos ir tualetai, transformatorinė, laiptinės ir koridorius.

28

(29)  Islandijos valdžios institucijos pranešė Institucijai, kad didžioji dalis žemės sklypo Sævarhöfði Reikjavike, kuris anksčiau priklausė Sementsverksmiðjan hf., buvo išnuomota naudoti Jarðboranir hf. už [...] ISK už kvadratinį metrą kainą. Nuomos kaina, reikalaujama iš Sementsverksmiðjan hf., sudarė [...] ISK. Islandijos valdžios institucijos taip pat paaiškino, kad skelbimas apie žemės nuomą Sævarhöfði buvo paskelbtas laikraštyje Morgunblaðið 2003 m. pabaigoje ir kad palankiausią pasiūlymą dėl pirmiau minėtos kainos pateikė Jarðboranir hf. Remdamosi šiais argumentais, Islandijos valdžios institucijos teigė, kad nuomos kaina atitiko rinkos kainas Islandijoje.

29

Sementsverksmiðjan hf

Jarðboranir hf

Sementsverksmiðjan hf

Morgunblaðið

Jarðboranir hf

(30)  Pagal Valstybės tarnautojų pensijų fondo ir Finansų ministerijos susitarimo dėl valstybės iždo įsipareigojimų mokėjimo pagal Įstatymo Nr. 1/1997 dėl Valstybės tarnautojų pensijų fondo 33 straipsnį Iceland State Cement Works darbuotojų atžvilgiu už laikotarpį iki 1996 m. pabaigos, 3 straipsnį įsipareigojimai Iceland Cement Ltd vardu sudarė 400 801 268 ISK.

30

Iceland State Cement Works

Iceland Cement Ltd

(31)  Pensijų įsipareigojimai, susiję su į pensiją jau išėjusiais darbuotojais, iki 2003 m. spalio mėn. sudarė 412 mln. ISK. Tą pačią dieną skola, atitinkanti būsimus įsipareigojimus dabartiniams darbuotojams, kaip apskaičiuota, sudarė apytikriai 10–15 mln. ISK.

31

(32)  2004 m. kovo 16 d. sprendimo Danske Busvognmænd prieš Komisiją, T-157/01, Rink. p. II-917, 116 punktas.

32

Danske Busvognmænd

Komisiją

(33)  Paskelbta OL L 274, 2000 10 26, p. 1, ir EEE priede Nr. 48, 2000 10 26.

33

(34)  Į Islandiją buvo importuota 38,215 tonų, o šalyje buvo pagaminta 84,684 tonų.

34

(35)  Iš esmės restruktūrizavimo planas turėjo būti pateiktas visas kartu su pranešimu prieš suteikiant pagalbą. Šiuo atveju planas nebuvo pateiktas iš anksto, bet pagrindiniai restruktūrizavimo plano elementai buvo nustatyti prieš atliekant restruktūrizavimą. Taigi Institucija mano, kad jis gali būti patvirtintas pagal Sanavimo ir restruktūrizavimo gaires.

35

---

| 25.3.2010 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 79/40 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 79/40

---

ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJOS SPRENDIMAS

Nr. 405/08/COL

2008 m. birželio 27 d.

nutraukti oficialią tyrimo procedūrą dėl Islandijos būsto finansavimo fondo

(Islandija)

ELPA PRIEŽIŪROS INSTITUCIJA (1),

atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (2), ypač į jo 59 straipsnio 2 dalį, 61–63 straipsnius ir 26 protokolą,

atsižvelgdama į ELPA valstybių susitarimą dėl Priežiūros institucijos ir Teisingumo Teismo įsteigimo (3), ypač į jo 24 straipsnį,

atsižvelgdama į Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalį ir II dalies 4 straipsnio 4 dalį ir 6 straipsnį (4),

atsižvelgdama į Institucijos Valstybės pagalbos gaires (5) dėl EEE susitarimo 61 ir 62 straipsnių taikymo ir aiškinimo,

atsižvelgdama į Institucijos sprendimą Nr. 195/04/COL dėl 3 protokolo II dalies 27 straipsnio nuostatų įgyvendinimo (6),

atsižvelgdama į ELPA teismo sprendimą byloje E-9/04 anuliuoti sprendimą Nr. 213/04/COL dėl Islandijos būsto finansavimo fondo (7),

atsižvelgdama į Institucijos sprendimą Nr. 185/06/COL pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl Islandijos būsto finansavimo fondo (8),

paprašiusi suinteresuotąsias šalis pateikti pastabas pagal minėtus straipsnius ir atsižvelgdama į jų pastabas,

kadangi:

I.   FAKTAI

1.   PROCEDŪRA

2003 m. lapkričio 20 d. Islandijos atstovybės Europos Sąjungoje raštu, kuriame persiunčiamas tos pačios dienos Islandijos finansų ministerijos raštas (abu raštai Institucijos gauti ir užregistruoti 2003 m. lapkričio 25 d. (Dokumentas Nr. 03-8227 A, Nuoroda Nr. 255584)), Islandijos valdžios institucijos pagal 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalį pranešė apie tai, kad Islandijos būsto finansavimo fondas (toliau – BFF) padidina paskolą iki 90 % būsto pirkimo kainos.

2004 m. rugpjūčio 11 d. Institucija priėmė Sprendimą Nr. 213/04/COL. Šiame sprendime Institucija, nepradėdama oficialios tyrimo procedūros, nustatė, kad su BFF susijusiais Islandijos teisės aktais teikiama pagalba BFF ir kad ši pagalba yra suderinama su valstybės pagalbos teikimo taisyklėmis, aiškinamomis kartu su EEE susitarimo 59 straipsnio 2 dalimi.

Sprendimą ELPA teismui apskundė Islandijos bankininkų ir vertybinių popierių platintojų asociacija, kuri nuo to laiko susijungė su kitomis finansų ir draudimo asociacijomis ir šiuo metu veikia Islandijos finansinių paslaugų asociacijos vardu (toliau – FPA). 2006 m. balandžio 7 d. sprendimu byloje E-9/04 ELPA teismas skundą patenkino ir anuliavo Institucijos sprendimą Nr. 213/04/COL.

Atsižvelgdama į turimą informaciją Institucija priėjo prie preliminarios išvados, kad ginčijamos pagalbos priemonės gali būti laikomos nauja pagalba ir 2006 m. birželio 21 d. priėmė Sprendimą Nr. 185/06/COL, kuriuo pradėjo oficialią tyrimo procedūrą dėl BFF sistemos. Institucija šį sprendimą Islandijos valdžios institucijoms išsiuntė 2006 m. birželio 21 d. raštu (Nuoroda Nr. 377864).

Sprendimas Nr. 185/06/COL paskelbtas Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir jo EEE priede (9). Institucija pakvietė suinteresuotąsias šalis teikti savo pastabas dėl šio sprendimo.

Islandijos atstovybė Europos Sąjungoje 2006 m. lapkričio 20 d. rašte, Institucijos gautame ir užregistruotame 2006 m. lapkričio 21 d., pateikė Institucijai Islandijos valdžios institucijų pastabas dėl sprendimo (Nuoroda Nr. 399173).

2006 m. lapkričio 24 d. raštu (Nuoroda Nr. 399801) Institucija persiuntė Islandijos valdžios institucijų pastabas FPA ir paragino FPA pakomentuoti persiųstas pastabas.

Kitas Islandijos valdžios institucijų pastabas Institucija gavo 2007 m. sausio 3 d. Islandijos atstovybės Europos Sąjungoje raštu, Institucijos gautu ir užregistruotu 2007 m. sausio 4 d. (Nuoroda Nr. 405009).

2007 m. sausio 31 d. raštu, Institucijos gautu ir užregistruotu 2007 m. vasario 2 d. (Nuoroda Nr. 408361), FPA atsakė į 2006 m. lapkričio 24 d. Institucijos raštą, o šis atsakymas 2007 m. vasario 5 d. persiųstas Islandijos valdžios institucijoms (Nuoroda Nr. 408509).

2007 m. vasario 28 d. raštu, Institucijos gautu ir užregistruotu 2007 m. kovo 1 d. (Nuoroda Nr. 411962), FPA pateikė pastabas dėl Institucijos sprendimo Nr. 185/06/COL. Gautas pastabas Institucija 2007 m. kovo 5 d. raštu (Nuoroda Nr. 412290) persiuntė Islandijos valdžios institucijoms pakomentuoti.

2007 m. kovo 5 d. Islandijos atstovybės Europos Sąjungoje raštu, Institucijos gautu ir užregistruotu 2007 m. kovo 9 d. (Nuoroda Nr. 412950), Islandijos valdžios institucijos atsakė į 2007 m. sausio 31 d. pateiktas FPA pastabas.

2007 m. balandžio 4 d. raštu (Nuoroda Nr. 415881) Institucija paprašė Islandijos valdžios institucijų pateikti kai kuriuos paaiškinimus.

2007 m. balandžio 30 d. Islandijos atstovybės Europos Sąjungoje raštu, Institucijos gautu ir užregistruotu 2007 m. balandžio 30 d. (Nuoroda Nr. 419451), Islandijos valdžios institucijos atsakė į 2007 m. kovo 5 d. Institucijos raštą.

2007 m. birželio 14 d. Islandijos atstovybės Europos Sąjungoje raštu, Institucijos gautu ir užregistruotu 2007 m. birželio 14 d. (Nuoroda Nr. 425255), Islandijos valdžios institucijos atsakė į 2007 m. balandžio 4 d. Institucijos raštą.

Tolesnę informaciją Islandijos valdžios institucijų atstovai pateikė el. paštu 2007 m. rugpjūčio 21 d. (Nuoroda Nr. 435379).

2007 m. rugsėjo 28 d. raštu (Nuoroda Nr. 442805) Institucija paprašė Islandijos valdžios institucijų pateikti papildomos informacijos apie valstybės garantijas, teikiama pagal Islandijos įstatymus. 2007 m. spalio 24 d. Islandijos atstovybės Europos Sąjungoje raštu, Institucijos gautu ir užregistruotu 2007 m. spalio 25 d. (Nuoroda Nr. 448739), Islandijos valdžios institucijos patenkino šį prašymą.

Byla buvo toliau svarstoma Institucijos ir Islandijos vyriausybės susitikimuose, kurių paskutinis įvyko 2007 m. spalio 29 d. Reikjavike.

2007 m. lapkričio 27 d. FPA teisiniai atstovai el. laišku pateikė papildomos informacijos, susijusios su BFF tyrimu (Nuoroda Nr. 454226).

Byla buvo svarstoma 2008 m. kovo 6 d. įvykusiame susitikime su skundo pateikėju, po kurio 2008 m. kovo 28 d. skundo pateikėjas pateikė papildomos informacijos (Nuoroda Nr. 471552).

2008 m. balandžio 15 d. raštu (Nuoroda Nr. 473576) Islandijos vyriausybė pateikė pastabas dėl paskutinės skundo pateikėjo pateiktos informacijos.

2.   ISLANDIJOS BŪSTO SEKTORIAUS TAISYKLIŲ APRAŠYMAS

2.1.   ĮVADAS

Šiame skyriuje Institucija aprašo aprūpinimo būstu sistemą pagal Islandijos įstatymus. Aprašymas apima EEE susitarimo įsigaliojimo metu galiojusį įstatymą ir vėliau įsigaliojusius teisės aktų pakeitimus.

3 skyriuje aprašomas kiekvieno galimos valstybės pagalbos elemento, nurodyto Sprendime Nr. 185/06/COL, kuriuo pradėta oficiali tyrimo procedūra, teisinis pagrindas pagal Islandijos įstatymus. Aptariamos EEE susitarimo įsigaliojimo metu galiojusios teisės nuostatos ir vėliau įsigalioję teisės aktų pakeitimai.

2.2.   APRŪPINIMO BŪSTU SISTEMA

2.2.1.   
  Įvadas

Per pastaruosius 50 metų viešosiomis intervencijomis į Islandijos būsto rinką buvo siekiama įtvirtinti privačiąją būsto nuosavybę. 1955 m. sukurtas sistemingo valstybės dalyvavimo tiek aprūpinimo būstu politikos, tiek paskolų privačiam būstui įsigyti teikimo srityse pagrindas. Įstatymu Nr. 51/1980 įsteigta Valstybinė būsto agentūra (isl. Húsnæðisstofnun ríkisins), kuri inter alia teikė lengvatines paskolas privatiems būsto pirkėjams.

1986 m. būsto paskolų sistemoje įvyko tam tikrų pokyčių, inter alia sistemą imta iš dalies finansuoti pensijų fondų lėšomis. Islandijos bankai paprastai neteikė finansavimo privačiam būstui įsigyti. Kadangi Valstybinė būsto agentūra teikė būsto paskolas su mažesnėmis negu rinkos palūkanų normomis, gerokai išaugo paklausa, o tai viršijo pensijų fondų išteklius. Padėčiai pagerinti ir papildomiems finansiniams ištekliams būstui finansuoti 1989 m. įvesta būsto obligacijų sistema, kuri išsamiai aprašoma toliau.

2.2.2.   
  Įstatymas Nr. 97/1993 dėl Valstybinės būsto agentūros

2.2.2.1.   Įvadas

1994 m. sausio 1 d. įsigaliojus EEE susitarimui Valstybinės būsto agentūros veiklą reguliavo Įstatymas Nr. 97/1993 (isl. lög nr. 97/1993, um Húsnæðisstofnun ríkisins). Iš tikrųjų šis įstatymas buvo daug kartų iš dalies pakeisto to paties pavadinimo Įstatymo Nr. 86/1988 suvestinis variantas (10).

Pagal Įstatymo Nr. 97/1993 1 straipsnį Agentūros tikslas buvo didinti Islandijos gyventojų saugumą būsto srityje, teikiant paskolas ir organizuojant aprūpinimo būstu ir būsto statybos reikalus. Be to, ji turėjo skatinti lygias teises apsirūpinti būstu, nes teikė lėšas siekdama padidinti gyventojų galimybes įsigyti ar išsinuomoti būstą palankiomis sąlygomis.

Pagal Įstatymo Nr. 97/1993 nuostatas aprūpinimo būstu sistemą sudarė keturios atskiros viešosios įstaigos: Valstybinė būsto agentūra, Valstybinė būsto valdyba, Valstybės statybų fondas ir Darbininkų būsto fondas.

2.2.2.2.   Valstybinė būsto agentūra ir Valstybinė būsto valdyba

Valstybinės būsto agentūros teisinis pagrindas išdėstytas minėto įstatymo 2 straipsnyje. Pagal šio straipsnio nuostatas Agentūra buvo valstybės institucija, paklūstanti atskirai direktorių tarybai (Valstybinei būsto valdybai) ir priklausanti socialinių reikalų ministro, atsakingo už aprūpinimą būstu, administracijos kompetencijai. Agentūra turėjo valdyti ir įgyvendinti šiuo įstatymu viešosioms institucijoms suteiktas su aprūpinimu būstu susijusias funkcijas.

Socialinių reikalų ministras turėjo teisę išleisti tiksliau Agentūros struktūrą apibrėžiantį reglamentą, plg. minėto įstatymo 3 straipsnį. Be to, ministras buvo įgaliotas suvienyti dviejų ar daugiau įstatyme numatytų skyrių, departamentų ir fondų valdymą, veiklą ir žmogiškuosius išteklius. Valstybinės būsto agentūros veiklos išlaidos turėjo būti padalytos Agentūros valdomiems fondams, atsižvelgiant į jų veiklos apimtį ir likutinį turtą finansinių metų gale.

Valstybinę būsto agentūrą valdė Valstybinė būsto valdyba (toliau – valdyba), sudaryta iš septynių narių, renkamų Parlamento po kiekvienų Parlamento rinkimų, plg. minėto įstatymo 4 straipsnį. Pagal šio įstatymo 5 straipsnį valdyba turėjo valdyti Valstybinės būsto agentūros, Valstybės statybų fondo ir Darbininkų būsto fondo finansus, veiklą ir kitus veiksmus. Valdyba taip pat turėjo užtikrinti, kad vykdydama veiklą Agentūra laikytųsi galiojančių įstatymų ir administracinių nuostatų. Be to, valdyba, inter alia, atsakė už lėšų paskirstymą socialinio būsto statybų vykdytojams.

Valstybinė būsto valdyba, gavusi socialinių reikalų ministro pritarimą, galėjo kurti naujas paskolų rūšis, plg. 11 straipsnio 2 pastraipą. Išsamesnės nuostatos dėl paskolų išdėstytos įstatymo 12–15 straipsniuose.

2.2.2.3.   Valstybės statybų fondas

Valstybės statybų fondo vaidmuo ir užduotis išdėstyta Įstatymo Nr. 97/1993 8 straipsnyje, pagal kurį fondas turėjo teikti paskolas ir sudaryti būsto obligacijų sandorius, vykdydamas įstatymo nuostatas ir laikydamasis įstatymo įgyvendinamuosiuose aktuose nustatytos tvarkos. Fondas taip pat atsakė už su fondu susijusius įvykusius ar ateityje įvyksiančius skolinimosi ir skolinimo veiksmus. Toliau pateikiama įstatymo 9 straipsnyje išdėstyta Valstybės statybų fondo finansavimo tvarka:

| „1. | Iš pelno, kurį fondas gauna iš nuosavo kapitalo, t. y. suteiktų paskolų grąžinimo įmokų, palūkanų ir kainos indeksavimo mokėjimų. |
| --- | --- |

„1.

Iš pelno, kurį fondas gauna iš nuosavo kapitalo, t. y. suteiktų paskolų grąžinimo įmokų, palūkanų ir kainos indeksavimo mokėjimų.

| 2. | Iš kasmetinių Biudžeto įstatyme numatytų valstybės iždo įmokų. |
| --- | --- |

2.

Iš kasmetinių Biudžeto įstatyme numatytų valstybės iždo įmokų.

| 3. | Iš obligacijų, parduodamų Nedarbo draudimo fondui ir pensijų fondams pagal Valstybinės būsto agentūros ir fondų susitarimus, ir kitaip skolinantis, kaip gali būti tiksliau nuspręsta ir nustatyta pagal konkrečiu metu galiojantį investicijų ir kredito planą.“ |
| --- | --- |

3.

Iš obligacijų, parduodamų Nedarbo draudimo fondui ir pensijų fondams pagal Valstybinės būsto agentūros ir fondų susitarimus, ir kitaip skolinantis, kaip gali būti tiksliau nuspręsta ir nustatyta pagal konkrečiu metu galiojantį investicijų ir kredito planą.“

Įstatymo 11 straipsnio nuostatos suteikia Valstybės statybų fondui teisę teikti toliau nurodytų rūšių paskolas su sąlyga, kad jo atitinkamų metų biudžete tam numatytos lėšos:

| „1. | Paskolos vyresnio amžiaus žmonėms skirtų namų ir vaikų bei vyresnio amžiaus žmonių dienos priežiūros institucijų pastatų statybai. |
| --- | --- |

„1.

Paskolos vyresnio amžiaus žmonėms skirtų namų ir vaikų bei vyresnio amžiaus žmonių dienos priežiūros institucijų pastatų statybai.

| 2. | Specialios paskolos specialiųjų poreikių asmenims. |
| --- | --- |

2.

Specialios paskolos specialiųjų poreikių asmenims.

| 3. | Paskolos ar stipendijos statybos pramonės techninėms inovacijoms ir kitoms reformoms.“ |
| --- | --- |

3.

Paskolos ar stipendijos statybos pramonės techninėms inovacijoms ir kitoms reformoms.“

Visos Valstybės statybų fondo paskolos turėjo būti visiškai indeksuojamos, plg. įstatymo 16 straipsnį. Kiekviena paskola turėjo būti užtikrinama būsto, kuriam įsigyti teikiama paskola, pirmos ar antros klasės hipoteka. Be to, buvo galima reikalauti, kad teikiama paskola ir hipoteka neviršytų tam tikros pirkimo kainos, nekilnojamojo turto vertinimo ar draudimo nuo gaisro vertinimo dalies.

2.2.2.4.   Būsto obligacijos

Kaip minėta, vadinamoji būsto obligacijų sistema įvesta 1989 m. Atitinkamai pagal Įstatymo Nr. 97/1993 18 straipsnį Valstybės statybų fondas buvo įgaliotas valdyti atskirą Būsto obligacijų skyrių, kurio lėšos turėjo būti atskirtos nuo kitai fondo veiklai naudojamų lėšų. Įstatymo 19 straipsnyje nustatytas toks Būsto obligacijų skyrių vaidmuo:

| „a) | valstybės statybų fondo vardu leisti rinkoje parduodamas obligacijas, toliau – būsto obligacijos, kurioms taikomi šiame įstatyme arba kituose teisės aktuose nustatyti terminai ir sąlygos; |
| --- | --- |

„a)

valstybės statybų fondo vardu leisti rinkoje parduodamas obligacijas, toliau – būsto obligacijos, kurioms taikomi šiame įstatyme arba kituose teisės aktuose nustatyti terminai ir sąlygos;

| b) | keisti skolos priemones, užtikrintas būsto hipoteka, sukurta įsigyjant nekilnojamąjį turtą, statant naują būstą ar gerokai plečiant, gerinant arba atnaujinant naudotą būstą [...]; |
| --- | --- |

b)

keisti skolos priemones, užtikrintas būsto hipoteka, sukurta įsigyjant nekilnojamąjį turtą, statant naują būstą ar gerokai plečiant, gerinant arba atnaujinant naudotą būstą [...];

| c) | visada skatinti būsto obligacijų parduodamumą rinkoje.“ |
| --- | --- |

c)

visada skatinti būsto obligacijų parduodamumą rinkoje.“

Būsto obligacijų sistema buvo ne tradicinė hipotekos paskolų sistema, o obligacijų keitimo sistema, kai būsto pirkėjai kreipėsi į Būsto obligacijų skyrių prašydami išleisti hipotekos obligaciją, užtikrintą įsigyjamo turto verte. Būsto obligacijų skyrius pirkdavo šią obligaciją iš būsto pirkėjo ir atsiskaitydavo už ją išduodamas būsto obligacijas pardavėjui. Gautas būsto obligacijas buvo galima nekliudomai parduoti vertybinių popierių biržoje. Pardavėjas galėjo šias obligacijas parduoti vertybinių popierių biržoje, panaudoti jas kaip atsiskaitymo priemonę ar turėti kaip nuosavybę.

Pagal įstatymo 21 straipsnį Būsto obligacijų skyrius galėjo nustatyti palūkanų maržą savo veiklos išlaidoms ir galimiems nuostoliams dėl negrąžintų paskolų padengti. Atsižvelgdamas į Valstybinės būsto valdybos siūlymą palūkanų maržą turėjo nustatyti socialinių reikalų ministras.

Būsto obligacijų skyriaus įsigyjamos hipotekos priemonės turėjo būti išduotos ne ilgesniam kaip 25 metų paskolos laikotarpiui, plg. įstatymo 26 straipsnį. Pagal 27 straipsnį šias hipotekos priemones buvo galima keisti į būsto obligacijas, kurių vertė būtų ne didesnė kaip 75 % visos pagrįstai nustatytos turto kainos. Socialinių reikalų ministras buvo įgaliotas nustatyti didžiausią obligacijų procentą išleisdamas taisykles, kuriose galėjo nustatyti didesnį procentą naujoms statyboms ir pirmą kartą perkant būstą. Pagal įstatymo 29 straipsnį Būsto obligacijų skyrius turėjo skatinti būsto obligacijų parduodamumą rinkoje. Todėl skyrius turėjo siekti bendradarbiauti su bankais, pensijų fondais ir kitomis finansų rinkoje veikiančiomis institucijomis. Be to, Valstybės statybų fondui buvo leidžiama paskirti dalį turimų lėšų būsto obligacijų sandoriams rinkos stabilumui didinti.

Įstatyme nebuvo nuostatų, apibrėžiančių, kam pagal būsto obligacijų sistemą buvo galima teikti paskolas. Paskolų teikimo tvarka nustatyta Reglamente Nr. 467/1991 dėl Būsto obligacijų skyriaus ir būsto obligacijų sandorių (isl. um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti). Dėl skolinimo įmonėms reglamente numatyta, kad statybų vykdytojai galėjo gauti paskolą pagal šią sistemą. Statybų vykdytojas buvo apibrėžiamas kaip bet kuris pripažintas juridinis asmuo, statantis ir parduodantis baigtus būstus, tenkinančius atitinkamų pramonės standartų reikalavimus, plg. reglamento 1 straipsnį. Reglamento 10 straipsnyje nustatyta paskolų naujiems pastatams teikimo tvarka, o 25 straipsnyje buvo keliami specialūs reikalavimai statybų vykdytojams, pagal kuriuos jie privalėjo pateikti finansų institucijos arba savivaldybės garantiją.

2.2.2.5.   Darbininkų būsto fondas

Darbininkų būsto fondas turėjo pasirūpinti paskolų socialiniam būstui teikimu, siekiant padėti įsigyti būstą asmenims, kurie to padaryti negali be specialios pagalbos, plg. Įstatymo 47 straipsnį. 48 straipsnyje numatomas toks Darbininkų būsto fondo finansavimas:

| „a) | iš pelno, kurį fondas gauna iš nuosavo kapitalo, t. y. suteiktų paskolų grąžinimo įmokų, palūkanų ir kainos indeksavimo mokėjimų; |
| --- | --- |

„a)

iš pelno, kurį fondas gauna iš nuosavo kapitalo, t. y. suteiktų paskolų grąžinimo įmokų, palūkanų ir kainos indeksavimo mokėjimų;

| b) | iš kasmetinių Biudžeto įstatyme kartkartėm numatomų valstybės iždo įmokų; |
| --- | --- |

b)

iš kasmetinių Biudžeto įstatyme kartkartėm numatomų valstybės iždo įmokų;

| c) | iš Valstybinei būsto agentūrai teikiamų savivaldybių paskolų, plg. 42 straipsnį; |
| --- | --- |

c)

iš Valstybinei būsto agentūrai teikiamų savivaldybių paskolų, plg. 42 straipsnį;

| d) | iš pensijų fondams parduodamų obligacijų pagal Valstybinės būsto agentūros ir pensijų fondų susitarimus; |
| --- | --- |

d)

iš pensijų fondams parduodamų obligacijų pagal Valstybinės būsto agentūros ir pensijų fondų susitarimus;

| e) | skolinantis kartais toks sprendimas numatomas investicijų ir kreditų planuose, jei a–d papunkčiuose numatytų lėšų nepakanka suplanuotoms statyboms finansuoti.“ |
| --- | --- |

e)

skolinantis kartais toks sprendimas numatomas investicijų ir kreditų planuose, jei a–d papunkčiuose numatytų lėšų nepakanka suplanuotoms statyboms finansuoti.“

Įstatymo 50 straipsnyje išvardytos šios Darbininkų būsto fondo teikiamų paskolų rūšys:

| „1. | Paskolos socialiniam būstui įsigyti išperkamosios nuomos būdu (90 % pirkimo kainos). |
| --- | --- |

„1.

Paskolos socialiniam būstui įsigyti išperkamosios nuomos būdu (90 % pirkimo kainos).

| 2. | Paskolos privačiam socialiniam būstui įsigyti (90 % pirkimo kainos). |
| --- | --- |

2.

Paskolos privačiam socialiniam būstui įsigyti (90 % pirkimo kainos).

| 3. | Paskolos nuomojamam socialiniam būstui (90 % pirkimo kainos). |
| --- | --- |

3.

Paskolos nuomojamam socialiniam būstui (90 % pirkimo kainos).

| 4. | Paskolos bendrajam būsto įsigijimui išperkamosios nuomos būdu (70 % ir 20 % pirkimo kainos). [...]“ |
| --- | --- |

4.

Paskolos bendrajam būsto įsigijimui išperkamosios nuomos būdu (70 % ir 20 % pirkimo kainos). [...]“

Socialinio būsto paskolas teikė Valstybinė būsto valdyba iš Darbininkų būsto fondo, plg. įstatymo 52 straipsnį. Paskola galėjo sudaryti iki 90 % statybų išlaidų sumos ar pirkimo kainos, tačiau ne daugiau kaip 90 % Valstybinės būsto valdybos patvirtintų bazinių išlaidų sumos atėmus savivaldybių skiriamą specialią 3,5 % įmoką už kiekvieną socialinei paramai skirtą butą, plg. įstatymo 42 straipsnio 2 pastraipą (11). Dėl galimybės gauti socialinę paramą įstatymo 64 straipsnyje numatyta, kad teisę įsigyti privatų socialinį būstą turėjo tie asmenys, kurie tenkino toliau išdėstytus reikalavimus:

| „a) | neturi buto ar jam prilygstančio kito pavidalo turto; |
| --- | --- |

„a)

neturi buto ar jam prilygstančio kito pavidalo turto;

| b) | per pastaruosius trejus metus iki išmokos skyrimo gautos vidutinės pajamos neviršijo [...]. Pajamų dydį nustato Valstybinė būsto valdyba kiekvienų metų pradžioje [...]; |
| --- | --- |

b)

per pastaruosius trejus metus iki išmokos skyrimo gautos vidutinės pajamos neviršijo [...]. Pajamų dydį nustato Valstybinė būsto valdyba kiekvienų metų pradžioje [...];

| c) | įrodo mokumą, kurį įvertina savivaldybės būsto komitetas [...].“ |
| --- | --- |

c)

įrodo mokumą, kurį įvertina savivaldybės būsto komitetas [...].“

Pagal 65 straipsnio nuostatas besikreipiantieji dėl nuomojamų butų turėjo tenkinti a ir b papunkčių reikalavimus.

Būstą parduoti ketinantis socialinio buto savininkas turėjo apie savo ketinimus pranešti savivaldybės būsto komitetui ar kitam statybų vykdytojui, plg. įstatymo 85 straipsnį. Statybų vykdytojas turėjo nupirkti butą ir parduoti jį įstatymo ir įstatymo įgyvendinamuosiuose teisės aktuose numatyta tvarka. Butą nupirkus, buto pardavėjui grąžinamas jo įnašas įsigyjant butą ir nuo pirkimo sutarties įsigaliojimo datos padarytos Darbininkų būsto fondo suteiktos paskolos grąžinimo įmokos. Pagal 86 straipsnį atsakomybė už socialinio būsto pardavimo kainos apskaičiavimą tenka savivaldybėms.

2.2.3.   
  Būsto įstatymas Nr. 44/1998

2.2.3.1.   Įvadas – svarbiausieji pokyčiai

Būsto įstatymas Nr. 44/1998 įsigaliojo 1999 m. sausio 1 d. Šiuo įstatymu įsteigtas Būsto finansavimo fondas. Kartu atšauktas pirmiau aptartas Įstatymas Nr. 97/1993 dėl Valstybinės būsto agentūros. Pagal Būsto įstatymo 1 straipsnį šio įstatymo tikslas – didinti Islandijos gyventojų saugumą būsto srityje teikiant paskolas ir organizuojant aprūpinimo būstu ir būsto statybos reikalus ir teikti lėšas su tikslu padidinti gyventojų galimybes įsigyti ar išsinuomoti būstą palankiomis sąlygomis. Kitaip tariant, įstatymo tikslas, išdėstytas minėtame 1 straipsnyje, visiškai sutampa su ankstesniojo Įstatymo Nr. 97/1993 tikslu.

Įstatymo projekte, vėliau tapusiame Būsto įstatymu, svarbiausi pakeitimai apibūdinti taip:

„Pagrindiniai projekte siūlomi pakeitimai susiję su socialinio būsto sistema. Svarbiausias siūlomas pakeitimas yra nutraukti privačių socialinių būstų statybą ir pirkimą ir sukurti naują socialinių paskolų sistemą. Esamos nuostatos dėl nuomojamų butų statybos išlieka, tačiau siūloma atšaukti straipsnius dėl išperkamosios nuomos. Be minėtų dalykų, bus teikiamas atskiras įstatymo projektas dėl statybų ir būsto kooperatyvų.

Kitaip tariant, įstatymo projekte siūlomi pagrindiniai pakeitimai gali būti suskirstyti į tris temas. Pirma, su socialine parama susiję klausimai. Antra, savivaldybių dalyvavimas teikiant šią paramą, ir, trečia, pakeitimai, susiję su aprūpinimo būstu reikalų organizaciniais klausimais.“ (12)

Pateikdamas įstatymo projektą svarstyti parlamentui socialinių reikalų ministras naujajame įstatymo projekte numatytus teisinius pakeitimus paaiškino taip:

„Svarbiausi punktai yra šie:

Valstybinė būsto agentūra bus panaikinta.

Valstybės statybų fondas ir Darbininkų būsto fondas bus sujungti į Būsto finansavimo fondą, o Valstybinės būsto agentūros turtas taip pat pereis šiam fondui. [...]

Būsto obligacijų sistema nekilnojamojo turto sandorių bendroje rinkoje atžvilgiu liks nepakitusi. Būsto finansavimo fondas atėjus laikui taps pajėgus išsilaikyti savarankiškai. Vienas dalykas tas, kad daroma prielaida, jog senos fondo paimtos paskolos bus restruktūrizuotos. Dėl restruktūrizavimo atsiras galimybių pastebimai pagerinti statybų fondų palūkanų normas, palyginti su šiandieninėmis. Šis fondas labai sustiprės. Fondo kapitalas sieks 26 milijardus Islandijos kronų, o paskolų palūkanų normos bus geriausios.“ (13)

2.2.3.2.   Institucinė struktūra

Institucinė struktūra

Būsto finansavimo fondas yra nepriklausoma valstybinė institucija, turinti atskirą direktorių valdybą ir esanti socialinių reikalų ministro administracijos kompetencijoje, plg. Būsto įstatymo 4 straipsnį. Fondas įsteigtas vietoje ankstesnės Valstybinės būsto agentūros. Pagal 7 straipsnį fondo direktorių valdybą, sudarytą iš penkių narių, ketverių metų laikotarpiui skiria socialinių reikalų ministras. Pagal 8 straipsnio nuostatas valdyba samdo generalinį direktorių, atsakingą už kasdienę fondo veiklą, personalo samdymą ir kt.

Kaip išdėstyta pirmiau, Būsto įstatymu panaikintas ir Valstybės statybų fondas, ir Darbininkų būsto fondas. Nuo įstatymo įsigaliojimo dienos šie fondai turėjo būti sujungti ir panaikinti. Nuo tos pačios dienos abiejų fondų funkcijas, teises, turtą ir įsipareigojimus perėmė Būsto finansavimo fondas, plg. įstatymo 53 straipsnį. Visos įstatymu numatytos šių fondų teisės ir privilegijos perėjo Būsto finansavimo fondui. Būsto finansavimo fondas atitinkamai perėmė visas teises ir pareigas, susijusias su Valstybės statybų fondui ir Darbininkų būsto fondui priklausiusiais skolos raštais, ir turėjo užimti šių fondų vietą visuose teismo procesuose, vykstančiuose prieš juos arba jų vardu.

Būsto įstatymo 9 straipsnyje išvardytos tokios Būsto finansavimo fondo užduotys:

| „1. | Paskolų teikimas ir būsto obligacijų sandorių administravimas šio įstatymo nustatyta tvarka. |
| --- | --- |

„1.

Paskolų teikimas ir būsto obligacijų sandorių administravimas šio įstatymo nustatyta tvarka.

| 2. | Paskolų būstams statyti ar įsigyti teikimas savivaldybėms, įmonėms ir asociacijoms. [...]“ |
| --- | --- |

2.

Paskolų būstams statyti ar įsigyti teikimas savivaldybėms, įmonėms ir asociacijoms. [...]“

Kaip Valstybės statybų fondas bei Darbininkų būsto fondas pagal anksčiau galiojusį Įstatymą Nr. 97/1993, taip ir Būsto finansavimo fondas yra finansuojamas iš 1) nuosavo kapitalo pelno ir 2) obligacijų leidimo ir pardavimo, plg. Būsto įstatymo 10 straipsnį. Tačiau kitaip nei ankstesnėje pagal Įstatymo Nr. 97/1993 nuostatas veikusioje sistemoje, pagal Būsto įstatymą nebevykdomas tiesioginis finansavimas iš valstybės iždo.

Pagal Būsto įstatymo 11 straipsnį Būsto finansavimo fondas gali kaupti ir gauti pelno iš lėšų, už kurias yra atsakingas. Gavęs socialinių reikalų ministro sutikimą fondas gali nuspręsti patikėti viso ar dalies savo turto saugojimą kitiems asmenims. Būtina pasirūpinti, kad fondas visada turėtų pakankamai likvidžių lėšų savo įsipareigojimams vykdyti.

2.2.3.3.   Paskolų rūšys

Paskolų rūšys

2.2.3.3.1.   Trys paskolų rūšys

Trys paskolų rūšys

Būsto įstatymo 15 straipsnyje apibrėžiamos trys Būsto finansavimo fondo teikiamų paskolų rūšys (14). Paskolos gali būti šių rūšių:

14

| — | bendrosios paskolos, įstatymo VI skyriuje numatyta tvarka teikiamos būstams statyti ar pirkti, |
| --- | --- |

—

bendrosios paskolos, įstatymo VI skyriuje numatyta tvarka teikiamos būstams statyti ar pirkti,

| — | papildomosios individualios paskolos, įstatymo VII skyriuje numatyta tvarka teikiamos būstams statyti ar pirkti, |
| --- | --- |

—

papildomosios individualios paskolos, įstatymo VII skyriuje numatyta tvarka teikiamos būstams statyti ar pirkti,

| — | paskolos nuomojamam būstui, įstatymo VIII skyriuje numatyta tvarka teikiamos savivaldybėms, asociacijoms ir įmonėms nuomai skirtiems būstams statyti ar pirkti. |
| --- | --- |

—

paskolos nuomojamam būstui, įstatymo VIII skyriuje numatyta tvarka teikiamos savivaldybėms, asociacijoms ir įmonėms nuomai skirtiems būstams statyti ar pirkti.

Pagal 16 straipsnio 1 pastraipą fondui buvo leidžiama kurti naujas paskolų rūšis, kurias tvirtino socialinių reikalų ministras.

2.2.3.3.2.   Bendrosios paskolos

Bendrosios paskolos

Būsto įstatymas išlaikė bendrųjų būsto paskolų sistemos, suformuotos 1989 m. įvedus būsto obligacijų sistemą ir taikytos pagal Įstatymo Nr. 97/1993 nuostatas, tęstinumą. Naujasis įstatymas nepakeitė šios rūšies paskolų. Bendrosioms paskoloms administruoti Būsto finansavimo fondas turėjo valdyti Būsto obligacijų skyrių, kurį anksčiau valdė Valstybinė būsto agentūra ir kurio finansai turėjo būti atskirti nuo kitos fondo vykdomos veiklos, plg. Būsto įstatymo 17 straipsnį (15).

15

Būsto obligacijų skyrius turėjo:

| „1. | Būsto finansavimo fondo vardu leisti rinkoje parduodamas būsto obligacijas, kurioms taikomi šiame įstatyme arba kituose teisės aktuose nustatyti terminai ir sąlygos. |
| --- | --- |

„1.

Būsto finansavimo fondo vardu leisti rinkoje parduodamas būsto obligacijas, kurioms taikomi šiame įstatyme arba kituose teisės aktuose nustatyti terminai ir sąlygos.

| 2. | Keisti skolos priemones, užtikrintas būsto hipoteka ir būsto obligacijomis. |
| --- | --- |

2.

Keisti skolos priemones, užtikrintas būsto hipoteka ir būsto obligacijomis.

| 3. | Skatinti būsto obligacijų parduodamumą rinkoje. [...]“ |
| --- | --- |

3.

Skatinti būsto obligacijų parduodamumą rinkoje. [...]“

Be palūkanų maržos, hipotekos obligaciją su būsto obligacijomis, į kurias ji keičiama, turi sieti indeksas ir vienodos paskolos sąlygos, plg. įstatymo 19 straipsnį. Leidžiama nustatyti palūkanų maržą, kad būtų galima padengti Būsto obligacijų skyriaus veiklos išlaidas ir galimus nuostolius dėl negrąžintų skolų, plg. įstatymo 28 straipsnį. Palūkanų maržos dydį nustato socialinių reikalų ministras, gavęs Būsto finansavimo fondo valdybos pasiūlymą.

Į hipotekos priemones ir būsto obligacijas buvo galima iškeisti ne daugiau kaip 70 % nustatytos nuosavybės vertės, jei savininkas statė ar pirko savo pirmąjį būstą, o visais kitais atvejais – ne daugiau kaip 65 % vertės, plg. įstatymo 19 straipsnį. Kitaip tariant, leidžiama suma sumažėjo, palyginti su minėtame Įstatymo Nr. 97/1993 27 straipsnyje nustatytais 75 % atlikus būsto vertinimą nustatytos kainos. Socialinių reikalų ministras galėjo išleisti reglamentą, kuriame nustatomas didžiausias hipotekos priemonių skaičius, kurį Būsto obligacijų skyrius įsigyja kiekvienam turto vienetui. Pagal įstatymo 21 straipsnį Būsto obligacijų skyriaus įsigyjamų hipotekos priemonių paskolos laikotarpis negali būti ilgesnis kaip 40 metų. Išsamesnės būsto obligacijų taisyklės išdėstytos Reglamente Nr. 7/1999 dėl Būsto obligacijų skyriaus ir būsto obligacijų sandorių (isl. um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti).

um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti

Dėl skolinimo statybų vykdytojams, reglamentu nustatyta tvarka buvo panaši į to paties pavadinimo Reglamentu Nr. 467/1991, kuris buvo taikomas pagal ankstesnįjį įstatymą, nustatytą tvarką (16).

16

Kaip aiškėja iš to, kas pasakyta, įsigaliojus Būsto įstatymui būsto obligacijų keitimo sistema išliko nepakitusi. Būsto finansavimo fondo Būsto obligacijų skyriui patikėtos tos pačios funkcijos kaip ir tos, kurias vykdė atitinkamas Valstybinės būsto agentūros skyrius, plg. pirmiau cituotą Įstatymo Nr. 97/1993 19 straipsnį su Būsto įstatymo 17 straipsniu. Iš įstatymo projekto, vėliau tapusio Būsto įstatymu, VI skyriaus komentarų matyti, kad šio skyriaus nuostatos iš esmės buvo panašios į atitinkamas Įstatymo Nr. 97/1993 IV skyriaus nuostatas (17).

17

2.2.3.3.3.   Papildomosios paskolos

Papildomosios paskolos

Būsto įstatymu sukurta ir į aprūpinimo būstu sistemą įtrauka nauja paskolų rūšis, vadinamosios papildomosios paskolos mažas pajamas gaunantiems asmenims. Šios paskolos galėjo būti teikiamos greta bendrųjų paskolų ir jomis pakeistos kelios anksčiau pagal Įstatymą Nr. 97/1993 teiktos socialinės paskolos, tačiau vėliau ši paskolų rūšis panaikinta (18). Pagal 30 straipsnį gavęs savivaldybės būsto komiteto prašymą Būsto finansavimo fondas galėjo asmeniui, turinčiam teisę gauti bendrąją paskolą butui pirkti, suteikti papildomųjų paskolų, dengiančių iki 25 % įvertinus butą nustatytos vertės. Kaip ir anksčiau iki Būsto finansavimo fondo įsteigimo pagal Įstatymą Nr. 97/1993 veikusioje sistemoje visa Būsto finansavimo fondo suteikta paskolų (bendrosios paskolos ir papildomosios paskolos) suma negalėjo viršyti 90 % nustatytos buto vertės.

18

Socialinių reikalų ministras turėjo nustatyti išsamesnę papildomųjų paskolų teikimo tvarką. Teikiant šias paskolas reikėjo atsižvelgti į šiuos kriterijus: šeimos dydį, turtą, pajamas, buto dydį ir būsto rūšį. Socialinių reikalų ministras išleido Reglamentą Nr. 783/1998 dėl papildomųjų paskolų, kuriame išsamiai išdėstė sąlygas, kurias turėjo tenkinti papildomąją paskolą gauti siekiantys pareiškėjai. Šio reglamento 5 ir 6 straipsniuose numatyta, kad papildomąją paskolą gauti siekiančio pareiškėjo pajamos ir turtas turėjo neviršyti tam tikrų nustatytų ribų (19). 8 straipsnyje numatyta, kad pareiškėjas turi praeiti mokumo patikrinimą. Be to, pagal 4 straipsnį savivaldybės galėjo kurti tolesnes gaires, į kurias turėjo atsižvelgti būsto komitetai. Tarp jų galėjo būti klausimų, susijusių su esama būsto padėtimi, esamo būsto būkle ir rūšimi, šeimos dydžiu bei jos sveikata (20). Taigi pagrindiniais kriterijais sprendžiant, ar asmuo gali gauti „socialinę“ pašalpą, liko turto neturėjimas ir mažos pajamos, kaip ir pagal taisykles, galiojusias iki Būsto įstatymo įgyvendinimo.

19

20

Kitaip nei pagal įgyvendinant Įstatymą Nr. 97/1993 galiojusias taisykles, Būsto įstatyme nebuvo vadinamąjį socialinio būsto pirkimą išperkamosios nuomos būdu reguliuojančių nuostatų. Būsto įstatyme nebuvo ir nuostatų dėl socialinių butų pardavimo, nes šiuos butus buvo galima parduoti bendrojoje rinkoje atsižvelgiant į Būsto įstatymo 32 straipsnyje keliamas sąlygas.

2.2.3.3.4.   Nuomojami butai

Nuomojami butai

Trečioji paskolų rūšis, paskolos nuomojamiems butams, reglamentuojama Būsto įstatymo VIII skyriuje. Pagal 33 straipsnį Būsto finansavimo fondas gali savivaldybėms, asociacijoms ar įmonėms, kurių tikslas statyti, turėti kaip nuosavybę ar valdyti nuomai skirtus būstus, teikti paskolas nuomai skirtų būstų statybai ar pirkimui. Paskolos suma gali sudaryti iki 90 % statybų išlaidų ar pirkimo kainos, bet ne daugiau kaip 90 % fondo valdybos patvirtintų bazinių išlaidų, plg. įstatymo 36 straipsnį. Pagal 37 straipsnį teisė į nuomojamą būstą priklauso nuo pareiškėjo socialinės padėties ir to, ar pareiškėjo pajamos bei turtas neviršija socialinių reikalų ministro išleistame reglamente tiksliau nustatytų ribų.

Bendruosiuose Būsto įstatymo projekto VIII skyriaus komentaruose nurodyta, kad šios rūšies paskoloms ir toliau didžiąja dalimi tebegalios tos pačios taisyklės, kurios galiojo įgyvendinat Įstatymą Nr. 97/1993 (21). Atitinkamai suprantama, kad šios rūšies paskolos iš esmės yra tokios pačios, kaip numatytos Darbininkų būsto fondo taisyklėse. Didžiausia šios rūšies paskolos suma negalėjo viršyti 90 % statybų išlaidų sumos ar pirkimo kainos ir pagal Būsto įstatymo, ir pagal Įstatymo Nr. 97/1993 nuostatas. Panašiai ir nuomojamo buto prašančio pareiškėjo tinkamumo kriterijais tebėra socialiniai poreikiai, kaip antai turto neturėjimas ir mažos pajamos.

21

2.2.3.4.   2004 m. pataisos

2004 m. pataisos

2.2.3.4.1.   Įstatymas Nr. 57/2004

Įstatymas Nr. 57/2004

2004 m. priimti du įstatymai, iš dalies keičiantys Būsto įstatymą: Įstatymas Nr. 57/2004 ir Įstatymas Nr. 120/2004. 2004 m. liepos 1 d. įsigaliojusiu Įstatymu Nr. 57/2004 panaikinta būsto obligacijų keitimo sistema. Vietoje to bendrosios Būsto finansavimo fondo teikiamos paskolos buvo išmokamos grynaisiais pinigais. Įstatymo projekte nurodytas toks svarbiausias šių pakeitimų tikslas:

„Teikiamo įstatymo projekto tikslas yra užtikrinti Islandijos gyventojams palankesnes Būsto finansavimo fondo teikiamų paskolų sąlygas siekiant pigesnio finansavimo bendrojoje paskolų rinkoje. Šio tikslo bus siekiama reorganizuojant Būsto finansavimo fondo obligacijų išdavimą, taip bus padidintas finansavimo efektyvumas ir pašalinti svarbiausi dabartinių emisijų trūkumai [...].“ (22)

Priėmus pataisas Būsto įstatymo 19 straipsnyje teigiama:

„Būsto finansavimo fondo teikiamos paskolos išmokamos grynaisiais pinigais. Prieš išmokant paskolą paskolos gavėjas pateikia ir oficialiai registruoja paskolos gavėjo hipotekos priemonę. Kiekvieno paskolos gavėjo hipotekos priemonė bus indeksuojama pagal vartotojų kainų indeksą, plg. Vartotojų kainų indeksų įstatymą, ir už ją turės būti mokamos palūkanos, kaip numatyta 21 straipsnyje.“

Kad atspindėtų būsto obligacijų sistemos panaikinimą, atitinkamai pakeisti įstatymo 10 straipsnio 2 ir 3 papunkčiai dėl fondo finansavimo:

„Būsto finansavimo fondas savo funkcijas, kurias yra įpareigotas vykdyti pagal šį įstatymą, finansuoja tokiu būdu:

| 1. | Iš fondo nuosavo kapitalo pelno, t. y. grąžinamų paskolų įmokų, palūkanų ir kainų indeksavimo mokėjimų už atidėtas paskolas. |
| --- | --- |

1.

Iš fondo nuosavo kapitalo pelno, t. y. grąžinamų paskolų įmokų, palūkanų ir kainų indeksavimo mokėjimų už atidėtas paskolas.

| 2. | Išleidžiant ir parduodant BFF obligacijas bei skolinantis, kaip gali būti konkrečiu atveju nustatyta Biudžeto įstatymo. |
| --- | --- |

2.

Išleidžiant ir parduodant BFF obligacijas bei skolinantis, kaip gali būti konkrečiu atveju nustatyta Biudžeto įstatymo.

| 3. | Imant mokesčius už teikiamas paslaugas, kaip numatyta 49 straipsnyje.“ |
| --- | --- |

3.

Imant mokesčius už teikiamas paslaugas, kaip numatyta 49 straipsnyje.“

Nors anksčiau mokesčiai už teikiamas paslaugas nebuvo nurodyti 10 straipsnyje kaip finansavimo būdas, 49 straipsnis buvo įstatymo dalis nuo jo įsigaliojimo ir nė karto nebuvo keistas. Būsto įstatymo 11 straipsnis papildytas Įstatymo Nr. 57/2004 5 straipsnio dviem pastraipom dėl turto ir įsipareigojimų valdymo:

„Būsto finansavimo fondas išlaikys savo pajamų ir išlaidų balansą ir planuos jį iš anksto. Šiuo tikslu fondas sukurs rizikos valdymo sistemą.

Būsto finansavimo fondas gali prekiauti savo finansavimo obligacijomis ir kitais vertybiniais popieriais. Išklausęs fondo valdybos ir Finansų priežiūros institucijos nuomonę, ministras reglamentu patvirtins nuostatas dėl fondo rizikos vertinimo kriterijų, rizikos valdymo, vidaus kontrolės ir prekybos vertybiniais popieriais.“

Įstatymu Nr. 57/2004 priimta dar keletas pataisų, daugiausia susijusių su klausimais, kuriuos galima apibrėžti kaip techninius pakeitimus, būtinus panaikinus obligacijų keitimo sistemą, plg. iš dalies keičiančio įstatymo 9–20 straipsnius. Šiuo įstatymu nebuvo daroma jokių esminių pakeitimų, susijusių su bendrosiomis paskolomis ir jų gavėjais.

2.2.3.4.2.   Įstatymas Nr. 120/2004

Įstatymas Nr. 120/2004

2004 m. gruodžio 3 d. įsigaliojusiu Įstatymu Nr. 120/2004 Būsto finansavimo fondo bendrųjų paskolų didžiausia suma nuo ankstesnių 70 % padidinta iki 90 % patvirtintos nuosavybės vertės, o socialinių reikalų ministrui suteikta galia keisti šią sumą patvirtinant administracines taisykles, plg. Būsto įstatymo 19 straipsnį. Be to, padidinus teikiamų bendrųjų paskolų limitą, panaikintas įstatymo VII skyrius dėl papildomųjų paskolų. Įstatymo projekto 4 straipsnio, kuriuo panaikinamas Būsto įstatymo VII skyrius dėl papildomųjų paskolų, komentaruose, inter alia, pateikti tokie paaiškinimai:

inter alia

„Jei įstatymo projektas bus priimtas ir taps įstatymu, visi nuosavybės pirkėjai turės galimybę gauti 90 % perkamo turto vertės paskolas, todėl papildomųjų paskolų poreikio nebeliks. Per 2004 m. pirmąjį pusmetį papildomųjų paskolų palūkanų norma buvo 5,3 % arba gerokai didesnė negu bendrųjų paskolų palūkanų norma po Būsto finansavimo fondo obligacijų emisijų pakeitimų, įsigaliojusių 2004 m. liepos 1 d. Nuo rugsėjo papildomųjų paskolų palūkanų normos suvienodintos su bendrųjų paskolų palūkanų normomis. Taip sudarytos pastebimai geresnės sąlygos pirkėjams, turintiems nedaug turto ir mažas pajamas. Susiklosčius dabartinėms aplinkybėms nebėra priežasčių šiai pirkėjų grupei teikti atskirą paskolų rūšį.“ (23)

Socialinių reikalų ministras pasinaudojo minėtu įstatymu teikiama kompetencija. Paskolos limitas sumažintas iki 80 %, vėliau padidintas iki 90 %, bet galiausiai dar kartą sumažintas iki 80 %, kuris galioja ir šiandien (24).

24

3.   TEISINIS PAGRINDAS GALIMIEMS VALSTYBĖS PAGALBOS ELEMENTAMS PAGAL ISLANDIJOS ĮSTATYMUS

Savo sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą, Institucija nustatė šias penkias galimas valstybės pagalbos priemones:

| — | valstybės garantija, |
| --- | --- |

—

valstybės garantija,

| — | atleidimas nuo pajamų ir turto mokesčio, |
| --- | --- |

—

atleidimas nuo pajamų ir turto mokesčio,

| — | palūkanų parama, |
| --- | --- |

—

palūkanų parama,

| — | nemokami dividendai, |
| --- | --- |

—

nemokami dividendai,

| — | BFF netaikomi kapitalo pakankamumo reikalavimai ir mažiausio mokumo santykio taisyklės. |
| --- | --- |

—

BFF netaikomi kapitalo pakankamumo reikalavimai ir mažiausio mokumo santykio taisyklės.

3.1.   VALSTYBĖS GARANTIJA

Būsto finansavimo fondas yra valstybės institucija, kuriai taikoma viešoji teisė, plg. Būsto įstatymo Nr. 44/1998 4 straipsnį su buvusio Įstatymo Nr. 97/1993 2 straipsniu. Pagal bendras nerašytas Islandijos viešosios teisės, galiojančios visoms valstybės institucijoms, taisykles visus fondo įsipareigojimus garantuoja valstybė.

Minėtas nerašytas Islandijos teisės principas yra ankstesnis už EEE susitarimą. Bendruose įstatymo projekto, tapusio Įstatymu Nr. 121/1997 dėl valstybės garantijų (isl. lög um ríkisábyrgðir), komentaruose sakoma štai kas: „Tai pagrįsta vienareikšmiška Islandijos teisės taisykle, kad valstybė atsako už savo institucijų ir įmonių įsipareigojimus, nebent šią garantiją ribotų aiškiai išdėstyta įstatymo nuostata [...] arba valstybės atsakomybę ribotos atsakomybės bendrovėje ribotų valstybės įnašo į akcinį kapitalą dydis.“ (25) Garantija galioja visoms valstybės institucijoms nepaisant jų įsteigimo laiko, vykdomos veiklos ar šios veiklos pasikeitimų. Taigi ši taisyklė galiojo ir buvusiai Valstybinei būsto agentūrai bei kitoms trims įstaigoms, vykdžiusioms būsto finansavimo veiklą iki Būsto įstatymo įsigaliojimo.

25

3.2.   ATLEIDIMAS NUO PAJAMŲ IR TURTO MOKESČIO

Savo pradiniame sprendime Institucija kaip antrąją galimą valstybės pagalbos priemonę įvardijo BFF atleidimą nuo pajamų ir turto mokesčio.

Valstybės iždas, visos valstybės institucijos ir valstybinės įmonės, už kurias valstybė prisiima neribotą atsakomybę, gerokai prieš įsigaliojant EEE susitarimui atleistos nuo pajamų ir turto mokesčio, plg. Pajamų mokesčio Įstatymo Nr. 90/2003 4 straipsnio 1 pastraipą. Šis bendras atleidimas nuo mokesčių taikomas ir Būsto finansavimo fondui, nes jis yra valstybės institucija.

EEE susitarimo įsigaliojimo metu teisinis atleidimo nuo mokesčio pagrindas apibrėžtas Pajamų ir turto mokesčio įstatymo Nr. 75/1981 4 straipsnio 1 pastraipoje. Dabartinis Pajamų mokesčio įstatymas yra Pajamų ir turto įstatymo Nr. 75/1981 suvestinis variantas. Taigi Būsto finansavimo fondo pirmtakai taip pat buvo atleisti nuo mokesčio.

Dėl turto mokesčio, jis buvo panaikintas, erga omnes, Įstatymu Nr. 129/2004, o paskutinį kartą buvo taikomas turtui 2005 m. gale. Iki Įstatymo Nr. 129/2004 priėmimo, pirmiau minėtos institucijos nuo turto mokesčio buvo atleistos pagal Įstatymo Nr. 90/2034 straipsnio 1 pastraipą. Taigi, Būsto finansavimo fondo pirmtakai taip pat atleisti nuo šio mokesčio.

erga omnes

3.3.   PALŪKANŲ PARAMA

Savo pradiniame sprendime Institucija kaip trečią galimą valstybės pagalbos priemonę apibrėžė palūkanų paramą, faktiškai sutampančią su tiesioginiais mokėjimais BFF iš biudžeto, įsipareigojimams, atsiradusiems teikiant paskolas žemesnėmis nei rinkos kainomis nuomai skirto socialinio būsto statyboms.

Viena iš Darbininkų būsto fondo teikiamų paskolų rūšių buvo paskolos nuomai skirtam socialiniam būstui, plg. cituotą Įstatymo Nr. 97/1993 50 straipsnį. Būsto įstatymo VIII skyriuje numatytos dabartinės paskolų nuomotis socialinį būstą teikimo taisyklės ir, kaip nurodyta, taisyklės didžia dalimi yra tokios pačios, kaip ir taikytosios anksčiau. Todėl ir Valstybinė būsto agentūra per Darbininkų būsto fondą, ir BFF atitinkamai turėjo užduotį teikti šios rūšies paskolas.

Kaip minėta, vienas iš Darbininkų būsto fondo finansavimo šaltinių buvo tiesioginiai mokėjimai iš biudžeto, plg. Įstatymo Nr. 97/1993 48 straipsnį. Šiais mokėjimais buvo iš dalies dengiamos fondo valdymo išlaidos, įskaitant išlaidas, susijusias su nuomai skirtu socialiniu būstu. Šios rūšies paskolų palūkanų normą kasmet nustatydavo Vyriausybė, plg. įstatymo 52 straipsnį.

Dėl padėties po Būsto įstatymo įsigaliojimo 1998 m. priimto Būsto įstatymo IX parengtiniame straipsnyje numatyta, kad paskolos nuomai skirtam socialiniam būstui iki 2000 m. bus teikiamos su ta pačia palūkanų norma, kuri buvo taikoma įstatymo įsigaliojimo metu.

2001 m. rugpjūčio 21 d. socialinių reikalų ministras ir finansų ministras sudarė specialų susitarimą, kuriuo numatė subsidijuoti šios rūšies paskolų palūkanų normą iki 400 nuomai skirtų butų kasmet (26). 2005 m. rugsėjo 26 d. ministrai sudarė naują susitarimą ir patikslino BFF skiriamą įmoką, atsižvelgdami į žemesnes palūkanų normas bei padidėjusio didžiausio įnašo už kiekvieną butą. Pagal šiuos susitarimus BFF gautų įnašą iš biudžeto nuostoliams, patirtiems teikiant šios rūšies paskolas, atlyginti susitarimuose nurodytu mastu.

26

3.4.   NEMOKAMI DIVIDENDAI

Pradiniame sprendime Institucija kaip ketvirtą galimą valstybės pagalbos priemonę nurodė tai, kad BFF neprivalo mokėti dividendų valstybei. Tai lemia bendrieji Islandijos viešosios teisės principai, pagal kuriuos valstybės institucijos, organizuotos kaip ir BFF, neprivalo mokėti dividendų (27). Šis principas galiojo anksčiau, negu įsigaliojo EEE susitarimas, todėl BFF pirmtakų teisinė padėtis buvo tokia pati.

27

Šis bendrasis principas, inter alia, rodo tai, kad tokių institucijų tikslas nėra gauti pelno, bet teikti paslaugas, kurias parlamento sprendimu turėtų būti teikiamos valstybės. Pagal Islandijos viešąją teisę valstybės institucija privalo turėti teikiamų paslaugų teisinį pagrindą, o mokestis už šias paslaugas negali viršyti šių paslaugų teikimo išlaidų (28). Kai įstatymu leidžiama valstybės institucijai imti išlaidas viršijantį mokestį už teikiamas paslaugas arba kaip, pvz., BFF atveju, gauti pelno iš turimų lėšų, plg., Būsto įstatymo 11 straipsnį, turi būti sukurtas atskiras teisinis pagrindas, pagal kurį institucija mokėtų dividendus Islandijos valstybei.

inter alia

28

Toks Islandijos teisės aiškinimas patvirtinamas 2008 m. balandžio 15 d. Islandijos vyriausybės rašte, jame teigiama: „Pagal vyriausybės finansinės atskaitomybės Įstatymą Nr. 88/1997 bendroji praktika yra ta, kad viešosios įstaigos turi kurti pelną tik tais atvejais, kai jos tai privalo daryti pagal įstatymą. Be to, reikalingas teisinis pagrindas, jei viešoji įstaiga privalo mokėti dividendus. Jei viešoji įstaiga gauna pelno, įprastą pelno dalį ji sumoka iždui kaip dividendus, kaip numatyta Įstatymo Nr. 88/1997 42 straipsnyje. Dividendus mokančios viešosios įstaigos, pvz., „Landsvirkjun“, yra įstatymo įpareigotos tai daryti. Galima nurodyti Įstatymo Nr. 42/1983 dėl „Landsvirkjun“ 4 straipsnį. Taigi bendros teisinės nuostatos, pagal kurią viešosios įstaigos turėtų mokėti dividendus, nėra“.

Nei Būsto įstatyme, nei Įstatyme Nr. 97/1993 nebuvo teisinių nuostatų, pagal kurias iš BFF ar jo pirmtakų būtų reikalaujama mokėti dividendus. Vadinasi, šiuo atžvilgiu BFF visada pakluso minėtam bendrajam Islandijos viešosios teisės principui.

3.5.   BFF NETAIKOMI KAPITALO PAKANKAMUMO REIKALAVIMAI IR MAŽIAUSIO MOKUMO SANTYKIO TAISYKLĖS

EEE susitarimo IX priedo II skyriaus 14 punkte minimame akte (2000 m. kovo 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2000/12/EB dėl kredito įstaigų veiklos pradėjimo ir vykdymo (29), su pataisomis, toliau – Bankų direktyva) nustatyti kapitalo pakankamumo reikalavimai ir mažiausio mokumo santykio taisyklės, taikomos ES ir ELPA valstybėse narėse. Šios direktyvos 2 straipsnio 3 dalyje pateikiamas institucijų, kurioms Bankų direktyva netaikoma, sąrašas. EEE jungtinio komiteto sprendimu šis sąrašas papildytas, inter alia, įtraukiant Islandijos „Byggingarsjóðir ríkisins“ (Valstybės statybų fondai) (30). Šis pavadinimas apėmė Valstybės statybų fondą ir Darbininkų būsto fondą, kurie, kaip aprašyta, buvo sujungti ir perduoti BFF, plg. Būsto įstatymo 53 straipsnį. Atitinkamai Įstatymo Nr. 161/2002 dėl finansų institucijų (isl. lög um fjármálafyrirtæki) 116 straipsnyje nustatyta, kad įstatymas netaikomas BFF, o ši išimtis yra viena iš direktyvos įgyvendinimo Islandijos teisėje priemonių.

29

inter alia

Byggingarsjóðir ríkisins

30

lög um fjármálafyrirtæki

4.   ISLANDIJOS INSTITUCIJŲ PASTABOS

ISLANDIJOS INSTITUCIJŲ PASTABOS

2006 m. lapkričio 20 d. ir 2008 m. balandžio 15 d. raštuose Islandijos vyriausybė teigė, kad BFF sistemą reikia vertinti kaip esamą pagalbą. Pirma, pagrindinės sistemos ypatybės susiformavo anksčiau, negu įsigaliojo EEE susitarimas, o priimtas Būsto įstatymas jų nepakeitė. Tuo metu aprūpinimo būstu sistemoje padaryti pakeitimai buvo išimtinai nukreipti į aprūpinimo socialiniu būstu sistemą ir buvo neesminiai. Antra, Institucijos pradiniame sprendime apibrėžti valstybės pagalbos elementai buvo bendrosios priemonės, kurių taikymui Būsto įstatymo įgyvendinimas neturėjo įtakos. Taigi, pvz., numanoma valstybės garantija po EEE susitarimo įsigaliojimo liko tokia pati, kokia buvo prieš šio susitarimo įsigaliojimą. Šiuo klausimu Islandijos vyriausybė tvirtina, kad atsižvelgiant į Europos Teisingumo Teismo sprendimą Namur-Les Assurances du Crédit byloje, tik esminiai teisės aktų pasikeitimai gali pakeisti valstybės pagalbos vertinimą (31). Trečia, 1999 m. priėmus Būsto įstatymą teisinėje sistemoje neįvyko tokių pokyčių, kurie galėtų pakeisti suderinamumo su Valstybės pagalbos teikimo taisyklėmis vertinimą. Ir, ketvirta, atvirkščiai, aprūpinimo socialiniu būstu sistemos pakeitimai, pvz., vadinamosios papildomosios paskolos, gali būti atskirti nuo bendros skolinimo sistemos.

Namur-Les Assurances du Crédit

31

5.   TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

TREČIŲJŲ ŠALIŲ PASTABOS

FPA pareiškė, kad Būsto įstatymu padaryti pakeitimai leidžia aprūpinimo būstu sistemą laikyti nauja pagalba, nes po šių pakeitimų nebegalima manyti, jog daugiau ar mažiau nekintama aprūpinimo būstu sistema egzistavo iki šios dienos. 2007 m. sausio 31 d. rašte FPA, inter alia, nurodė, kad:

inter alia

| — | priimtas naujas įstatymas, t. y. Būsto įstatymas, pakeitė nustojusį galioti Valstybinės būsto agentūros įstatymą, |
| --- | --- |

—

priimtas naujas įstatymas, t. y. Būsto įstatymas, pakeitė nustojusį galioti Valstybinės būsto agentūros įstatymą,

| — | sukurtas naujas juridinis asmuo, Būsto finansavimo fondas, užėmęs Valstybinės būsto valdybos ir Valstybinės būsto agentūros vietą bei perėmęs Valstybės statybų fondo ir Darbininkų būsto fondo turtą bei įsipareigojimus, |
| --- | --- |

—

sukurtas naujas juridinis asmuo, Būsto finansavimo fondas, užėmęs Valstybinės būsto valdybos ir Valstybinės būsto agentūros vietą bei perėmęs Valstybės statybų fondo ir Darbininkų būsto fondo turtą bei įsipareigojimus,

| — | įvestos naujos skolinimo priemonės, vietoje būsto obligacijų paskolos išmokamos grynais pinigais, aprūpinimo būstu reikaluose sumažėjo socialinės pagalbos, pakeista didžiausia finansuojama pirkimo kainos dalis, panaikinti ribojimai parduoti užimtą gyvenamąjį socialinį būstą, panaikinta pirmumo teisė, padaryta pakeitimų vertinant, kokie juridiniai ar fiziniai asmenys gali gauti paskolą, |
| --- | --- |

—

įvestos naujos skolinimo priemonės, vietoje būsto obligacijų paskolos išmokamos grynais pinigais, aprūpinimo būstu reikaluose sumažėjo socialinės pagalbos, pakeista didžiausia finansuojama pirkimo kainos dalis, panaikinti ribojimai parduoti užimtą gyvenamąjį socialinį būstą, panaikinta pirmumo teisė, padaryta pakeitimų vertinant, kokie juridiniai ar fiziniai asmenys gali gauti paskolą,

| — | pakeisti finansavimo šaltiniai: pagal Būsto įstatymą Būsto finansavimo fondas, kitaip nei jo pirmtakai, nebegauna jokių tiesioginių valstybės išmokų. |
| --- | --- |

—

pakeisti finansavimo šaltiniai: pagal Būsto įstatymą Būsto finansavimo fondas, kitaip nei jo pirmtakai, nebegauna jokių tiesioginių valstybės išmokų.

2008 m. kovo 28 d. raštu FPA teigė, kad atliekant atitinkamą teisinį patikrinimą reikia išsamiai įvertinti BFF sistemą, o ne atskirai tirti nustatytas galimas valstybės pagalbos priemones. FPA nuomone, atskiros sistemos dalys yra taip glaudžiai tarpusavyje susijusios, kad norint įvertinti, ar kiekviena jų yra nauja ar jau buvusi pagalbos priemonė, tektų jas nepagrįstai dirbtinai atskirti vieną nuo kitos. Toks metodas, FPA nuomone, neatitiktų Europos Komisijos praktikos panašiose bylose. Ir pagaliau, FPA ragina Instituciją atsižvelgti į faktinį augimą ir įvertinti BFF suteiktų paskolų kiekį ir fondo rinkos dalį, palyginti su privačiais bankais.

II.   VERTINIMAS

VERTINIMAS

1.   KAPITALO PAKANKAMUMO REIKALAVIMŲ IR MAŽIAUSIO MOKUMO SANTYKIO TAISYKLIŲ NETAIKYMAS BFF NĖRA VALSTYBĖS PAGALBA

KAPITALO PAKANKAMUMO REIKALAVIMŲ IR MAŽIAUSIO MOKUMO SANTYKIO TAISYKLIŲ NETAIKYMAS BFF NĖRA VALSTYBĖS PAGALBA

Institucija nusprendė, kad pradėti vertinti naudinga nuo klausimo, ar tas faktas, kad BFF nekeliami kapitalo pakankamumo reikalavimai ir netaikomos mažiausio mokumo santykio taisyklės, gali būti laikomas valstybės pagalba.

Kaip jau nurodyta, Bankų direktyvoje nustatyti kapitalo pakankamumo reikalavimai ir mažiausio mokumo santykio taisyklės kredito institucijoms EEE valstybėse. Pradiniame sprendime Institucija laikėsi išankstinės nuomonės, kad BFF taikyta išimtis netaikyti Bankų direktyvos nebuvo valstybės pagalba. Tačiau paaiškėjo, kad šis klausimas kelia daug abejonių, todėl būtų naudinga jį ištirti atliekant oficialią tyrimo procedūrą. Tyrimas patvirtino išankstinę Institucijos nuomonę dėl šių priežasčių:

Pirma, kaip nurodyta ir pradiniame sprendime, BFF nėra kredito institucija pagal Bankų direktyvą, nes fondui neleidžiama priimti indėlių ar kitų grąžintinų lėšų iš gyventojų.

Antra, Bankų direktyvos 2 straipsnio 3 dalyje pateikiamas institucijų, kurioms direktyvos nuostatos netaikomos, sąrašas. EEE jungtinio komiteto sprendimu į šį sąrašą įtrauktas „Byggingarsjóðir ríkisins“. Šiuo terminu paprastai buvo vadinami fondai, kuriuos dabar perėmė BFF. Taigi, nepaisant to, ar minėta nuostata yra esminė, ar tik pakartoja tai, kas nustatyta direktyvos nuostatose, pačiai EEE pritaikyta Bankų direktyva, o kartu ir joje keliami kapitalo pakankamumo reikalavimai bei minimalaus mokumo santykio taisyklės, aiškiai netaikoma BFF. Net darant prielaidą, kad BFF taikoma išimtis netaikyti direktyvos suteikia fondui pranašumo, atsakomybė už šią priemonę tenka ne Islandijos valstybei, o EEE jungtiniam komitetui, todėl priemonė negali būti laikoma valstybės pagalba (32).

Byggingarsjóðir ríkisins

32

Trečia, net jei BFF būtų taikomos Bankų direktyvos nuostatos, joks atleidimas nuo jos nuostatų vykdymo nereikštų valstybės išteklių perleidimo, nes šiuo atveju valstybė neprarastų jokių pajamų.

2.   BENDRAS VALSTYBĖS GARANTIJOS, PALŪKANŲ PARAMOS, ATLEIDIMO NUO PAJAMŲ IR TURTO MOKESČIO IR DIVIDENDŲ NEMOKĖJIMO APTARIMAS

BENDRAS VALSTYBĖS GARANTIJOS, PALŪKANŲ PARAMOS, ATLEIDIMO NUO PAJAMŲ IR TURTO MOKESČIO IR DIVIDENDŲ NEMOKĖJIMO APTARIMAS

2.1.   SKIRTINGOS PROCEDŪROS, TAIKOMOS NAUJAI IR ESAMAI VALSTYBĖS PAGALBAI

Naujos pagalbos procedūra išdėstyta Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 3 dalyje (atitinka EB steigimo sutarties 88 straipsnio 3 dalį). Jei Institucija abejoja dėl tokios valstybės pagalbos priemonės suderinamumo, ji pradeda oficialią tyrimo procedūrą, kuri numatyta Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 2 dalyje (atitinka EB steigimo sutarties 88 straipsnio 2 dalį) ir Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies II skyriaus 4 straipsnio 4 dalyje.

Esamos pagalbos tyrimo procedūra skiriasi nuo taikomos naujai pagalbai ir yra išdėstyta Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 1 dalyje. Pagal šią nuostatą Institucija kartu su ELPA valstybėmis nuolat stebi visas šiose valstybėse veikiančias esamos pagalbos sistemas. Institucija valstybėms siūlo tinkamų priemonių, kurios gali būti reikalingos nuolatiniam augimui ar EEE susitarimo veikimui.

Pagal Europos Teisingumo Teismą:

„[...] kai Komisija imasi tirti, ar pagalbos priemonės, kurioms taikomas EB steigimo sutarties 87 straipsnis, yra suderinamos su bendrąja rinka, ji privalo pradėti EB steigimo sutarties 88 straipsnio 2 dalyje numatytą procedūrą, jei po išankstinio tyrimo Komisijai nepavyksta pašalinti visų kliūčių sprendžiant, ar minėtos priemonės yra suderinamos su bendrąja rinka [...]. Tie patys principai galioja ir tuomet, kai Komisija turi abejonių, ar tiriamos priemonės gali būti laikomos valstybės pagalba pagal EB steigimo sutarties 87 straipsnio 1 dalį. Todėl Komisijos negalima kritikuoti už tai, kad ji pradeda procedūrą, net jeigu procedūrai pradėti priimtame sprendime išdėsto abejonę, ar tiriamas priemones galima laikyti valstybės pagalba pagal EB steigimo sutarties 87 straipsnio 1 dalį.

[...] Komisija privalo atlikti pakankamą tyrimą [...] naudodama informaciją, kurią šiuo etapu jai jau yra pateikusi valstybė narė, net jeigu po šio tyrimo nepavyksta tiksliai klasifikuoti tiriamų priemonių. [...] Jei turimos informacijos pakanka atlikti tarpinį vertinimą ir laikytis požiūrio, kad tiriamos priemonės tikriausiai gali būti laikomos esama pagalba, Komisija turi toliau dirbti laikydamasi EB steigimo sutarties 88 straipsnio 1 ir 2 dalyje nustatytos procedūros. Kita vertus, jei valstybės narės pateiktos informacijos nepakanka tokiai tarpinei išvadai pagrįsti arba jei valstybė narė tuo klausimu nepateikia jokios informacijos, Komisija turi toliau dirbti laikydamasi EB steigimo sutarties 88 straipsnio 3 ir 2 dalyje nustatytos procedūros.“ (33)

Kitaip tariant, bet koks sprendime pradėti oficialią tyrimo procedūrą pateiktas vertinimas dėl to, ar galima valstybės pagalbos priemonė yra nauja ar esama pagalba, gali būti laikomas tik išankstinio pobūdžio vertinimu. Teismų praktika rodo, kad net jei Institucija pradiniame sprendime ir pradžių laikėsi pozicijos, jog tiriama priemonė gali būti laikoma nauja pagalba, savo sprendime, kuriuo užbaigiama tyrimo procedūra, ji gali padaryti išvadą, kad tiriama priemonė turi būti laikoma esama pagalba arba visai nėra valstybės pagalba. Jei tiriama esama pagalba, Institucija turi laikytis esamos pagalbos tyrimo procedūros (34). Tokiu atveju Institucija turėtų nutraukti oficialią tyrimo procedūrą ir pradėti naują esamos pagalbos tyrimo procedūrą, numatytą Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies 17–19 straipsniuose (35). Laikydamasi pastarosios ir tik pastarosios tyrimo procedūros Institucija vertina, ar esamos pagalbos priemonė yra suderinama su EEE susitarimo veikimu.

34

35

Sprendimo pradėti oficialią tyrimo procedūrą priėmimo metu Institucijai pateiktos informacijos „nepakako pagrįsti“ tarpinei išvadai, kad priemonė yra esama pagalba, todėl Institucija šias priemones tyrė laikydamasi naujos pagalbos tyrimui nustatytų taisyklių. Tačiau Islandijos vyriausybei užginčijus pradinę poziciją, Institucija toliau vertins šį klausimą iš naujo, atsižvelgdama į vyriausybės ir FPA pateiktą medžiagą.

Kaip nurodyta, atlikusi oficialią tyrimo procedūrą Institucija padarys išvadą dėl pagalbos laikymo nauja pagalba ir jos suderinamumo. Ir atvirkščiai, jei tiriamos priemonės nėra laikytinos nauja pagalba, pagal šią procedūrą Institucija negali padaryti įpareigojančios išvados, ar šios priemonės laikytinos esama pagalba pagal EEE susitarimo 61 straipsnio 1 dalį. Institucija taip pat negali padaryti įpareigojančios išvados, ar tokios esamos pagalbos priemonės yra suderinamos su EEE susitarimu. Taigi, prieš padarydama išvadą, ar tiriamos priemonės yra esama ar nauja pagalba, toliau Institucija remsis prielaida, kad toliau išvardytos priemonės yra valstybės pagalba: valstybės garantija, atleidimas nuo mokesčio, palūkanų parama ir atleidimas nuo dividendų mokėjimo.

prielaida

2.2.   TEISINIS TYRIMAS

Institucijos sprendimo Nr. 195/04/COL 4 straipsnyje nurodyta, kad esamos pagalbos pakeitimas yra bet kuris pakeitimas, išskyrus visiškai formalaus ar administracinio pobūdžio pakeitimus, kurie negali turėti įtakos pagalbos priemonės suderinamumo su bendrąja rinka vertinimui. Be to, dėl teisinio vertinimo, ar pagalba yra nauja, ar esama, Namur-Les Assurances du Crédit byloje Teisingumo Teismas nustatė, kad:

Namur-Les Assurances du Crédit

„[...] naujos pagalbos atsiradimo ar esamos pagalbos keitimosi negalima vertinti pagal pagalbos apimtį ar, tiksliau, jos dydį finansiniu atžvilgiu bet kuriuo įmonės gyvavimo laikotarpio momentu, jei pagalba teikiama pagal ankstesnes teisines nuostatas, kurios išliko nepakitusios. Ar pagalba turi būti vertinama kaip nauja pagalba ar pakeista esama pagalba, turi būti sprendžiama atsižvelgiant į šią pagalbą reglamentuojančias teisines nuostatas.

1989 m. vasario 1 d. įsigaliojęs sprendimas nepakeitė teisės aktų, pagal kuriuos OND naudojosi privalumais, nei šių privalumų ypatybių, nei viešosios įstaigos, kuriai jie buvo suteikti, veiklos atžvilgiu, nes 1939 m. rugpjūčio 31 d. įstatymas šiai viešajai įstaigai skyrė labai bendro pobūdžio užduotį mažinti kredito teikimo eksportui riziką. Todėl minėtas sprendimas neturi įtakos pagal šį teisės aktą įsteigtai pagalbai.“ (36)

Toliau Teismas padarė išvadą, jog faktinio įmonės veiklos išplėtimo nepakanka, kad būtų galima perkvalifikuoti pagalbos priemonę:

„Laikytis priešingo požiūrio iš tiesų prilygtų reikalavimui, kad susijusi valstybė narė Komisijai praneštų (ir pateiktų peržiūrėti) ne tik apie naują pagalbą ar pagalbos, tinkamai teikiamos įmonei, gaunančiai esamą pagalbą, pakeitimus, bet ir apie visas priemones, turinčias įtakos įmonės veiklai ir galinčias daryti poveikį bendrosios rinkos veikimui, konkurencijai ar paprasčiausiai faktiniam per konkretų laikotarpį teikiamos pagalbos dydžiui, kuri iš principo galima ir kurios dydis neišvengiamai kinta atsižvelgiant į įmonės apyvartą.

Galiausiai, viešosios įstaigos, tokios kaip OND, atveju kiekviena nauja draudimo operacija, apie kurią pagal Teismo posėdyje Belgijos vyriausybės pateiktą informaciją turi būti pranešta priežiūros institucijoms, galėtų būti laikoma priemone, kuriai taikoma Sutarties 93 straipsnio 3 dalyje nustatyta procedūra.

Toks aiškinimas, neatitinkantis 93 straipsnio 3 dalies raidės ir tikslo nei jame nustatyto atsakomybės padalijimo tarp Komisijos ir valstybės narės, reikštų teisinį netikrumą įmonėms ir valstybėms narėms, nes jos būtų priverstos iš anksto pranešti apie gerokai besiskiriančias priemones, kurių savo ruožtu nebūtų galima įgyvendinti, net jei kiltų abejonių, ar jas galima laikyti nauja pagalba. [...]“ (37)

Gibraltaro Vyriausybė prieš Komisiją byloje Pirmosios instancijos teismas tvirtino, kad:

Gibraltaro Vyriausybė

Komisiją

„Tik tada, kai [nacionalinės teisės] pakeitimas turi įtakos pradinės pagalbos schemos esmei, pastaroji virsta naujos pagalbos schema. Klausimo dėl tokio esminio pakeitimo negali kilti, jei naujas elementas gali būti aiškiai atskirtas nuo pradinės schemos.“ (38)

Spręsdama, ar pagalbos priemonės pakeitimas paverčia esamą pagalbą nauja pagalba, Komisija tyrė, ar pakeitimas yra esminio pobūdžio (39). Komisija atsižvelgė į privalumo pobūdį, privalumo tikslą, privalumo suteikimo pagrindą, fizinius ir juridinius asmenis, kuriems privalumas turi įtakos, ir atitinkamus finansavimo šaltinius. Ir atvirkščiai, Komisija netyrė teisinių pakeitimų, kurie nėra aptariamos pagalbos priemonės dalis.

39

Dėl individualių pagalbos priemonių, kaip antai viešojo transliuotojo licencijų mokesčiai, toks požiūris privertė Komisiją ištirti, kokiomis sąlygomis taikomi atitinkami mokesčiai dėl tos priežasties, kad šios sąlygos sudaro neatsiejamą tiriamos pagalbos priemonės dalį (40).

40

Kai tiriama pagalbos priemonė buvo valstybės pagalbos schema, neskirta konkrečiai veiklai vykdyti, pvz., viešosios įmonės, kurioms valstybės garantija suteikiama tik todėl, kad jos yra valstybės įmonės, Komisija dėmesį skyrė ištirti, ar pati pagalbos priemonė (schema, pagal kurią valstybė teikia garantiją visoms tokioms įmonėms) nesikeitė iš esmės. Pastaruoju atveju kiekvienam pagalbos gavėjui taikomos taisyklės nėra pagalbos priemonės dalis, Komisija neanalizavo konkrečių kiekvieno pagalbos gavėjo veiklą reguliuojančių taisyklių. Kitaip tariant, Komisija nenustatė, kad kiekvienam atskiram pagalbos gavėjui taikomų taisyklių pokyčiai galėtų teikiamos pagalbos schemą paversti nauja pagalba, nepaisant to, ar tokie pasikeitimai turėjo įtakos visai schemai, ar tik konkrečiai įmonei, priklausančiai nuo teisės aktų kaitos (41). Iš tiesų, manyti kitaip reikštų, kad schemos pobūdžio pagalbos priemonė iš esamos pagalbos taptų nauja pagalba tik kai kurių pagalbos gavėjų atžvilgiu, nes taisyklės pakeistos tik kai kuriems gavėjams. Toks tyrimo rezultatas būtų nesuderinamas su tuo, kad tiriamą pagalbą sudarė tik viena pagalbos priemonė.

41

Taigi prieš aiškinantis, kurie teisės aktų pakeitimai yra svarbūs sprendžiant, ar pagalbos priemonė laikyta esama ar nauja pagalba, reikia nustatyti, ar vienam ar daugiau pagalbos gavėjų galiojančios taisyklės yra pagalbos priemonės dalis. Be to, kai susijusiai įmonei pagalba teikiama pagal kelias skirtingus tikslus ir besiskiriantį teisinį pagrindą turinčias pagalbos priemones, kurių vienos yra individualios, o kitos – schemos pobūdžio, šias pagalbos priemones reikia įvertinti kiekvieną atskirai, o ne visas kartu, nors jas visai ar iš dalies sieja tas pats gavėjas (42).

42

2.3.   ATSKIRŲ PAGALBOS PRIEMONIŲ VERTINIMAS PAGAL TAI, AR JOS LAIKYTINOS ESAMA AR NAUJA PAGALBA

2.3.1.   
  Valstybės garantija

Valstybės garantija

Visiems visų valstybės institucijų įsipareigojimams teikiama valstybės garantija pagal bendrąjį nerašytos Islandijos viešosios teisės principą, susiformavusį prieš įsigaliojant EEE susitarimui. Garantija galioja visoms valstybės institucijoms, nepaisant jų įsteigimo laiko, veiklos ar veiklos pakeitimų. Šią galimą pagalbos priemonę reikia vertinti kaip pagalbos schemą, atitinkančią Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies 1 straipsnio d punkte pateiktą apibrėžimą. Vėlgi, jei daroma prielaida, kad ši priemonė yra pagalba, schema nuo pradžių turi būti laikoma esama pagalba, nes ji atsirado prieš įsigaliojant EEE susitarimui (plg. Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies 1 straipsnio b punktą).

Nuo EEE susitarimo įsigaliojimo neįvyko jokių esminių ar net neesminių garantijos apimties ir funkcijų pasikeitimų. Įstatymu Nr. 121/1997 dėl valstybės garantijų įvesta nedidelė garantijos įmoka, kurios dydis – 0,00625 % per ketvirtį (0,00375 % per ketvirtį įsipareigojimams šalies viduje iki 2001 m.). Tačiau šia įmoka tik sumažinama pagalba, kylanti iš pradinės valstybės garantijų schemos, susiformavusios prieš įsigaliojant EEE susitarimui. Todėl pradinės schemos negalima, nepaisant jos teikiamų privalumų, laikyti nauja pagalba (43).

43

Be to, nė vienas iš I skyriaus 2 dalyje aprašytų BFF valdymo pokyčių neturėjo poveikio šio privalumo pobūdžiui ar jo teisiniam pagrindui. Nepasikeitė ir šios bendros (neindividualios) priemonės tikslas, kuris siekia gerokai toliau, nei būsto paskolų sistemos ypatybės, ir yra taikomas bendrai visoms valstybės institucijoms, o pasikeitimai buvo susiję su Būsto įstatymo įvestais būsto paskolų sistemos pakeitimais (44). Kitaip tariant, šie teisės aktų pasikeitimai yra ne tik atskiriami nuo galimos pagalbos priemonės, bet ir visai su ja nesusiję. Vadinasi, valstybės garantijų teikimo schema negali būti laikoma nauja pagalbos priemone, kurią būtų galima analizuoti atliekant šią oficialią tyrimo procedūrą.

44

2.3.2.   
  Atleidimas nuo pajamų ir turto mokesčio

Atleidimas nuo pajamų ir turto mokesčio

Valstybės iždas, visos valstybės institucijos ir visos valstybės įmonės, už kurias valstybė prisiima neribotą atsakomybę, nuo pajamų ir turto mokesčių atleistos gerokai prieš įsigaliojant EEE susitarimui.

Šiuo metu atleidimas nuo pajamų mokesčio numatytas Pajamų mokesčio įstatymo Nr. 90/2003, kuris yra suvestinis Įstatymo Nr. 75/1981 dėl pajamų ir turto mokesčio variantas, 4 straipsnio 1 pastraipoje. Jei daroma prielaida, kad atleidimas nuo mokesčio yra valstybės pagalba, ji turi būti nuo pradžių laikoma bendra pagalbos schema, atitinkančia Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies 1 straipsnio d punkte pateiktą apibrėžimą. Nuo EEE susitarimo įsigaliojimo neįvyko nei esminių, nei neesminių šios schemos apimties, finansavimo ar veikimo pakitimų. 1994 m. sausio 1 d. įsigalioję būsto paskolų sistemos pokyčiai neturėjo jokios įtakos bendrosioms mokesčių nuostatoms nei BFF, nei kurio kito gavėjo atžvilgiu. Be to, būsto paskolų sistemos pasikeitimai šiai schemai neturėjo nei vidinio, nei išorinio poveikio. Iš tikrųjų Būsto įstatymas nepakeitė atleidimo nuo mokesčių tikslo ir pobūdžio. Šis įstatymas taip pat nepakeitė atleidimo nuo mokesčių finansavimo šaltinio ar teisinio pagrindo. Todėl atleidimas nuo mokesčio negali būti laikomas nauja pagalba ir tiriamas vykdant šią oficialią tyrimo procedūrą.

pajamų mokesčio

Prieš priimant Įstatymą Nr. 129/2004, kuriuo panaikintas turto mokestis, pagal Pajamų ir turto įstatymo Nr. 90/2003 4 straipsnio 1 pastraipą minėtos institucijos buvo atleidžiamos ir nuo turto mokesčio. Dėl turto mokesčio šis įstatymas tik konsolidavo taisykles, kurios nustatytos minėtu Įstatymu Nr. 75/1981 dėl pajamų ir turto mokesčio. Dabar turto mokestis yra iš viso panaikintas. Prieš jį panaikinant 2004 m. minėtoms institucijoms galiojęs atleidimas nuo turto mokesčio, jei jis laikomas pagalba, turėtų būti vertinamas kaip schema, atitinkanti Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies 1 straipsnio d punkte pateiktą apibrėžimą. Per laikotarpį nuo EEE susitarimo įsigaliojimo iki turto mokesčio panaikinimo neįvyko esminių ar neesminių pokyčių, susijusių su atleidimo nuo mokesčio apimtimi, finansavimu ar veikimu, o būsto paskolų sistemos pakeitimai neturėjo įtakos atleidimo nuo mokesčio pobūdžiui, tikslui, veikimui ar finansavimui. Vadinasi, atleidimas nuo mokesčio negali būti laikomas nauja pagalbos priemone, kurią būtų galima tirti vykdant šią oficialią tyrimo procedūrą.

2.3.3.   
  Palūkanų parama

Palūkanų parama

Kaip nurodyta, Darbininkų būsto fondas teikė paskolas nuomai skirtiems socialiniams butams žemomis vyriausybės nustatytomis palūkanomis. Fondas gaudavo tiesiogines išmokas iš biudžeto, inter alia, su šiomis paskolomis susijusioms išlaidoms padengti. Kadangi Darbininkų būsto fondas buvo valstybinė institucija, už nuostolius, patirtus teikiant šios rūšies paskolas, atsakė Islandijos valstybė, jei tiesioginių išmokų nepakako fondo nuostoliams padengti.

inter alia

Priėmus Būsto įstatymą ši paskolų rūšis – paskolos nuomai skirtiems socialiniams butams – didžiąja dalimi liko nepakitusi, o BFF iš pradžių turėjo teikti šias paskolas pagal anksčiau galiojusią normą, plg. įstatymo IX parengtinį straipsnį. Šiame straipsnyje taip pat numatyta, kad valstybė mokės tiesiogines išmokas iš biudžeto BFF nuostoliams kompensuoti. Šie klausimai vėliau buvo reguliuojami socialinių reikalų ministro ir finansų ministro susitarimų, plg. I skyriaus 3.3 dalį.

Dėl instituciniu pasikeitimų, nuolatinė Komisijos praktika rodo, kad pagalbos gavėjų teisinės tapatybės pasikeitimas jiems jungiantis, skylant ar dėl kitų priežasčių neturi įtakos pagalbos vertinimui. Ši nuostata galioja ir tais atvejais, kai teisinė tapatybė keičiama pagal privačią teisę, ir kai pasikeitimas numatomas įstatymo ar kitos viešosios teisės priemonės (45). Iš tiesų, perėjimas nuo keturių viešųjų įstaigų, veikusių pagal Įstatymą Nr. 97/1993, prie Būsto įstatymo numatytų institucijų savaime negali turėti įtakos vertinant atitinkamas priemones. Kaip minėta, Būsto finansavimo fondas iš savo pirmtakų perėmė visą jų turtą, teises ir pareigas bei tęsė jų užduočių vykdymą, o tai rodo, kad reforma buvo siekiama išlaikyti šių organizacijų tęstinumą (46).

45

46

Darbininkų būsto fondui ir Būsto finansavimo fondui pavesta teikti paskolas nuomai skirtiems socialiniams butams su vyriausybės nustatyta palūkanų norma, o vyriausybė finansavimą teikė per Biudžeto įstatymą, nes nustatytosios palūkanų normos buvo per mažos, kad padengtų skolinimo išlaidas. Skirtumas tarp šių fondų yra tas, kad išmokos Būsto finansavimo fondui yra skirtos konkrečiai šiai paskolų rūšiai, o Darbininkų būsto fondas gaudavo išmokas iš biudžeto visoms socialinių paskolų rūšims. Šis skirtumas atsiranda dėl to, kad Būsto įstatymu panaikintos kitos Darbininkų būsto fondo teiktos socialinių paskolų rūšys, o papildomosios paskolos, svarbiausia socialinių paskolų rūšis pagal pradinį Būsto įstatymo variantą, nebuvo finansuojamos tiesioginėmis biudžeto išmokomis BFF.

Taigi Būsto įstatymo įvesti pakeitimai nepakeitė užduoties teikti paskolas nuomai skirtam socialiniam būstui, kitaip tariant, šios priemonės tikslas išliko tas pats (47). Be to, biudžeto išmokos dabar yra skiriamos tik šios rūšies paskoloms, nes tiesioginės valstybės išmokos kitoms socialinėms paskoloms panaikintos. Tiesioginių valstybės išmokų tam tikrai veiklai finansuoti panaikinimas nepakeičia kitos priemonės finansavimo. Vadinasi, panaikinimas negali daryti poveikio likusios priemonės pobūdžio vertinimui. Tai greičiau laikytina atskiros pagalbos priemonės panaikinimu (48).

47

48

FPA nurodė įvairių pokyčių, įvykusių įsigaliojus Būsto įstatymui, ir teigė, kad dėl jų pagalbą BFF reikėtų laikyti nauja pagalba. Nepaisant pokyčių pobūdžio, jie nebuvo susiję su šia pagalbos priemone, pagal kurią kompensuojami tik fondo nuostoliai, patirti teikiant paskolas nuomai skirtam socialiniam būstui. Iš tiesų, bendrųjų paskolų padidinimas nebuvo susijęs su šia paskolų rūšimi. Panašiai ir Įstatymu Nr. 57/2004, panaikinusiu būsto obligacijų sistemą ir pakeitusiu ją grynaisiais pinigais išmokamomis paskolomis, įtvirtinti pakeitimai nebuvo susiję su šia paskolų rūšimi. Įstatymo Nr. 97/1993 11 straipsnyje keliamas reikalavimas, kad paskolos būtų užtikrintos pirmosios ar antrosios klasės hipoteka, buvo taikomas tik kai kurioms Valstybės statybų fondo paskoloms, o ne šiai paskolų rūšiai. Vadinasi, tai, kad ši nuostata nebuvo perkelta į Būsto įstatymą, šioms paskoloms neturi reikšmės.

Baigdama Institucija daro išvadą, kad palūkanų paramos teikiamas privalumas negali būti laikomas nauja pagalba, kurią būtų galima tirti vykdant šią oficialią tyrimo procedūrą.

2.3.4.   
  Dividendų nemokėjimas

Dividendų nemokėjimas

Kaip nurodyta 3.4 skyriuje, pagal bendruosius Islandijos viešosios teisės principus valstybės institucijos, organizuotos kaip ir BFF neprivalo mokėti dividendų. Šis principas atsirado prieš įsigaliojant EEE susitarimui ir yra taikomas valstybės institucijoms nepaisant jų įsteigimo laiko, veiklos ar veiklos pokyčių. Nuo EEE susitarimo įsigaliojimo šis bendras principas nepatyrė nei esminių, nei neesminių pasikeitimų. Be to, nei Būsto įstatymas, nei kiti iki jo galioję teisės aktai nenukrypo nuo šio principo, juose nebuvo teisinės nuostatos, pagal kurią BFF privalėtų mokėti dividendus. Taigi Būsto įstatymo priėmimas ir jo pataisos neturėjo įtakos galimiems privalumams ir valstybės finansavimui, atsirandančiam iš pareigos mokėti dividendus nebuvimo. Būsto paskolų sistemos pokyčiai taip pat nedarė poveikio šio principo tikslui, nes jis siekia gerokai toliau negu būsto paskolų sistemos ypatybės ir galioja apskritai visoms valstybės institucijoms. Kitaip tariant, teisiniai pokyčiai ne tik atskiriami nuo galimos pagalbos priemonės, bet ir yra visai su ja nesusiję. Vadinasi, jeigu pareigos mokėti dividendus nebuvimas būtų valstybės pagalba, ši priemonė turėtų būti laikoma pagalbos schema, atitinkančia Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies 1 straipsnio d punkte pateiktą apibrėžimą. Be to, schema būtų esama pagalba, nes ji egzistavo dar prieš įsigaliojant EEE susitarimui (plg. Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo II dalies 1 straipsnio b punktą).

Tik jeigu būtų nustatyta, kad atleidimas nuo dividendų mokėjimo negali būti nulemtas bendrųjų Islandijos viešosios teisės principų, bet nustatytas Būsto įstatymo ir prieš jį galiojusių teisės aktų, būtų galima analizuoti sąlygas, kuriomis veikė įvairios aprūpinimo būstu institucijos, ir vertinti naujos pagalbos suderinamumą. Vadinasi, taip galėtų atsitikti tik hipotetiškai, jei būsto finansavimo sistemos pokyčiai, įvykę po 1994 m. sausio 1 d., galėtų reikšti, kad su galimybe nemokėti dividendų susijusi pagalba iš esamos tapo nauja pagalbos priemone.

2.4.   IŠVADOS DĖL KETURIŲ GALIMŲ VALSTYBĖS PAGALBOS PRIEMONIŲ VERTINIMO KAIP ESAMOS AR NAUJOS PAGALBOS

Remdamasi išdėstytu vertinimu Institucija daro išvadą, kad šios priemonės – valstybės garantija, palūkanų parama, atleidimas nuo mokesčio ir atleidimas nuo dividendų mokėjimo – nustatytos sprendime pradėti procedūrą, nėra nauja pagalba, kurią būtų galima tirti vykdant šią oficialią tyrimo procedūrą.

Atitinkamai Institucija nutrauks oficialią tyrimo procedūrą ir pradės naują procesą dėl esamos pagalbos pagal Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo I dalies 1 straipsnio 1 dalies ir II dalies V skyriaus nuostatas.

Siekdama išsamumo Institucija nori pridurti, kad net priėmusi FPA siūlomą poziciją ir nustačiusi, jog Būsto įstatymo ir jo tolesnių pataisų priėmimas yra aktualus klasifikuojant pirmiau išvardytas galimas pagalbos priemones, Institucija vis tiek būtų priėjusi prie išvados, kad konkretūs aprūpinimo būstu sistemos pasikeitimai nėra tokie, dėl kurių pagalbą būtų galima perkvalifikuoti iš esamos į naują:

| — | Pirma, vien tik pats faktas, jog Islandija priėmė naują įstatymą, o ne esamo įstatymo pataisas, nėra priežastis perklasifikuoti iki tol egzistavusią pagalbos priemonę (49). Svarbu tik tai, ar nauju įstatymu įvesti esminiai aktualių priemonių pakeitimai, kurie turėtų įtakos vertinant šių priemonių suderinamumą. Šiuo atžvilgiu Institucijai atrodo ypač svarbu, kad visais pagrindiniais aspektais Būsto įstatymu įtvirtinta ankstesnės sistemos tąsa išlaikant tą patį tikslą, visiems Islandijos gyventojams užtikrinti įperkamą būstą. Kaip išdėstyta 2.2.3.1 skirsnyje, Būsto įstatymu siekiama to paties tikslo kaip ir Įstatymu Nr. 97/1993. |
| --- | --- |

—

Pirma, vien tik pats faktas, jog Islandija priėmė naują įstatymą, o ne esamo įstatymo pataisas, nėra priežastis perklasifikuoti iki tol egzistavusią pagalbos priemonę (49). Svarbu tik tai, ar nauju įstatymu įvesti esminiai aktualių priemonių pakeitimai, kurie turėtų įtakos vertinant šių priemonių suderinamumą. Šiuo atžvilgiu Institucijai atrodo ypač svarbu, kad visais pagrindiniais aspektais Būsto įstatymu įtvirtinta ankstesnės sistemos tąsa išlaikant tą patį tikslą, visiems Islandijos gyventojams užtikrinti įperkamą būstą. Kaip išdėstyta 2.2.3.1 skirsnyje, Būsto įstatymu siekiama to paties tikslo kaip ir Įstatymu Nr. 97/1993.

49

| — | Antra, kaip nurodyta, yra nusistovėjusi nuosekli Komisijos praktika klasifikuojant pagalbą pagalbos gavėjo teisinės tapatybės pasikeitimą laikyti neaktualiu. |
| --- | --- |

—

Antra, kaip nurodyta, yra nusistovėjusi nuosekli Komisijos praktika klasifikuojant pagalbą pagalbos gavėjo teisinės tapatybės pasikeitimą laikyti neaktualiu.

| — | Trečia, Būsto įstatymo ir jo pataisų priėmimas neturėjo įtakos šiuo metu veikiančiam BFF teikiamų galimų pagalbos priemonių finansavimui. |
| --- | --- |

—

Trečia, Būsto įstatymo ir jo pataisų priėmimas neturėjo įtakos šiuo metu veikiančiam BFF teikiamų galimų pagalbos priemonių finansavimui.

| — | Ketvirta, Būsto įstatymas niekuo nepakeitė būsto obligacijų emisijos, pagrindinės paskolų rūšies. Pagal Būsto įstatymą kaip socialinio būsto reformos dalis įvesta nauja vadinamųjų papildomųjų paskolų rūšis. Tačiau faktiškai ši paskolų rūšis buvo teikiama vietoje socialinių paskolų, kurias buvo galima gauti pagal Įstatymą Nr. 97/1993. Kaip nurodyta I.2.2.3.3.3 skirsnyje, didžiausias leidžiamas šių rūšių paskolų procentas ir skyrimo kriterijai buvo beveik tapatūs. Taigi, svarbiausias su šių rūšių paskolomis susijusių taisyklių skirtumas tas, kad pagal Būsto įstatymo nuostatas minėtus butus atsižvelgiant į tam tikras sąlygas buvo galima parduoti bendroje rinkoje už rinkos kainą. Institucijos nuomone, šie teisiniai pokyčiai neturėjo apčiuopiamos įtakos galimų socialinių paskolų gavėjų skaičiui ar BFF veiklos šioje srityje apimčiai, palyginti su jo pirmtakais. Be to, dėl socialinių paskolų panaikinimo, plg. I.2.2.3.3.3 skirsnį, pagalbos schemos negalima laikyti nauja pagalba. Daugiausia tokie pakeitimai turėtų būti vertinami kaip pagalbos panaikinimas. |
| --- | --- |

—

Ketvirta, Būsto įstatymas niekuo nepakeitė būsto obligacijų emisijos, pagrindinės paskolų rūšies. Pagal Būsto įstatymą kaip socialinio būsto reformos dalis įvesta nauja vadinamųjų papildomųjų paskolų rūšis. Tačiau faktiškai ši paskolų rūšis buvo teikiama vietoje socialinių paskolų, kurias buvo galima gauti pagal Įstatymą Nr. 97/1993. Kaip nurodyta I.2.2.3.3.3 skirsnyje, didžiausias leidžiamas šių rūšių paskolų procentas ir skyrimo kriterijai buvo beveik tapatūs. Taigi, svarbiausias su šių rūšių paskolomis susijusių taisyklių skirtumas tas, kad pagal Būsto įstatymo nuostatas minėtus butus atsižvelgiant į tam tikras sąlygas buvo galima parduoti bendroje rinkoje už rinkos kainą. Institucijos nuomone, šie teisiniai pokyčiai neturėjo apčiuopiamos įtakos galimų socialinių paskolų gavėjų skaičiui ar BFF veiklos šioje srityje apimčiai, palyginti su jo pirmtakais. Be to, dėl socialinių paskolų panaikinimo, plg. I.2.2.3.3.3 skirsnį, pagalbos schemos negalima laikyti nauja pagalba. Daugiausia tokie pakeitimai turėtų būti vertinami kaip pagalbos panaikinimas.

| — | Penkta, Institucija negali pritarti FPA, kad Būsto įstatymas pastebimai padidino BFF galimybes teikti paskolas nuomai skirtus butus statančioms įmonėms (50). Kaip išdėstyta I.2.2.3.3.2 skirsnyje, pagal įstatymo įgyvendinamuosius teisės aktus, išleistus ir priėmus Būsto įstatymą, ir prieš jį galiojusius įstatymus, įmonėms, užsiimančioms butų statyba, galėjo būti teikiamos paskolos pagal būsto obligacijų sistemą. |
| --- | --- |

—

Penkta, Institucija negali pritarti FPA, kad Būsto įstatymas pastebimai padidino BFF galimybes teikti paskolas nuomai skirtus butus statančioms įmonėms (50). Kaip išdėstyta I.2.2.3.3.2 skirsnyje, pagal įstatymo įgyvendinamuosius teisės aktus, išleistus ir priėmus Būsto įstatymą, ir prieš jį galiojusius įstatymus, įmonėms, užsiimančioms butų statyba, galėjo būti teikiamos paskolos pagal būsto obligacijų sistemą.

50

| — | Šešta, kaip aprašyta, Įstatymu Nr. 57/2004 būsto obligacijų sistema panaikinta ir pakeista tiesioginėms grynųjų pinigų paskolomis, kurias teikė BFF. FPA teigė, kad šis pakeitimas turi būti laikomas nauja pagalba. Tačiau šis įstatymas nieko nepakeitė galimų gavėjų apimties ir pan. atžvilgiu ir neturėjo įtakos jokios galimos pagalbos priemonės, teikiamos BFF, tikslui ar finansavimui. Todėl Institucija mano, jog šie pakeitimai laikytini administraciniais ir techniniais, o ne esminiais. |
| --- | --- |

—

Šešta, kaip aprašyta, Įstatymu Nr. 57/2004 būsto obligacijų sistema panaikinta ir pakeista tiesioginėms grynųjų pinigų paskolomis, kurias teikė BFF. FPA teigė, kad šis pakeitimas turi būti laikomas nauja pagalba. Tačiau šis įstatymas nieko nepakeitė galimų gavėjų apimties ir pan. atžvilgiu ir neturėjo įtakos jokios galimos pagalbos priemonės, teikiamos BFF, tikslui ar finansavimui. Todėl Institucija mano, jog šie pakeitimai laikytini administraciniais ir techniniais, o ne esminiais.

| — | Septinta, Įstatymu Nr. 120/2004 BFF bendrųjų paskolų rūšies limitas padidintas iki 90 % nustatytos nuosavybės vertės, todėl panaikintas įstatymo VII skyrius dėl papildomųjų paskolų. Įstatymas Nr. 120/2004 niekaip nepakeitė BFF sistemos viešųjų paslaugų veiklos. Būsto įstatymo tikslas išliko tas pats, pagalbos gavėjas ir toliau buvo tik BFF, o jo valdymas iš esmės nepakito. Be to, nepasikeitė ir BFF teikiamų paskolų gavėjų tinkamumo vertinimas, pasikeitimas reiškė tik tai, kad 90 % riba tapo prieinama kiekvienam (51). Susiklosčiusi padėtis yra priešinga negu Keller byloje, kur Pirmosios instancijos teismas nustatė, jog didžiausios ilgalaikio turto vertės ribos padidinimas nuo 7 milijardų Italijos lirų iki 80 milijardų Italijos lirų įmonėms, galinčioms gauti paramą pagal patvirtintą pagalbos schemą, buvo esminis pakeitimas, apie kurį turėjo būti pranešta Komisijai. Teismas nustatė, kad dėl šio pakeitimo išaugo galimų pagalbos gavėjų skaičius ir padidėjo pagalbos schemos prieinamumas pareiškėjams (52). Toks pagalbos schemos pakeitimas, dėl kurio galimai išauga pagalbos gavėjų skaičius, daro poveikį vienai iš pamatinių schemos ypatybių ir gali turėti įtakos jos suderinamumui pagal EB sutartį. Bet šiuo atveju klausimas, ar bendrosios paskolos gali siekti 70 % ar 90 % nustatytos nekilnojamojo turto vertės, yra nereikšmingas sprendžiant, ar tokias paskolas galima vertinti kaip viešąją paslaugą pagal EEE susitarimo 59 straipsnio 2 dalį, |
| --- | --- |

—

Septinta, Įstatymu Nr. 120/2004 BFF bendrųjų paskolų rūšies limitas padidintas iki 90 % nustatytos nuosavybės vertės, todėl panaikintas įstatymo VII skyrius dėl papildomųjų paskolų. Įstatymas Nr. 120/2004 niekaip nepakeitė BFF sistemos viešųjų paslaugų veiklos. Būsto įstatymo tikslas išliko tas pats, pagalbos gavėjas ir toliau buvo tik BFF, o jo valdymas iš esmės nepakito. Be to, nepasikeitė ir BFF teikiamų paskolų gavėjų tinkamumo vertinimas, pasikeitimas reiškė tik tai, kad 90 % riba tapo prieinama kiekvienam (51). Susiklosčiusi padėtis yra priešinga negu Keller byloje, kur Pirmosios instancijos teismas nustatė, jog didžiausios ilgalaikio turto vertės ribos padidinimas nuo 7 milijardų Italijos lirų iki 80 milijardų Italijos lirų įmonėms, galinčioms gauti paramą pagal patvirtintą pagalbos schemą, buvo esminis pakeitimas, apie kurį turėjo būti pranešta Komisijai. Teismas nustatė, kad dėl šio pakeitimo išaugo galimų pagalbos gavėjų skaičius ir padidėjo pagalbos schemos prieinamumas pareiškėjams (52). Toks pagalbos schemos pakeitimas, dėl kurio galimai išauga pagalbos gavėjų skaičius, daro poveikį vienai iš pamatinių schemos ypatybių ir gali turėti įtakos jos suderinamumui pagal EB sutartį. Bet šiuo atveju klausimas, ar bendrosios paskolos gali siekti 70 % ar 90 % nustatytos nekilnojamojo turto vertės, yra nereikšmingas sprendžiant, ar tokias paskolas galima vertinti kaip viešąją paslaugą pagal EEE susitarimo 59 straipsnio 2 dalį,

51

Keller

52

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

BFF atžvilgiu teikiamos valstybės pagalbos priemonės – valstybės garantija, palūkanų parama, atleidimas nuo mokesčių ir dividendų mokėjimo – turėtų būti laikomos esama pagalba. Todėl oficiali tyrimo procedūra, taikoma naujai pagalbai tirti, yra baigta.

2 straipsnis

BFF atleidimas nuo įstatymo nuostatų galiojimo jo atžvilgiu, nurodytas EEE susitarimo IX priedo II skyriaus 14 punkte, nėra valstybės pagalba.

3 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Islandijos Respublikai.

4 straipsnis

Tekstas autentiškas tik anglų kalba.

Priimta Briuselyje 2008 m. birželio 27 d.

ELPA priežiūros institucijos vardu

Per SANDERUD

Pirmininkas

Kurt JAEGER

Kolegijos narys

---

(1)  Toliau – Institucija.

1

(2)  Toliau – EEE susitarimas.

2

(3)  Toliau – Institucijos ir Teismo susitarimas.

3

(4)  Toliau – 3 protokolas.

4

(5)  EEE susitarimo 61 ir 62 straipsnių ir Institucijos ir Teismo susitarimo 3 protokolo 1 straipsnio taikymo ir aiškinimo gairės, Institucijos priimtos ir išleistos 1994 m. sausio 19 d., paskelbtos Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (toliau – OL) L 231, 1994 9 3, ir EEE priede Nr. 32. Gairės su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2007 m. gruodžio 19 d., toliau – Valstybės pagalbos gairės. Naujausia Valstybės pagalbos gairių versija skelbiama Institucijos interneto svetainėje http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/

5

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje

(6)  Paskelbta OL 2006 L 139/37 ir EEE priede Nr. 26.

6

(7)  2006 m. balandžio 7 d. sprendimas byloje E-9/04 Islandijos bankininkų ir vertybinių popierių platintojų asociacija v. ELPA priežiūros institucija [2006] ELPA teismo ataskaita, p. 42.

7

(8)  2006 m. birželio 21 d. sprendimas Nr. 185/06/COL pradėti oficialią tyrimo procedūrą dėl Islandijos Būsto finansavimo fondo (OL C 314, 2006 12 21, EEE priedas Nr. 63).

8

(9)  Žr. 8 išnašą.

9

(10)  Konsolidacija atlikta pagal Įstatymą Nr. 61/1993, iš dalies keičiantį Įstatymą Nr. 86/1988, ir įsigaliojo 1993 m. rugpjūčio 12 d.

10

(11)  Įstatymo Nr. 97/1993 VIII skyriuje nustatytos būsto kooperatyvų taisyklės. Šios taisykles nebuvo perkeltos į 1998 m. Būsto įstatymą. Šiuo metu būsto kooperatyvų veiklą reguliuoja atskiras įstatymas Nr. 66/2003. Dėl koooperatyvų teisės gauti paskolas iš Būsto finansavimo fondo, kurio veiklą reglamentuoja Būsto įstatymo VIII skyriaus nuostatos (plg. Įstatymo Nr. 66/2003 5 straipsnio d punktą).

11

(12)  Neoficialus Institucijos vertimas. Teksto islandų kalba originalą galima rasti http://www.althingi.is/altext/122/s/0877.html

12

(13)  Neoficialus Institucijos vertimas. Teksto islandų kalba originalą galima rasti http://www.althingi.is/altext/122/03/r06115030.sgml

13

(14)  Kaip bus paaiškinta toliau, viena iš paskolų rūšių, papildomosios paskolos, panaikintos įstatymu Nr. 120/2004 (plg. 2.2.3.4.2).

14

(15)  Įstatymu Nr. 57/2004 panaikintos su būsto obligacijomis susijusios nuostatos, nes fondas pradėjo teikti paskolas grynaisiais pinigais, plg. 2.2.3.4.1.

15

(16)  Plg. 2.2.2.4.

16

(17)  http://www.althingi.is/altext/122/s/0877.html

17

(18)  Papildomosios paskolos panaikintos įstatymu Nr. 120/2004, plg. toliau esantį 2.2.3.4.2 skyrių.

18

(19)  Asmens pajamos negalėjo viršyti 1 620 000 Islandijos kronų, o turtas turėjo būti ne didesnis kaip 1 900 000 Islandijos kronų. Šie skaičiai turėjo būti kasmet tikslinami.

19

(20)  Kadangi teikdamas šias papildomąsias paskolas Būsto finansavimo fondas galėjo patirti nuostolių, pagal Būsto įstatymo 43 straipsnį savivaldybės privalėjo turėti ir valdyti vadinamąjį rezervo fondą, administruojamą Būsto finansavimo fondo. Pagal 44 straipsnio nuostatas rezervo fondo lėšomis turėjo būti kompensuojami Būsto finansavimo fondo nuostoliai dėl papildomųjų paskolų. Pagal 45 straipsnį savivaldybė iš pradžių turėjo sumokėti įnašą, kurį sudarė 5 % kiekvienos savivaldybėje suteiktos papildomosios paskolos.

20

(21)  http://www.althingi.is/altext/122/s/0877.html

21

(22)  Neoficialus Institucijos vertimas.

22

(23)  Neoficialus Institucijos vertimas. Teksto islandų kalba originalą galima rasti http://www.althingi.is/altext/131/s/0223.html

23

(24)  Žr. Reglamentą Nr. 540/2006 su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu Nr. 587/2007. Reglamente nustatytas ir nominalus paskolos dydis, kuris šiuo metu yra 18 milijonų Islandijos kronų.

24

(25)  Neoficialus Institucijos vertimas. Teksto islandų kalba originalą galima rasti http://www.althingi.is/altext/122/s/0099.html

25

(26)  2007 m. sausio 3 d. Islandijos vyriausybės raštas, p. 10.

26

(27)  Valstybei priklausančioms įmonėms, kurių juridinis statusas yra ribotos atsakomybės bendrovė, taikoma privačioji teisė.

27

(28)  Kaip taikomas šis principas, žr., pvz., 1998 m. lapkričio 5 d. Islandijos aukščiausiojo teismo sprendimą byloje Nr. 50/1998.

28

(29)  OL L 126, 2000 5 26, p. 1. Aktas įtrauktas EEE jungtinio komiteto sprendimu Nr. 15/2001 ir įsigaliojo 2001 m. spalio 1 d.

29

(30)  Šį vertimą pateikė Islandijos vyriausybė.

30

(31)  1994 m. rugpjūčio 9 d. sprendimas byloje C-44/93 Namur-Les Assurances du Crédit SA [1994] Rink. I-3829.

31

Namur-Les Assurances du Crédit SA

(32)  2006 m. balandžio 5 d. sprendimas byloje T-351/02 Deutsche Bahn prieš Komisiją [2006] Rink. II-1047, 100–103 punktai.

32

Deutsche Bahn

Komisiją

(33)  2005 m. gegužės 10 d. sprendimas byloje C-400/99 Italija prieš Komisiją [2005] Rink. I-3657, 47, 54–55 punktai.

33

Italija

Komisiją

(34)  2003 m. lapkričio 27 d. sprendimas byloje T-190/00 Sicilijos regionas prieš Komisiją [2003] ECR II-5015, 48 punktas.

34

Sicilijos regionas

Komisiją

(35)  1992 m. birželio 30 d. sprendimas byloje C-312/90 Ispanija prieš Komisiją [1992] Rink. I-4117, 14–17 punktai, 1992 m. birželio 30 d. sprendimas byloje C-47/91 Italija prieš Komisiją [1992] Rink. I-4145, 22–25 punktai, 2004 m. balandžio 30 d. teismo sprendimas jungtinėje byloje T-195/01 ir T-207/01 Gibralataro Vyriausybė prieš Komisiją [2002] Rink. II-2309, ir 2004 m. vasario 19 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas jungtinėje byloje T-297/01 ir T-298/01 SIC II [2004] Rink. II-743.

35

Ispanija

Komisiją

Italija

Komisiją

Gibralataro Vyriausybė prieš Komisiją

SIC II

(36)  Byla C-44/93 Namur-Les Assurances du Crédit [1994] Rink. I-3829, 28–29 punktai (pabraukta Institucijos). Taip pat žr. sprendimo 23 pastraipą, kurioje Teismas nurodė į pakeitimus, „neturinčius įtakos šių privalumų esmei“.

36

Namur-Les Assurances du Crédit

neturinčius įtakos šių privalumų esmei

(37)  Minėto sprendimo byloje C-44/93 Namur-Les Assurances du Crédit 32–33 punktai.

37

Namur-Les Assurances du Crédit

(38)  Minėto sprendimo Gibraltaro Vyriausybė prieš Komisiją 111 punktas. Panašiai žr. A. G. Fennelly nuomonę jungtinėse bylose C-15/98 ir C-105/98 Italy and Sardegna Lines, Servizi Marittimi della Sardegna SpA prieš Komisiją [2000] Rink. I-8855, 64 punktas.

38

Gibraltaro Vyriausybė

Komisiją

Italy and Sardegna Lines, Servizi Marittimi della Sardegna SpA

Komisiją

(39)  2007 m. balandžio 24 d. Komisijos sprendimas byloje E 10/2005 (ex C 60/1999), 33 punktas, 2007 m. balandžio 4 d. Komisijos sprendimas byloje E 7/2005 dėl Suomijos garantijų teikimo schemų, 16 punktas, 2005 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendimas byloje E 8/2005 Ispanijos transliuotojo RTVE naudai, 2.2 punktas, ir Komisijos sprendimas byloje E 22/2004–Tiesioginės mokesčių lengvatos su eksportu susijusiai veiklai skatinti, 34–35 punktas.

39

(40)  2007 m. balandžio 24 d. Komisijos sprendimas byloje E 3/2005–Vokietijos viešųjų transliuotojų finansavimas, 200–214 punktai, Komisijos sprendimas E-14/2005–Portugalija, kompensacijų mokėjimas viešajam transliuotojui RTP, 61–80 punktai.

40

(41)  2007 m. balandžio 24 d. Komisijos sprendimas byloje E 3/2005–Vokietijos viešųjų transliuotojų finansavimas, 215 punktas. Kaip viešosioms institucijoms Vokietijos bankams buvo tradiciškai netiesiogiai teikiama valstybės garantija, vadinama Anstaltslast. Byloje E-10/2000 dėl Vokietijos Landesbanken Komisija padarė išvadą, kad Anstaltlast institutas atsirado dar prieš EB sutartį. Todėl remiantis šia garantija bankams teikta pagalba buvo esama pagalba, o ši nuostata galiojo ir tais atvejais, kai Anstaltslast kilo ne tik iš bendojo teisės principo, bet ir buvo vėliau aiškiai išdėstytas teisės aktų nuostatose, plg. 2000 m. gegužės 8 d. Komisijos raštą Vokietijai, kuriuo siūlomos tinkamos priemonės byloje E 10/2000, 7 punktas, 1 pastraipa. Institucijos žiniomis, bankai, gaunantys naudos iš Anstaltslast, paprastai yra įsteigiami atskiru kiekvieno banko įsteigimą ir veiklą reguliuojančiu įstatymu. Atrodo, kad kai kurie iš šių bankų įsteigti jau įsigaliojus EB sutarčiai. Viešųjų bankų veiklą reguliuojantys įstatymai buvo dažnai keičiami. Įstatymu buvo steigiami nauji bankai, viešieji bankai buvo sujungiami ar padalijami, buvo daromi ir kiti viešųjų bankų įstatymų pakeitimai, kurie tikrai gali daryti poveikį įmonės veiklai ir turėti įtakos bendrosios rinkos veikimui, konkurencijai ar įmonių gaunamos pagalbos dydžiui. Nepaisant to, Komisija netyrė nei įvairių valstybės garantijų gaunančių bankų steigimo laiko, nei bankų valdymo pakeitimų ar kitų su atskirais bankais susijusių priemonių, prieš padarydama išvadą, kad Anstaltslast teikiamas pranašumas buvo esama pagalba. Panašiai žr. 2002 m. spalio 16 d. Komisijos sprendimą byloje C 68/2002–Prancūzija, Electricité de France (EDF), 68 punktas, kuriame vieną iš EDF gaunamos pagalbos priemonių, valstybės garantiją, lėmė bendrasis Prancūzijos teisės principas, susiformavęs prieš įsigaliojant EB sutarčiai. Bėgant metams EDF valdymas gerokai keitėsi, įmonė savo veiklą išplėtė naujose rinkose. Nepaisant to, Komisija nemanė, kad reikėtų analizuoti šiuos faktinius pasikeitimus, ji taip pat netyrė su EDF susijusių teisės aktų, priimtų po EB sutarties įsigaliojimo, prieš nustatydama, ar minėtoji pagalbos priemonė turėtų būti vertinama kaip esama ar kaip nauja pagalba, plg. panašų 2003 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendimą dėl valstybės pagalbos EDF ir elektros bei dujų pramonei (OL L 49, 2005 2 22, p. 9, 59 punktas) ir Komisijos kvietimą pateikti pastabas pagal EB sutarties 88 straipsnio 2 dalį byloje E 3/2002, EDF (OL C 164, 2003 7 15, p. 7, 53–55 punktai).

41

Anstaltslast

Landesbanken

Anstaltlast

Anstaltslast

Anstaltslast

Anstaltslast

Electricité de France

(42)  2007 m. balandžio 24 d. Komisijos sprendimas byloje E 3/2005–Vokietijos viešųjų transliuotojų finansavimas, 192–216 punktai, 2005 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendimas byloje E 8/2005–Valstybės pagalba Ispanijos nacionaliniam transliuotojui RTVE, 2.2 punktas, ir 2005 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendimas byloje E 9/2005–Italija, RAI, 25–48 punktai.

42

(43)  Kitas klausimas, ar BFF atleidimas nuo 1998 m. įvestos garantijos įmokos galėtų būti laikomas nauja pagalba. Šiuo metu Sprendimu Nr. 406/08/COL Institucija yra pradėjusi oficialias tyrimo procedūras dėl atleidimo nuo garantijos įmokų mokėjimo pagal Įstatymą Nr. 121/1997 dėl valstybės garantijų.

43

(44)  Šiuo atžvilgiu padėtis panaši kaip ir Komisijos sprendimuose dėl Vokietijos transliuotojų, Poczta Polska, La Poste, EDF ir kt. Šiuose sprendimuose Komisija privalėjo nustatyti, ar minėtoms institucijoms teikiama valstybės garantija turi būti laikomas nauja ar esama pagalba. Visuose sprendimuose Komisija padarė išvadą, kad pati garantija nepasikeitė ar liko iš esmės nepasikeitusi. Vertindama iš garantijos kylančią pagalbą Komisija netyrė, ar pasikeitė konkrečios aptariamos įmonės valdymas ir veikla, nes šis klausimas buvo susijęs ne su pagalbos priemone, o su vienu iš pagalbos gavėjų, kuriam pagalba teikiama pagal bendro pobūdžio pagalbos schemą.

44

Poczta Polska, La Poste

(45)  2007 m. lapkričio 29 d. Komisijos sprendimas Nr. C(2007) 5778, valstybės pagalba C 56/07–Prancūzija, Garantie illimitée de l'Etat en faveur de La Poste, 93–97 punktai, Komisijos sprendimas Nr. E-14/2005–Portugalija, kompensacijų mokėjimas viešajam transliuotojui RTP, 78–80 punktai, 2005 m. balandžio 20 d. Komisijos sprendimas byloje dėl valstybės pagalbos Nr. E 10/2005 (ex C 60/99) – Redevance radiodiffusion TF1, 33 punktas, ir 2000 m. gegužės 8 d. Komisijos raštas Vokietijai, kuriuo siūlomos atitinkamos priemonės byloje Nr. E 10/2000, Landesbank, 7 punktas, 1 punktas. Dėl BFF atleidimo nuo garantijos įmokos pagal Įstatymą Nr. 121/1997 dėl valstybės garantijų, Institucijos išankstiniu vertinimu tai yra nauja pagalba, kuri bus tiriama atskirai, plg. 2008 m. birželio 27 d. Institucijos sprendimą Nr. 406/08/COL.

45

Garantie illimitée de l'Etat en faveur de La Poste

Redevance radiodiffusion

Landesbank

(46)  Pagal Įstatymo Nr. 1/1997 dėl vyriausybės darbuotojų pensijų fondo 35 straipsnį fondo narys gali rinktis galimybę padidinti savo pensiją proporcingai darbo užmokesčio už paskutines eitas pareigas padidėjimui. Valstybinės būsto agentūros direktoriaus nuomone, jo pareigos prilygo BFF direktoriaus pareigoms, tačiau Pensijų fondas laikėsi kitos pozicijos. 2004 m. sausio 22 d. Islandijos aukščiausiasis teismas byloje Nr. 344/2003 priėmė direktoriui palankų sprendimą. Teismo sprendime, inter alia, teigiama, jog Būsto finansavimo fondo vaidmuo kaip hipotekos paskolų teikėjo Islandijos gyventojams didžiąja dalimi sutampa su Valstybinės būsto agentūros vaidmeniu. Teismo nuomone, Agentūros direktoriaus pareigų pobūdis, apimtis ir atsakomybė prilygo fondo direktoriaus pareigų pobūdžiui, apimčiai ir atsakomybei.

46

inter alia

(47)  Komisijos sprendimas byloje Nr. E-14/2005–Portugalija, kompensacijų mokėjimas viešajam transliuotojui RTP, 63 ir 74 punktai; Komisija nustatė, kad dėl pakeitimų Portugalijos pagalbos priemonė netapo nauja pagalba, inter alia, nes nacionalinės tvarkos pasikeitimai neturėjo įtakos subsidijų mokėjimo tikslui.

47

inter alia

(48)  2004 m. lapkričio 16 d. Komisijos sprendimas 2006/240/EB dėl Vokietijos pagalbos grūdų brendžio darykloms (OL L 88, 2006 3 25, p. 50, 83–84 punktai). Taip pat žr. 2005 m. liepos 14 d. Komisijos rašto byloje E 2/2005 dėl Nyderlandų pagalbos būsto sektoriui 17 straipsnio 2 dalį, kur Komisija daro išvadą, kad priemonė yra esama pagalba, nors tiesioginių subsidijų režimas pakeistas valstybės paskolų režimu ir atleidimu nuo mokesčio po EB sutarties įsigaliojimo. Tokia išvada padaryta todėl, kad visi kartu šie pakeitimai sudarė mažiau kliūčių konkurencijai (plg. rašto 16–26 punktus).

48

(49)  Komisijos sprendimas Nr. E 12/2005–Lenkija, neribota valstybės garantija Poctza Polska atžvilgiu, 39–47 punktai.

49

Poctza Polska

(50)  FPA nurodė į parlamento komiteto pirmininko pareiškimus, kai iš įstatymo projekto, vėliau tapusio Būsto įstatymu, 15 straipsnio 1 pastraipos, kur kalbama apie bendrųjų paskolų rūšį, buvo išbrauktas žodis „individualus“. Žr. kalbos 7 punktą http://www.althingi.is/altext/122/05/r13133243.sgml

50

(51)  Savo sprendime Vokietijos viešojo transliuotojo byloje Komisija padarė išvadą, kad licencijos mokesčio padidinimo negalima laikyti nauja pagalba: „Mokestis didinamas išaugus viešųjų transliuotojų finansiniams poreikiams įgyvendinant jų visuomeninės paslaugos teikimo misiją. Todėl šis padidinimas, atsižvelgiant į ankstesnę Komisijos praktiką, neatskiriamas nuo pradinio finansavimo režimo ir nėra esminis pakeitimas su sąlyga, kad iš esmės nekeičia visuomeninės paslaugos teikimo misijos.“ Minėto 2007 m. balandžio 24 d. Komisijos sprendimo 206 punktas.

51

(52)  2002 m. sausio 30 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas byloje T-35/1999, Keller prieš Komisiją, Rink. 2002, II-261, 62 punktas.

52

Keller prieš Komisiją

---