# Den Europæiske Unions L 48/2010

| | ISSN 1725-2520
  doi:10.3000/17252520.L_2010.048.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 48 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 53. årgang25. februar 2010 |

ISSN 1725-2520

doi:10.3000/17252520.L_2010.048.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 48

Dansk udgave

Retsforskrifter

53. årgang25. februar 2010

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 151/2010 af 22. februar 2010 om afslutning af den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina | 1 |
| | * | Kommissionens forordning (EU) nr. 152/2010 af 23. februar 2010 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur | 3 |
| | * | Kommissionens forordning (EU) nr. 153/2010 af 23. februar 2010 om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur | 5 |
| | | Kommissionens forordning (EU) nr. 154/2010 af 24. februar 2010 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 7 |
| | | Kommissionens forordning (EU) nr. 155/2010 af 24. februar 2010 om ændring af de repræsentative priser og den tillægsimporttold for visse produkter inden for sukkersektoren, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 877/2009 for produktionsåret 2009/10 | 9 |
| | | Kommissionens forordning (EU) nr. 156/2010 af 24. februar 2010 om fastsættelse af en acceptprocent for udstedelse af eksportlicenser, afvisning af eksportlicensansøgninger og suspendering af indgivelsen af ansøgninger om eksportlicenser for sukker uden for kvote | 11 |
| | | AFGØRELSER |
| | | 2010/115/EU |
| | * | Kommissionens afgørelse af 23. februar 2010 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF om udrangerede køretøjer
  (meddelt under nummer K(2010) 972)

   (
  1
  ) | 12 |
| | | 2010/116/EU |
| | * | Kommissionens afgørelse af 24. februar 2010 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand | 17 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 151/2010 af 22. februar 2010 om afslutning af den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina

1

*

Kommissionens forordning (EU) nr. 152/2010 af 23. februar 2010 om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur

3

*

Kommissionens forordning (EU) nr. 153/2010 af 23. februar 2010 om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur

5

Kommissionens forordning (EU) nr. 154/2010 af 24. februar 2010 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

7

Kommissionens forordning (EU) nr. 155/2010 af 24. februar 2010 om ændring af de repræsentative priser og den tillægsimporttold for visse produkter inden for sukkersektoren, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 877/2009 for produktionsåret 2009/10

9

Kommissionens forordning (EU) nr. 156/2010 af 24. februar 2010 om fastsættelse af en acceptprocent for udstedelse af eksportlicenser, afvisning af eksportlicensansøgninger og suspendering af indgivelsen af ansøgninger om eksportlicenser for sukker uden for kvote

11

AFGØRELSER

2010/115/EU

*

Kommissionens afgørelse af 23. februar 2010 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF om udrangerede køretøjer
  (meddelt under nummer K(2010) 972)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2010) 972)

1

12

2010/116/EU

*

Kommissionens afgørelse af 24. februar 2010 om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand

17

| | | IV   Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten |
| --- | --- | --- |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 660/07/KOL af 12. december 2007 om kompensation til Hurtigruten-rederierne for øgede socialsikringsbidrag (Norge) | 19 |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 433/09/KOL af 30. oktober 2009 om treoghalvfjerdsindstyvende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte | 27 |

IV   Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 660/07/KOL af 12. december 2007 om kompensation til Hurtigruten-rederierne for øgede socialsikringsbidrag (Norge)

19

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 433/09/KOL af 30. oktober 2009 om treoghalvfjerdsindstyvende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte

27

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/1

---

RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 151/2010

af 22. februar 2010

om afslutning af den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 11, stk. 3, og artikel 9, stk. 1,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen forelagt efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

1.   PROCEDURE

1.1.   Gældende foranstaltninger

| (1) | Ved forordning (EF) nr. 260/2007 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina. For de tre virksomheder med individuel told varierer den gældende told fra 17 % til 38,8 %. Resttolden udgør 63,5 %. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EF) nr. 260/2007 (2) indførte Rådet en endelig antidumpingtold på importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina. For de tre virksomheder med individuel told varierer den gældende told fra 17 % til 38,8 %. Resttolden udgør 63,5 %.

1.2.   Anmodning om fornyet undersøgelse

| (2) | I maj 2008 modtog Kommissionen en anmodning fra en eksporterende producent af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3. |
| --- | --- |

(2)

I maj 2008 modtog Kommissionen en anmodning fra en eksporterende producent af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina om en delvis interimsundersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 11, stk. 3.

| (3) | Anmodningen blev indgivet af Shandong Weldstone Tungsten Industry Co. Ltd. (»SWT« eller »ansøgeren«). |
| --- | --- |

(3)

Anmodningen blev indgivet af Shandong Weldstone Tungsten Industry Co. Ltd. (»SWT« eller »ansøgeren«).

| (4) | Ansøgeren havde fremlagt umiddelbare beviser for, at en sammenligning af virksomhedens beregnede normale værdier og priserne ved eksport til Unionen viser, at virksomhedens dumpingmargen er betragteligt lavere end foranstaltningens nuværende niveau, og at en fortsat anvendelse af foranstaltningen på det nuværende niveau ikke længere var nødvendig for at afhjælpe dumpingen. |
| --- | --- |

(4)

Ansøgeren havde fremlagt umiddelbare beviser for, at en sammenligning af virksomhedens beregnede normale værdier og priserne ved eksport til Unionen viser, at virksomhedens dumpingmargen er betragteligt lavere end foranstaltningens nuværende niveau, og at en fortsat anvendelse af foranstaltningen på det nuværende niveau ikke længere var nødvendig for at afhjælpe dumpingen.

1.3.   Indledning

| (5) | Efter høring af det rådgivende udvalg fastslog Kommissionen, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
   (3) om indledning af en delvis interimsundersøgelse (»indledningsmeddelelse«) i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, begrænset til en undersøgelse af dumping for så vidt angår SWT. Den »pågældende vare« var den samme som i Rådets forordning (EF) nr. 260/2007, nemlig wolframsvejseelektroder med et vægtindhold af wolfram på mindst 94 %, undtagen kun sintrede stænger, også afskåret i passende længder, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og henhørende under KN-kode ex 8101 99 10 og ex 8515 90 00. |
| --- | --- |

(5)

Efter høring af det rådgivende udvalg fastslog Kommissionen, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en delvis interimsundersøgelse, og offentliggjorde en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
   (3) om indledning af en delvis interimsundersøgelse (»indledningsmeddelelse«) i overensstemmelse med grundforordningens artikel 11, stk. 3, begrænset til en undersøgelse af dumping for så vidt angår SWT. Den »pågældende vare« var den samme som i Rådets forordning (EF) nr. 260/2007, nemlig wolframsvejseelektroder med et vægtindhold af wolfram på mindst 94 %, undtagen kun sintrede stænger, også afskåret i passende længder, med oprindelse i Folkerepublikken Kina og henhørende under KN-kode ex 8101 99 10 og ex 8515 90 00.

| (6) | Dumpingundersøgelsen omfattede perioden 1. oktober 2007 til 30. september 2008. |
| --- | --- |

(6)

Dumpingundersøgelsen omfattede perioden 1. oktober 2007 til 30. september 2008.

| (7) | Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, repræsentanterne for EU-erhvervsgrenen samt repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af den fornyede undersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionen underrettede officielt ansøgeren, repræsentanterne for EU-erhvervsgrenen samt repræsentanterne for eksportlandet om indledningen af den fornyede undersøgelse. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

2.   TILBAGETRÆKNING AF ANMODNINGEN OG AFSLUTNING AF PROCEDUREN

| (8) | Ved brev af den 9. november 2009 til Kommissionen trak SWT sin anmodning om en delvis interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina tilbage. På baggrund af den senere tids økonomiske krise overvejer ansøgeren den økonomiske bæredygtighed i forbindelse med visse aspekter af virksomhedens aktiviteter. |
| --- | --- |

(8)

Ved brev af den 9. november 2009 til Kommissionen trak SWT sin anmodning om en delvis interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina tilbage. På baggrund af den senere tids økonomiske krise overvejer ansøgeren den økonomiske bæredygtighed i forbindelse med visse aspekter af virksomhedens aktiviteter.

| (9) | EU-erhvervsgrenens repræsentanter mente, at ansøgerens begrundelse for tilbagetrækningen var utilstrækkelige, og at den derfor ikke kunne godtages. |
| --- | --- |

(9)

EU-erhvervsgrenens repræsentanter mente, at ansøgerens begrundelse for tilbagetrækningen var utilstrækkelige, og at den derfor ikke kunne godtages.

| (10) | Da anmodningen om den fornyede undersøgelse blev indgivet allerede i maj 2008, altså før den økonomiske krise startede, og da ansøgeren trak sin anmodning tilbage længe efter krisen startede, og mens undersøgelsen stadig pågik og endnu ikke var afsluttet, kan Kommissionen ikke betragte tilbagetrækningen som utilstrækkelig. |
| --- | --- |

(10)

Da anmodningen om den fornyede undersøgelse blev indgivet allerede i maj 2008, altså før den økonomiske krise startede, og da ansøgeren trak sin anmodning tilbage længe efter krisen startede, og mens undersøgelsen stadig pågik og endnu ikke var afsluttet, kan Kommissionen ikke betragte tilbagetrækningen som utilstrækkelig.

| (11) | Det blev overvejet, hvorvidt den fornyede undersøgelse automatisk skulle fortsætte. Kommissionens tjenestegrene var af den opfattelse, at afslutningen ikke ville påvirke de allerede indførte antidumpingforanstaltninger, og der blev ikke indsendt tvingende påstande om, at en sådan afslutning ville være i modstrid med Unionens interesser. På den baggrund bør den fornyede undersøgelse afsluttes. |
| --- | --- |

(11)

Det blev overvejet, hvorvidt den fornyede undersøgelse automatisk skulle fortsætte. Kommissionens tjenestegrene var af den opfattelse, at afslutningen ikke ville påvirke de allerede indførte antidumpingforanstaltninger, og der blev ikke indsendt tvingende påstande om, at en sådan afslutning ville være i modstrid med Unionens interesser. På den baggrund bør den fornyede undersøgelse afsluttes.

| (12) | De interesserede parter blev underrettet om, at det er hensigten at afslutte den fornyede undersøgelse og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil. Ingen af de modtagne bemærkninger var dog af en sådan karakter, at det ændrer konklusionerne i betragtning 10 og 11. |
| --- | --- |

(12)

De interesserede parter blev underrettet om, at det er hensigten at afslutte den fornyede undersøgelse og fik mulighed for at fremsætte bemærkninger hertil. Ingen af de modtagne bemærkninger var dog af en sådan karakter, at det ændrer konklusionerne i betragtning 10 og 11.

| (13) | Kommissionen konkluderede derfor, at undersøgelsen vedrørende importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina bør afsluttes uden ændring af de gældende antidumpingforanstaltninger — |
| --- | --- |

(13)

Kommissionen konkluderede derfor, at undersøgelsen vedrørende importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina bør afsluttes uden ændring af de gældende antidumpingforanstaltninger —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Den delvise interimsundersøgelse af antidumpingforanstaltningerne vedrørende importen af visse wolframelektroder med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som blev indledt i medfør af artikel 11, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1225/2009, afsluttes hermed uden ændring af de gældende antidumpingforanstaltninger.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Artikel 3

Denne forordning offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 22. februar 2010.

På Rådets vegne

C. ASHTON

Formand

---

(1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

1

(2)  EUT L 72 af 13.3.2007, s. 1.

2

(3)  EUT C 309 af 4.12.2008, s. 11.

3

---

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/3 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/3

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 152/2010

af 23. februar 2010

om tarifering af visse varer i den kombinerede nomenklatur

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), særlig artikel 9, stk. 1, litra a), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EØF) nr. 2658/87, bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer. |
| --- | --- |

(1)

For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EØF) nr. 2658/87, bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer.

| (2) | Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser finder også anvendelse ved fortolkningen af enhver anden nomenklatur, der helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som tilføjer yderligere underopdelinger, og som er fastlagt på grundlag af specifikke EU-forskrifter med henblik på anvendelsen af tarifmæssige eller andre foranstaltninger vedrørende samhandelen med varer. |
| --- | --- |

(2)

Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser finder også anvendelse ved fortolkningen af enhver anden nomenklatur, der helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som tilføjer yderligere underopdelinger, og som er fastlagt på grundlag af specifikke EU-forskrifter med henblik på anvendelsen af tarifmæssige eller andre foranstaltninger vedrørende samhandelen med varer.

| (3) | Ifølge de almindelige bestemmelser bør varerne i kolonne 1 i tabellen i bilaget tariferes under de KN-koder, der er anført i kolonne 2 ud fra den begrundelse, der er anført i kolonne 3. |
| --- | --- |

(3)

Ifølge de almindelige bestemmelser bør varerne i kolonne 1 i tabellen i bilaget tariferes under de KN-koder, der er anført i kolonne 2 ud fra den begrundelse, der er anført i kolonne 3.

| (4) | Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder i forbindelse med tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur, og som ikke er i overensstemmelse med fællesskabsretten fastsat i denne forordning, fortsat kan påberåbes af modtageren i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2) i et tidsrum på tre måneder. |
| --- | --- |

(4)

Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder i forbindelse med tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur, og som ikke er i overensstemmelse med fællesskabsretten fastsat i denne forordning, fortsat kan påberåbes af modtageren i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2) i et tidsrum på tre måneder.

| (5) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget — |
| --- | --- |

(5)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De varer, der er anført i kolonne 1 i skemaet i bilaget, tariferes i den kombinerede nomenklatur i den i kolonne 2 i skemaet nævnte KN-kode.

Artikel 2

Bindende tariferingsoplysninger meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder, som ikke er i overensstemmelse med fællesskabsretten fastsat i denne forordning, kan fortsat påberåbes i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 2913/92 i et tidsrum på tre måneder.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. februar 2010.

For Kommissionen På formandens vegne

Algirdas ŠEMETA

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1.

1

(2)  EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.

2

---

BILAG

| Varebeskrivelse | Tarifering
  (KN-kode) | Begrundelse |
| --- | --- | --- |
| 1 | 2 | 3 |
| En vare bestående af mørkegrønne elektriske ledninger med 160 klare miniglødelamper (1,5 V/0,5 W) sat sammen til et net på 320 × 150 cm (såkaldt »lysnet«). Nettets enkelte masker er 19 × 19 cm, hvilket giver en afstand mellem glødelamperne på ca. 19 cm.
  Varen foreligger i detailsalgsemballage sammen med en 24 V statisk omformer, 8 sugekopper med kroge og 10 ekstra glødelamper.
  Lysnettet er til såvel udendørs som indendørs brug.
  Varen er beregnet til dekoration af f.eks. et juletræ eller et vindue. | 9405 30 00 | Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1 og 6 vedrørende den kombinerede nomenklatur og teksten til KN-kode 9405 og 9405 30 00.
  Nettets størrelse gør, at det nemt kan lægges over og dække et juletræ. Ledningernes farve og maskestørrelsen på 19 × 19 cm, som gør, at nettet kan trækkes ind over grenspidserne, sikrer, at ledninger og glødelamper ikke kan ses, når glødelamperne er tændt, samtidig med at lyset kan ses gennem grenene, og det giver en ensartet dekorativ virkning.
  Selv om varen kan bruges til andet, indikerer dens formål og identificerbare egenskaber, at den er beregnet til dekoration som juletræsbelysning.
  Varen skal derfor tariferes under KN-kode 9405 30 00 som elektriske guirlander, af den art der anvendes til juletræer. |

Varebeskrivelse

Tarifering

(KN-kode)

Begrundelse

1

2

3

En vare bestående af mørkegrønne elektriske ledninger med 160 klare miniglødelamper (1,5 V/0,5 W) sat sammen til et net på 320 × 150 cm (såkaldt »lysnet«). Nettets enkelte masker er 19 × 19 cm, hvilket giver en afstand mellem glødelamperne på ca. 19 cm.

Varen foreligger i detailsalgsemballage sammen med en 24 V statisk omformer, 8 sugekopper med kroge og 10 ekstra glødelamper.

Lysnettet er til såvel udendørs som indendørs brug.

Varen er beregnet til dekoration af f.eks. et juletræ eller et vindue.

9405 30 00

Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1 og 6 vedrørende den kombinerede nomenklatur og teksten til KN-kode 9405 og 9405 30 00.

Nettets størrelse gør, at det nemt kan lægges over og dække et juletræ. Ledningernes farve og maskestørrelsen på 19 × 19 cm, som gør, at nettet kan trækkes ind over grenspidserne, sikrer, at ledninger og glødelamper ikke kan ses, når glødelamperne er tændt, samtidig med at lyset kan ses gennem grenene, og det giver en ensartet dekorativ virkning.

Selv om varen kan bruges til andet, indikerer dens formål og identificerbare egenskaber, at den er beregnet til dekoration som juletræsbelysning.

Varen skal derfor tariferes under KN-kode 9405 30 00 som elektriske guirlander, af den art der anvendes til juletræer.

---

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/5

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 153/2010

af 23. februar 2010

om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), særlig artikel 9, stk. 1, litra a), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EØF) nr. 2658/87, bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer. |
| --- | --- |

(1)

For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EØF) nr. 2658/87, bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer.

| (2) | Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser finder også anvendelse ved fortolkningen af enhver anden nomenklatur, der helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som tilføjer yderligere underopdelinger, og som er fastlagt på grundlag af specifikke EU-forskrifter med henblik på anvendelsen af tarifmæssige eller andre foranstaltninger vedrørende samhandelen med varer. |
| --- | --- |

(2)

Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser finder også anvendelse ved fortolkningen af enhver anden nomenklatur, der helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som tilføjer yderligere underopdelinger, og som er fastlagt på grundlag af specifikke EU-forskrifter med henblik på anvendelsen af tarifmæssige eller andre foranstaltninger vedrørende samhandelen med varer.

| (3) | Ifølge de almindelige bestemmelser bør varerne i kolonne 1 i tabellen i bilaget tariferes under den KN-kode, der er anført i kolonne 2, ud fra den begrundelse, der er anført i kolonne 3. |
| --- | --- |

(3)

Ifølge de almindelige bestemmelser bør varerne i kolonne 1 i tabellen i bilaget tariferes under den KN-kode, der er anført i kolonne 2, ud fra den begrundelse, der er anført i kolonne 3.

| (4) | Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder i forbindelse med tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur, men som ikke er i overensstemmelse med denne forordning, fortsat i en periode på tre måneder kan påberåbes af modtageren i henhold til artikel 12, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2). |
| --- | --- |

(4)

Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder i forbindelse med tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur, men som ikke er i overensstemmelse med denne forordning, fortsat i en periode på tre måneder kan påberåbes af modtageren i henhold til artikel 12, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2).

| (5) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget — |
| --- | --- |

(5)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De varer, der er beskrevet i kolonne 1 i skemaet i bilaget, tariferes i den kombinerede nomenklatur under den KN-kode, der er anført i skemaets kolonne 2.

Artikel 2

Bindende tariferingsoplysninger meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder, som ikke er i overensstemmelse med denne forordning, kan fortsat i en periode på tre måneder påberåbes i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 2913/92.

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. februar 2010.

For Kommissionen På formandens vegne

Algirdas ŠEMETA

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 256 af 7.9.1987, s. 1.

1

(2)  EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1.

2

---

BILAG

| Varebeskrivelse | Tarifering
  (KN-kode) | Begrundelse |
| --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) |
| En vare i form af en folde-ud bog (såkaldt pop-up bog) bestående af trykte sider af pap, hvoraf to bærer en mindre tekst med relation til legen.
  Den har seks andre sider, der, når de er slået ud, danner en tredimensionel fremstilling af flere sektioner af en rumstation.
  Den består også af en side med opretstående tryk ud-figurer af pap, der kan indsættes i forskellige dele af rumstationen. | 9503 00 99 | Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1 og 6 vedrørende den kombinerede nomenklatur, bestemmelse 1 c) til kapitel 49 og teksten til KN-kode 9503 00 og 9503 00 99.
  I betragtning af sine karakteristika (konstruktion) er varen hovedsagelig bestemt til legebrug.
  Børnebilledbøger med opretstående eller bevægelige figurer eller udstansede dele skal tariferes under pos. 4903 (børnebilledbøger samt tegne- eller malebøger til børn), medmindre varen hovedsagelig har karakter af legetøj. Legetøj er udelukket fra pos. 4903 og skal tariferes under kapitel 95 (se også Forklarende Bemærkninger til HS, pos. 4903).
  Varer henhørende under kapitel 95 er undtaget fra kapitel 49, jf. bestemmelse 1 c) til kapitel 49.
  Varen skal derfor tariferes som legetøj under pos. 9503. |

Varebeskrivelse

Tarifering

(KN-kode)

Begrundelse

(1)

(2)

(3)

En vare i form af en folde-ud bog (såkaldt pop-up bog) bestående af trykte sider af pap, hvoraf to bærer en mindre tekst med relation til legen.

Den har seks andre sider, der, når de er slået ud, danner en tredimensionel fremstilling af flere sektioner af en rumstation.

Den består også af en side med opretstående tryk ud-figurer af pap, der kan indsættes i forskellige dele af rumstationen.

9503 00 99

Tarifering i henhold til almindelig tariferingsbestemmelse 1 og 6 vedrørende den kombinerede nomenklatur, bestemmelse 1 c) til kapitel 49 og teksten til KN-kode 9503 00 og 9503 00 99.

I betragtning af sine karakteristika (konstruktion) er varen hovedsagelig bestemt til legebrug.

Børnebilledbøger med opretstående eller bevægelige figurer eller udstansede dele skal tariferes under pos. 4903 (børnebilledbøger samt tegne- eller malebøger til børn), medmindre varen hovedsagelig har karakter af legetøj. Legetøj er udelukket fra pos. 4903 og skal tariferes under kapitel 95 (se også Forklarende Bemærkninger til HS, pos. 4903).

Varer henhørende under kapitel 95 er undtaget fra kapitel 49, jf. bestemmelse 1 c) til kapitel 49.

Varen skal derfor tariferes som legetøj under pos. 9503.

---

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/7

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 154/2010

af 24. februar 2010

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 af 21. december 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager (2), og

ud fra følgende betragtning:

Ved forordning (EF) nr. 1580/2007 fastsættes der, på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XV til nævnte forordning —

VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 138 i forordning (EF) nr. 1580/2007 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 25. februar 2010.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. februar 2010.

For Kommissionen På formandens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 350 af 31.12.2007, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | IL | 114,6 |
| JO | 88,1 |
| MA | 88,3 |
| TN | 123,7 |
| TR | 110,4 |
| ZZ | 105,0 |
| 0707 00 05 | EG | 216,8 |
| JO | 138,7 |
| TR | 148,0 |
| ZZ | 167,8 |
| 0709 90 70 | IL | 265,5 |
| MA | 132,0 |
| TR | 168,0 |
| ZZ | 188,5 |
| 0709 90 80 | EG | 82,2 |
| ZZ | 82,2 |
| 0805 10 20 | EG | 45,2 |
| IL | 53,4 |
| MA | 49,6 |
| TN | 56,7 |
| TR | 61,9 |
| ZZ | 53,4 |
| 0805 20 10 | EG | 65,1 |
| IL | 139,6 |
| MA | 89,2 |
| TR | 87,0 |
| ZZ | 95,2 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | CN | 56,8 |
| EG | 69,6 |
| IL | 97,7 |
| JM | 97,9 |
| MA | 111,7 |
| PE | 62,6 |
| PK | 34,1 |
| TR | 60,0 |
| ZZ | 73,8 |
| 0805 50 10 | EG | 76,3 |
| IL | 73,1 |
| MA | 68,6 |
| TR | 66,0 |
| ZZ | 71,0 |
| 0808 10 80 | CA | 77,1 |
| CL | 59,9 |
| CN | 68,5 |
| MK | 24,7 |
| US | 130,3 |
| ZZ | 72,1 |
| 0808 20 50 | AR | 83,8 |
| CL | 75,8 |
| CN | 75,8 |
| US | 92,0 |
| ZA | 101,0 |
| ZZ | 85,7 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

IL

114,6

JO

88,1

MA

88,3

TN

123,7

TR

110,4

ZZ

105,0

0707 00 05

EG

216,8

JO

138,7

TR

148,0

ZZ

167,8

0709 90 70

IL

265,5

MA

132,0

TR

168,0

ZZ

188,5

0709 90 80

EG

82,2

ZZ

82,2

0805 10 20

EG

45,2

IL

53,4

MA

49,6

TN

56,7

TR

61,9

ZZ

53,4

0805 20 10

EG

65,1

IL

139,6

MA

89,2

TR

87,0

ZZ

95,2

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

CN

56,8

EG

69,6

IL

97,7

JM

97,9

MA

111,7

PE

62,6

PK

34,1

TR

60,0

ZZ

73,8

0805 50 10

EG

76,3

IL

73,1

MA

68,6

TR

66,0

ZZ

71,0

0808 10 80

CA

77,1

CL

59,9

CN

68,5

MK

24,7

US

130,3

ZZ

72,1

0808 20 50

AR

83,8

CL

75,8

CN

75,8

US

92,0

ZA

101,0

ZZ

85,7

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/9 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/9

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 155/2010

af 24. februar 2010

om ændring af de repræsentative priser og den tillægsimporttold for visse produkter inden for sukkersektoren, der er fastsat ved forordning (EF) nr. 877/2009 for produktionsåret 2009/10

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 af 30. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 for så vidt angår handel med tredjelande inden for sukkersektoren (2), særlig artikel 36, stk. 2, andet afsnit, andet punktum, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | De repræsentative priser og tillægsimporttolden for hvidt sukker, råsukker og visse sirupper for produktionsåret 2009/10 er fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 877/2009 (3). Disse repræsentative priser og denne tillægstold er senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 150/2010 (4). |
| --- | --- |

(1)

De repræsentative priser og tillægsimporttolden for hvidt sukker, råsukker og visse sirupper for produktionsåret 2009/10 er fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 877/2009 (3). Disse repræsentative priser og denne tillægstold er senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 150/2010 (4).

| (2) | De oplysninger, som Kommissionen for tiden råder over, medfører, at de pågældende priser og beløb skal ændres efter bestemmelserne og reglerne i forordning (EF) nr. 951/2006 — |
| --- | --- |

(2)

De oplysninger, som Kommissionen for tiden råder over, medfører, at de pågældende priser og beløb skal ændres efter bestemmelserne og reglerne i forordning (EF) nr. 951/2006 —

VEDTAGET FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

De repræsentative priser og tillægsimporttolden for de produkter, der er omhandlet i artikel 36 i forordning (EF) nr. 951/2006, og fastsat ved forordning (EF) nr. 877/2009 for produktionsåret 2009/10, ændres og er anført i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 25. februar 2010.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. februar 2010.

For Kommissionen På formandens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 178 af 1.7.2006, s. 24.

2

(3)  EUT L 253 af 25.9.2009, s. 3.

3

(4)  EUT L 47 af 24.2.2010, s. 14.

4

---

BILAG

De ændrede repræsentative priser og den ændrede tillægsimporttold for hvidt sukker, råsukker og produkter i KN-kode 1702 90 95, der er gældende fra den 25. februar 2010

| (EUR) |
| --- |
| KN-kode | Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det pågældende produkt | Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt |
| 1701 11 10 (1) | 42,05 | 0,00 |
| 1701 11 90 (1) | 42,05 | 2,29 |
| 1701 12 10 (1) | 42,05 | 0,00 |
| 1701 12 90 (1) | 42,05 | 1,99 |
| 1701 91 00 (2) | 48,21 | 3,01 |
| 1701 99 10 (2) | 48,21 | 0,00 |
| 1701 99 90 (2) | 48,21 | 0,00 |
| 1702 90 95 (3) | 0,48 | 0,23 |

(EUR)

KN-kode

Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det pågældende produkt

Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt

1701 11 10 (1)

42,05

0,00

1701 11 90 (1)

42,05

2,29

1701 12 10 (1)

42,05

0,00

1701 12 90 (1)

42,05

1,99

1701 91 00 (2)

48,21

3,01

1701 99 10 (2)

48,21

0,00

1701 99 90 (2)

48,21

0,00

1702 90 95 (3)

0,48

0,23

---

(1)  Fastsættelse for standardkvaliteten som defineret i bilag IV, punkt III, til forordning (EF) nr. 1234/2007.

(2)  Fastsættelse for standardkvaliteten som defineret i bilag IV, punkt II, til forordning (EF) nr. 1234/2007.

(3)  Fastsættelse pr. 1 % af indhold af saccharose.

---

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/11 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/11

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 156/2010

af 24. februar 2010

om fastsættelse af en acceptprocent for udstedelse af eksportlicenser, afvisning af eksportlicensansøgninger og suspendering af indgivelsen af ansøgninger om eksportlicenser for sukker uden for kvote

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 af 30. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006, for så vidt angår handel med tredjelande inden for sukkersektoren (2), særlig artikel 7e, sammenholdt med artikel 9, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Efter artikel 61, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan sukker, der i løbet af et produktionsår er produceret ud over den kvote, der er omhandlet i samme forordnings artikel 56, kun eksporteres inden for det af Kommissionen fastsatte kvantitative loft. |
| --- | --- |

(1)

Efter artikel 61, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan sukker, der i løbet af et produktionsår er produceret ud over den kvote, der er omhandlet i samme forordnings artikel 56, kun eksporteres inden for det af Kommissionen fastsatte kvantitative loft.

| (2) | Kommissionens forordning (EU) nr. 94/2010 af 3. februar 2010 om fastsættelse af et supplerende kvantitativt loft for eksport af sukker, der er fremstillet ud over kvoten, for produktionsåret 2009/2010 (3) fastsætter de pågældende kvantitative lofter. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionens forordning (EU) nr. 94/2010 af 3. februar 2010 om fastsættelse af et supplerende kvantitativt loft for eksport af sukker, der er fremstillet ud over kvoten, for produktionsåret 2009/2010 (3) fastsætter de pågældende kvantitative lofter.

| (3) | De mængder sukker, der er omfattet af ansøgninger om eksportlicenser, overskrider det i forordning (EU) nr. 94/2010 fastsatte kvantitative loft. Der bør derfor fastsættes en acceptprocent for mængder, der ansøges om fra den 15. februar 2010 til den 19. februar 2010. Alle ansøgninger om eksportlicenser indgivet efter den 22. februar 2010 bør derfor afvises og indgivelse af eksportlicensansøgninger suspenderes — |
| --- | --- |

(3)

De mængder sukker, der er omfattet af ansøgninger om eksportlicenser, overskrider det i forordning (EU) nr. 94/2010 fastsatte kvantitative loft. Der bør derfor fastsættes en acceptprocent for mængder, der ansøges om fra den 15. februar 2010 til den 19. februar 2010. Alle ansøgninger om eksportlicenser indgivet efter den 22. februar 2010 bør derfor afvises og indgivelse af eksportlicensansøgninger suspenderes —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

1.   Eksportlicenser for sukker uden for kvote, som der blev indgivet ansøgning om fra den 15. februar 2010 til den 19. februar 2010., udstedes for de ansøgte mængder, multipliceret med en acceptprocent på 38,647912 %

2.   Ansøgninger om eksportlicenser for sukker uden for kvote indgivet den 22, 23, 24, 25 og 26. februar 2010 afvises hermed.

3.   Indgivelse af ansøgninger om sukker uden for kvote suspenderes for tidsrummet den 1. marts 2010 til den 30. september 2010.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. februar 2010.

For Kommissionen På formandens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 178 af 1.7.2006, s. 24.

2

(3)  EUT L 32 af 4.2.2010, s. 2.

3

---

AFGØRELSER

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/12 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/12

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 23. februar 2010

om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF om udrangerede køretøjer

(meddelt under nummer K(2010) 972)

(EØS-relevant tekst)

(2010/115/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF af 18. september 2000 om udrangerede køretøjer (1), særlig artikel 4, stk. 2, litra b), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ifølge direktiv 2000/53/EF er det forbudt at bruge bly, kviksølv, cadmium og hexavalent chrom i materialer og komponenter i køretøjer, der markedsføres efter den 1. juli 2003, bortset fra de tilfælde, der er omhandlet i direktivets bilag II, og på de deri anførte betingelser. Ifølge artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 2000/53/EF skal Kommissionen regelmæssigt ændre bilag II under hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling. |
| --- | --- |

(1)

Ifølge direktiv 2000/53/EF er det forbudt at bruge bly, kviksølv, cadmium og hexavalent chrom i materialer og komponenter i køretøjer, der markedsføres efter den 1. juli 2003, bortset fra de tilfælde, der er omhandlet i direktivets bilag II, og på de deri anførte betingelser. Ifølge artikel 4, stk. 2, litra b), i direktiv 2000/53/EF skal Kommissionen regelmæssigt ændre bilag II under hensyn til den tekniske og videnskabelige udvikling.

| (2) | Bilag II til direktiv 2000/53/EF indeholder en liste med materialer og komponenter, der er undtaget fra forbuddet i direktivets artikel 4, stk. 2, litra a). Køretøjer, der markedsføres inden udløbsdatoen for en given undtagelse, kan indeholde bly, kviksølv, cadmium og hexavalent chrom i de materialer og komponenter, der er opført på listen i bilag II til direktiv 2000/53/EF. Kommissionens beslutning 2008/689/EF af 1. august 2008 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF om udrangerede køretøjer (2), fastsætter, at i tilfælde af loddemetaller i elektroniske kredsløbskort og andre bestanddele, undtagen på glas, som beskrevet i nr. 8 a), og loddemetaller til elektriske anvendelsesformål på glas, som beskrevet i nr. 8 b), skal undtagelserne revideres i 2009. |
| --- | --- |

(2)

Bilag II til direktiv 2000/53/EF indeholder en liste med materialer og komponenter, der er undtaget fra forbuddet i direktivets artikel 4, stk. 2, litra a). Køretøjer, der markedsføres inden udløbsdatoen for en given undtagelse, kan indeholde bly, kviksølv, cadmium og hexavalent chrom i de materialer og komponenter, der er opført på listen i bilag II til direktiv 2000/53/EF. Kommissionens beslutning 2008/689/EF af 1. august 2008 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/53/EF om udrangerede køretøjer (2), fastsætter, at i tilfælde af loddemetaller i elektroniske kredsløbskort og andre bestanddele, undtagen på glas, som beskrevet i nr. 8 a), og loddemetaller til elektriske anvendelsesformål på glas, som beskrevet i nr. 8 b), skal undtagelserne revideres i 2009.

| (3) | Tekniske og videnskabelige vurderinger har påvist, at disse to undtagelser bør deles op i ti mere specifikke anvendelser. Af disse bør fem materialer og komponenter indeholdende bly fortsat midlertidigt undtages fra forbuddet i artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/53/EF, da anvendelsen af disse stoffer i de specifikke materialer og komponenter fra et teknisk og videnskabeligt synspunkt ikke kan undgås. Det er derfor hensigtsmæssigt at udskyde datoen for, hvornår disse undtagelser udløber, indtil anvendelsen af disse forbudte stoffer kan undgås. |
| --- | --- |

(3)

Tekniske og videnskabelige vurderinger har påvist, at disse to undtagelser bør deles op i ti mere specifikke anvendelser. Af disse bør fem materialer og komponenter indeholdende bly fortsat midlertidigt undtages fra forbuddet i artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/53/EF, da anvendelsen af disse stoffer i de specifikke materialer og komponenter fra et teknisk og videnskabeligt synspunkt ikke kan undgås. Det er derfor hensigtsmæssigt at udskyde datoen for, hvornår disse undtagelser udløber, indtil anvendelsen af disse forbudte stoffer kan undgås.

| (4) | Fem andre materialer og komponenter indeholdende bly bør fortsat undtages fra forbuddet i artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/53/EF, uden at der fastsættes en udløbsdato for undtagelsen, da anvendelsen af disse stoffer i de specifikke materialer og komponenter fra et teknisk og videnskabeligt synspunkt ikke kan undgås, og der ikke forventes at foreligge alternative muligheder i den nærmeste fremtid. Disse undtagelser bør tages op til revision i 2014, hvor det på baggrund af den tekniske og videnskabelige udvikling skal vurderes, hvornår anvendelsen af disse stoffer kan undgås. Undtagelserne for anvendelsen af bly i loddematerialer til elektriske anvendelsesformål på glas, bortset fra loddematerialer til anvendelse på lamineret glas, bør revideres senest den 1. januar 2012, da der eksisterer erstatningsstoffer, men disse stoffers tekniske egenskaber skal stadig afprøves og valideres. |
| --- | --- |

(4)

Fem andre materialer og komponenter indeholdende bly bør fortsat undtages fra forbuddet i artikel 4, stk. 2, litra a), i direktiv 2000/53/EF, uden at der fastsættes en udløbsdato for undtagelsen, da anvendelsen af disse stoffer i de specifikke materialer og komponenter fra et teknisk og videnskabeligt synspunkt ikke kan undgås, og der ikke forventes at foreligge alternative muligheder i den nærmeste fremtid. Disse undtagelser bør tages op til revision i 2014, hvor det på baggrund af den tekniske og videnskabelige udvikling skal vurderes, hvornår anvendelsen af disse stoffer kan undgås. Undtagelserne for anvendelsen af bly i loddematerialer til elektriske anvendelsesformål på glas, bortset fra loddematerialer til anvendelse på lamineret glas, bør revideres senest den 1. januar 2012, da der eksisterer erstatningsstoffer, men disse stoffers tekniske egenskaber skal stadig afprøves og valideres.

| (5) | For bly og blyforbindelser i komponenter i lim til elastomerer, der benyttes i drivaggregater, med et blyindhold på op til 0,5 % vægtprocent, bør undtagelsen ikke forlænges, fordi det kan undgås at bruge bly til denne type anvendelsesformål. |
| --- | --- |

(5)

For bly og blyforbindelser i komponenter i lim til elastomerer, der benyttes i drivaggregater, med et blyindhold på op til 0,5 % vægtprocent, bør undtagelsen ikke forlænges, fordi det kan undgås at bruge bly til denne type anvendelsesformål.

| (6) | Bilag II til direktiv 2000/53/EF fastsætter, at reservedele, der markedsføres efter den 1. juli 2003 til brug i køretøjer, der er markedsført før den 1. juli 2003, er undtaget fra bestemmelserne i artikel 4, stk. 2, litra a) i direktivet. Denne undtagelse giver mulighed for reparation af køretøjer, der er markedsført inden forbuddet i artikel 4, stk. 2, litra a), trådte i kraft, med reservedele, der opfylder samme kvalitets- og sikkerhedskrav som de dele, køretøjerne oprindelig var udstyret med. |
| --- | --- |

(6)

Bilag II til direktiv 2000/53/EF fastsætter, at reservedele, der markedsføres efter den 1. juli 2003 til brug i køretøjer, der er markedsført før den 1. juli 2003, er undtaget fra bestemmelserne i artikel 4, stk. 2, litra a) i direktivet. Denne undtagelse giver mulighed for reparation af køretøjer, der er markedsført inden forbuddet i artikel 4, stk. 2, litra a), trådte i kraft, med reservedele, der opfylder samme kvalitets- og sikkerhedskrav som de dele, køretøjerne oprindelig var udstyret med.

| (7) | Reservedele til køretøjer, der er markedsført efter den 1. juli 2003, men inden udløbsdatoen for en given undtagelse i bilag II til direktiv 2000/53/EF, er ikke omfattet af denne undtagelse. Følgelig må reservedele til sådanne køretøjer ikke indeholde tungmetaller, selv om de skal erstatte dele, der oprindelig indeholdt tungmetaller. |
| --- | --- |

(7)

Reservedele til køretøjer, der er markedsført efter den 1. juli 2003, men inden udløbsdatoen for en given undtagelse i bilag II til direktiv 2000/53/EF, er ikke omfattet af denne undtagelse. Følgelig må reservedele til sådanne køretøjer ikke indeholde tungmetaller, selv om de skal erstatte dele, der oprindelig indeholdt tungmetaller.

| (8) | I nogle tilfælde er det teknisk umuligt at reparere køretøjer med andre reservedele end de originale, da det ville kræve ændring af hele køretøjssystemers dimensionering og funktionsmåde. Sådanne uoriginale reservedele passer ikke i de køretøjssystemer, der oprindelig er fremstillet med dele indeholdende tungmetaller, og sådanne køretøjer kan ikke repareres og må måske kasseres før tiden. Da levetidsforlængelse af produkter styrker forbrugernes sikkerhed og er til gavn for miljøet, er det hensigtsmæssigt at tillade, at disse køretøjskomponenter repareres med de originale dele. |
| --- | --- |

(8)

I nogle tilfælde er det teknisk umuligt at reparere køretøjer med andre reservedele end de originale, da det ville kræve ændring af hele køretøjssystemers dimensionering og funktionsmåde. Sådanne uoriginale reservedele passer ikke i de køretøjssystemer, der oprindelig er fremstillet med dele indeholdende tungmetaller, og sådanne køretøjer kan ikke repareres og må måske kasseres før tiden. Da levetidsforlængelse af produkter styrker forbrugernes sikkerhed og er til gavn for miljøet, er det hensigtsmæssigt at tillade, at disse køretøjskomponenter repareres med de originale dele.

| (9) | Direktiv 2000/53/EF bør ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(9)

Direktiv 2000/53/EF bør ændres i overensstemmelse hermed.

| (10) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 18, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af 5. april 2006 om affald (3) — |
| --- | --- |

(10)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 18, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/12/EF af 5. april 2006 om affald (3) —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bilag II til direktiv 2000/53/EF erstattes af teksten i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, 23. februar 2010.

På Kommissionens vegne

Janez POTOČNIK

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 269 af 21.10.2000, s. 34.

1

(2)  EUT L 225 af 23.8.2008, s. 10.

2

(3)  EUT L 114 af 27.4.2006, s. 9.

3

---

BILAG

»BILAG II

Materialer og komponenter, der er undtaget fra artikel 4, stk. 2, litra a)

| Materialer og komponenter | Undtagelsens omfang og udløbsdato | Mærkes eller gøres identificerbare som foreskrevet i artikel 4, stk. 2, litra b), nr. iv) |
| --- | --- | --- |
| Bly som legeringsbestanddel |
| 1. | Stål til spåntagende bearbejdning og galvaniseret stål med et blyindhold på op til 0,35 vægtprocent |

Materialer og komponenter

Undtagelsens omfang og udløbsdato

Mærkes eller gøres identificerbare som foreskrevet i artikel 4, stk. 2, litra b), nr. iv)

Bly som legeringsbestanddel

1.

Stål til spåntagende bearbejdning og galvaniseret stål med et blyindhold på op til 0,35 vægtprocent

| 2a). | Aluminium til spåntagende bearbejdning med et blyindhold på op til 2 vægtprocent |
| --- | --- |

2a).

Aluminium til spåntagende bearbejdning med et blyindhold på op til 2 vægtprocent

Som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2005

| 2b). | Aluminium med et blyindhold på op til 1,5 vægtprocent |
| --- | --- |

2b).

Aluminium med et blyindhold på op til 1,5 vægtprocent

Som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2008

| 2c). | Aluminium med et blyindhold på op til 0,4 vægtprocent |
| --- | --- |

2c).

Aluminium med et blyindhold på op til 0,4 vægtprocent

| 3. | Kobberlegeringer med et blyindhold på op til 4 vægtprocent |
| --- | --- |

3.

Kobberlegeringer med et blyindhold på op til 4 vægtprocent

| 4a). | Lejebøsninger og lejepander |
| --- | --- |

4a).

Lejebøsninger og lejepander

Som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2008

| 4b). | Lejebøsninger og lejepander i motorer, transmissioner og kompressorer til klimaanlæg |
| --- | --- |

4b).

Lejebøsninger og lejepander i motorer, transmissioner og kompressorer til klimaanlæg

1. juli 2011, og efter denne dato som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2011

Bly og blyforbindelser i komponenter

| 5. | Batterier |
| --- | --- |

5.

Batterier

X

| 6. | Svingningsdæmpere |
| --- | --- |

6.

Svingningsdæmpere

X

| 7a). | Vulkaniseringsmidler og stabilisatorer til elastomerer, der benyttes i bremseslanger, brændstofslanger, ventilationsslanger, elastomer/metaldele i karrosseriet samt motorophæng |
| --- | --- |

7a).

Vulkaniseringsmidler og stabilisatorer til elastomerer, der benyttes i bremseslanger, brændstofslanger, ventilationsslanger, elastomer/metaldele i karrosseriet samt motorophæng

Som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2005

| 7b). | Vulkaniseringsmidler og stabilisatorer til elastomerer, der benyttes i bremseslanger, brændstofslanger, ventilationsslanger, elastomer/metaldele i karrosseriet samt motorophæng, med et blyindhold på op til 0,5 vægtprocent |
| --- | --- |

7b).

Vulkaniseringsmidler og stabilisatorer til elastomerer, der benyttes i bremseslanger, brændstofslanger, ventilationsslanger, elastomer/metaldele i karrosseriet samt motorophæng, med et blyindhold på op til 0,5 vægtprocent

Som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2006

| 7c). | Lim til elastomerer, der benyttes i drivaggregatet, med et blyindhold på op til 0,5 vægtprocent |
| --- | --- |

7c).

Lim til elastomerer, der benyttes i drivaggregatet, med et blyindhold på op til 0,5 vægtprocent

Som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2009

| 8a). | Bly i loddemateriale til fastgørelse af elektriske og elektroniske komponenter på elektroniske kredsløbskort og bly til belægning på afslutninger af komponenter — dog med undtagelse af elektrolytkondensatorer af aluminium — på komponentben og på elektroniske kredsløbskort |
| --- | --- |

8a).

Bly i loddemateriale til fastgørelse af elektriske og elektroniske komponenter på elektroniske kredsløbskort og bly til belægning på afslutninger af komponenter — dog med undtagelse af elektrolytkondensatorer af aluminium — på komponentben og på elektroniske kredsløbskort

Køretøjer, der er typegodkendt inden den 1. januar 2016, og reservedele til sådanne køretøjer

X (1)

| 8b). | Bly i loddemateriale til andre anvendelsesformål end lodning på elektroniske kredsløbskort eller på glas |
| --- | --- |

8b).

Bly i loddemateriale til andre anvendelsesformål end lodning på elektroniske kredsløbskort eller på glas

Køretøjer, der er typegodkendt inden den 1. januar 2011, og reservedele til sådanne køretøjer

X (1)

| 8c). | Bly til belægning på afslutninger af elektrolytkondensatorer af aluminium |
| --- | --- |

8c).

Bly til belægning på afslutninger af elektrolytkondensatorer af aluminium

Køretøjer, der er typegodkendt inden den 1. januar 2013, og reservedele til sådanne køretøjer

X (1)

| 8(d). | Bly anvendt til loddemateriale på glas i sensorer til masseflowmåling af luft |
| --- | --- |

8(d).

Bly anvendt til loddemateriale på glas i sensorer til masseflowmåling af luft

Køretøjer, der er typegodkendt inden den 1. januar 2015, og reservedele til sådanne køretøjer

X (1)

| 8e). | Bly i loddemateriale med højt smeltepunkt (dvs. blylegeringer med 85 vægtprocent bly eller mere) |
| --- | --- |

8e).

Bly i loddemateriale med højt smeltepunkt (dvs. blylegeringer med 85 vægtprocent bly eller mere)

(2)

X (1)

| 8f). | Bly i konnektorsystemer med deformerbare ben |
| --- | --- |

8f).

Bly i konnektorsystemer med deformerbare ben

(2)

X (1)

| 8g). | Bly i loddemateriale til etablering af elektrisk forbindelse mellem halvlederskive og bæresubstrat i integrerede kredsløbspakker med flip chip. |
| --- | --- |

8g).

Bly i loddemateriale til etablering af elektrisk forbindelse mellem halvlederskive og bæresubstrat i integrerede kredsløbspakker med flip chip.

(2)

X (1)

| 8h). | Bly i loddemateriale til at fastgøre heat spreader til heat sink i halvlederenheder med en chip mindst på en størrelse af 1 cm2 af projektionsoverfladen og en nominel strømtæthed på mindst 1 A/mm2 af siliciumchipområdet |
| --- | --- |

8h).

Bly i loddemateriale til at fastgøre heat spreader til heat sink i halvlederenheder med en chip mindst på en størrelse af 1 cm2 af projektionsoverfladen og en nominel strømtæthed på mindst 1 A/mm2 af siliciumchipområdet

(2)

X (1)

| 8i). | Bly i loddematerialer til elektriske anvendelsesformål på glas med undtagelse af loddematerialer i ruder af lamineret glas |
| --- | --- |

8i).

Bly i loddematerialer til elektriske anvendelsesformål på glas med undtagelse af loddematerialer i ruder af lamineret glas

Køretøjer, der er typegodkendt inden den 1. januar 2013, og reservedele til sådanne køretøjer (3)

X (1)

| 8j). | Bly i loddemateriale til laminerede ruder |
| --- | --- |

8j).

Bly i loddemateriale til laminerede ruder

(2)

X (1)

| 9. | Ventilsæder |
| --- | --- |

9.

Ventilsæder

Som reservedele til motortyper, der er udviklet inden den 1. juli 2003

| 10. | Elektriske komponenter, der indeholder bly bundet i en glas- eller keramikmatrix, dog ikke glas i lamper og glasur på tændrør |
| --- | --- |

10.

Elektriske komponenter, der indeholder bly bundet i en glas- eller keramikmatrix, dog ikke glas i lamper og glasur på tændrør

X (4) (andre motorkomponenter end piezoelektriske)

| 11. | Pyrotekniske detonatorer |
| --- | --- |

11.

Pyrotekniske detonatorer

Køretøjer, der er typegodkendt inden den 1. juli 2006, og reservedele til sådanne køretøjer

Hexavalent chrom

| 12a). | Korrosionshindrende malinger |
| --- | --- |

12a).

Korrosionshindrende malinger

Som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2007

| 12b). | Korrosionshindrende malinger i forbindelse med chassissamlinger med bolt og møtrik |
| --- | --- |

12b).

Korrosionshindrende malinger i forbindelse med chassissamlinger med bolt og møtrik

Som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2008

| 13. | Absorptionskøleskabe i campingbiler |
| --- | --- |

13.

Absorptionskøleskabe i campingbiler

Kviksølv

| 14a). | Udladningslamper til forlygter |
| --- | --- |

14a).

Udladningslamper til forlygter

Køretøjer, der er typegodkendt inden den 1. juli 2012, og reservedele til sådanne køretøjer

| 14b). | Lysstofrør i instrumentbrætdisplays |
| --- | --- |

14b).

Lysstofrør i instrumentbrætdisplays

Køretøjer, der er typegodkendt inden den 1. juli 2012, og reservedele til sådanne køretøjer

Cadmium

| 15. | Batterier til elektriske køretøjer |
| --- | --- |

15.

Batterier til elektriske køretøjer

Som reservedele til køretøjer, der er markedsført inden den 31. december 2008

Anmærkninger:

Der accepteres et maksimalt indhold af bly, hexavalent chrom og kviksølv i homogene materialer på 0,1 vægtprocent og et maksimalt indhold af cadmium i homogene materialer på 0,01 vægtprocent.

Genanvendelse af dele af køretøjer, der allerede var på markedet på det tidspunkt, hvor undtagelsen ophørte med at gælde, er ubegrænset tilladt, da dette ikke er omfattet af bestemmelserne i artikel 4, stk. 2, litra a).

Reservedele, der markedsføres efter den 1. juli 2003 til brug i køretøjer, der er markedsført inden den 1. juli 2003, er undtaget fra bestemmelserne i artikel 4, stk. 2, litra a) (5).

---

(1)  Afmontering, hvis grænsen på 60 g pr. køretøj overskrides i forening med nr. 10. Ved anvendelsen af denne bestemmelse regnes elektroniske anordninger, der ikke er monteret af fabrikanten på produktionslinjen, ikke med.

1

(2)  Denne undtagelse skal revideres i 2014.

2

(3)  Denne undtagelse skal revideres før 1. januar 2012.

3

(4)  Afmontering, hvis grænsen på 60 g pr. køretøj overskrides i forening med nr. 8(a) til 8(j). Ved anvendelsen af denne bestemmelse regnes elektroniske anordninger, der ikke er monteret af fabrikanten på produktionslinjen, ikke med.

4

(5)  Denne bestemmelse gælder ikke for afbalanceringsklodser, kulbørster til elmotorer og bremsebelægninger.«

5

---

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/17 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/17

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE

af 24. februar 2010

om afslutning af antidumpingproceduren vedrørende importen af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand

(2010/116/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1), særlig artikel 9,

efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A.   PROCEDURE

| (1) | Kommissionen modtog den 11. november 2008 en klage over den påståede skadevoldende dumping af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand. |
| --- | --- |

(1)

Kommissionen modtog den 11. november 2008 en klage over den påståede skadevoldende dumping af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand.

| (2) | Klagen blev indgivet af EU-producenten Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH, der tegnede sig for størstedelen, i dette tilfælde mere end 50 %, af den samlede EU-produktion af visse ringmekanismer, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (2) (i det følgende benævnt »grundforordningen«). |
| --- | --- |

(2)

Klagen blev indgivet af EU-producenten Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH, der tegnede sig for størstedelen, i dette tilfælde mere end 50 %, af den samlede EU-produktion af visse ringmekanismer, jf. artikel 4, stk. 1, og artikel 5, stk. 4, i Rådets forordning (EF) nr. 384/96 (2) (i det følgende benævnt »grundforordningen«).

| (3) | Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge deraf, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en antidumpingprocedure. |
| --- | --- |

(3)

Klagen indeholdt umiddelbare beviser for, at der fandt dumping sted, og at der forvoldtes væsentlig skade som følge deraf, hvilket blev anset for tilstrækkeligt til at berettige indledningen af en antidumpingprocedure.

| (4) | Kommissionen offentliggjorde efter en høring en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
   (3) om indledningen af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Den Europæiske Union af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 8305 10 00. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen offentliggjorde efter en høring en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende
   (3) om indledningen af en antidumpingprocedure vedrørende importen til Den Europæiske Union af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 8305 10 00.

| (5) | Kommissionen fremsendte spørgeskemaer til EU-erhvervsgrenen og til alle kendte producentsammenslutninger i Den Europæiske Union, til eksportører/producenter i Thailand, til alle sammenslutninger af eksportører/producenter, til importørerne, til alle kendte importørsammenslutninger samt til myndighederne i det pågældende eksportland. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionen fremsendte spørgeskemaer til EU-erhvervsgrenen og til alle kendte producentsammenslutninger i Den Europæiske Union, til eksportører/producenter i Thailand, til alle sammenslutninger af eksportører/producenter, til importørerne, til alle kendte importørsammenslutninger samt til myndighederne i det pågældende eksportland. Interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der var fastsat i indledningsmeddelelsen.

| (6) | I betragtning af behovet for yderligere analyse af visse aspekter af undersøgelsen blev det besluttet at fortsætte undersøgelsen uden at indføre midlertidige foranstaltninger. Den 16. september 2009 modtog alle interesserede parter et informationsdokument med de foreløbige resultater på pågældende tidspunkt i undersøgelsen, hvori de blev opfordret til at fremsætte bemærkninger til disse resultater. |
| --- | --- |

(6)

I betragtning af behovet for yderligere analyse af visse aspekter af undersøgelsen blev det besluttet at fortsætte undersøgelsen uden at indføre midlertidige foranstaltninger. Den 16. september 2009 modtog alle interesserede parter et informationsdokument med de foreløbige resultater på pågældende tidspunkt i undersøgelsen, hvori de blev opfordret til at fremsætte bemærkninger til disse resultater.

B.   TILBAGETRÆKNING AF KLAGEN OG AFSLUTNING AF PROCEDUREN

| (7) | Ved brev af 18. december 2009 til Kommissionen trak Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH officielt sin klage tilbage. |
| --- | --- |

(7)

Ved brev af 18. december 2009 til Kommissionen trak Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH officielt sin klage tilbage.

| (8) | I overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 1, kan en procedure afsluttes, hvis klagen trækkes tilbage, medmindre en sådan afslutning ikke ville være i EU's interesse. |
| --- | --- |

(8)

I overensstemmelse med grundforordningens artikel 9, stk. 1, kan en procedure afsluttes, hvis klagen trækkes tilbage, medmindre en sådan afslutning ikke ville være i EU's interesse.

| (9) | Kommissionen fandt, at proceduren burde afsluttes, da undersøgelsen ikke havde vist, at en sådan afslutning ikke ville være i EU's interesse. De berørte parter underrettedes herom og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger om, at en sådan afslutning ikke ville være i EU's interesse. |
| --- | --- |

(9)

Kommissionen fandt, at proceduren burde afsluttes, da undersøgelsen ikke havde vist, at en sådan afslutning ikke ville være i EU's interesse. De berørte parter underrettedes herom og fik lejlighed til at fremsætte bemærkninger. Der blev ikke modtaget nogen bemærkninger om, at en sådan afslutning ikke ville være i EU's interesse.

| (10) | Kommissionen konkluderer derfor, at antidumpingproceduren vedrørende importen til Den Europæiske Union af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand bør afsluttes — |
| --- | --- |

(10)

Kommissionen konkluderer derfor, at antidumpingproceduren vedrørende importen til Den Europæiske Union af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand bør afsluttes —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Antidumpingproceduren vedrørende importen af visse ringmekanismer med oprindelse i Thailand, som i øjeblikket tariferes under KN-kode 8305 10 00, afsluttes hermed.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. februar 2010.

På Kommissionens vegne

José Manuel BARROSO

Formand

---

(1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

1

(2)  EUT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

2

(3)  EUT C 322 af 17.12.2008, s. 13.

3

---

IV Retsakter vedtaget inden den 1. december 2009 i henhold til EF-traktaten, EU-traktaten og Euratomtraktaten

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/19 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/19

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS BESLUTNING

Nr. 660/07/KOL

af 12. december 2007

om kompensation til »Hurtigruten-rederierne« for øgede socialsikringsbidrag (Norge)

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (1) HAR —

UNDER HENVISNING TIL aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2), særlig artikel 59, stk. 2, og artikel 61-63, og til protokol 26,

UNDER HENVISNING TIL aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (3), særlig artikel 24,

UNDER HENVISNING TIL artikel 1, stk. 2, i del I og artikel 14 i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen,

UNDER HENVISNING TIL Tilsynsmyndighedens retningslinjer for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen (4), særlig kapitlet om miljøstøtte,

UNDER HENVISNING TIL Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 417/01/KOL af 19. december 2001 om kompensation for søtransporttjenester i henhold til »Hurtigruten-aftalen« (5),

UNDER HENVISNING TIL Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 172/02/KOL af 25. september 2002 om at foreslå Norge passende foranstaltninger vedrørende statsstøtte i form af regionalt differentierede socialsikringsafgifter på arbejdsgivere,

UNDER HENVISNING TIL Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 218/03/KOL af 12. november 2003 om en treårig overgangsperiode i zone 3 og 4 for de regionalt differentierede socialsikringsbidrag,

UNDER HENVISNING TIL beslutning truffet af EFTA-staternes Stående Udvalg nr. 2/2003/SU af 1. juli 2003, hvorved det blev besluttet, at de regionalt differentierede socialsikringsbidrag i zone 5 var forenelige med EØS-aftalen grundet særlige omstændigheder i denne zone,

UNDER HENVISNING TIL Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 215/05/KOL af 5. juli 2006 om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 6 i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen,

EFTER AT HAVE OPFORDRET de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med nævnte artikler (6), og

ud fra følgende betragtninger:

I.   SAGSFREMSTILLING

1.   Sagsforløb

Den 2. august 2004 sendte Tilsynsmyndigheden en begæring om oplysninger til de norske myndigheder angående de kompensationer, Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskap ASA og Troms Fylkes Dampskibsselskap ASA (7) ville få udbetalt som følge af ændringer i Norges differentierede socialsikringsordning (Etape nr. 289240).

De norske myndigheder svarede ved brev fra Ministeriet for Handel og Industri af 1. september 2004, der som bilag indeholdt et brev fra Ministeriet for Transport og Kommunikation af samme dato, som Tilsynsmyndigheden modtog og registrerede den 1. september 2004 (Etape nr. 291435).

Ved brev af 12. oktober 2004 anmodede Tilsynsmyndigheden om yderligere oplysninger (Etape nr. 294990). I dette brev anførte Tilsynsmyndighedens Direktorat for Konkurrence og Statsstøtte, at eftersom foranstaltningen ikke var blevet anmeldt til Tilsynsmyndigheden og tilsyneladende allerede var trådt i kraft, måtte den betragtes som ulovlig støtte i henhold til artikel 1, litra f), i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen.

De norske myndigheder svarede ved brev af 18. november 2004 fra den norske mission ved EU, der som bilag indeholdt et brev fra Ministeriet for Modernisering af 17. november 2004 og et brev fra Ministeriet for Transport og Kommunikation af 16. november 2004. Tilsynsmyndigheden modtog og registrerede brevene den 22. november 2004 (Etape nr. 300326).

Ved brev af 26. oktober 2005 meddelte Tilsynsmyndighedens Direktorat for Konkurrence og Statsstøtte, at det nærede tvivl om, hvorvidt betalingerne til Hurtigruten-rederierne var i overensstemmelse med EØS-aftalen (Etape nr. 329347).

De norske myndigheder svarede ved brev fra den norske mission ved EU af 22. december 2005, der som bilag indeholdt et brev fra Ministeriet for Modernisering af 15. december 2005 og et brev fra Ministeriet for Transport og Kommunikation af 15. december 2005, som Tilsynsmyndigheden modtog og registrerede den 3. januar 2006 (Etape nr. 355950).

Tilsynsmyndigheden kommenterede i sit brev af 9. marts 2006 det norske svar (Etape nr. 364024). De norske myndigheder svarede ved brev fra den norske mission ved EU af 29. marts 2006, der som bilag indeholdt et brev fra Ministeriet for Statsadministration og Reform af 27. marts 2006 og et brev fra Ministeriet for Transport og Kommunikation af 24. marts 2006. Tilsynsmyndigheden modtog og registrerede brevene den 30. marts 2006 (Etape nr.368446).

Ved beslutning nr. 215/06/KOL af 5. juli 2006 besluttede Tilsynsmyndigheden at indlede en formel undersøgelsesprocedure i henhold til artikel 6 i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen. Norges regering blev opfordret til at fremsætte bemærkninger til beslutningen. De norske myndigheder fremsatte sine bemærkninger ved brev af 12. oktober 2006. Tilsynsmyndigheden modtog og registrerede brevet den 13. oktober 2006 (Etape nr. 393258).

Tilsynsmyndighedens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende og EØS-tillægget (8). Tilsynsmyndigheden opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger. Tilsynsmyndigheden har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.

Ved brev af 3. december 2007, som Tilsynsmyndigheden modtog og registrerede samme dag (Etape nr. 455223), fremsendte de norske myndigheder yderligere oplysninger.

2.   Baggrund

Hurtigruten-rederierne drev en færgerute langs den norske kyst fra Bergen til Kirkenes.

Fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2004 var Hurtigrutens færgerute omfattet af aftalen mellem de norske myndigheder og Hurtigruten-rederierne om en færgerute langs Norges kyst (9). De norske myndigheder anmeldte i juli 2000 »Hurtigruten-aftalen«, som efterfølgende blev godkendt af Tilsynsmyndigheden den 19. december 2001 (10).

Ifølge Hurtigruten-aftalen var Hurtigruten-rederierne forpligtet til at opretholde daglige ruter med kombineret transport af passagerer og gods mellem Bergen og Kirkenes efter en fastlagt ruteplan. Denne forpligtelses betød, at Hurtigruten-rederierne opererede med 11 skibe, der dagligt lagde til i 34 havne langs kysten. I 2004 tegnede godstransport sig for ca. 8 % af omsætningen, mens passagertransporten udgjorde 92 %.

Hurtigruten-rederierne udøvede også kommercielle aktiviteter, som ikke er en del af Hurtigrutens færgerute, såsom drift af hurtigbåde. De ruter, som omfatter Hurtigrutens færgerute, er delvis økonomisk rentable, navnlig i sommerhalvåret. Det er dog almindelig kendt, at disse ruter ikke er økonomisk rentable i vinterhalvåret, hvis de skal betjenes med den hyppighed, der kræves i henhold til Hurtigruten-aftalen.

Tilsynsmyndigheden fremførte i 2001-beslutningen, at den kompensation, der blev givet i henhold til Hurtigruten-aftalen, var forenelig med EØS-aftalen, idet de tjenesteydelser, aftalen omhandlede, kunne betragtes som tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og betingelserne i artikel 59, stk. 2, i EØS-aftalen var opfyldt.

Den 25. september 2002 besluttede Tilsynsmyndigheden at foreslå Norge passende foranstaltninger vedrørende statsstøtte i form af regionalt differentierede socialsikringsafgifter (11). I det pågældende brev foreslog Tilsynsmyndigheden, at Norge skulle træffe de lovgivningsmæssige, administrative eller andre foranstaltninger, der er nødvendige for at afskaffe statsstøtte, som er en følge af ordningen for regionalt differentierede socialsikringsbidrag, eller for at bringe denne støtte i overensstemmelse med EØS-aftalen med virkning fra den 1. januar 2004. Det fremgik dog også, at Tilsynsmyndigheden, for så vidt angår de passende foranstaltninger, kunne acceptere en senere dato, hvis den fandt, at dette objektivt set var nødvendigt og berettiget for at give virksomhederne tid til at tilpasse sig til den nye situation. Norge accepterede forslaget om passende foranstaltninger den 31. oktober 2002.

Den 12. november 2003 godkendte Tilsynsmyndigheden en treårig overgangsperiode for de regionalt differentierede socialsikringsbidrag i zone 3 og 4 for at tillade en glidende udfasning af ordningen (12).

I efteråret 2003 vedtog det norske parlament ændringer til den differentierede socialsikringsordning, som trådte i kraft den 1. januar 2004. Ændringerne medførte højere socialsikringsudgifter for Hurtigruten-rederierne. Nogle, men ikke alle, stigninger i omkostninger var omfattet af Tilsynsmyndighedens beslutning af 12. november 2003.

Paragraf 10 i Hurtigruten-aftalen indeholdt en klausul om, at begge aftaleparter kunne anmode om en genforhandling af aftalen, såfremt der skete betydelige ændringer i det grundlag, hvorpå aftalen var indgået. Hurtigruten-aftalen udløb som planlagt den 31. december 2004. Driften af ruten for perioden fra den 1. januar 2005 til den 31. december 2012 blev sendt i udbud i juni 2004. Hurtigruten-rederierne vandt udbuddet og fusionerede i marts 2006 til den nye enhed, Hurtigruten ASA, der driver ruten.

3.   Beskrivelse af foranstaltningen

Denne sag drejer sig om et tilskud til Hurtigruten-rederierne opført under post 70, kapitel 1330 (»Særskilte transporttiltak«) på det norske statsbudget for 2004 med et beløb på op til 8,5 mio. NOK (ca. 1,1 mio. EUR) som kompensation for ændringer i den differentierede socialsikringsordning (13).

Tilskuddet skulle give Hurtigruten-rederierne kompensation for den del af de øgede socialsikringsbidrag, der ikke allerede var givet kompensation for som følge af planen om en treårig overgangsperiode, som Tilsynsmyndigheden godkendte ved sin beslutning af 12. november 2003.

Det var tanken, at kompensationen til Hurtigruten-rederierne skulle kompensere fuldt ud for stigningen i socialsikringsudgifterne i 2004. Der blev ikke sondret mellem den del af socialsikringsbidragene, der var forbundet med rederiernes kommercielle virksomhed, og de aktiviteter, der kunne betragtes som offentlige tjenesteydelser som omhandlet i EØS-aftalens artikel 59, stk. 2.

Der blev i den forbindelse udbetalt et beløb på 7,352 mio. NOK (ca. 900 000 EUR) til rederierne. Dette svarer til de stigende omkostninger, som rederierne havde som følge af den ændrede differentierede socialsikringsordning.

4.   Beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure

Tilsynsmyndigheden kom i sin beslutning nr. 215/06/KOL om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure til den foreløbige konklusion, at kompensation for øgede socialsikringsbidrag udgjorde statsstøtte i henhold til artikel 61, stk. 1, i EØS-aftalen.

Tilsynsmyndigheden udtrykte tvivl om, hvorvidt den norske stats støtteforanstaltning kunne erklæres forenelig med EØS-aftalen og mere specifikt, om støtteforanstaltningen var forenelig med artikel 59, stk. 2, i EØS-aftalen. Der herskede især tvivl om, hvorvidt statsstøtten var nødvendig for, at Hurtigruten-rederierne kunne opfylde sin forpligtelse til at yde offentlige tjenesteydelser.

5.   De norske myndigheders bemærkninger

De norske myndigheder er af den opfattelse, at kompensationen lå inden for de grænser, som Tilsynsmyndigheden satte for kompensation i sin 2001-beslutning, og derfor bør betegnes som »eksisterende støtte« i overensstemmelse med definitionen i artikel 1, litra b), nr. ii), i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen.

De norske myndigheder mener, at tilskuddet er omfattet af den Hurtigrute-aftale, der var gældende på det tidspunkt, hvor tilskuddet blev ydet. De henviser til en klausul i paragraf 10 i Hurtigruten-aftalen om, at begge aftaleparter kan anmode om en genforhandling af aftalen, såfremt der sker betydelige ændringer i det grundlag, hvorpå aftalen blev indgået. De norske myndigheder anfører, at efter deres overbevisning opfylder ændringerne i den differentierede socialsikringsordning dette kriterium. De kunne ikke have været forudset af Hurtigruten-rederierne. Som resultat af forhandlingerne med rederierne blev kompensationen for disse udgifter beregnet til 7,352 mio. NOK for 2004, dvs. til den faktiske stigning i udgifterne som følge af ændringerne i socialsikringsordningen. Formålet med at kompensere for ændringerne i socialsikringsordningen var ifølge de norske myndigheder at sikre, at transportniveauet langs den norske kyst opretholdes ved at sætte Hurtigruten-rederierne i stand til fortsat at kunne opfylde den forpligtelse til offentlige tjeneste, som de var pålagt i henhold til aftalen.

Det er de norske myndigheders opfattelse, at paragraf 10 i Hurtigruten-aftalen giver hjemmel til genforhandlingen af aftalen, og at Tilsynsmyndigheden anerkendte denne klausul i 2001-beslutningen. På dette grundlag udgør kompensationen for højere socialsikringsbidrag ifølge de norske myndigheder ikke ny støtte, forudsat at kompensationen er forenelig med EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte.

Med hensyn til støttens overensstemmelse hævdede de norske myndigheder, at kompensationen for ændringerne i socialsikringsordningen blev givet til Hurtigruten-rederierne for at opretholde de transportkrav, det norske parlament havde fastsat. Uden kompensationen ville standarden af de offentlige tjenesteydelser, som rederierne skulle varetage, være faldet, enten i form af højere billetpriser eller færre afgange. Af den grund finder de norske myndigheder, at kompensationen er nødvendig.

De norske myndigheder henviser til paragraf 1 i Hurtigruten-aftalen om, at en væsentlig del af det overskud, som Hurtigruten-rederierne genererer i sommerhalvåret, skal bruges til at dække de urentable aktiviteter i vinterhalvåret. Kompensationen for den offentlige tjeneste bør således beregnes på grundlag af rentabiliteten set over hele året. De norske myndigheder er af den opfattelse, at Tilsynsmyndigheden ved at acceptere princippet i paragraf 1 i Hurtigruten-aftalen har accepteret, at der ikke skelnes tydeligt mellem de kommercielle ruter og de ikke-kommercielle ruter, som Hurtigruten-rederierne betjener. Ifølge de norske myndigheder blev Hurtigruten-rederierne stillet dårligere end andre rederier ved at skulle overføre overskuddet fra højsæsonen til lavsæsonen end andre rederier, fordi den øger de andre firmaers mulighed for at »skumme fløden« i den gode sæson. Denne risiko steg yderligere som følge af ændringerne af socialsikringsordningen, og de norske myndigheder fandt det berettiget at modvirke dette ved at øge kompensationen.

De norske myndigheder er endvidere af den opfattelse, at det ikke er afgørende at skelne mellem overskudsgivende og ikke-overskudsgivende ruter, når krydssubsidieringen tydeligvis som i denne sag sker til gavn for de ruter, der ikke giver overskud. De norske myndigheder henviser i den forbindelse til Hurtigruten-rederiernes årsrapport for 2004 og de månedlige resultater, hvor vintermånederne efter indregning af kompensationen for de offentlige tjenesteydelser viste et underskud på ca. 211 mio. NOK. Det samlede underskud var på ca. 45 mio. NOK. De norske myndigheder understregede endvidere, at den kompensation, der blev givet for 2004, ikke ændrer ved det forhold, at de kommercielle ruter, som er omfattet af Hurtigruten-aftalen, støtter de aktiviteter, der er knyttet til Hurtigruten-rederiernes forpligtelse til offentlige tjeneste.

Endelig henviser de norske myndigheder til det forhold, at efter udbudsproceduren i 2004 ligger den årlige gennemsnitlige kompensation for perioden fra den 1. januar 2005 til den 31. december 2012 på 237,5 mio. NOK, hvilket er væsentligt højere end for perioden fra den 1. januar 2002 til den 31. december 2004. Ifølge de norske myndigheder viser dette, at kompensationsniveauet i 2004 var nødvendigt og ikke urimeligt.

Som et yderligere argument hævder de norske myndigheder, at 4,29 mio. NOK af den kompensation, der blev givet, vedrører øgede socialsikringsbidrag for vinterhalvåret, mens de resterende 3,06 mio. NOK udgør yderligere kompensation for offentlig tjeneste i samme sæson, da forpligtelsen til offentlige tjeneste viste sig at medføre højere omkostninger for Hurtigruten-rederierne end begge aftaleparter i Hurtigruten-aftalen havde forventet. Ministeriet for Transport og Kommunikation fastholder dette synspunkt, selv om der på statsbudgettet for 2004 henvises til kompensationen som »eventuel kompensation som følge af ændringer af systemet for differentierede socialsikringsbidrag« (14). Ifølge de norske myndigheder bør den betegnelse, kompensationen har på statsbudgettet, ikke være afgørende for vurderingen af, om den er lovlig.

II.   VURDERING

1.   Statsstøtte efter artikel 61, stk. 1, i EØS-aftalen

Artikel 61, stk. 1, i EØS-aftalen lyder som følger:

»Bortset fra de i denne aftale hjemlede undtagelser er støtte, som ydes af EF-medlemsstater, EFTA-stater eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med denne aftale i det omfang, den påvirker samhandelen mellem de kontraherende parter.«

Den kompensation, der gives til Hurtigruten-rederierne for de øgede socialsikringsbidrag, finansieres direkte ved hjælp af en budgetbevilling og ydes derfor af staten. Kompensationen fritager virksomhederne for socialsikringsudgifter, som de under normale omstændigheder ville skulle afholde, og styrker således disse virksomheders position sammenlignet med andre virksomheder, som driver virksomhed inden for EØS-området. Hurtigruten-rederierne er endvidere aktive på markedet for passager- og godstransport og på turistmarkedet, navnlig ved at tilbyde krydstogter/rundture langs den norske kyst. Hurtigrutens færgerute tiltrækker i vid udstrækning udenlandske turister, og ved at tiltrække disse kunder konkurrerer Hurtigruten-rederierne således med andre rederier, der udbyder lignende tjenesteydelser. Den kompensation, som Hurtigruten-rederierne får, kan have indflydelse på konkurrencen på disse markeder og risikerer at påvirke handelen mellem EØS-aftalens kontraherende parter.

Tilsynsmyndigheden anser derfor betalingen af 7,352 mio. NOK (ca. 900 000 EUR) til Hurtigruten-rederierne for at udgøre statsstøtte i henhold til artikel 61, stk. 1, i EØS-aftalen.

2.   Ny eller eksisterende støtte

Ny eller eksisterende støtte

Ifølge artikel 1, litra c), i del II i protokol 3 i tilsyns- og domstolsaftalen skal »enhver støtte, dvs. støtteordninger og individuel støtte, som ikke er eksisterende støtte, herunder ændringer i eksisterende støtte« betragtes som »ny støtte«.

Tilsynsmyndigheden fremførte i 2001-beslutningen, at den kompensation, Hurtigruten-rederierne fik i henhold til Hurtigruten-aftalen, var forenelig med EØS-aftalen, idet de tjenesteydelser, aftalen omhandlede, kunne betragtes som tjenesteydelser af almindelig økonomisk interesse, og betingelserne i artikel 59, stk. 2, i EØS-aftalen var opfyldt.

Støtte, som er godkendt af Tilsynsmyndigheden, er eksisterende støtte. Men i 2004 gav de norske myndigheder Hurtigruten-rederierne yderligere 7,352 mio. NOK. Støtten blev givet for at kompensere rederierne for øgede socialsikringsbidrag i 2004 og var ikke en del af den støtte til Hurtigruten-rederierne, som blev godkendt ved Tilsynsmyndighedens 2001-beslutning.

De norske myndigheder hævder, at kompensationen var i overensstemmelse med Tilsynsmyndighedens 2001-beslutning, eftersom paragraf 10 i Hurtigruten-aftalen indeholdt en klausul om, at begge aftaleparter kan anmode om en genforhandling af aftalen, såfremt der sker betydelige ændringer i det grundlag, hvorpå aftalen blev indgået. De norske myndigheder har anført, at de betragter ændringerne i den differentierede socialsikringsordning som en væsentlig ændring. Ifølge de norske myndigheder bør kompensationen derfor betragtes som eksisterende støtte.

Tilsynsmyndigheden vil gerne påpege, at den årlige kompensation på 170 mio. NOK, udtrykt i 1999-priser, i henhold til Hurtigruten-aftalen er blevet godkendt af Tilsynsmyndigheden. Tilsynsmyndighedens beslutning tog imidlertid ikke stilling til paragraf 10 i Hurtigruten-aftalen som sådan, og der er intet i Tilsynsmyndighedens beslutning, der lægger op til, at enhver fremtidig ændring af Hurtigruten-aftalen, som baseres på denne klausul, automatisk kan anses for at være forenelig med EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte, således som det fremstilles af de norske myndigheder.

Paragraf 10 i aftalen giver kun mulighed for at ændre kontrakten som følge af uforudsigelige og betydelige ændringer af omstændighederne. Den foreskriver intet om en automatisk forhøjelse af kompensationen til Hurtigruten-rederierne i tilfælde af øgede omkostninger, men giver alene begge af de kontraherende parter i Hurtigruten-aftalen mulighed for at anmode om genforhandling uden at sige noget om resultatet af disse forhandlinger. Bestemmelsen nævner ikke specifikt, at stigende omkostninger som følge af en afgiftsstigning skulle berettige til genforhandling og da slet ikke til en automatisk justering af aftalen med et beløb svarende nøjagtigt til afgiftsstigningen. En ændring i den ene kontraherende parts skatteforhold er normalt ikke noget, som den anden part er forpligtet til at tage hensyn til. Selv om den oprindelige Hurtigruten-aftale i sin helhed blev anmeldt til Tilsynsmyndigheden i 2000 og godkendt i 2001, kan Tilsynsmyndigheden ikke forventes at skulle kunne forudse alle tænkelige virkninger af bestemmelsen, og man kan ikke drage den konklusion, at blot fordi Tilsynsmyndigheden ikke tog stilling til bestemmelsen i 2001-beslutningen, kan alle anvendelser af bestemmelsen, som vedrører statsstøtteaspektet, automatisk godkendes.

Det er Tilsynsmyndighedens opfattelse, at kontraktbestemmelsen skal holdes adskilt fra spørgsmålet om, hvorvidt den valgte tilpasning er forenelig med EØS-aftalen, navnlig dens bestemmelser om statsstøtte. For hver tilpasning må der tages stilling til spørgsmålene hver for sig, og kun det første spørgsmål går ud på at fastslå, om der er tale om ny eller eksisterende støtte.

Tilsynsmyndigheden noterer sig at som følge af øgede socialsikringsudgifter blev der udbetalt yderligere 7,352 mio. NOK til Hurtigruten-rederierne i 2004. Dette var en stigning og dermed også en ændring af den statsstøtte til Hurtigruten-rederierne, som blev godkendt ved Tilsynsmyndighedens 2001-beslutning. Tilsynsmyndigheden anser således støtten for at være ny støtte i henhold til artikel 1, litra c), i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen.

3.   Procedurekrav

Procedurekrav

I henhold til artikel 1 stk. 3, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen skal »EFTA-Tilsynsmyndigheden underrettes så betids om enhver påtænkt indførelse eller ændring af støtteforanstaltninger, at den kan fremsætte sine bemærkninger hertil (...). Den pågældende EFTA-stat må ikke gennemføre de påtænkte foranstaltninger, før den nævnte fremgangsmåde har ført til endelig beslutning«.

Som anført ovenfor, betragter Tilsynsmyndigheden støtten som værende ny i henhold til artikel 1, litra c), i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen. Dette indebærer, at kompensationen skulle have været anmeldt til Tilsynsmyndigheden ifølge artikel 1, stk. 3, i del I og artikel 2 i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen og ikke måtte ydes, før Tilsynsmyndigheden havde givet sin eventuelle godkendelse. De norske myndigheder besluttede derimod at give kompensation uanset denne forpligtelse. Støtten må derfor klassificeres som »ulovlig støtte« i henhold til artikel 1, litra f), i del II i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen.

4.   Støttens forenelighed

Støttens forenelighed

4.1.   Indledning

Indledning

Direkte støtte, som skal dække driftstab, er generelt ikke forenelig med EØS-aftalen. Eftersom den højere kompensation, som gives til Hurtigruten-rederierne, dækker omkostninger vedrørende den daglige drift af Hurtigrutens færgerute, må betalingen betragtes som driftsstøtte. I særlige tilfælde kan en sådan driftsstøtte godkendes, hvis betingelserne i EØS-aftalens bestemmelser om undtagelser er opfyldt.

I 2001-beslutningen var Tilsynsmyndighedens holdning, at støtten til Hurtigruten-rederierne ikke opfyldte betingelserne for at blive undtaget fra det generelle forbud mod statsstøtte i artikel 61, stk. 1, i EØS-aftalen på grundlag af artikel 61, stk. 2 og 3, i EØS-aftalen. Men Tilsynsmyndigheden konkluderede, at støtten var forenelig med EØS-aftalen, fordi betingelserne i artikel 59, stk. 2, i EØS-aftalen var opfyldt.

Tilsynsmyndigheden udtrykker i beslutningen om at indlede en formel undersøgelse i denne sag tvivl om, hvorvidt den støtte, som ydes til Hurtigruten-rederierne, er forenelig med artikel 59, stk. 2, i EØS-aftalen.

I løbet af undersøgelsen er Tilsynsmyndigheden nået til den konklusion, at spørgsmålet om, hvorvidt den støtte, der ydes til Hurtigruten-rederierne som kompensation for ekstraomkostninger som følge af ændringer i socialsikringsordningen, er forenelig, først må vurderes på grundlag af artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen.

4.2.   Retsgrundlag for vurdering af støttens forenelighed

Retsgrundlag for vurdering af støttens forenelighed

Ifølge artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen kan støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse, betragtes som forenelig med EØS-aftalen. Tilsynsmyndigheden har udstedt retningslinjer for anvendelsen af artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen med hensyn til statsstøtte til søtransportsektoren, i det følgende benævnt »søtransportretningslinjer«.

Punkt 3.2 i søtransportretningslinjerne vedrører statsstøtte til arbejdsrelaterede omkostninger. Ifølge første afsnit i punkt 3.2 bør støtteforanstaltninger til søfartssektoren derfor primært søge at reducere skattemæssige og andre omkostninger og byrder, som belaster EØS-redere og EØS-søfolk, og bringe dem ned på niveauer, der svarer til normerne på verdensplan.

I overensstemmelse andet afsnit i samme punkt bør følgende foranstaltninger vedrørende beskæftigelsesrelaterede omkostninger derfor tillades for EØS-staternes skibsfart:

| — | nedsatte satser for socialsikringsbidrag for EØS-søfolk på fartøjer, der er registreret i en EØS-stat |
| --- | --- |

—

nedsatte satser for socialsikringsbidrag for EØS-søfolk på fartøjer, der er registreret i en EØS-stat

| — | nedsatte indkomstskattesatser for EØS-søfolk om bord på skibe, som er registreret i en EØS-stat. |
| --- | --- |

—

nedsatte indkomstskattesatser for EØS-søfolk om bord på skibe, som er registreret i en EØS-stat.

I dette punkt forstås ved »EØS-søfolk«:

| — | statsborgere i EØS-staterne med hensyn til søfolk om bord på fartøjer (herunder ro-ro-færger (15)), som sejler i regelmæssig passagersejlads mellem havne i EØS |
| --- | --- |

—

statsborgere i EØS-staterne med hensyn til søfolk om bord på fartøjer (herunder ro-ro-færger (15)), som sejler i regelmæssig passagersejlads mellem havne i EØS

15

| — | i alle andre tilfælde, alle søfolk, som er underkastet beskatning og/eller socialsikringsbidrag i en EØS-stat. |
| --- | --- |

—

i alle andre tilfælde, alle søfolk, som er underkastet beskatning og/eller socialsikringsbidrag i en EØS-stat.

I stk. 3 anføres det, at nogle EØS-stater af nationale skattemæssige hensyn foretrækker ikke at anvende nedsatte satser som ovenfor nævnt, men i stedet — helt eller delvist — godtgør rederierne omkostningerne ved disse afgifter. Denne fremgangsmåde kan generelt anses for at svare til ovennævnte system med nedsatte satser, forudsat at der er en tydelig forbindelse til afgifterne, at der ikke er noget overkompensationselement, og at systemet er gennemskueligt og umuligt at misbruge.

4.3.   Vurdering

Vurdering

Som anført i punkt I.3 ovenfor, fik Hurtigruten-rederierne 7,352 mio. NOK (ca. 900 000 EUR) som kompensation for stigningen i udgifterne til socialsikringsbidrag i 2004. Ifølge statsbudgettet for 2004 bestod denne støtte til Hurtigruten-rederierne af kompensation »som følge af ændringer af systemet for differentierede socialsikringsbidrag«
   (16).

»som følge af ændringer af systemet for differentierede socialsikringsbidrag«

16

Det følger af ovenstående, at Hurtigruten-rederierne modtog støtten som godtgørelse for de stigende udgifter til socialsikringsbidrag, de havde afholdt i 2004. Støtten må således betragtes som godtgørelse for bidrag til socialsikring af søfolk i overensstemmelse med andet og tredje afsnit i punkt 3.2 i søtransportretningslinjerne.

Andet afsnit i punkt 3.2 i søtransportretningslinjerne giver kun mulighed for støtte i form af nedsatte satser for socialsikringsbidrag for EØS-søfolk om bord på skibe, som er registreret i en EØS-stat.

De norske myndigheder har bekræftet, at alle skibe, der blev anvendt til Hurtigrutens færgerute i 2004, var registreret i Norge. Tilsynsmyndigheden mener derfor, at registreringsbetingelsen er opfyldt.

Med hensyn til betingelsen om, at socialsikringen skal gælde »EØS-søfolk«, forstås ved dette udtryk enten statsborgere i EØS-staterne med hensyn til søfolk om bord på fartøjer (herunder ro-ro-færger), som sejler i regelmæssig passagersejlads mellem havne i EØS eller i alle andre tilfælde alle søfolk, som er underkastet beskatning og/eller socialsikringsbidrag i en EØS-stat.

I Hurtigruten-aftalen blev færgeruten beskrevet som kombineret transport af passagerer og gods mellem Bergen og Kirkenes. Ifølge de norske myndigheders oplysninger vedrørte ca. 92 % af Hurtigruten-rederiernes omsætning for 2004 passagertransport, mens ca. 8 % vedrørte godstransport. Nogle af Hurtigrutens skibe havde faciliteter til, at passagerbiler kunne køre direkte om bord og fra borde. Det var dog ikke muligt for erhvervskøretøjer (lastbiler, trailere osv.) at køre direkte om bord og fra borde. Hurtigrutens færge sejlede, som angivet i punkt I.2, rutesejlads langs den norske kyst, hvilket er inden for EØS.

På dette grundlag mener Tilsynsmyndigheden, at Hurtigruten-rederiernes fartøjer må siges at høre under den første alternative definition ovenfor, dvs. fartøjer, som sejler i regelmæssig passagersejlads mellem havne i EØS. Det betyder, at kompensation for stigningen i socialsikringsbidrag til Hurtigruten-rederierne kun er forenelig med punkt 3.2 i søtransportretningslinjerne, for så vidt som kompensationen er ydet til søfolk, som er statsborgere i en EØS-stat.

De norske myndigheder har givet oplysninger, der viser, at alle ansatte på de fartøjer, som Hurtigruten-rederierne anvendte til færgeruten i 2004, var statsborgere i en EØS-stat.

Det blev udtrykkeligt anført i statsbudgettet, at den ekstra støtte til Hurtigruten-rederierne blev ydet for at dække rederiernes ekstraudgifter til socialsikring. Der var derfor en tydelig forbindelse mellem støtten og udgifterne til socialsikring. Endvidere svarede støttens størrelse nøjagtigt til stigningen i rederiernes udgifter til socialsikring. Det fremgår af punkt II.4.4, at støtten ikke medfører overkompensation. Endelig var støtten et engangsbeløb, som blev angivet i statsbudgettet. Støtten blev således ydet på en måde, der var gennemsigtig og ikke kunne føre til misbrug. Det følger, at betingelserne for at betragte godtgørelse af udgifter til socialsikring som et system med nedsatte satser for bidrag er opfyldt.

Tilsynsmyndigheden konkluderer derfor, at den støtte, der er ydet til Hurtigruten-rederierne til øgede udgifter til socialsikringsbidrag i 2004, er i overensstemmelse med punkt 3.2 i søtransportretningslinjerne.

4.4.   Overkompensation og kumulation

Overkompensation og kumulation

Ifølge andet afsnit i punkt 11 i søtransportretningslinjerne kan der indrømmes en nedsættelse af bidrag til den sociale beskyttelse af EØS-søfolk på op til 100 %, dvs. en nedsættelse svarende til nul udgifter til socialsikring. I denne sag var Hurtigruten-rederierne blevet pålagt ekstra udgifter til socialsikringsbidrag i 2004 i forhold til satsen i de foregående år.

Tilsynsmyndigheden er af den opfattelse, at det støttebeløb, der blev ydet i henhold til punkt 3-6 i søtransportretningslinjerne, ikke oversteg det samlede beløb for skatter og socialsikringsbidrag, der blev opkrævet fra skibsfartsaktiviteter og fra søfolk, og at kriteriet i punkt 11, andet afsnit, i disse retningslinjer er opfyldt.

Ud over den støtte til arbejdsrelaterede omkostninger, som Hurtigruten-rederierne fik i henhold til søtransportretningslinjerne, modtog Hurtigruten-rederierne også støtte i henhold til Hurtigruten-aftalen og Tilsynsmyndighedens beslutning af 12. november 2003 om godkendelse af overgangsperioden for regionalt differentierede socialsikringsafgifter pålagt arbejdsgivere. For at sikre, at der ikke var tale om overkompensation, må man kontrollere, at Hurtigruten-rederierne ikke fik kompensation for de samme omkostninger i henhold til hver af disse foranstaltninger.

Tilsynsmyndigheden har bemærket, at stigningen i rederiernes udgifter til socialsikring var en følge af Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 172/02/KOL om at foreslå Norge passende foranstaltninger vedrørende den norske ordning for regionalt differentierede socialsikringsbidrag. Den norske stat meddelte en plan for forvaltningen af overgangen til socialsikringsbidrag, som ikke er differentierede. Denne plan blev godkendt af Tilsynsmyndigheden den 12. november 2003 og betød, at Hurtigruten-rederiernes udgifter til socialsikring steg i 2004 i forhold til det beløb, der var gældende ved forhandlingerne om Hurtigruten-aftalen. Det er således tydeligt, at de ekstraomkostninger, Hurtigruten-rederierne har haft til socialsikring i 2004, ikke var omfattet af Hurtigruten-aftalen, dvs. at den kompensation, der blev udbetalt på grundlag af Hurtigruten-aftalen, ikke dækkede ekstraomkostningerne. Overførslen af ekstra midler i 2004 ville kun kompensere Hurtigruten-rederierne for den del af de øgede socialsikringsbidrag, som der ikke allerede var givet kompensation under ordningen med en treårig overgangsperiode. Den kompensation, der blev givet for stigningen i udgifter til socialsikring for 2004 på grundlag af søtransportretningslinjerne, medførte således ikke overkompensation.

På baggrund af ovenstående kan Tilsynsmyndigheden konkludere, at den kompensation, Hurtigruten-rederierne har fået for ekstra udgifter til socialsikring i 2004, er forenelig med artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen sammenholdt med søtransportretningslinjerne.

5.   Konklusion

Konklusion

I lyset af ovenstående konkluderer Tilsynsmyndigheden, at den kompensation på 7,352 mio. NOK (ca. 900 000 EUR), som Hurtigruten-rederierne har fået, er forenelig med artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen.

Tilsynsmyndigheden beklager dog, at de norske myndigheder ikke har overholdt deres pligt til at anmelde foranstaltningen og først iværksætte den efter Tilsynsmyndighedens godkendelse, jf. artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Tilsynsmyndigheden anser kompensationen på 7,352 mio. NOK til Hurtigruten-rederierne for at udgøre statsstøtte i henhold artikel 61, stk. 1, i EØS-aftalen. Støtten blev ydet i strid med procedurekravene i artikel 1, stk. 3, i del I i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen. Støtten er forenelig med artikel 61, stk. 3, litra c), i EØS-aftalen sammenholdt med søtransportretningslinjerne.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Norge.

Artikel 3

Denne beslutning er autentisk på engelsk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2007.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Kristján A. STEFÁNSSON

Medlem af Kollegiet

Kurt JÄGER

Medlem af Kollegiet

---

(1)  I det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«.

1

(2)  I det følgende benævnt »EØS-aftalen«.

2

(3)  I det følgende benævnt »tilsyns- og domstolsaftalen«.

3

(4)  Retningslinjer for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen og artikel 1 i protokol 3 til tilsyns- og domstolsaftalen, vedtaget og udstedt af EFTA-Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994, offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994, s. 1, og i EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994. Disse retningslinjer blev senest ændret den 3. maj 2007. I det følgende benævnt »retningslinjerne for statsstøtte«.

4

(5)  Myndighedens beslutninger findes på http://www.eftasurv.int/

5

(6)  EUT C 314 af 21.12.2006, s. 115, og EØS-tillæg nr. 63/2006, s. 33.

6

(7)  I det følgende benævnt »Hurtigruten-rederierne«.

7

(8)  Se fodnote 6.

8

(9)  I det følgende benævnt »Hurtigruten-aftalen«.

9

(10)  Beslutning nr. 417/01/KOL, i det følgende benævnt »2001-beslutningen«.

10

(11)  Beslutning nr. 172/02/KOL.

11

(12)  Beslutning nr. 218/03/KOL. Overgangsperioden gjaldt ikke de mest nordligt liggende egne af Norge (zone 5 i socialsikringsafgiftssystemet), idet EFTA-staterne ved beslutning nr. 2/2003/SU af 1. juli 2003 besluttede, at de regionalt differentierede socialsikringsbidrag i dette område var forenelige med EØS-aftalen på grund af de særlige omstændigheder i dette område.

12

(13)  Bemærkninger til pos. 70 lyder som følger: »Av budsjettforslaget på 200,8 mill. kr for 2004, er 192,3 mill. kr direkte relatert til den gjeldende avtalen med hurtigruterederiene. Restbeløpet på 8,5 mill. kr er knyttet til ev. kompensasjon som følge av endringer i ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift. Endelig kompensasjonsbeløp vil bli bestemt når forhandlingene mellom hurtigruteselskapene og departementet er avsluttet.« (Uofficiel oversættelse: Af budgetforslaget på 200,8 mio. NOK for 2004 vedrører 192,3 mio. NOK direkte den eksisterende aftale med Hurtigruten-rederierne. De resterende 8,5 mio. NOK vedrører en eventuel kompensation som følge af ændringer af ordningen for differentierede socialsikringsbidrag. Den endelige kompensation fastsættes efter forhandlinger mellem Hurtigruten-rederierne og ministeriet.)

13

(14)  Uofficiel oversættelse, jf. fodnote 13.

14

(15)  Ved »ro-ro-færger« forstås »et søgående passagerskib, der er indrettet således, at køretøjer eller tog kan køres direkte om bord og fra borde, og som kan medtage flere end 12 passagerer«, jf. fodnote 22 i retningslinjerne, som henviser til Rådets direktiv 1999/35/EF af 29. april 1999 om en ordning med obligatoriske syn med henblik på sikker drift af ro-ro-færger og højhastighedspassagerfartøjer (EFT L 138 af 1.6.1999, s. 1), som indarbejdet i punkt 56 ca) i bilag XIII til EØS-aftalen.

15

(16)  Uofficiel oversættelse, jf. fodnote 13.

16

---

| 25.2.2010 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 48/27 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 48/27

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE

Nr. 433/09/KOL

af 30. oktober 2009

om treoghalvfjerdsindstyvende ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN HAR —

UNDER HENVISNING TIL aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1), særlig artikel 61-63, og protokol 26 til aftalen,

UNDER HENVISNING TIL aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (2), særlig artikel 24 og artikel 5, stk. 2, litra b),

som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til tilsyns- og domstolsaftalens artikel 24 skal iværksætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte,

som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til tilsyns- og domstolsaftalens artikel 5, stk. 2, litra b), skal udsende meddelelser eller retningslinjer om spørgsmål, der er omfattet af EØS-aftalen, hvis det udtrykkeligt er hjemlet i denne aftale eller i tilsyns- og domstolsaftalen, eller hvis EFTA-Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt,

som erindrer om, at EFTA-Tilsynsmyndigheden den 19. januar 1994 vedtog proceduremæssige og materielle regler (3) for statsstøtte (4),

som tager i betragtning, at kapitlet om statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (5) i EFTA-Tilsynsmyndighedens statsstøtteretningslinjer udløber den 30. november 2009 (6),

som tager i betragtning, at kapitlet svarer til Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (7), der udløber den 9. oktober 2009 (8),

som tager i betragtning, at Europa-Kommissionen den 9. juli 2009 vedtog en meddelelse om forlængelse af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder indtil den 9. oktober 2012; meddelelsen blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 9. juli 2009,

som tager i betragtning, at Kommissionens meddelelse om forlængelse af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder også er relevant for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,

som tager i betragtning, at der skal sikres en ensartet anvendelse af EØS' statsstøtteregler i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,

som tager i betragtning, at EFTA-Tilsynsmyndigheden i henhold til punkt II under overskriften »GENERELT« i slutningen af bilag XV til EØS-aftalen efter høring af Kommissionen skal vedtage retsakter, der svarer til dem, som Europa-Kommissionen har vedtaget,

som tager i betragtning, at kapitlet om statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder udløber den 30. november 2009, og at det derfor er nødvendigt at forlænge dets gyldighedsperiode,

som har hørt Europa-Kommissionen,

som har hørt medlemsstaterne —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Gyldighedsperioden for kapitlet om statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder i EFTA-Tilsynsmyndighedens statsstøtteretningslinjer forlænges indtil den 30. november 2012.

Artikel 2

Kun den engelske udgave er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 30. oktober 2009.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Per SANDERUD

Formand

Kristján Andri STEFÁNSSON

Medlem af kollegiet

---

(1)  I det følgende benævnt »EØS-aftalen«.

1

(2)  I det følgende benævnt »tilsyns- og domstolsaftalen«.

2

(3)  I det følgende benævnt »statsstøtteretningslinjerne«.

3

(4)  Oprindeligt offentliggjort i EFT L 231 af 3.9.1994, s. 1 og i EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994, s. 1.

4

(5)  EFTA-Tilsynsmyndighedens beslutning nr. 305/04/KOL, offentliggjort i EUT L 107 af 28.4.2005, s. 28, EØS-tillæg nr. 21 af 28.4.2005, s. 1.

5

(6)  Afsnit 89 i beslutning nr. 305/04/KOL, se reference i fodnote 5.

6

(7)  EUT C 244 af 1.10.2004, s. 2.

7

(8)  Punkt 102 i det dokument, der henvises til i fodnote 7.

8

---