# Úřední věstník L 130/2010

| | ISSN 1725-5074
  doi:10.3000/17255074.L_2010.130.ces |
| --- | --- |
| Úřední věstník
  Evropské unie | L 130 |
| | |
| České vydání | Právní předpisy | Svazek 5328. května 2010 |

ISSN 1725-5074

doi:10.3000/17255074.L_2010.130.ces

Úřední věstník

Evropské unie

L 130

České vydání

Právní předpisy

Svazek 5328. května 2010

---

| Obsah | | II   Nelegislativní akty | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU |
| | * | Předpis č. 77 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování parkovacích svítilen motorových vozidel | 1 |
| | * | Předpis č. 90 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu náhradních částí s brzdovým obložením a náhradních obložení bubnových brzd pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla | 19 |
| | * | Předpis č. 94 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel z hlediska ochrany cestujících při čelním nárazu | 50 |

Obsah

II   Nelegislativní akty

Strana

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

*

Předpis č. 77 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování parkovacích svítilen motorových vozidel

1

*

Předpis č. 90 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu náhradních částí s brzdovým obložením a náhradních obložení bubnových brzd pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla

19

*

Předpis č. 94 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel z hlediska ochrany cestujících při čelním nárazu

50

| CS | Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.
  Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička. |
| --- | --- |

CS

Akty, jejichž název není vyti_těn tučně, se vztahují ke každodennímu řízení záležitostí v zemědělství a obecně platí po omezenou dobu.

Názvy všech ostatních aktů jsou vytištěny tučně a předchází jim hvězdička.

---

II Nelegislativní akty

AKTY PŘIJATÉ INSTITUCEMI ZŘÍZENÝMI MEZINÁRODNÍ DOHODOU

| 28.5.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 130/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 130/1

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis č. 77 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování parkovacích svítilen motorových vozidel

Zahrnující veškerá platná znění až po:

Dodatek 12 k původnímu znění předpisu – datum vstupu v platnost: 15. října 2008

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Značení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Schválení |
| --- | --- |

5.

| 6. | Všeobecné požadavky |
| --- | --- |

6.

| 7. | Fotometrické vlastnosti |
| --- | --- |

7.

| 8. | Postup zkoušení |
| --- | --- |

8.

| 9. | Barva vyzařovaného světla |
| --- | --- |

9.

| 10. | Poznámky k barvám |
| --- | --- |

10.

| 11. | Změny typu parkovací svítilny a rozšíření schválení |
| --- | --- |

11.

| 12. | Shoda výroby |
| --- | --- |

12.

| 13. | Postihy za neshodu výroby |
| --- | --- |

13.

| 14. | Ukončení výroby |
| --- | --- |

14.

| 15. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a orgánů státní správy |
| --- | --- |

15.

| 16. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

16.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení týkající se schvalování nebo rozšíření, odmítnutí či odvolání schválení nebo ukončení výroby určitého typu parkovací svítilny podle předpisu 77 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání značky schválení |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Minimální úhly požadované pro rozložení světla v prostoru |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Fotometrická měření |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Barva vyzařovaného světla – trichromatické souřadnice |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Minimální požadavky na postupy kontrol shody výroby |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Minimální požadavky na odběr vzorků inspektorem |
| --- | --- |

Příloha 7 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

Předpis se vztahuje na parkovací svítilny vozidel kategorií M, N, a T (1).

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu:

| 2.1 | „Parkovací svítilnou“ se rozumí svítilna sloužící k upozornění na přítomnost stojícího vozidla. |
| --- | --- |

2.1

„Parkovací svítilnou“ se rozumí svítilna sloužící k upozornění na přítomnost stojícího vozidla.

| 2.2 | Pro tento předpis platí definice z předpisu č. 48 a jeho změn platných v době podání žádosti o schválení. |
| --- | --- |

2.2

Pro tento předpis platí definice z předpisu č. 48 a jeho změn platných v době podání žádosti o schválení.

| 2.3 | „Parkovacími svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se liší v základních aspektech, jako jsou:






  a) | obchodní název nebo značka; |
| --- | --- | --- |

2.3

„Parkovacími svítilnami různých typů“ se rozumí svítilny, které se liší v základních aspektech, jako jsou:

a)

obchodní název nebo značka;

| b) | vlastnosti optického systému (hladiny svítivosti, úhly rozložení světla, typ žárovky, modul zdroje světla atd.). |
| --- | --- |

b)

vlastnosti optického systému (hladiny svítivosti, úhly rozložení světla, typ žárovky, modul zdroje světla atd.).

Změna barvy žárovky nebo barvy jakéhokoli filtru nezakládá změnu typu.

| 2.4 | Kdekoli se v tomto předpisu odkazuje na standardní žárovku (žárovky) a na předpis č. 37, rozumí se odkaz na předpis č. 37 a jeho změny platné v době podání žádosti o schválení. |
| --- | --- |

2.4

Kdekoli se v tomto předpisu odkazuje na standardní žárovku (žárovky) a na předpis č. 37, rozumí se odkaz na předpis č. 37 a jeho změny platné v době podání žádosti o schválení.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

| 3.1 | Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.
  Na základě volby žadatele může žádost uvádět, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vzhledem ke vztažným rovinám vozidla a k povrchu vozovky nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto odlišné podmínky montáže musí být uvedeny v osvědčení o schválení. |
| --- | --- |

3.1

Žádost o schválení podává držitel obchodního názvu nebo značky nebo jeho řádně pověřený zástupce.

Na základě volby žadatele může žádost uvádět, že zařízení může být na vozidlo montováno s různými sklony vztažné osy vzhledem ke vztažným rovinám vozidla a k povrchu vozovky nebo že může být natočeno kolem své vztažné osy; tyto odlišné podmínky montáže musí být uvedeny v osvědčení o schválení.

| 3.2 | U každého typu parkovací svítilny se k žádosti přiloží:






  3.2.1 | stručný technický popis, v němž se, s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji, uvede (uvedou) zejména:






  a) | kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek); tato (tyto) kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu, a/nebo |
| --- | --- | --- | --- |

3.2

U každého typu parkovací svítilny se k žádosti přiloží:

3.2.1

stručný technický popis, v němž se, s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji, uvede (uvedou) zejména:

a)

kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek); tato (tyto) kategorie žárovek musí být jednou z kategorií uvedených v předpisu č. 37 a jeho sérii změn platných v době podání žádosti o schválení typu, a/nebo

| b) | zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla; |
| --- | --- |

b)

zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla;

| 3.2.2 | výkresy (trojmo), dostatečně podrobné na to, aby bylo možné určit typ parkovací svítilny a ukazující geometricky polohu (polohy), v níž může být svítilna montována na vozidlo; osu pozorování, která se použije jako vztažná osa při zkouškách (horizontální úhel H = 0°, vertikální úhel V = 0°), a bod, který se při zmíněných zkouškách použije jako vztažný střed; |
| --- | --- |

3.2.2

výkresy (trojmo), dostatečně podrobné na to, aby bylo možné určit typ parkovací svítilny a ukazující geometricky polohu (polohy), v níž může být svítilna montována na vozidlo; osu pozorování, která se použije jako vztažná osa při zkouškách (horizontální úhel H = 0°, vertikální úhel V = 0°), a bod, který se při zmíněných zkouškách použije jako vztažný střed;

| 3.2.3 | dva vzorky; pokud se jedná o parkovací svítilny, které lze montovat pouze na jednu stranu vozidla, mohou být oba předkládané vzorky shodné a určené k namontování pouze na pravou nebo pouze na levou stranu vozidla. |
| --- | --- |

3.2.3

dva vzorky; pokud se jedná o parkovací svítilny, které lze montovat pouze na jednu stranu vozidla, mohou být oba předkládané vzorky shodné a určené k namontování pouze na pravou nebo pouze na levou stranu vozidla.

4.   ZNAČENÍ

| 4.1 | Parkovací svítilny předkládané ke schválení musí být zřetelně, čitelně a nesmazatelně označeny:






  4.1.1 | obchodním názvem nebo značkou žadatele; |
| --- | --- | --- |

4.1

Parkovací svítilny předkládané ke schválení musí být zřetelně, čitelně a nesmazatelně označeny:

4.1.1

obchodním názvem nebo značkou žadatele;

| 4.1.2 | s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla jasně čitelným a nesmazatelným značením udávajícím:






  a) | kategorii nebo kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek) a/nebo |
| --- | --- | --- |

4.1.2

s výjimkou svítilen s nevýměnnými zdroji světla jasně čitelným a nesmazatelným značením udávajícím:

a)

kategorii nebo kategorie předepsané žárovky (předepsaných žárovek) a/nebo

| b) | zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla; |
| --- | --- |

b)

zvláštní identifikační kód modulu zdroje světla;

| 4.1.3 | svítilny s nevýměnnými zdroji světla nebo nevýměnným modulem (nevýměnnými moduly) zdroje světla předepsaným napětím nebo rozsahem napětí a stanoveným příkonem. |
| --- | --- |

4.1.3

svítilny s nevýměnnými zdroji světla nebo nevýměnným modulem (nevýměnnými moduly) zdroje světla předepsaným napětím nebo rozsahem napětí a stanoveným příkonem.

| 4.2 | Na každé svítilně musí být dostatečný prostor pro značku schválení a další symbol předepsaný níže v odstavci 5.5; tento prostor musí být vyznačen na výkresech zmíněných v odstavci 3.2.2 výše. |
| --- | --- |

4.2

Na každé svítilně musí být dostatečný prostor pro značku schválení a další symbol předepsaný níže v odstavci 5.5; tento prostor musí být vyznačen na výkresech zmíněných v odstavci 3.2.2 výše.

| 4.3 | U svítilen s modulem/moduly zdroje světla musí být modul (moduly) zdroje světla označeny:






  4.3.1 | obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné; |
| --- | --- | --- |

4.3

U svítilen s modulem/moduly zdroje světla musí být modul (moduly) zdroje světla označeny:

4.3.1

obchodním názvem nebo značkou žadatele; toto značení musí být jasně čitelné a nesmazatelné;

| 4.3.2 | zvláštním identifikačním kódem modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento zvláštní identifikační kód musí začínat písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje označení schválení bez kružnice předepsané níže v odstavci 5.5.1, a pokud je použito více nestejných modulů zdroje světla, další symboly nebo značení; tento zvláštní identifikační kód musí být uveden na výkresech zmíněných v odstavci 3.2.2 výše.
  Označení schválení nemusí být stejné jako označení svítilny, ve které je modul užíván, avšak obojí značení musí být provedena stejným žadatelem; |
| --- | --- |

4.3.2

zvláštním identifikačním kódem modulu; toto označení musí být jasně čitelné a nesmazatelné. Tento zvláštní identifikační kód musí začínat písmeny „MD“ jako „MODUL“, za nimiž následuje označení schválení bez kružnice předepsané níže v odstavci 5.5.1, a pokud je použito více nestejných modulů zdroje světla, další symboly nebo značení; tento zvláštní identifikační kód musí být uveden na výkresech zmíněných v odstavci 3.2.2 výše.

Označení schválení nemusí být stejné jako označení svítilny, ve které je modul užíván, avšak obojí značení musí být provedena stejným žadatelem;

| 4.3.3 | označením předepsaného napětí a stanoveného příkonu. |
| --- | --- |

4.3.3

označením předepsaného napětí a stanoveného příkonu.

5.   SCHVÁLENÍ

| 5.1 | Vyhoví-li oba vzorky typu parkovací svítilny předložené podle odstavce 3.2.3 výše, požadavkům tohoto předpisu, typ se schválí. |
| --- | --- |

5.1

Vyhoví-li oba vzorky typu parkovací svítilny předložené podle odstavce 3.2.3 výše, požadavkům tohoto předpisu, typ se schválí.

| 5.2 | Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 00 pro předpis v jeho původním znění) označují sérii změn obsahující nejnovější důležité technické změny v předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu parkovací svítilny. |
| --- | --- |

5.2

Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. Jeho první dvě číslice (v současnosti 00 pro předpis v jeho původním znění) označují sérii změn obsahující nejnovější důležité technické změny v předpisu v době vydání schválení. Táž smluvní strana nesmí totéž číslo přidělit jinému typu parkovací svítilny.

| 5.3 | Jestliže se žádá o schválení typu zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci zahrnující parkovací svítilnu a jiné svítilny, může být vydána jediná značka schválení za předpokladu, že dotyčná svítilna vyhovuje požadavkům tohoto předpisu a že každá z ostatních svítilen tvořících součást zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, pro nějž se žádá o schválení, vyhovuje příslušnému předpisu, který se na ni vztahuje. |
| --- | --- |

5.3

Jestliže se žádá o schválení typu zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci zahrnující parkovací svítilnu a jiné svítilny, může být vydána jediná značka schválení za předpokladu, že dotyčná svítilna vyhovuje požadavkům tohoto předpisu a že každá z ostatních svítilen tvořících součást zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci, pro nějž se žádá o schválení, vyhovuje příslušnému předpisu, který se na ni vztahuje.

| 5.4 | Osvědčení o schválení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odvolání schválení nebo o ukončení výroby se zašle stranám dohody uplatňujícím tento předpis na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

5.4

Osvědčení o schválení nebo odmítnutí nebo rozšíření nebo odvolání schválení nebo o ukončení výroby se zašle stranám dohody uplatňujícím tento předpis na formuláři podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

| 5.5 | Každá parkovací svítilna shodná s typem schváleným podle tohoto předpisu musí být v prostoru zmíněném v odstavci 4.2 opatřená kromě označení předepsaného v odstavci 4.1. mezinárodní značkou schválení sestávající z:






  5.5.1 | kružnice, ve které je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem státu, který daný typ schválil (2); |
| --- | --- | --- |

5.5

Každá parkovací svítilna shodná s typem schváleným podle tohoto předpisu musí být v prostoru zmíněném v odstavci 4.2 opatřená kromě označení předepsaného v odstavci 4.1. mezinárodní značkou schválení sestávající z:

5.5.1

kružnice, ve které je písmeno „E“ následované rozlišovacím číslem státu, který daný typ schválil (2);

| 5.5.2 | čísla tohoto předpisu následovaného písmenem „R“, pomlčkou a číslem povolení; |
| --- | --- |

5.5.2

čísla tohoto předpisu následovaného písmenem „R“, pomlčkou a číslem povolení;

| 5.5.3 | pokud svítilna vyzařuje světlo oranžové barvy vpřed a vzad, musí být svítilna označena šipkou, která udává její orientaci, směřující k předku vozidla; |
| --- | --- |

5.5.3

pokud svítilna vyzařuje světlo oranžové barvy vpřed a vzad, musí být svítilna označena šipkou, která udává její orientaci, směřující k předku vozidla;

| 5.5.4 | bylo-li vydáno jediné číslo schválení podle odstavce 5.3 pro typ zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci zahrnující parkovací svítilnu a jiné svítilny, může se uvést jediná značka schválení skládající se z dalších symbolů předepsaných jednotlivými předpisy, podle nichž byl typ schválen; |
| --- | --- |

5.5.4

bylo-li vydáno jediné číslo schválení podle odstavce 5.3 pro typ zařízení pro osvětlení a světelnou signalizaci zahrnující parkovací svítilnu a jiné svítilny, může se uvést jediná značka schválení skládající se z dalších symbolů předepsaných jednotlivými předpisy, podle nichž byl typ schválen;

| 5.5.5 | u zařízení s omezeným rozložením světla podle odstavce 2.3 přílohy 4 tohoto předpisu z vertikální šipky vycházející z horizontálního dílu a směřující dolů. |
| --- | --- |

5.5.5

u zařízení s omezeným rozložením světla podle odstavce 2.3 přílohy 4 tohoto předpisu z vertikální šipky vycházející z horizontálního dílu a směřující dolů.

| 5.6 | Označení podle odstavců 4.1.1 a 5.5 musí být jasně čitelné a nesmazatelné i po namontování parkovacích svítilen na vozidlo. |
| --- | --- |

5.6

Označení podle odstavců 4.1.1 a 5.5 musí být jasně čitelné a nesmazatelné i po namontování parkovacích svítilen na vozidlo.

| 5.7 | Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná. Může byt umístěno na některé vnitřní nebo na vnější části (průhledné či nikoliv) zařízení, která nemůže být oddělena od průhledné části zařízení vyzařující světlo. Značení musí být v každém případě viditelné i poté, co je zařízení namontováno na vozidlo, nebo když je některá pohyblivá část jako kapota nebo víko kufru zdvižena nebo když jsou otevřené dveře. |
| --- | --- |

5.7

Značka schválení musí být jasně čitelná a nesmazatelná. Může byt umístěno na některé vnitřní nebo na vnější části (průhledné či nikoliv) zařízení, která nemůže být oddělena od průhledné části zařízení vyzařující světlo. Značení musí být v každém případě viditelné i poté, co je zařízení namontováno na vozidlo, nebo když je některá pohyblivá část jako kapota nebo víko kufru zdvižena nebo když jsou otevřené dveře.

| 5.8 | V příloze 2 tohoto předpisu je uveden příklad uspořádání značky schválení. |
| --- | --- |

5.8

V příloze 2 tohoto předpisu je uveden příklad uspořádání značky schválení.

6.   VŠEOBECNÉ POŽADAVKY

| 6.1 | Každý vzorek musí vyhovovat specifikacím dle odstavců 7 a 9 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

6.1

Každý vzorek musí vyhovovat specifikacím dle odstavců 7 a 9 tohoto předpisu.

| 6.2 | Parkovací svítilny musí být konstruovány a vyráběny tak, aby za normálních podmínek užívání a navzdory otřesům, jimž jsou vystaveny, byla zajištěna jejich uspokojivá funkce a aby si zachovaly vlastnosti předepsané tímto předpisem. |
| --- | --- |

6.2

Parkovací svítilny musí být konstruovány a vyráběny tak, aby za normálních podmínek užívání a navzdory otřesům, jimž jsou vystaveny, byla zajištěna jejich uspokojivá funkce a aby si zachovaly vlastnosti předepsané tímto předpisem.

| 6.3 | U modulů zdroje světla se ověří, že:






  6.3.1 | konstrukce modulu (modulů) zdroje světla musí být taková:






  a) | aby žádný modul nemohl být namontován v jiné poloze, než je poloha určená a správná, a aby mohl být odstraněn pouze za užití nástroje (nástrojů); |
| --- | --- | --- | --- |

6.3

U modulů zdroje světla se ověří, že:

6.3.1

konstrukce modulu (modulů) zdroje světla musí být taková:

a)

aby žádný modul nemohl být namontován v jiné poloze, než je poloha určená a správná, a aby mohl být odstraněn pouze za užití nástroje (nástrojů);

| b) | pokud je ve stejném pouzdru zařízení užit více než jeden modul zdroje světla, aby nemohly být v pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s odlišnými vlastnostmi; |
| --- | --- |

b)

pokud je ve stejném pouzdru zařízení užit více než jeden modul zdroje světla, aby nemohly být v pouzdru zaměněny moduly zdroje světla s odlišnými vlastnostmi;

| 6.3.2 | modul (moduly) zdroje světla musí být zabezpečen (zabezpečeny) proti jakémukoli zásahu do jeho konstrukce. |
| --- | --- |

6.3.2

modul (moduly) zdroje světla musí být zabezpečen (zabezpečeny) proti jakémukoli zásahu do jeho konstrukce.

| 6.4 | U výměnné žárovky (výměnných žárovek):






  6.4.1 | lze použít kteroukoliv kategorii nebo kategorie žárovky (žárovek) schválené podle předpisu č. 37 za předpokladu, že předpis č. 37 a jeho změny platné v době podání žádosti o schválení typu neobsahují žádné omezení pro užití této žárovky (žárovek); |
| --- | --- | --- |

6.4

U výměnné žárovky (výměnných žárovek):

6.4.1

lze použít kteroukoliv kategorii nebo kategorie žárovky (žárovek) schválené podle předpisu č. 37 za předpokladu, že předpis č. 37 a jeho změny platné v době podání žádosti o schválení typu neobsahují žádné omezení pro užití této žárovky (žárovek);

| 6.4.2 | konstrukce zařízení musí být taková, aby žárovka mohla být montována pouze v poloze, jež je správná; |
| --- | --- |

6.4.2

konstrukce zařízení musí být taková, aby žárovka mohla být montována pouze v poloze, jež je správná;

| 6.4.3 | patice žárovky musí odpovídat vlastnostem stanoveným v IEC publikaci 60061. Platí list údajů o patici vztahující se na použitou kategorii žárovky. |
| --- | --- |

6.4.3

patice žárovky musí odpovídat vlastnostem stanoveným v IEC publikaci 60061. Platí list údajů o patici vztahující se na použitou kategorii žárovky.

7.   FOTOMETRICKÉ VLASTNOSTI

| 7.1 | Ve vztažné ose nesmí mít světlo vyzařované kterýmkoli z obou vzorků menší než minimální a větší než maximální svítivost, stanovenou takto: | min. svítivost
  (cd) | max. svítivost
  (cd) |
| --- | --- | --- | --- |
| 7.1.1. | parkovací svítilny směřující dopředu |

7.1

Ve vztažné ose nesmí mít světlo vyzařované kterýmkoli z obou vzorků menší než minimální a větší než maximální svítivost, stanovenou takto:

min. svítivost

(cd)

max. svítivost

(cd)

7.1.1.

parkovací svítilny směřující dopředu

2

60

| 7.1.2. | parkovací svítilny směřující dozadu |
| --- | --- |

7.1.2.

parkovací svítilny směřující dozadu

2

30

| 7.1.3 | u jednotlivé svítilny s více než jedním zdrojem světla musí svítilna splňovat požadovanou minimální svítivost, i pokud kterýkoliv ze zdrojů světla nefunguje, a svítí-li všechny zdroje světla, nesmí být překročena maximální svítivost.
  Veškeré zdroje světla, které jsou zapojeny do série, se považují za jediný zdroj světla. |
| --- | --- |

7.1.3

u jednotlivé svítilny s více než jedním zdrojem světla musí svítilna splňovat požadovanou minimální svítivost, i pokud kterýkoliv ze zdrojů světla nefunguje, a svítí-li všechny zdroje světla, nesmí být překročena maximální svítivost.

Veškeré zdroje světla, které jsou zapojeny do série, se považují za jediný zdroj světla.

| 7.2 | Vně vztažné osy a uvnitř úhlových polí, vymezených v grafech v příloze 3 tohoto předpisu, svítivost světla vyzařovaného kterýmkoli z obou vzorků nesmí být:






  7.2.1 | v žádném ze směrů odpovídajících bodům v tabulce rozložení svítivosti v příloze 4 tohoto předpisu nižší než hodnota v uvedené tabulce pro příslušný směr, vyjádřená jako procentní podíl minimální svítivosti uvedené v odstavci 7.1; |
| --- | --- | --- |

7.2

Vně vztažné osy a uvnitř úhlových polí, vymezených v grafech v příloze 3 tohoto předpisu, svítivost světla vyzařovaného kterýmkoli z obou vzorků nesmí být:

7.2.1

v žádném ze směrů odpovídajících bodům v tabulce rozložení svítivosti v příloze 4 tohoto předpisu nižší než hodnota v uvedené tabulce pro příslušný směr, vyjádřená jako procentní podíl minimální svítivosti uvedené v odstavci 7.1;

| 7.2.2 | v žádném směru uvnitř prostoru, z něhož je příslušné světlo viditelné, vyšší než maximální svítivost uvedená v odstavci 7.1; |
| --- | --- |

7.2.2

v žádném směru uvnitř prostoru, z něhož je příslušné světlo viditelné, vyšší než maximální svítivost uvedená v odstavci 7.1;

| 7.2.3 | je však přípustná svítivost 60 cd u parkovacích svítilen, směřujících dozadu a sloučených s brzdovými svítilnami (viz odstavec 7.1.2) pod rovinou svírající úhel 5° s vodorovnou rovinou směrem dolů; |
| --- | --- |

7.2.3

je však přípustná svítivost 60 cd u parkovacích svítilen, směřujících dozadu a sloučených s brzdovými svítilnami (viz odstavec 7.1.2) pod rovinou svírající úhel 5° s vodorovnou rovinou směrem dolů;

| 7.2.4 | kromě toho:






  7.2.4.1 | uvnitř polí, vymezených v příloze 3, nesmí být svítivost vyzařovaného světla menší než 0,05 cd; |
| --- | --- | --- |

7.2.4

kromě toho:

7.2.4.1

uvnitř polí, vymezených v příloze 3, nesmí být svítivost vyzařovaného světla menší než 0,05 cd;

| 7.2.4.2 | musí být dodržena ustanovení odstavce 2.2 přílohy 4 o lokálním kolísání svítivosti. |
| --- | --- |

7.2.4.2

musí být dodržena ustanovení odstavce 2.2 přílohy 4 o lokálním kolísání svítivosti.

| 7.3 | V příloze 4 tohoto předpisu, na niž se odkazuje v odstavci 7.2.1, jsou uvedeny bližší podrobnosti o metodách měření, jichž se má použít. |
| --- | --- |

7.3

V příloze 4 tohoto předpisu, na niž se odkazuje v odstavci 7.2.1, jsou uvedeny bližší podrobnosti o metodách měření, jichž se má použít.

8.   POSTUP ZKOUŠENÍ

Měří se vždy s bezbarvými standardními žárovkami typu předepsaného pro dané zařízení upravenými tak, aby vytvářely normální světelný tok, který je pro daný typ žárovek předepsán.

| 8.1 | U svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) se veškerá měření provádějí při napětí 6,75, resp. 13,5 V, resp. 28,0 V.
  V případě zdrojů světla napájených zvláštními napáječi se výše uvedená napětí připojí na vstupní svorky takových napáječů. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat speciální napáječ potřebný k napájení světelných zdrojů. |
| --- | --- |

8.1

U svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) se veškerá měření provádějí při napětí 6,75, resp. 13,5 V, resp. 28,0 V.

V případě zdrojů světla napájených zvláštními napáječi se výše uvedená napětí připojí na vstupní svorky takových napáječů. Zkušební laboratoř může od výrobce požadovat speciální napáječ potřebný k napájení světelných zdrojů.

| 8.2 | Stanoví se meze přivrácené plochy zařízení světelné signalizace ve směru vztažné osy. |
| --- | --- |

8.2

Stanoví se meze přivrácené plochy zařízení světelné signalizace ve směru vztažné osy.

9.   BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA

Barva vyzařovaného světla uvnitř pole mřížky rozložení světla definované v odstavci 2 přílohy 4 musí být – měřeno za použití zdroje světla s barevnou teplotou 2 856 K, což odpovídá světelnému zdroji A podle Mezinárodní komise pro osvětlení (CIE) – barva červená, bílá nebo oranžová. Pokud jde o zkoušky, viz příloha 5 tohoto předpisu. Vně tohoto pole nesmí být zaznamenány prudké změny barvy.

U svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) je však třeba ověřovat kolorimetrické vlastnosti podle odstavce 8.1. tohoto předpisu se zdroji světla namontovanými ve svítilně.

10.   POZNÁMKY K BARVÁM

Každé schválení dle tohoto předpisu je vzhledem k části 5 výše platné pro typ zařízení vyzařujícího světlo určité barvy nebo světlo nebarevné; smluvním stranám dohody, ke které je tento předpis přiložen, to dle článku 3 této dohody nebrání v tom, aby u zařízení montovaných na jimi registrovaná vozidla zakázaly některé barvy stanovené v tomto předpisu.

11.   ZMĚNY TYPU PARKOVACÍ SVÍTILNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ

| 11.1 | Každá změna typu parkovací svítilny musí být oznámena orgánu státní správy, který příslušný typ parkovací svítilny schválil. Tento orgán poté může:






  11.1.1 | rozhodnout, že příslušné změny nebudou mít zřejmě výrazně nepříznivý účinek a že parkovací svítilna v každém případě stále ještě splňuje příslušné požadavky, nebo |
| --- | --- | --- |

11.1

Každá změna typu parkovací svítilny musí být oznámena orgánu státní správy, který příslušný typ parkovací svítilny schválil. Tento orgán poté může:

11.1.1

rozhodnout, že příslušné změny nebudou mít zřejmě výrazně nepříznivý účinek a že parkovací svítilna v každém případě stále ještě splňuje příslušné požadavky, nebo

| 11.1.2 | vyžadovat nový zkušební protokol od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek. |
| --- | --- |

11.1.2

vyžadovat nový zkušební protokol od technické zkušebny odpovědné za provádění zkoušek.

| 11.2 | Potvrzení nebo odmítnutí schválení se specifickým uvedením dané změny musí být sděleno postupem stanoveným v odstavci 5.4 výše. |
| --- | --- |

11.2

Potvrzení nebo odmítnutí schválení se specifickým uvedením dané změny musí být sděleno postupem stanoveným v odstavci 5.4 výše.

| 11.3 | Orgán státní správy, který vydává rozšíření schválení, musí každému osvědčení vypracovanému k takovému rozšíření přidělit pořadové číslo. |
| --- | --- |

11.3

Orgán státní správy, který vydává rozšíření schválení, musí každému osvědčení vypracovanému k takovému rozšíření přidělit pořadové číslo.

12.   SHODA VÝROBY

Postupy kontroly shody výroby musí odpovídat postupům stanoveným v dohodě, v doplňku 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2), přičemž platí tyto požadavky:

| 12.1 | svítilny schválené dle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky stanovené v částech 7 a 9 výše; |
| --- | --- |

12.1

svítilny schválené dle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby byly shodné se schváleným typem tím, že splňují požadavky stanovené v částech 7 a 9 výše;

| 12.2 | musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shody výroby dle přílohy 6 tohoto předpisu; |
| --- | --- |

12.2

musí být splněny minimální požadavky na postupy kontroly shody výroby dle přílohy 6 tohoto předpisu;

| 12.3 | musí být splněny minimální požadavky pro odběr vzorků inspektorem dle přílohy 7 tohoto předpisu; |
| --- | --- |

12.3

musí být splněny minimální požadavky pro odběr vzorků inspektorem dle přílohy 7 tohoto předpisu;

| 12.4 | orgán státní správy, který příslušný typ schválil, může kdykoliv ověřit metody kontroly shody aplikované v každém výrobním závodě. Obvyklá četnost takových ověření je jednou za dva roky. |
| --- | --- |

12.4

orgán státní správy, který příslušný typ schválil, může kdykoliv ověřit metody kontroly shody aplikované v každém výrobním závodě. Obvyklá četnost takových ověření je jednou za dva roky.

13.   POSTIHY ZA NESHODU VÝROBY

| 13.1 | Schválení určitého typu parkovací svítilny podle tohoto předpisu může být odvoláno, nejsou-li splněny výše stanovené požadavky nebo není-li parkovací svítilna opatřená značkou schválení shodná se schváleným typem. |
| --- | --- |

13.1

Schválení určitého typu parkovací svítilny podle tohoto předpisu může být odvoláno, nejsou-li splněny výše stanovené požadavky nebo není-li parkovací svítilna opatřená značkou schválení shodná se schváleným typem.

| 13.2 | Pokud některá ze smluvních stran dohody, která uplatňuje tento předpis, odvolá schválení, které dříve vydala, musí o tom ihned vyrozumět ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, tak, že jim zašle kopii osvědčení schválení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

13.2

Pokud některá ze smluvních stran dohody, která uplatňuje tento předpis, odvolá schválení, které dříve vydala, musí o tom ihned vyrozumět ostatní smluvní strany, které uplatňují tento předpis, tak, že jim zašle kopii osvědčení schválení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

14.   UKONČENÍ VÝROBY

Přestane-li držitel schválení vyrábět parkovací svítilny podle tohoto předpisu, vyrozumí o tom orgán státní správy, který schválení vydal. Ihned po obdržení takovéto zprávy o tom tento orgán uvědomí ostatní strany dohody, které uplatňují tento předpis, zasláním kopie osvědčení schválení podle vzoru v příloze 1.

15.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A ORGÁNŮ STÁTNÍ SPRÁVY

Smluvní stany dohod, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a orgánů státní správy, které schválení vydávají a kterým se zasílají osvědčení o schválení nebo o rozšíření nebo odmítnutí či odvolání schválení vydaných v jiných státech.

16.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

| 16.1 | Počínaje dnem vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout vydat schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5. |
| --- | --- |

16.1

Počínaje dnem vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout vydat schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5.

| 16.2 | Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, vydat schválení EHK pouze tehdy, pokud schvalovaný typ parkovací svítilny splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5. |
| --- | --- |

16.2

Po uplynutí 24 měsíců ode dne vstupu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, vydat schválení EHK pouze tehdy, pokud schvalovaný typ parkovací svítilny splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5.

| 16.3 | Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout vydat rozšíření schválení podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků. |
| --- | --- |

16.3

Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nesmí odmítnout vydat rozšíření schválení podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků.

| 16.4 | Po dobu 12 měsíců po vstupu doplňku č. 5 k tomuto předpisu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, pokračovat ve vydávání schválení těm typům parkovacích svítilen, které splňují požadavky tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků. |
| --- | --- |

16.4

Po dobu 12 měsíců po vstupu doplňku č. 5 k tomuto předpisu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, pokračovat ve vydávání schválení těm typům parkovacích svítilen, které splňují požadavky tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků.

| 16.5 | Schválení EHK vydané podle tohoto předpisu dříve než 12 měsíců po jeho vstupu v platnost a všechna rozšíření schválení včetně rozšíření podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků zůstávají v platnosti bez časového omezení. Pokud typ parkovací svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5, musí smluvní strana, která schválení vydala, tuto skutečnost oznámit ostatním smluvním stranám, které uplatňují tento předpis. |
| --- | --- |

16.5

Schválení EHK vydané podle tohoto předpisu dříve než 12 měsíců po jeho vstupu v platnost a všechna rozšíření schválení včetně rozšíření podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků zůstávají v platnosti bez časového omezení. Pokud typ parkovací svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5, musí smluvní strana, která schválení vydala, tuto skutečnost oznámit ostatním smluvním stranám, které uplatňují tento předpis.

| 16.6 | Žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, nesmí odmítnout typ parkovací svítilny schválený podle doplňku č. 5 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

16.6

Žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, nesmí odmítnout typ parkovací svítilny schválený podle doplňku č. 5 tohoto předpisu.

| 16.7 | Do 36 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout typ parkovací svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků. |
| --- | --- |

16.7

Do 36 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, odmítnout typ parkovací svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků.

| 16.8 | Po uplynutí 36 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout prodej typu parkovacích svítilen, který nesplňuje požadavky doplňku č. 5 tohoto předpisu, pokud taková parkovací svítilna není určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu. |
| --- | --- |

16.8

Po uplynutí 36 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, odmítnout prodej typu parkovacích svítilen, který nesplňuje požadavky doplňku č. 5 tohoto předpisu, pokud taková parkovací svítilna není určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.

| 16.9 | Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat ve vydávání schválení pro parkovací svítilny na základě předchozích doplňků tohoto předpisu za předpokladu, že je taková parkovací svítilna určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu. |
| --- | --- |

16.9

Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat ve vydávání schválení pro parkovací svítilny na základě předchozích doplňků tohoto předpisu za předpokladu, že je taková parkovací svítilna určena jako náhrada k montáži na vozidla v provozu.

| 16.10 | Od oficiálního dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zakázat na vozidle montáž parkovací svítilny schválené podle tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5. |
| --- | --- |

16.10

Od oficiálního dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost nesmí žádná smluvní strana, která uplatňuje tento předpis, zakázat na vozidle montáž parkovací svítilny schválené podle tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5.

| 16.11 | Po dobu 48 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále povolovat na vozidle montáž parkovací svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků. |
| --- | --- |

16.11

Po dobu 48 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost musí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, nadále povolovat na vozidle montáž parkovací svítilny schválené podle tohoto předpisu v jeho původním znění a ve znění jeho následných doplňků.

| 16.12 | Po uplynutí 48 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž parkovacích svítilen, které nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5, na nová vozidla, pro kterým bylo vydáno vnitrostátní schválení typu nebo jednotlivé schválení později než 24 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost. |
| --- | --- |

16.12

Po uplynutí 48 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž parkovacích svítilen, které nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5, na nová vozidla, pro kterým bylo vydáno vnitrostátní schválení typu nebo jednotlivé schválení později než 24 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost.

| 16.13 | Po uplynutí 60 měsíců ode dne vstupu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž parkovacích svítilen, které nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5, na nová vozidla prvně registrovaná později než 60 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost. |
| --- | --- |

16.13

Po uplynutí 60 měsíců ode dne vstupu v platnost mohou smluvní strany, které uplatňují tento předpis, zakázat montáž parkovacích svítilen, které nesplňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku č. 5, na nová vozidla prvně registrovaná později než 60 měsíců ode dne vstupu doplňku č. 5 tohoto předpisu v platnost.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 Souborného usnesení o konstrukci vozidel (R.E.3) (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2, ve znění změny č. 4).

(2)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. V pořadí následující čísla se přidělí dalším zemím chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu vydaných na základě těchto pravidel, nebo k této dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

---

PŘÍLOHA 1

OSVĚDČENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU

Image

Moduly zdroje světla

MD E3 17325

Modul zdroje světla označený výše uvedeným identifikačním kódem byl schválen společně se svítilnou schválenou v Itálii (E3) pod schvalovacím číslem 17325.

---

PŘÍLOHA 3

MINIMÁLNÍ ÚHLY POŽADOVANÉ PRO ROZLOŽENÍ SVĚTLA V PROSTORU
   (1)

Ve všech případech jsou minimální vertikální úhly rozložení světla v prostoru rovny 15° nad horizontálou a 15° pod ní, s výjimkou svítilen s montážní výškou nejvýše 750 mm nad zemí, pro které jsou tyto úhly rovny 15° nad horizontálou a 5° pod ní.

Image

---

(1)  Úhly znázorněné na obrázku platí pro zařízení, která se montují na pravou stranu vozidla. Šipky směřují k předku vozidla.

---

PŘÍLOHA 4

FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ

1.   METODY MĚŘENÍ

1.1   Při fotometrickém měření je nutné vhodným maskováním zabránit rozptylovým odrazům.

1.2   V případě pochybností o výsledcích měření se měření provedou tak, aby splňovala následující požadavky:

| 1.2.1 | vzdálenost měření musí být taková, aby pro ni platil zákon převrácených čtverců; |
| --- | --- |

1.2.1

vzdálenost měření musí být taková, aby pro ni platil zákon převrácených čtverců;

| 1.2.2 | měřicí zařízení musí být takové, aby úhlový otvor přijímacího zařízení pozorovaný ze vztažného středu světla byl v rozmezí od 10’ do 1°; |
| --- | --- |

1.2.2

měřicí zařízení musí být takové, aby úhlový otvor přijímacího zařízení pozorovaný ze vztažného středu světla byl v rozmezí od 10’ do 1°;

| 1.2.3 | požadavek na svítivost v určitém směru pozorování se považuje za splněný, je-li tento požadavek splněn ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o 15’. |
| --- | --- |

1.2.3

požadavek na svítivost v určitém směru pozorování se považuje za splněný, je-li tento požadavek splněn ve směru odchylujícím se od směru pozorování nejvýše o 15’.

1.3   V případě, že zařízení může být na vozidlo montováno ve více než jedné poloze nebo v poli různých poloh, musí být fotometrická měření opakována pro každou polohu nebo pro krajní polohy pole vztažné osy určené výrobcem.

2.   TABULKA STANDARDNÍHO ROZLOŽENÍ SVÍTIVOSTI

| vlevo | vpravo |
| --- | --- |
| |

vlevo

vpravo

Image

2.1   Směr H = 0° a V = 0° odpovídá vztažné ose. (Na vozidle je vodorovná, rovnoběžná se střední podélnou rovinou vozidla a orientovaná v požadovaném směru viditelnosti.) Prochází vztažným středem. Hodnoty v tabulce udávají minimální svítivost pro různé směry měření, v procentech minimální hodnoty požadované ve vztažné ose pro každou svítilnu (ve směru H = 0° a V = 0°).

2.2   Uvnitř pole rozložení světla podle odstavce 2, schematicky znázorněného jako mřížka, by rozložení světla mělo být v zásadě rovnoměrné, pokud svítivost v každém směru části pole tvořené čarami mřížky dosahuje alespoň minimální procentní hodnoty uvedené (dosažitelné) na čarách mřížky obklopujících dotyčný směr.

2.3   U zařízení určených k montáži ve výšce nejvýše 750 mm nad zemí se však fotometrická svítivost ověřuje pouze do úhlu 5° pod horizontálou.

3.   FOTOMETRICKÁ MĚŘENÍ SVÍTILEN

Fotometrické vlastnosti se ověřují:

3.1   u nevýměnných zdrojů světla (žárovky nebo jiné zdroje):

se zdroji světla namontovanými ve svítilně, v souladu s odstavcem 8.1 tohoto předpisu;

3.2   u výměnných žárovek:

při vybavení žárovkami napájenými 6,75 V, 13,5 V nebo 28,0 V je nutné hodnoty svítivosti korigovat. Opravný koeficient je poměr mezi vztažným světelným tokem a střední hodnotou světelného toku zjištěnou při použitém napětí (6,75 V, 13,5 V nebo 28 V). Skutečný světelný tok každé užité žárovky se od střední hodnoty nesmí odchylovat o více než 5 %. Případně je možné postupně na každé pozici použít standardní žárovku svítící svým vztažným světelným tokem a jednotlivá měření na každé pozici sečíst;

3.3   u všech signalizačních svítilen, s výjimkou svítilen vybavených žárovkou (žárovkami), musí svítivost naměřená po jedné a po třiceti minutách provozu splňovat minimální i maximální požadavky. Rozložení svítivosti po jedné minutě provozu lze vypočítat z rozložení svítivosti po 30 minutách provozu tak, že se v každém bodě měření použije poměr svítivosti naměřené v HV po jedné minutě a po 30 minutách provozu.

---

PŘÍLOHA 5

BARVA VYZAŘOVANÉHO SVĚTLA: CHROMATICKÉ SOUŘADNICE

Ke zkoušce těchto kolorimetrických vlastností se použije zdroj světla s barevnou teplotou 2 854 K odpovídající světelnému zdroji A podle Mezinárodní komise pro osvětlení (CIE). U svítilen s nevýměnnými zdroji světla (žárovkami nebo jinými zdroji) je však třeba zkoušet kolorimetrické vlastnosti se zdroji namontovanými ve svítilně, v souladu s odstavcem 8.1 tohoto předpisu.

---

PŘÍLOHA 6

Minimální požadavky na postupy kontroly shody výroby

1.   OBECNĚ

1.1   Požadavky na shodu se považují za splněné z mechanického a geometrického hlediska, pokud rozdíly nepřekročí nevyhnutelné odchylky při výrobě v rámci požadavků tohoto předpisu.

1.2   Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných svítilen zpochybněna tehdy, pokud při zkouškách fotometrických vlastností náhodně vybrané svítilny vybavené standardní žárovkou nebo pokud jsou svítilny vybaveny nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) a za předpokladu, že všechna měření byla provedena při napětí 6,75 V, resp. 13,5 V, resp. 28,0 V, platí, že:

| 1.2.1 | žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise; |
| --- | --- |

1.2.1

žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise;

| 1.2.2 | pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla a pokud výsledky výše popsané zkoušky nejsou v souladu s příslušnými požadavky, zopakují se zkoušky svítilen za použití jiné standardní žárovky. |
| --- | --- |

1.2.2

pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla a pokud výsledky výše popsané zkoušky nejsou v souladu s příslušnými požadavky, zopakují se zkoušky svítilen za použití jiné standardní žárovky.

1.3   Svítilny vybavené standardní žárovkou nebo svítilny vybavené nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) musí splňovat chromatické souřadnice, pokud se kolorimetrické vlastnosti zkouší se zdrojem světla namontovaným ve svítilně.

2.   MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA OVĚŘENÍ SHODY VÝROBCEM

U každého typu svítilny musí držitel značky schválení typu provádět v přiměřených intervalech alespoň následující zkoušky. Zkoušky se provádějí v souladu s ustanoveními tohoto předpisu.

Pokud některý vzorek nevyhoví příslušnému typu zkoušky, odeberou se a vyzkouší další vzorky. Výrobce učiní kroky pro zajištění shody příslušné výroby.

2.1   Povaha zkoušek

Zkoušky shody dle tohoto předpisu zahrnují fotometrické a kolorimetrické vlastnosti.

2.2   Použité zkušební metody

| 2.2.1 | Zkoušky se obecně provádějí metodami stanovenými v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.1

Zkoušky se obecně provádějí metodami stanovenými v tomto předpise.

| 2.2.2 | Při jakýchkoli zkouškách shody prováděných výrobcem je možné se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za zkoušky pro schválení typu použít rovnocenné metody. Výrobce je povinen prokázat, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise. |
| --- | --- |

2.2.2

Při jakýchkoli zkouškách shody prováděných výrobcem je možné se souhlasem příslušného orgánu odpovědného za zkoušky pro schválení typu použít rovnocenné metody. Výrobce je povinen prokázat, že použité metody jsou rovnocenné metodám stanoveným v tomto předpise.

| 2.2.3 | Pro uplatnění odstavců 2.2.1 a 2.2.2 je nutná pravidelná kalibrace zkušebního zařízení a jeho korelace s měřeními provedeným příslušným orgánem. |
| --- | --- |

2.2.3

Pro uplatnění odstavců 2.2.1 a 2.2.2 je nutná pravidelná kalibrace zkušebního zařízení a jeho korelace s měřeními provedeným příslušným orgánem.

| 2.2.4 | Ve všech případech jsou referenčními metodami metody uvedené v tomto předpise, zejména pro účely úředního ověřování a odebírání vzorků. |
| --- | --- |

2.2.4

Ve všech případech jsou referenčními metodami metody uvedené v tomto předpise, zejména pro účely úředního ověřování a odebírání vzorků.

2.3   Způsob výběru vzorků

Vzorky svítilen se vyberou namátkově z výroby jednotné série. Jednotnou sérií se rozumí soubor svítilen téhož typu, vymezeného podle výrobních metod výrobce.

Hodnocení se obecně provádí pro sériovou výrobu jednotlivých výrobních závodů. Výrobce však může soustředit záznamy pro stejný typ z více závodů za předpokladu, že podléhají stejnému systému jakosti a řízení jakosti.

2.4   Naměřené a zaznamenané fotometrické vlastnosti

U vybraných svítilen se provedou fotometrická měření z hlediska minimálních hodnot v bodech uvedených v příloze 4 a požadovaných chromatických souřadnic.

2.5   Kritéria přípustnosti

Výrobce je povinen provést statistický rozbor výsledků zkoušek a stanovit ve shodě s příslušným orgánem kritéria přípustnosti pro své výrobky tak, aby byly splněny požadavky na ověření shody výrobků stanovené v odstavci 12.1 tohoto předpisu.

Kritéria přípustnosti musí být taková, aby minimální pravděpodobnost vyhovění namátkové kontrole v souladu s přílohou 7 (první vzorek) byla při 95% spolehlivosti 0,95.

---

PŘÍLOHA 7

MINIMÁLNÍ POŽADAVKY NA ODBĚR VZORKŮ INSPEKTOREM

1.   OBECNĚ

1.1   Požadavky na shodu se považují za splněné z mechanického a geometrického hlediska, podle případných požadavků tohoto předpisu, jestliže rozdíly nepřesáhnou nevyhnutelné odchylky při výrobě.

1.2   Pokud jde o fotometrické vlastnosti, není shoda hromadně vyráběných svítilen zpochybněna tehdy, pokud při zkouškách fotometrických vlastností náhodně vybrané svítilny vybavené standardní žárovkou nebo pokud jsou svítilny vybaveny nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) a za předpokladu, že všechna měření byla provedena při napětí 6,75 V, resp. 13,5 V, resp. 28,0 V, platí, že:

| 1.2.1 | žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise; |
| --- | --- |

1.2.1

žádná naměřená hodnota se neodchyluje nepříznivě o více než 20 % od hodnot předepsaných v tomto předpise;

| 1.2.2 | pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla a pokud výsledky výše popsané zkoušky nejsou v souladu s příslušnými požadavky, zopakují se zkoušky svítilen za použití jiné standardní žárovky; |
| --- | --- |

1.2.2

pokud v případě svítilny vybavené výměnným zdrojem světla a pokud výsledky výše popsané zkoušky nejsou v souladu s příslušnými požadavky, zopakují se zkoušky svítilen za použití jiné standardní žárovky;

| 1.2.3 | svítilny se zjevnými zásadami se neberou v úvahu. |
| --- | --- |

1.2.3

svítilny se zjevnými zásadami se neberou v úvahu.

1.3   Svítilny vybavené standardní žárovkou nebo svítilny vybavené nevýměnnými zdroji světla (žárovky nebo jiné zdroje) musí splňovat chromatické souřadnice, pokud se kolorimetrické vlastnosti zkouší se zdrojem světla namontovaným ve svítilně.

2.   PRVNÍ ODBĚR VZORKŮ

Při prvním odběru vzorků se náhodně vyberou čtyři svítilny. Vzorek prvních dvou svítilen se označí písmenem A, vzorek druhých dvou svítilen písmenem B.

2.1   Shoda není zpochybněna

| 2.1.1 | Shoda hromadně vyráběných svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u svítilen v nepříznivých směrech činí:






  2.1.1.1 | pro vzorek A







  A1: | u jedné svítilny | 0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| u jedné svítilny nejvýše | 20 % |
| A2: | u obou svítilen více než | 0 % |
| avšak ne více než | 20 % |
| přejít ke vzorku B | |

2.1.1

Shoda hromadně vyráběných svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u svítilen v nepříznivých směrech činí:

2.1.1.1

pro vzorek A

A1:

u jedné svítilny

0 %

u jedné svítilny nejvýše

20 %

A2:

u obou svítilen více než

0 %

avšak ne více než

20 %

přejít ke vzorku B

| 2.1.1.2 | pro vzorek B







  B1: | u obou svítilen | 0 % |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2

pro vzorek B

B1:

u obou svítilen

0 %

| 2.1.2 | nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky odstavce 1.2.2. |
| --- | --- |

2.1.2

nebo pokud jsou u vzorku A splněny podmínky odstavce 1.2.2.

2.2   Shoda je zpochybněna

| 2.2.1 | Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:






  2.2.1.1 | pro vzorek A







  A3: | u jedné svítilny nejvýše | 20 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| u jedné svítilny více než | 20 % |
| avšak ne více než | 30 % |

2.2.1

Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:

2.2.1.1

pro vzorek A

A3:

u jedné svítilny nejvýše

20 %

u jedné svítilny více než

20 %

avšak ne více než

30 %

| 2.2.1.2 | pro vzorek B







  B2: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| u jedné svítilny více než | 0 % |
| avšak ne více než | 20 % |
| u jedné svítilny nejvýše | 20 % |
| B3: | v případě A2 | |
| u jedné svítilny | 0 % |
| u jedné svítilny více než | 20 % |
| avšak ne více než | 30 % |

2.2.1.2

pro vzorek B

B2:

v případě A2

u jedné svítilny více než

0 %

avšak ne více než

20 %

u jedné svítilny nejvýše

20 %

B3:

v případě A2

u jedné svítilny

0 %

u jedné svítilny více než

20 %

avšak ne více než

30 %

| 2.2.2 | nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky odstavce 1.2.2. |
| --- | --- |

2.2.2

nebo pokud nejsou u vzorku A splněny podmínky odstavce 1.2.2.

2.3   Odvolání schválení typu

Při následujících odchylkách hodnot naměřených u svítilen je při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy shoda zpochybněna a uplatní se odstavec 13:

| 2.3.1 | vzorek A







  A4: | u jedné svítilny nejvýše | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| u jedné svítilny více než | 30 % |
| A5: | u obou svítilen více než | 20 % |

2.3.1

vzorek A

A4:

u jedné svítilny nejvýše

20 %

u jedné svítilny více než

30 %

A5:

u obou svítilen více než

20 %

| 2.3.2 | vzorek B







  B4: | v případě A2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| u jedné svítilny více než | 0 % |
| avšak ne více než | 20 % |
| u jedné svítilny více než | 20 % |
| B5: | v případě A2 | |
| u obou svítilen více než | 20 % |
| B6: | v případě A2 | |
| u jedné svítilny | 0 % |
| u jedné svítilny více než | 30 % |

2.3.2

vzorek B

B4:

v případě A2

u jedné svítilny více než

0 %

avšak ne více než

20 %

u jedné svítilny více než

20 %

B5:

v případě A2

u obou svítilen více než

20 %

B6:

v případě A2

u jedné svítilny

0 %

u jedné svítilny více než

30 %

| 2.3.3 | nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky odstavce 1.2.2. |
| --- | --- |

2.3.3

nebo pokud nejsou u vzorků A a B splněny podmínky odstavce 1.2.2.

3.   OPAKOVANÝ ODBĚR VZORKŮ

V případech A3, B2 a B3 je do dvou měsíců po oznámení nutné odebrat třetí vzorek dvou svítilen C a čtvrtý vzorek dvou svítilen D ze zásob vyrobených po přijetí nápravných opatření.

3.1   Shoda není zpochybněna

| 3.1.1 | Shoda hromadně vyráběných svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u svítilen činí:






  3.1.1.1 | u vzorku C







  C1: | u jedné svítilny | 0 % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| u jedné svítilny nejvýše | 20 % |
| C2: | u obou svítilen více než | 0 % |
| avšak ne více než | 20 % |
| přejít k souboru D | |

3.1.1

Shoda hromadně vyráběných svítilen není při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna tehdy, pokud odchylka hodnot naměřených u svítilen činí:

3.1.1.1

u vzorku C

C1:

u jedné svítilny

0 %

u jedné svítilny nejvýše

20 %

C2:

u obou svítilen více než

0 %

avšak ne více než

20 %

přejít k souboru D

| 3.1.1.2 | u vzorku D







  D1: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| u obou svítilen | 0 % |

3.1.1.2

u vzorku D

D1:

v případě C2

u obou svítilen

0 %

| 3.1.2 | nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky odstavce 1.2.2. |
| --- | --- |

3.1.2

nebo pokud jsou u vzorku C splněny podmínky odstavce 1.2.2.

3.2   Shoda je zpochybněna

| 3.2.1 | Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:






  3.2.1.1 | u vzorku D







  D2: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| u jedné svítilny více než | 0 % |
| avšak ne více než | 20 % |
| u jedné svítilny nejvýše | 20 % |

3.2.1

Shoda hromadně vyráběných svítilen je při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy zpochybněna a výrobce je povinen uvést výrobu do souladu s příslušnými požadavky (nápravná opatření) tehdy, pokud odchylky hodnot naměřených u svítilen činí:

3.2.1.1

u vzorku D

D2:

v případě C2

u jedné svítilny více než

0 %

avšak ne více než

20 %

u jedné svítilny nejvýše

20 %

| 3.2.1.2 | nebo pokud u vzorku C nejsou splněny podmínky odstavce 1.2.2. |
| --- | --- |

3.2.1.2

nebo pokud u vzorku C nejsou splněny podmínky odstavce 1.2.2.

3.3   Odvolání schválení typu

Při následujících odchylkách hodnot naměřených u svítilen je při odběru vzorků postupem podle diagramu 1 této přílohy shoda zpochybněna a uplatní se odstavec 13:

| 3.3.1 | vzorek C







  C3: | u jedné svítilny nejvýše | 20 % |
| --- | --- | --- | --- |
| u jedné svítilny více než | 20 % |
| C4: | u obou svítilen více než | 20 % |

3.3.1

vzorek C

C3:

u jedné svítilny nejvýše

20 %

u jedné svítilny více než

20 %

C4:

u obou svítilen více než

20 %

| 3.3.2 | vzorek D







  D3: | v případě C2 | |
| --- | --- | --- | --- |
| u jedné svítilny 0 % nebo více než | 0 % |
| u jedné svítilny více než | 20 % |

3.3.2

vzorek D

D3:

v případě C2

u jedné svítilny 0 % nebo více než

0 %

u jedné svítilny více než

20 %

| 3.3.3 | nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky odstavce 1.2.2. |
| --- | --- |

3.3.3

nebo pokud nejsou u vzorků C a D splněny podmínky odstavce 1.2.2.

Diagram 1

Image

---

| 28.5.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 130/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 130/19

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis č. 90 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování typu náhradních částí s brzdovým obložením a náhradních obložení bubnových brzd pro motorová vozidla a jejich přípojná vozidla

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

doplněk 11 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 24. října 2009

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikace a zkoušky |
| --- | --- |

5.

| 6. | Balení a označování |
| --- | --- |

6.

| 7. | Úpravy a rozšíření schválení typu náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradních obložení bubnových brzd |
| --- | --- |

7.

| 8. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění zkoušek schválení typu názvy a adresy správních orgánů |
| --- | --- |

11.

| 12. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

12.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Sdělení o udělení schválení nebo rozšíření, zamítnutí či odnětí schválení či definitivním ukončení výroby náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradních obložení bubnových brzd podle předpisu č. 90 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání značky schválení typu a údajů o schválení typu |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorií M1, M2 a N1 |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd pro vozidla kategorií M3, N2 a N3 |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorií O1 a O2 |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd pro vozidla kategorií O3 a O4 |
| --- | --- |

Příloha 6 –

| Příloha 7 – | Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorie L |
| --- | --- |

Příloha 7 –

| Příloha 8 – | Technické požadavky na náhradní části s brzdovým obložením určené k použití v samostatných systémech parkovacího brzdění nezávislých na systému provozního brzdění vozidla |
| --- | --- |

Příloha 8 –

| Příloha 9 – | Určení třecích vlastností brzdových obložení zkouškou na zkušebním stroji |
| --- | --- |

Příloha 9 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

| 1.1 | Tento předpis se vztahuje na:






  1.1.1 | Náhradní části s brzdovým obložením určené pro třecí brzdy, které jsou součástí brzdného systému vozidel kategorií M, N, L a O, jejichž typ byl schválen podle předpisů č. 13, 13-H nebo 78. |
| --- | --- | --- |

1.1

Tento předpis se vztahuje na:

1.1.1

Náhradní části s brzdovým obložením určené pro třecí brzdy, které jsou součástí brzdného systému vozidel kategorií M, N, L a O, jejichž typ byl schválen podle předpisů č. 13, 13-H nebo 78.

| 1.1.2 | Náhradní obložení bubnových brzd určené k přinýtování na brzdové čelisti a k montáži a používání ve vozidlech kategorií M3, N2, N3, O3 nebo O4, jejichž typ byl schválen podle předpisu č. 13. |
| --- | --- |

1.1.2

Náhradní obložení bubnových brzd určené k přinýtování na brzdové čelisti a k montáži a používání ve vozidlech kategorií M3, N2, N3, O3 nebo O4, jejichž typ byl schválen podle předpisu č. 13.

| 1.1.3 | Pro náhradní části s brzdovým obložením určené pro samostatné systémy parkovacího brzdění, nezávislé na systému provozního brzdění vozidla, platí pouze technické požadavky stanovené v příloze 8 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

1.1.3

Pro náhradní části s brzdovým obložením určené pro samostatné systémy parkovacího brzdění, nezávislé na systému provozního brzdění vozidla, platí pouze technické požadavky stanovené v příloze 8 tohoto předpisu.

| 1.2 | Náhradní části s brzdovým obložením mohou být schváleny pro montáž a používání v motorových vozidlech a přípojných vozidlech, jejichž typ byl schválen podle předpisu č. 13 nebo předpisu č. 78. Náhradní obložení bubnových brzd určené k přinýtování na brzdové čelisti může být schváleno k montáži a používání v motorových vozidlech a přípojných vozidlech kategorií M3, N2, N3, O3 a O4, jejichž typ byl schválen podle předpisu č. 13 (1). |
| --- | --- |

1.2

Náhradní části s brzdovým obložením mohou být schváleny pro montáž a používání v motorových vozidlech a přípojných vozidlech, jejichž typ byl schválen podle předpisu č. 13 nebo předpisu č. 78. Náhradní obložení bubnových brzd určené k přinýtování na brzdové čelisti může být schváleno k montáži a používání v motorových vozidlech a přípojných vozidlech kategorií M3, N2, N3, O3 a O4, jejichž typ byl schválen podle předpisu č. 13 (1).

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se rozumí:

| 2.1 | „brzdným systémem“ systém definovaný v předpisu č. 13 v odstavci 2.3; |
| --- | --- |

2.1

„brzdným systémem“ systém definovaný v předpisu č. 13 v odstavci 2.3;

| 2.2 | „třecí brzdou“ část brzdného systému, v níž se síly bránící pohybu vozidla vyvíjejí třením mezi vzájemně se pohybujícím brzdovým obložením a kotoučem nebo bubnem; |
| --- | --- |

2.2

„třecí brzdou“ část brzdného systému, v níž se síly bránící pohybu vozidla vyvíjejí třením mezi vzájemně se pohybujícím brzdovým obložením a kotoučem nebo bubnem;

| 2.3 | „částí s brzdovým obložením“ část třecí brzdy, která je přitlačována na buben nebo kotouč tak, aby vznikla třecí síla; |
| --- | --- |

2.3

„částí s brzdovým obložením“ část třecí brzdy, která je přitlačována na buben nebo kotouč tak, aby vznikla třecí síla;

| 2.3.1 | „celkem čelisti s obložením“ část s brzdovým obložením bubnové brzdy; |
| --- | --- |

2.3.1

„celkem čelisti s obložením“ část s brzdovým obložením bubnové brzdy;

| 2.3.1.1 | „čelistí“ součást celku čelisti s obložením, která nese brzdové obložení; |
| --- | --- |

2.3.1.1

„čelistí“ součást celku čelisti s obložením, která nese brzdové obložení;

| 2.3.2 | „celkem destičky s obložením“ část s brzdovým obložením v kotoučové brzdě; |
| --- | --- |

2.3.2

„celkem destičky s obložením“ část s brzdovým obložením v kotoučové brzdě;

| 2.3.2.1 | „destičkou“ součást celku destičky s obložením, která nese brzdové obložení; |
| --- | --- |

2.3.2.1

„destičkou“ součást celku destičky s obložením, která nese brzdové obložení;

| 2.3.3 | „brzdovým obložením“ součást z třecího materiálu, která je svým tvarem a konečnými rozměry určena k upevnění na čelist nebo na destičku; |
| --- | --- |

2.3.3

„brzdovým obložením“ součást z třecího materiálu, která je svým tvarem a konečnými rozměry určena k upevnění na čelist nebo na destičku;

| 2.3.4 | „obložením bubnové brzdy“ brzdové obložení pro bubnovou brzdu; |
| --- | --- |

2.3.4

„obložením bubnové brzdy“ brzdové obložení pro bubnovou brzdu;

| 2.3.5 | „třecím materiálem“ výrobek vzniklý zvláštní kombinací materiálů a postupů, které společně určují vlastnosti brzdového obložení; |
| --- | --- |

2.3.5

„třecím materiálem“ výrobek vzniklý zvláštní kombinací materiálů a postupů, které společně určují vlastnosti brzdového obložení;

| 2.4 | „typem brzdového obložení“ kategorie brzdových obložení, která se neliší vlastnostmi třecích materiálů; |
| --- | --- |

2.4

„typem brzdového obložení“ kategorie brzdových obložení, která se neliší vlastnostmi třecích materiálů;

| 2.5 | „typem části s brzdovým obložením“ sada částí s brzdovým obložením, které se neliší v typu brzdového obložení, rozměrech nebo funkčních vlastnostech; |
| --- | --- |

2.5

„typem části s brzdovým obložením“ sada částí s brzdovým obložením, které se neliší v typu brzdového obložení, rozměrech nebo funkčních vlastnostech;

| 2.6 | „typem obložení bubnové brzdy“ sada součástí obložení bubnové brzdy, které se po montáži na čelisti neliší, pokud jde o typ, rozměry nebo funkční vlastnosti brzdového obložení; |
| --- | --- |

2.6

„typem obložení bubnové brzdy“ sada součástí obložení bubnové brzdy, které se po montáži na čelisti neliší, pokud jde o typ, rozměry nebo funkční vlastnosti brzdového obložení;

| 2.7 | „originálním brzdovým obložením“ druh brzdového obložení uvedený v dokumentaci ke schválení typu vozidla podle přílohy 2 odst. 8.1 předpisu č. 13 (2) nebo přílohy 1 odst. 5.4 předpisu č. 78; |
| --- | --- |

2.7

„originálním brzdovým obložením“ druh brzdového obložení uvedený v dokumentaci ke schválení typu vozidla podle přílohy 2 odst. 8.1 předpisu č. 13 (2) nebo přílohy 1 odst. 5.4 předpisu č. 78;

| 2.8 | „originální částí s brzdovým obložením“ část s brzdovým obložením shodná s údaji přiloženými k dokumentaci o schválení typu vozidla; |
| --- | --- |

2.8

„originální částí s brzdovým obložením“ část s brzdovým obložením shodná s údaji přiloženými k dokumentaci o schválení typu vozidla;

| 2.9 | „náhradní částí s brzdovým obložením“ část s brzdovým obložením typu schváleného podle tohoto předpisu jako vhodná provozní náhrada za originální část s brzdovým obložením; |
| --- | --- |

2.9

„náhradní částí s brzdovým obložením“ část s brzdovým obložením typu schváleného podle tohoto předpisu jako vhodná provozní náhrada za originální část s brzdovým obložením;

| 2.10 | „originálním obložením bubnových brzd“ obložení bubnových brzd shodné s údaji přiloženými k dokumentaci o schválení typu vozidla; |
| --- | --- |

2.10

„originálním obložením bubnových brzd“ obložení bubnových brzd shodné s údaji přiloženými k dokumentaci o schválení typu vozidla;

| 2.11 | „náhradním obložením bubnových brzd“ obložení bubnových brzd typu schváleného podle tohoto předpisu jako vhodná provozní náhrada, je-li připevněno k čelisti pro originální obložení bubnových brzd; |
| --- | --- |

2.11

„náhradním obložením bubnových brzd“ obložení bubnových brzd typu schváleného podle tohoto předpisu jako vhodná provozní náhrada, je-li připevněno k čelisti pro originální obložení bubnových brzd;

| 2.12 | „částí s brzdovým obložením pro parkovací brzdu“ celek destičky s obložením nebo celek čelisti s obložením, který je součástí samostatného systému parkovacího brzdění odděleného od systému provozního brzdění vozidla a nezávislého na něm; |
| --- | --- |

2.12

„částí s brzdovým obložením pro parkovací brzdu“ celek destičky s obložením nebo celek čelisti s obložením, který je součástí samostatného systému parkovacího brzdění odděleného od systému provozního brzdění vozidla a nezávislého na něm;

| 2.13 | „výrobcem“ organizace, která může převzít technickou zodpovědnost za části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd a může prokázat, že vlastní nezbytné prostředky k zajištění shodnosti výroby. |
| --- | --- |

2.13

„výrobcem“ organizace, která může převzít technickou zodpovědnost za části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd a může prokázat, že vlastní nezbytné prostředky k zajištění shodnosti výroby.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

| 3.1 | Žádost o schválení typu náhradní části s brzdovým obložením nebo typu náhradního obložení bubnových brzd pro určitý typ vozidla podává výrobce náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd nebo jeho řádně pověřený zástupce. |
| --- | --- |

3.1

Žádost o schválení typu náhradní části s brzdovým obložením nebo typu náhradního obložení bubnových brzd pro určitý typ vozidla podává výrobce náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd nebo jeho řádně pověřený zástupce.

| 3.2 | Žádost může podat držitel schválení typu vozidla podle předpisu č. 13 nebo předpisu č. 78, pokud jde o náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd, která jsou shodná s typem uvedeným v dokumentaci ke schválení typu vozidla. |
| --- | --- |

3.2

Žádost může podat držitel schválení typu vozidla podle předpisu č. 13 nebo předpisu č. 78, pokud jde o náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd, která jsou shodná s typem uvedeným v dokumentaci ke schválení typu vozidla.

| 3.3 | K žádosti o schválení musí být ve trojím vyhotovení přiložen popis náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd týkající se položek uvedených v příloze 1 tohoto předpisu a tyto údaje:






  3.3.1 | výkresy funkčních rozměrů náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd; |
| --- | --- | --- |

3.3

K žádosti o schválení musí být ve trojím vyhotovení přiložen popis náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd týkající se položek uvedených v příloze 1 tohoto předpisu a tyto údaje:

3.3.1

výkresy funkčních rozměrů náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd;

| 3.3.2 | údaj o umístění náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd, pro které je schválení typu požadováno. |
| --- | --- |

3.3.2

údaj o umístění náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd, pro které je schválení typu požadováno.

| 3.4 | Náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd toho typu, pro nějž je schválení požadováno, musí být dodány v takovém množství, které je dostačující ke zkouškám pro schválení typu. |
| --- | --- |

3.4

Náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd toho typu, pro nějž je schválení požadováno, musí být dodány v takovém množství, které je dostačující ke zkouškám pro schválení typu.

| 3.5 | Žadatel musí souhlasit s tím, že pověřené technické zkušebně poskytne vhodného (vhodné) představitele vozidla (vozidel) a/nebo brzdy (brzd). |
| --- | --- |

3.5

Žadatel musí souhlasit s tím, že pověřené technické zkušebně poskytne vhodného (vhodné) představitele vozidla (vozidel) a/nebo brzdy (brzd).

| 3.6 | Před udělením schválení ověří příslušný orgán, zda existují dostatečná opatření k zajištění účinného řízení shodnosti výroby. |
| --- | --- |

3.6

Před udělením schválení ověří příslušný orgán, zda existují dostatečná opatření k zajištění účinného řízení shodnosti výroby.

| 3.6.1 | Žadatel předloží údaje o třecích vlastnostech v souladu s přílohou 9 odst. 2.4.1 nebo 3.4.1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.6.1

Žadatel předloží údaje o třecích vlastnostech v souladu s přílohou 9 odst. 2.4.1 nebo 3.4.1 tohoto předpisu.

4.   SCHVÁLENÍ

| 4.1 | Pokud náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd předložené ke schválení podle tohoto předpisu vyhovují požadavkům podle odstavce 5, schválení pro tento typ náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se udělí. |
| --- | --- |

4.1

Pokud náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd předložené ke schválení podle tohoto předpisu vyhovují požadavkům podle odstavce 5, schválení pro tento typ náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se udělí.

| 4.1.1 | V případě náhradních částí s brzdovým obložením pro vozidla kategorie L s kombinovanými brzdnými systémy ve smyslu odstavce 2.9 předpisu č. 78 musí být schválení omezeno na kombinaci (kombinace) náhradních částí s brzdovým obložením na nápravách vozidla, které byly zkoušeny v souladu s přílohou 7 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.1.1

V případě náhradních částí s brzdovým obložením pro vozidla kategorie L s kombinovanými brzdnými systémy ve smyslu odstavce 2.9 předpisu č. 78 musí být schválení omezeno na kombinaci (kombinace) náhradních částí s brzdovým obložením na nápravách vozidla, které byly zkoušeny v souladu s přílohou 7 tohoto předpisu.

| 4.2 | Každému schválenému typu náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se přidělí číslo schválení obsahující tři skupiny číslic:






  4.2.1 | První dvě číslice (v současnosti 01 pro předpis ve znění série změn 01) udávají sérii změn zahrnující nejnovější podstatné technické úpravy předpisu v době udělení schválení. |
| --- | --- | --- |

4.2

Každému schválenému typu náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se přidělí číslo schválení obsahující tři skupiny číslic:

4.2.1

První dvě číslice (v současnosti 01 pro předpis ve znění série změn 01) udávají sérii změn zahrnující nejnovější podstatné technické úpravy předpisu v době udělení schválení.

| 4.2.2 | Následující tři číslice udávají typ brzdového obložení. |
| --- | --- |

4.2.2

Následující tři číslice udávají typ brzdového obložení.

| 4.2.3 | Poslední tři číslice udávají čelist nebo destičku nebo specifický rozměr v případě obložení bubnových brzd. |
| --- | --- |

4.2.3

Poslední tři číslice udávají čelist nebo destičku nebo specifický rozměr v případě obložení bubnových brzd.

| 4.3 | Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu části s brzdovým obložením nebo typu obložení bubnových brzd. Totéž číslo schválení typu může platit pro užívání téhož typu části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd na řadě různých typů vozidel. |
| --- | --- |

4.3

Táž smluvní strana nesmí přidělit totéž číslo jinému typu části s brzdovým obložením nebo typu obložení bubnových brzd. Totéž číslo schválení typu může platit pro užívání téhož typu části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd na řadě různých typů vozidel.

| 4.4 | Zpráva o schválení nebo o prodloužení, odmítnutí nebo odejmutí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd podle tohoto předpisu musí být sdělena stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

4.4

Zpráva o schválení nebo o prodloužení, odmítnutí nebo odejmutí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd podle tohoto předpisu musí být sdělena stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, prostřednictvím formuláře v souladu se vzorem uvedeným v příloze 1 tohoto předpisu.

| 4.5 | Na každé části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd typu schváleného podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupném místě umístí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:






  4.5.1 | písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3); |
| --- | --- | --- |

4.5

Na každé části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd typu schváleného podle tohoto předpisu se viditelně a na snadno přístupném místě umístí mezinárodní značka schválení typu, která se skládá z:

4.5.1

písmene „E“ v kružnici, za nímž následuje rozlišovací číslo země, která schválení udělila (3);

| 4.5.2 | čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v odstavci 4.5.1. |
| --- | --- |

4.5.2

čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení typu vpravo od kružnice předepsané v odstavci 4.5.1.

| 4.6 | Značka schválení typu uvedená v odstavci 4.5 musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná. |
| --- | --- |

4.6

Značka schválení typu uvedená v odstavci 4.5 musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.

| 4.7 | Příloha 2 tohoto předpisu uvádí příklady uspořádání značky schválení typu a výše uvedených údajů o schválení typu a také údajů uvedených v odstavci 6.5. |
| --- | --- |

4.7

Příloha 2 tohoto předpisu uvádí příklady uspořádání značky schválení typu a výše uvedených údajů o schválení typu a také údajů uvedených v odstavci 6.5.

5.   SPECIFIKACE A ZKOUŠKY

5.1   Obecně

Náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd musí být konstruovány a vyrobeny tak, aby v případě, kdy nahrazují originálně montovanou část nebo obložení na vozidle, byl brzdný účinek tohoto vozidla stejný s brzdným účinkem schváleného typu vozidla.

Zejména:

| a) | vozidlo vybavené náhradními částmi s brzdovým obložením nebo náhradním obložením bubnových brzd musí splňovat příslušné požadavky na brzdění podle předpisu č. 13 včetně série změn 09 nebo podle předpisu č. 78 včetně série změn 01; |
| --- | --- |

a)

vozidlo vybavené náhradními částmi s brzdovým obložením nebo náhradním obložením bubnových brzd musí splňovat příslušné požadavky na brzdění podle předpisu č. 13 včetně série změn 09 nebo podle předpisu č. 78 včetně série změn 01;

| b) | náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd musí prokázat podobné charakteristiky brzdných účinků jako originální část s brzdovým obložením nebo originální obložení bubnových brzd, které by měla nahradit; |
| --- | --- |

b)

náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd musí prokázat podobné charakteristiky brzdných účinků jako originální část s brzdovým obložením nebo originální obložení bubnových brzd, které by měla nahradit;

| c) | náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd musí vykazovat rovnocenné mechanické vlastnosti; |
| --- | --- |

c)

náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd musí vykazovat rovnocenné mechanické vlastnosti;

| d) | obložení brzd nesmí obsahovat azbest. |
| --- | --- |

d)

obložení brzd nesmí obsahovat azbest.

5.1.1   U náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd, které se shodují s typem popsaným v dokumentaci ke schválení typu vozidla podle předpisu č. 13 nebo předpisu č. 78, se předpokládá splnění požadavků podle odstavce 5 tohoto předpisu.

5.2   Požadavky na brzdné účinky

5.2.1   Náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorií M1, M2 a N1

Nejméně jedna sada náhradních částí s brzdovým obložením, která je reprezentativní pro typ obložení, který má být schválen, se namontuje a zkouší v nejméně jednom vozidle, které je reprezentativní pro typ vozidla, pro který se žádá o schválení, a to podle ustanovení přílohy 3, a musí splnit požadavky uvedené v této příloze. Reprezentativní vozidlo (vozidla) se vybere (vyberou) ze souboru, který je předmětem žádosti o schválení, s použitím analýzy pro nejnepříznivější případ (4). Pro posouzení shody citlivosti na rychlost a rovnocennosti brzdných účinků za studena se užije jedna ze dvou metod popsaných v příloze 3.

5.2.2   Náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd pro vozidla kategorií M3, N2 a N3

Nejméně jedna sada náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd, která je reprezentativní pro typ obložení, který má být schválen, se namontuje a zkouší v nejméně jednom vozidle nebo na jedné brzdě, která je reprezentativní pro typ vozidla, pro který se žádá o schválení, a to podle ustanovení přílohy 4 s použitím jedné ze dvou metod popsaných v odstavci 1 (zkouška vozidla) nebo v odstavci 2 (zkouška na setrvačníkovém dynamometru), a musí splnit požadavky uvedené v této příloze. Reprezentativní vozidlo (vozidla) nebo brzda (brzdy) se vybere (vyberou) ze souboru, který je předmětem žádosti o schválení, s použitím analýzy pro nejnepříznivější případ (4).

5.2.3   Náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorií O1 a O2

Náhradní části s brzdovým obložením se zkouší podle přílohy 5 a musí splňovat požadavky uvedené v této příloze.

5.2.4   Náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd pro vozidla kategorií O3 a O4

Náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd se zkouší podle přílohy 6 a musí splňovat požadavky uvedené v této příloze. Pro zkoušky se použije jedna ze tří metod popsaných v příloze 11 dodatku 2 odst. 3 předpisu č. 13.

5.2.5   Náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorie L

Nejméně jedna sada náhradních částí s brzdovým obložením, která je reprezentativní pro typ obložení, který má být schválen, se namontuje a zkouší v nejméně jednom vozidle, které je reprezentativní pro typ vozidla, pro který se žádá o schválení, a to podle ustanovení přílohy 7, a musí splnit požadavky uvedené v této příloze. Reprezentativní vozidlo (vozidla) se vybere (vyberou) ze souboru, který je předmětem žádosti o schválení, s použitím analýzy pro nejnepříznivější případ (5).

5.3   Mechanické vlastnosti

5.3.1   Náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorií M1, M2, N1, O1,O2, a L

5.3.1.1   Náhradní části s brzdovým obložením typu, pro který se požaduje schválení, se zkouší na pevnost ve smyku podle normy ISO 6312:1981 nebo ISO 6312:2001.

Nejnižší přípustná pevnost ve smyku je 250 N/cm2 pro celek destiček s obložením a 100 N/cm2 pro celek čelistí s obložením.

5.3.1.2   Náhradní části s brzdovým obložením typu, pro který se požaduje schválení, se zkouší na stlačitelnost podle normy ISO 6310:1981 nebo ISO 6310:2001.

Hodnoty stlačitelnosti nesmí překročit 2 % při normální teplotě a 5 % při teplotě 400 °C pro celek destiček s obložením a 2 % při normální teplotě a 4 % při teplotě 200 °C pro celek čelistí s obložením. Tento požadavek se nevztahuje na části s brzdovým obložením pro parkovací brzdy.

5.3.2   Náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd pro vozidla kategorií M3, N2, N3, O3, a O4

5.3.2.1   Pevnost ve smyku

Tato zkouška se použije pouze u celku destiček s obložením pro kotoučové brzdy.

Náhradní části s brzdovým obložením typu, pro který se požaduje schválení, se zkouší na pevnost ve smyku podle normy ISO 6312:1981 nebo ISO 6312:2001. Části s brzdovým obložením se mohou rozdělit do dvou nebo tří sad dle kapacity zkušebního zařízení.

Nejnižší přípustná pevnost ve smyku je 250 N/cm2.

5.3.2.2   Stlačitelnost

Náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd typu, pro který se požaduje schválení, se zkouší na stlačitelnost podle normy ISO 6310:1981 nebo ISO 6310:2001. Mohou se užít ploché vzorky dle typu vzorků I.

Hodnoty stlačitelnosti nesmí překročit 2 % při normální teplotě a 5 % při teplotě 400 °C pro celek destiček s obložením a 2 % při normální teplotě a 4 % při teplotě 200 °C pro celek čelistí s obložením a obložení bubnových brzd.

5.3.2.3   Tvrdost materiálu (6)

Tento požadavek se uplatní u částí obložení bubnových brzd a u obložení bubnových brzd.

Náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd typu, pro který se požaduje schválení, se zkouší na tvrdost podle normy ISO 2039-2:1987.

Hodnota tvrdosti třecího materiálu na třecí ploše se stanoví jako průměrná hodnota z pěti vzorků obložení z různých výrobních šarží (pokud jsou k dispozici) tak, že se provede pět měření na různých místech každého brzdového obložení.

6.   BALENÍ A OZNAČOVÁNÍ

| 6.1 | Náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu se musí prodávat v sadách pro jednu nápravu. |
| --- | --- |

6.1

Náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd shodné s typem schváleným podle tohoto předpisu se musí prodávat v sadách pro jednu nápravu.

| 6.2 | Každá sada pro nápravu musí být uložena v plombovaném obalu, aby bylo možné zjistit předchozí otevření. |
| --- | --- |

6.2

Každá sada pro nápravu musí být uložena v plombovaném obalu, aby bylo možné zjistit předchozí otevření.

| 6.3 | Na každém obalu musí být uvedeny tyto informace:






  6.3.1 | počet kusů náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradních obložení bubnových brzd v balení; |
| --- | --- | --- |

6.3

Na každém obalu musí být uvedeny tyto informace:

6.3.1

počet kusů náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradních obložení bubnových brzd v balení;

| 6.3.2 | název nebo obchodní označení výrobce; |
| --- | --- |

6.3.2

název nebo obchodní označení výrobce;

| 6.3.3 | značka a typ náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradních obložení bubnových brzd; |
| --- | --- |

6.3.3

značka a typ náhradních částí s brzdovým obložením nebo náhradních obložení bubnových brzd;

| 6.3.4 | vozidla/nápravy/brzdy, pro něž je obsah schválen; |
| --- | --- |

6.3.4

vozidla/nápravy/brzdy, pro něž je obsah schválen;

| 6.3.5 | značka schválení typu. |
| --- | --- |

6.3.5

značka schválení typu.

| 6.4 | Každé balení musí obsahovat návod k montáži v některém z úředních jazyků EHK doplněný shodným textem v jazyce státu, kde se výrobek prodává:






  6.4.1 | se zvláštním upozorněním na pomocné díly; |
| --- | --- | --- |

6.4

Každé balení musí obsahovat návod k montáži v některém z úředních jazyků EHK doplněný shodným textem v jazyce státu, kde se výrobek prodává:

6.4.1

se zvláštním upozorněním na pomocné díly;

| 6.4.2 | uvádějící, že náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd se musí vyměnit vždy najednou v sadě pro jednu nápravu; |
| --- | --- |

6.4.2

uvádějící, že náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd se musí vyměnit vždy najednou v sadě pro jednu nápravu;

| 6.4.3 | obsahující u náhradních obložení bubnových brzd všeobecná upozornění týkající se těchto bodů: | integrita základny čelisti, části, na kterou působí rozpěrací síla, a čepu; |
| --- | --- | --- |

6.4.3

obsahující u náhradních obložení bubnových brzd všeobecná upozornění týkající se těchto bodů:

integrita základny čelisti, části, na kterou působí rozpěrací síla, a čepu;

| | nepřípustnost zkroucení, deformace a koroze čelisti; |
| --- | --- |

nepřípustnost zkroucení, deformace a koroze čelisti;

| | druh a velikost nýtů, které je třeba použít; |
| --- | --- |

druh a velikost nýtů, které je třeba použít;

| | požadované nýtovací nářadí a síly. |
| --- | --- |

požadované nýtovací nářadí a síly.

| 6.4.4 | kromě toho s údaji o schválených kombinacích částí s brzdovým obložením v případě kombinovaných brzdných systémů ve smyslu odstavce 2.9 předpisu č. 78. |
| --- | --- |

6.4.4

kromě toho s údaji o schválených kombinacích částí s brzdovým obložením v případě kombinovaných brzdných systémů ve smyslu odstavce 2.9 předpisu č. 78.

| 6.5 | Každá náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd musí být trvale opatřeny těmito údaji o schválení typu:






  6.5.1 | značka schválení typu; |
| --- | --- | --- |

6.5

Každá náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd musí být trvale opatřeny těmito údaji o schválení typu:

6.5.1

značka schválení typu;

| 6.5.2 | datum výroby, nejméně měsíc a rok, nebo číslo šarže; |
| --- | --- |

6.5.2

datum výroby, nejméně měsíc a rok, nebo číslo šarže;

| 6.5.3 | značka a typ brzdového obložení. |
| --- | --- |

6.5.3

značka a typ brzdového obložení.

7.   ÚPRAVY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU NÁHRADNÍCH ČÁSTÍ S BRZDOVÝM OBLOŽENÍM NEBO NÁHRADNÍCH OBLOŽENÍ BUBNOVÝCH BRZD

| 7.1 | Každá změna typu náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se oznámí správnímu orgánu, který udělil schválení typu. Tento orgán pak může:






  7.1.1 | usoudit, že provedené změny zřejmě nemají výrazně nepříznivý vliv a že v každém případě tato náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd stále vyhovuje požadavkům, nebo |
| --- | --- | --- |

7.1

Každá změna typu náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se oznámí správnímu orgánu, který udělil schválení typu. Tento orgán pak může:

7.1.1

usoudit, že provedené změny zřejmě nemají výrazně nepříznivý vliv a že v každém případě tato náhradní část s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd stále vyhovuje požadavkům, nebo

| 7.1.2 | požadovat další protokol o zkoušce od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek. |
| --- | --- |

7.1.2

požadovat další protokol o zkoušce od technické zkušebny odpovědné za provedení zkoušek.

| 7.2 | Potvrzení nebo zamítnutí schválení typu s uvedením změn se oznámí smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, postupem podle odstavce 4.4. |
| --- | --- |

7.2

Potvrzení nebo zamítnutí schválení typu s uvedením změn se oznámí smluvním stranám dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, postupem podle odstavce 4.4.

| 7.3 | Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, přidělí každému rozšíření pořadové číslo a uvědomí o tom ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

7.3

Příslušný orgán, který vydává rozšíření schválení typu, přidělí každému rozšíření pořadové číslo a uvědomí o tom ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, a to prostřednictvím formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

8.   SHODNOST VÝROBY

| 8.1 | Náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby se shodovaly se schváleným typem. |
| --- | --- |

8.1

Náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradní obložení bubnových brzd schválené podle tohoto předpisu musí být vyrobeny tak, aby se shodovaly se schváleným typem.

| 8.2 | Originální části s brzdovým obložením nebo originální obložení bubnových brzd předložené ke schválení podle odstavce 3.2 se považují za vyhovující požadavkům odstavce 8. |
| --- | --- |

8.2

Originální části s brzdovým obložením nebo originální obložení bubnových brzd předložené ke schválení podle odstavce 3.2 se považují za vyhovující požadavkům odstavce 8.

| 8.3 | Pro ověření toho, že jsou splněny požadavky odstavce 8.1, se provedou vhodné kontroly výroby. Tyto kontroly zahrnují kontrolu užitých surovin a částí. |
| --- | --- |

8.3

Pro ověření toho, že jsou splněny požadavky odstavce 8.1, se provedou vhodné kontroly výroby. Tyto kontroly zahrnují kontrolu užitých surovin a částí.

| 8.4 | Držitel schválení typu musí zejména:






  8.4.1 | zajistit, aby se pro každý typ náhradní části s brzdovým obložením nebo pro každý typ náhradního obložení bubnových brzd vykonaly obvyklou metodou řízení jakosti a na statisticky řízeném a nahodilém základě alespoň zkoušky předepsané v odstavci 5.3. a zkouška třecích vlastností předepsaná v příloze 9 tohoto předpisu. U náhradních částí s brzdovým obložením určených pro parkovací brzdy se provede pouze zkouška pevnosti ve smyku popsaná v odstavci 5.3; |
| --- | --- | --- |

8.4

Držitel schválení typu musí zejména:

8.4.1

zajistit, aby se pro každý typ náhradní části s brzdovým obložením nebo pro každý typ náhradního obložení bubnových brzd vykonaly obvyklou metodou řízení jakosti a na statisticky řízeném a nahodilém základě alespoň zkoušky předepsané v odstavci 5.3. a zkouška třecích vlastností předepsaná v příloze 9 tohoto předpisu. U náhradních částí s brzdovým obložením určených pro parkovací brzdy se provede pouze zkouška pevnosti ve smyku popsaná v odstavci 5.3;

| 8.4.2 | zajistit existenci postupů účinného řízení jakosti výrobků; |
| --- | --- |

8.4.2

zajistit existenci postupů účinného řízení jakosti výrobků;

| 8.4.3 | mít přístup ke kontrolnímu vybavení nezbytnému pro ověřování shodnosti každého schváleného typu; |
| --- | --- |

8.4.3

mít přístup ke kontrolnímu vybavení nezbytnému pro ověřování shodnosti každého schváleného typu;

| 8.4.4 | analyzovat výsledky každého druhu zkoušky tak, aby se ověřila a zajistila shodnost vlastností výrobku, přičemž vezme v úvahu odchylky, ke kterým dochází ve výrobním procesu; |
| --- | --- |

8.4.4

analyzovat výsledky každého druhu zkoušky tak, aby se ověřila a zajistila shodnost vlastností výrobku, přičemž vezme v úvahu odchylky, ke kterým dochází ve výrobním procesu;

| 8.4.5 | zajistit, aby se zaznamenávaly výsledky zkoušek a po dobu dohodnutou s příslušným orgánem byly dostupné přiložené doklady; |
| --- | --- |

8.4.5

zajistit, aby se zaznamenávaly výsledky zkoušek a po dobu dohodnutou s příslušným orgánem byly dostupné přiložené doklady;

| 8.4.6 | zajistit, aby v případě, kdy některý ze vzorků nebo zkoušených prvků prokáže při určité zkoušce neshodu s typem, byly vybrány nové vzorky a provedena nová zkouška. Musí být podniknuty všechny nezbytné kroky k obnovení shodnosti dané výroby. |
| --- | --- |

8.4.6

zajistit, aby v případě, kdy některý ze vzorků nebo zkoušených prvků prokáže při určité zkoušce neshodu s typem, byly vybrány nové vzorky a provedena nová zkouška. Musí být podniknuty všechny nezbytné kroky k obnovení shodnosti dané výroby.

| 8.5 | Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřovat kontrolní postupy shodnosti, které jsou používány v každém výrobním provozu. |
| --- | --- |

8.5

Příslušný orgán, který udělil schválení typu, může kdykoliv ověřovat kontrolní postupy shodnosti, které jsou používány v každém výrobním provozu.

| 8.5.1 | Při každé inspekci se zkušebnímu inspektorovi předkládají záznamy o zkouškách a o kontrole výroby. |
| --- | --- |

8.5.1

Při každé inspekci se zkušebnímu inspektorovi předkládají záznamy o zkouškách a o kontrole výroby.

| 8.5.2 | Inspektor může namátkově odebrat vzorky, které budou zkoušeny v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků může být určen podle výsledků vlastních kontrol výrobce. |
| --- | --- |

8.5.2

Inspektor může namátkově odebrat vzorky, které budou zkoušeny v laboratoři výrobce. Minimální počet vzorků může být určen podle výsledků vlastních kontrol výrobce.

| 8.5.3 | Pokud se úroveň kvality jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá nutné ověřit platnost zkoušek provedených podle odstavce 8.5.2, vybere inspektor vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež zkoušky schválení typu provedla. |
| --- | --- |

8.5.3

Pokud se úroveň kvality jeví jako neuspokojivá nebo pokud se zdá nutné ověřit platnost zkoušek provedených podle odstavce 8.5.2, vybere inspektor vzorky, které se odešlou do technické zkušebny, jež zkoušky schválení typu provedla.

| 8.5.4 | Příslušný orgán je oprávněn provádět jakékoli zkoušky předepsané v tomto předpisu. |
| --- | --- |

8.5.4

Příslušný orgán je oprávněn provádět jakékoli zkoušky předepsané v tomto předpisu.

| 8.5.5 | Obvyklá četnost inspekcí z pověření příslušného orgánu činí jednu inspekci za rok. V případě, že byly v průběhu jedné z těchto inspekcí zjištěny nevyhovující výsledky, zajistí příslušný orgán, aby byly podniknuty veškeré nezbytné kroky pro co nejrychlejší obnovení shodnosti výroby. |
| --- | --- |

8.5.5

Obvyklá četnost inspekcí z pověření příslušného orgánu činí jednu inspekci za rok. V případě, že byly v průběhu jedné z těchto inspekcí zjištěny nevyhovující výsledky, zajistí příslušný orgán, aby byly podniknuty veškeré nezbytné kroky pro co nejrychlejší obnovení shodnosti výroby.

9.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

| 9.1 | Schválení udělené pro typ náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou splněny požadavky uvedené v odstavci 8.1. |
| --- | --- |

9.1

Schválení udělené pro typ náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd podle tohoto předpisu může být odňato, pokud nejsou splněny požadavky uvedené v odstavci 8.1.

| 9.2 | Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu. |
| --- | --- |

9.2

Jestliže některá smluvní strana dohody, která uplatňuje tento předpis, odejme schválení, které dříve udělila, neprodleně o tom informuje ostatní smluvní strany dohody, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

10.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Pokud držitel schválení zcela ukončí výrobu typu náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd schváleného podle tohoto předpisu, musí o tom informovat orgán, který schválení udělil. Poté, co orgán toto sdělení obdrží, uvědomí o tom ostatní strany dohody z roku 1958, které tento předpis uplatňují, a to prostřednictvím formuláře sdělení podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu.

11.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ ZKOUŠEK SCHVÁLENÍ TYPU, NÁZVY A ADRESY SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní strany dohody z roku 1958, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění zkoušek schválení typu a správních orgánů, které udělují schválení typu a kterým je třeba zasílat formuláře o udělení, rozšíření, zamítnutí či odejmutí schválení vydaných v jiných zemích.

12.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

| 12.1 | Žádná ze smluvních stran nesmí odmítnout udělit schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 01. |
| --- | --- |

12.1

Žádná ze smluvních stran nesmí odmítnout udělit schválení typu podle tohoto předpisu ve znění série změn 01.

| 12.2 | Od 1. ledna 1995 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud schválená náhradní část s brzdovým obložením nebo schválené náhradní obložení bubnových brzd splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01. |
| --- | --- |

12.2

Od 1. ledna 1995 udělí smluvní strany, které uplatňují tento předpis, schválení pouze tehdy, pokud schválená náhradní část s brzdovým obložením nebo schválené náhradní obložení bubnových brzd splňuje požadavky tohoto předpisu ve znění série změn 01.

| 12.3 | Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat u vozidel v provozu v povolování montáže nebo užívání náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd schválených podle tohoto předpisu v jeho původní nezměněné formě. |
| --- | --- |

12.3

Smluvní strany, které uplatňují tento předpis, musí pokračovat u vozidel v provozu v povolování montáže nebo užívání náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd schválených podle tohoto předpisu v jeho původní nezměněné formě.

---

(1)  V tomto předpisu se odkazy na předpis č. 13 považují rovněž za odkazy na každý jiný mezinárodní předpis, který uplatňuje stejné technické požadavky jako předpis č. 13. Odkazy na konkrétní oddíly předpisu se vykládají odpovídajícím způsobem.

(2)  Není-li takové brzdové obložení na trhu k dispozici, lze použít brzdová obložení uvedená v odstavci 8.2.

(3)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Srbsko, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (nepřiděleno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (nepřiděleno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (nepřiděleno), 34 pro Bulharsko, 35 (nepřiděleno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (nepřiděleno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro Bývalou jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (nepřiděleno), 42 pro Evropské společenství (schválení vydávají členské státy, přičemž použijí svůj příslušný symbol EHK), 43 pro Japonsko, 44 (nepřiděleno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jihoafrickou republiku, 48 pro Nový Zéland, 49 pro Kypr, 50 pro Maltu, 51 pro Korejskou republiku, 52 pro Malajsii, 53 pro Thajsko, 54 a 55 (nepřiděleno), 56 pro Černou Horu, 57 (nepřiděleno) a 58 pro Tunisko. Dalším zemím se přidělí čísla následující chronologicky v pořadí, v jakém ratifikují Dohodu o přijetí jednotných technických pravidel pro kolová vozidla, zařízení a části, které se mohou montovat a/nebo užívat na kolových vozidlech, a o podmínkách pro vzájemné uznávání schválení typu udělených na základě těchto pravidel, nebo v pořadí, v jakém k uvedené dohodě přistoupí. Takto přidělená čísla sdělí generální tajemník Organizace spojených národů smluvním stranám dohody.

(4)  Analýza pro nejnepříznivější případ musí zahrnovat (alespoň) tyto technické charakteristiky každého typu vozidla v souboru, který je předmětem žádosti o schválení:

| a) | Průměr rotoru |
| --- | --- |

a)

Průměr rotoru

| b) | Tloušťka rotoru |
| --- | --- |

b)

Tloušťka rotoru

| c) | Větraný nebo plný rotor |
| --- | --- |

c)

Větraný nebo plný rotor

| d) | Průměr pístu |
| --- | --- |

d)

Průměr pístu

| e) | Dynamický poloměr pneumatiky |
| --- | --- |

e)

Dynamický poloměr pneumatiky

| f) | Hmotnost vozidla |
| --- | --- |

f)

Hmotnost vozidla

| g) | Hmotnost nápravy a procento brzdné síly připadající na nápravu |
| --- | --- |

g)

Hmotnost nápravy a procento brzdné síly připadající na nápravu

| h) | Maximální rychlost vozidla |
| --- | --- |

h)

Maximální rychlost vozidla

Podmínky zkoušení se specifikují v protokolu o zkoušce.

(5)  Viz poznámka pod čarou č. 4.

(6)  Tato zkouška je zahrnuta pro účely shodnosti výroby. Minimální hodnoty a odchylky je třeba dohodnout s technickou zkušebnou.

---

PŘÍLOHA 1

SDĚLENÍ

(Maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ ZNAČKY SCHVÁLENÍ TYPU A ÚDAJŮ O SCHVÁLENÍ TYPU

(Viz odstavec 4.7 tohoto předpisu)

Image

a = 8 mm min.

Uvedená značka schválení typu udává, že příslušný výrobek byl schválen v Nizozemsku (E4) podle předpisu č. 90. V tomto příkladu udávají první dvě číslice u čísla schválení typu, že v době vydání čísla schválení typu již předpis č. 90 zahrnoval sérii změn 01; následující tři číslice jsou schvalovacím orgánem přiděleny typu brzdového obložení a zbývající tři číslice jsou schvalovacím orgánem přiděleny čelisti nebo destičce. Všech osm číslic společně tvoří číslo schválení pro uvedený typ náhradní části s brzdovým obložením.

Příklad označení celku destičky s obložením

Image

Příklad označení celku čelisti s obložením

Image

Příklad označení obložení bubnových brzd

Image

Poznámka: Poloha a vzájemné umístění označení v uvedených příkladech nejsou závazné.

---

PŘÍLOHA 3

Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorií M1, M2 a N1

1.   Shodnost s předpisem č. 13

Splnění požadavků předpisu č. 13 se musí prokázat zkouškou s vozidlem.

1.1   Příprava vozidla

1.1.1   Zkoušené vozidlo

Vozidlo reprezentující typ, pro nějž se požaduje schválení náhradních částí s brzdovým obložením, musí být vybaveno náhradními částmi s brzdovým obložením typu, pro nějž se požaduje schválení, a vybaveno přístroji pro zkoušky brzd podle požadavků předpisů č. 13 a 13-H.

Brzdová obložení dodaná ke zkoušce se namontují do brzd, pro které jsou určena, a dokud nebude stanovena závazná metodika záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce v dohodě s technickou zkušebnou.

1.1.2   Postup záběhu

1.1.2.1   Všeobecné podmínky

Části s brzdovým obložením předané ke zkouškám se namontují do příslušných brzd. V případě náhradních částí s brzdovým obložením musí být použita nová brzdová obložení. Obložení bubnových brzd musí být opracována, aby se dosáhlo co nejlepšího počátečního styku mezi obloženími a bubnem (bubny). Zkoušené vozidlo musí být plně naloženo.

Původní části s brzdovým obložením použité ke srovnávací zkoušce a již namontované na zkoušené vozidlo se mohou použít za podmínky, že jsou v dobrém stavu a nejsou opotřebeny o více než 20 % původní tloušťky. Nesmí na nich být žádná poškození, trhliny, nadměrná koroze nebo známky přehřátí. Musí být zaběhnuty podle dále popsaného postupu.

1.1.2.2   Postup

Ujede se vzdálenost nejméně 50 km a provede se nejméně 100 zabrzdění s různými zpomaleními (nejméně mezi 1 m/s2 a 5 m/s2) z počátečních rychlostí mezi 50 km/h a 120 km/h. Během postupu záběhu musí být dosažena nejméně třikrát teplota mezi 250 °C a 500 °C u celků destiček s obložením, nebo mezi 150 °C a 250 °C u celků s obložením bubnových brzd (měřeno na třecí ploše kotouče nebo bubnu). Teploty nesmí překročit 500 °C u celků destiček s obložením a 250 °C u celků s obložením bubnových brzd.

1.1.2.3   Ověření vlastností

Pětkrát se zabrzdí s brzděním jen jednou nápravou, a to ze 70 km/h na 0 km/h (brzdění přední nápravou) a ze 45 km/h na 0 km/h (brzdění zadní nápravou) při tlaku v brzdovém potrubí 4 MPa (1) a s počáteční teplotou 100 °C u každého zabrzdění. Pět za sebou následujících ne monotónních výsledků se nesmí lišit od hodnoty plného středního zpomalení o více než 0,6 m/s2 (u přední nápravy) nebo 0,4 m/s2 (u zadní nápravy).

Jestliže tento požadavek není splněn, musí být postup záběhu podle odstavce 1.1.2.2 rozšířen a ověření vlastností podle odstavce 1.1.2.3 se musí opakovat.

1.2   Brzdná soustava vozidla se zkouší podle požadavků pro vozidla příslušné kategorie (M1, M2 nebo N1) v příloze 4 odst. 1 a 2 předpisu č. 13. Použijí se tyto požadavky nebo zkoušky:

1.2.1.   Soustava pro provozní brzdění

1.2.1.1.   Zkouška typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo

1.2.1.2.   Zkouška typu 0 se zapojeným motorem, vozidlo nenaloženo a naloženo, podle přílohy 4 odst. 1.4.3.1 (zkouška směrové stability) a odst. 1.4.3.2 (pouze zkouška z počáteční rychlosti v = 0,8 vmax) předpisu č. 13

1.2.1.3.   Zkouška typu I

1.2.2.   Soustava pro nouzové brzdění

1.2.2.1.   Zkouška typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo (tato zkouška se může vynechat v případech, kdy je zřejmé, že jsou požadavky splněny, např. u diagonálního rozdělení brzdové soustavy na okruhy)

1.2.3.   Soustava pro parkovací brzdění

(Pouze v případě, kdy se brzdy, pro něž se žádá o schválení obložení, používají k parkování).

1.2.3.1.   Zkouška jízdou na klesání o sklonu 18 %, vozidlo naloženo

1.3   Vozidlo musí vyhovět všem příslušným požadavkům uvedeným v příloze 4 odst. 2 předpisu č. 13 pro uvedenou kategorii vozidel

2.   Doplňkové požadavky

Splnění doplňkových požadavků se prokazuje jednou z těchto dvou metod:

2.1   Zkouška vozidla (zkouška s jednou nápravou po druhé)

Pro tuto zkoušku musí být vozidlo plně naloženo a všechna zabrzdění se vykonají s odpojeným motorem a na vodorovné vozovce.

Ovládací soustava provozní brzdy vozidla musí být vybavena zařízením k oddělení brzd na přední a zadní nápravě tak, aby se každá z nich dala používat nezávisle na druhé.

Pokud se žádá o schválení části s brzdovým obložením pro brzdy přední nápravy, musí zůstat brzdy zadní nápravy během zkoušky mimo činnost.

Pokud se žádá o schválení části s brzdovým obložením pro brzdy zadní nápravy, musí zůstat brzdy přední nápravy během zkoušky mimo činnost.

2.1.1   Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena

Účinnost náhradní a originální části s brzdovým obložením za studena se srovnává na základě výsledků zkoušky provedené následující metodou.

2.1.1.1   Postupně se nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí, a to až do blokování kol nebo do dosažení středního plného zpomalení 6 m/s2, nebo až do dosažení maximální přípustné ovládací síly pro danou kategorii vozidel, a to z počáteční rychlosti dané touto tabulkou:

| Kategorie vozidla | Zkušební rychlost v km/h |
| --- | --- |
| přední náprava | zadní náprava |
| M1 | 70 | 45 |
| M2 | 50 | 40 |
| N1 | 65 | 50 |

Kategorie vozidla

Zkušební rychlost v km/h

přední náprava

zadní náprava

M1

70

45

M2

50

40

N1

65

50

Počáteční teplota brzdy na počátku každého zabrzdění musí být ≤ 100 °C.

2.1.1.2   Zaznamená se a vynese se ovládací síla nebo tlak v potrubí a střední plné zpomalení pro každé zabrzdění a určí se ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebný k dosažení (pokud je to možné) středního plného zpomalení 5 m/s2 pro brzdy přední nápravy a 3 m/s2 pro brzdy zadní nápravy. Pokud těchto hodnot není možné dosáhnout s maximální přípustnou ovládací silou, určí se alternativně ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebný k dosažení maximálního zpomalení.

2.1.1.3   Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením, jestliže dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v ovládacím potrubí se v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením.

2.1.2   Zkouška citlivosti na rychlost

2.1.2.1   S použitím ovládací síly zjištěné podle odstavce 2.1.1.2 této přílohy a s počáteční teplotou brzdy ≤ 100 °C se vykonají tři zabrzdění z každé z následujících rychlostí:

| a) | Přední náprava 65, 100 km/h a kromě toho ze 135 km/h v případě, kdy vmax převyšuje 150 km/h. |
| --- | --- |

a)

Přední náprava 65, 100 km/h a kromě toho ze 135 km/h v případě, kdy vmax převyšuje 150 km/h.

| b) | Zadní náprava 45, 65 km/h a kromě toho z 90 km/h v případě, kdy vmax převyšuje 150 km/h. |
| --- | --- |

b)

Zadní náprava 45, 65 km/h a kromě toho z 90 km/h v případě, kdy vmax převyšuje 150 km/h.

2.1.2.2   Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.

2.1.2.3   Střední plná zpomalení zaznamenaná pro vyšší rychlosti se nesmí lišit o více než 15 % od hodnoty zaznamenané pro nejnižší rychlost.

2.2   Zkouška na setrvačníkovém zkušebním stroji

2.2.1   Zkušební zařízení

Pro tyto zkoušky se na setrvačníkový zkušební stroj namontuje příslušná brzda. Stroj musí být vybaven měřicí technikou pro průběžný záznam otáček, brzdného momentu, tlaku v brzdovém potrubí, měřidlem počtu otáček od počátku brzdění, doby brzdění a teploty rotoru brzdy.

2.2.2   Podmínky zkoušky

2.2.2.1   Rotující hmota stroje musí odpovídat polovině hmotnosti připadající na nápravu z maximální přípustné hmotnosti vozidla podle následující tabulky a při poloměru valení největší pneumatiky schválené pro daný typ vozidla.

| Kategorie vozidla | Hmotnost připadající na nápravu z maximální přípustné hmotnosti vozidla |
| --- | --- |
| přední | zadní |
| M1 | 0,77 | 0,32 |
| M2 | 0,69 | 0,44 |
| N1 | 0,66 | 0,39 |

Kategorie vozidla

Hmotnost připadající na nápravu z maximální přípustné hmotnosti vozidla

přední

zadní

M1

0,77

0,32

M2

0,69

0,44

N1

0,66

0,39

2.2.2.2   Počáteční otáčky setrvačníků musí odpovídat lineární rychlosti vozidla, jak je uvedeno v odstavcích 2.2.3 a 2.2.4 této přílohy a musí vycházet z dynamického poloměru valení pneumatiky.

2.2.2.3   Brzdová obložení předaná ke zkouškám se namontují do příslušných brzd a zaběhnou se podle následujícího postupu:

| | Fáze 1 záběhu, 64 brzdění z 80 km/h na 30 km/h se změnami tlaku v brzdovém potrubí:








  Parametr | Přední náprava | Zadní náprava
  Kotoučová brzda | Zadní náprava
  Bubnová brzda |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Počet brzdění za cyklus | 32 | 32 | 32 |
| Rychlost na začátku brzdění (km/h) | 80 | 80 | 80 |
| Rychlost na konci brzdění (km/h) | 30 | 30 | 30 |
| Počáteční teplota brzd (°C) | < 100 | < 100 | < 80 |
| Konečná teplota brzd (°C) | Nestanovena | Nestanovena | Nestanovena |
| Tlak při brzdění 1 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak při brzdění 2 (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Tlak při brzdění 3 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak při brzdění 4 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak při brzdění 5 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Tlak při brzdění 6 (kPa) | 3 800 | 3 800 | 3 800 |
| Tlak při brzdění 7 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak při brzdění 8 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Tlak při brzdění 9 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak při brzdění 10 (kPa) | 3 400 | 3 400 | 3 400 |
| Tlak při brzdění 11 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak při brzdění 12 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Tlak při brzdění 13 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak při brzdění 14 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Tlak při brzdění 15 (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Tlak při brzdění 16 (kPa) | 4 600 | 4 600 | 4 600 |
| Tlak při brzdění 17 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Tlak při brzdění 18 (kPa) | 5 100 | 5 100 | 5 100 |
| Tlak při brzdění 19 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Tlak při brzdění 20 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak při brzdění 21 (kPa) | 4 200 | 4 200 | 4 200 |
| Tlak při brzdění 22 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak při brzdění 23 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak při brzdění 24 (kPa) | 4 600 | 4 600 | 4 600 |
| Tlak při brzdění 25 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Tlak při brzdění 26 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Tlak při brzdění 27 (kPa) | 3 400 | 3 400 | 3 400 |
| Tlak při brzdění 28 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Tlak při brzdění 29 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak při brzdění 30 (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Tlak při brzdění 31 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Tlak při brzdění 32 (kPa) | 3 800 | 3 800 | 3 800 |
| Počet cyklů | 2 | 2 | 2 |

Fáze 1 záběhu, 64 brzdění z 80 km/h na 30 km/h se změnami tlaku v brzdovém potrubí:

Parametr

Přední náprava

Zadní náprava

Kotoučová brzda

Zadní náprava

Bubnová brzda

Počet brzdění za cyklus

32

32

32

Rychlost na začátku brzdění (km/h)

80

80

80

Rychlost na konci brzdění (km/h)

30

30

30

Počáteční teplota brzd (°C)

< 100

< 100

< 80

Konečná teplota brzd (°C)

Nestanovena

Nestanovena

Nestanovena

Tlak při brzdění 1 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak při brzdění 2 (kPa)

3 000

3 000

3 000

Tlak při brzdění 3 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak při brzdění 4 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak při brzdění 5 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Tlak při brzdění 6 (kPa)

3 800

3 800

3 800

Tlak při brzdění 7 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak při brzdění 8 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Tlak při brzdění 9 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak při brzdění 10 (kPa)

3 400

3 400

3 400

Tlak při brzdění 11 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak při brzdění 12 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Tlak při brzdění 13 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak při brzdění 14 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Tlak při brzdění 15 (kPa)

3 000

3 000

3 000

Tlak při brzdění 16 (kPa)

4 600

4 600

4 600

Tlak při brzdění 17 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Tlak při brzdění 18 (kPa)

5 100

5 100

5 100

Tlak při brzdění 19 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Tlak při brzdění 20 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak při brzdění 21 (kPa)

4 200

4 200

4 200

Tlak při brzdění 22 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak při brzdění 23 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak při brzdění 24 (kPa)

4 600

4 600

4 600

Tlak při brzdění 25 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Tlak při brzdění 26 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Tlak při brzdění 27 (kPa)

3 400

3 400

3 400

Tlak při brzdění 28 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Tlak při brzdění 29 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak při brzdění 30 (kPa)

3 000

3 000

3 000

Tlak při brzdění 31 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Tlak při brzdění 32 (kPa)

3 800

3 800

3 800

Počet cyklů

2

2

2

| | Fáze 2 záběhu, 10 brzdění ze 100 km/h na 5 km/h se zpomalením 0,4 g a se vzrůstajícími počátečními teplotami:








  Parametr | Přední náprava | Zadní náprava
  Kotoučová brzda | Zadní náprava
  Bubnová brzda |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Počet brzdění za cyklus | 10 | 10 | 10 |
| Rychlost na začátku brzdění (km/h) | 100 | 100 | 100 |
| Rychlost na konci brzdění (km/h) | < 5 | < 5 | < 5 |
| Zpomalení (g) | 0,4 | 0,4 | 0,4 |
| Maximální tlak (kPa) | 16 000 | 16 000 | 10 000 |
| Počáteční teplota 1 (°C) | < 100 | < 100 | < 100 |
| Počáteční teplota 2 (°C) | < 215 | < 215 | < 151 |
| Počáteční teplota 3 (°C) | < 283 | < 283 | < 181 |
| Počáteční teplota 4 (°C) | < 330 | < 330 | < 202 |
| Počáteční teplota 5 (°C) | < 367 | < 367 | < 219 |
| Počáteční teplota 6 (°C) | < 398 | < 398 | < 232 |
| Počáteční teplota 7 (°C) | < 423 | < 423 | < 244 |
| Počáteční teplota 8 (°C) | < 446 | < 446 | < 254 |
| Počáteční teplota 9 (°C) | < 465 | < 465 | < 262 |
| Počáteční teplota 10 (°C) | < 483 | < 483 | < 270 |
| Počet cyklů | 1 | 1 | 1 |

Fáze 2 záběhu, 10 brzdění ze 100 km/h na 5 km/h se zpomalením 0,4 g a se vzrůstajícími počátečními teplotami:

Parametr

Přední náprava

Zadní náprava

Kotoučová brzda

Zadní náprava

Bubnová brzda

Počet brzdění za cyklus

10

10

10

Rychlost na začátku brzdění (km/h)

100

100

100

Rychlost na konci brzdění (km/h)

< 5

< 5

< 5

Zpomalení (g)

0,4

0,4

0,4

Maximální tlak (kPa)

16 000

16 000

10 000

Počáteční teplota 1 (°C)

< 100

< 100

< 100

Počáteční teplota 2 (°C)

< 215

< 215

< 151

Počáteční teplota 3 (°C)

< 283

< 283

< 181

Počáteční teplota 4 (°C)

< 330

< 330

< 202

Počáteční teplota 5 (°C)

< 367

< 367

< 219

Počáteční teplota 6 (°C)

< 398

< 398

< 232

Počáteční teplota 7 (°C)

< 423

< 423

< 244

Počáteční teplota 8 (°C)

< 446

< 446

< 254

Počáteční teplota 9 (°C)

< 465

< 465

< 262

Počáteční teplota 10 (°C)

< 483

< 483

< 270

Počet cyklů

1

1

1

| | Znovuobnovení brzdného účinku, 18 brzdění z 80 km/h na 30 km/h při tlaku v brzdovém potrubí 3 000 kPa:








  Parametr | Přední náprava | Zadní náprava
  Kotoučová brzda | Zadní náprava
  Bubnová brzda |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Počet brzdění za cyklus | 18 | 18 | 18 |
| Rychlost na začátku brzdění (km/h) | 80 | 80 | 80 |
| Rychlost na konci brzdění (km/h) | 30 | 30 | 30 |
| Tlak (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Počáteční teplota brzd (°C) | < 100 | < 100 | < 80 |
| Konečná teplota brzd (°C) | Nestanovena | Nestanovena | Nestanovena |
| Počet cyklů | 1 | 1 | 1 |

Znovuobnovení brzdného účinku, 18 brzdění z 80 km/h na 30 km/h při tlaku v brzdovém potrubí 3 000 kPa:

Parametr

Přední náprava

Zadní náprava

Kotoučová brzda

Zadní náprava

Bubnová brzda

Počet brzdění za cyklus

18

18

18

Rychlost na začátku brzdění (km/h)

80

80

80

Rychlost na konci brzdění (km/h)

30

30

30

Tlak (kPa)

3 000

3 000

3 000

Počáteční teplota brzd (°C)

< 100

< 100

< 80

Konečná teplota brzd (°C)

Nestanovena

Nestanovena

Nestanovena

Počet cyklů

1

1

1

2.2.2.4   Zabrzdí se pětkrát z 80 km/h na 0 km/h při tlaku v brzdovém potrubí 4 MPa a s počáteční teplotou 100 °C u každého zabrzdění. Pět za sebou následujících ne monotónních výsledků se nesmí lišit od hodnoty plného středního zpomalení o více než 0,6 m/s2.

Jestliže tento požadavek není splněn, musí se opakovat první část postupu záběhu „Fáze 1 záběhu“, dokud se nedosáhne požadované stability vlastností.

2.2.2.5   Chlazení vzduchem je přípustné. Rychlost proudění vzduchu na brzdě v průběhu brzdění musí být:

vvzduch = 0,33 v

kde:

v = zkušební rychlost vozidla na začátku brzdění.

2.2.3   Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena

Účinnost náhradní a originální části s brzdovým obložením za studena se srovnává na základě výsledků zkoušky provedené následující metodou.

2.2.3.1   Z počáteční rychlosti 80 km/h u vozidel kategorií M1 a N1 a 60 km/h u vozidel kategorie M2 a s počáteční teplotou brzdy ≤ 100 °C na začátku každého zabrzdění se zabrzdí nejméně šestkrát po sobě, přičemž pokaždé se zvýší tlak v ovládacím potrubí až do hodnoty středního plného zpomalení 6 m/s2.

2.2.3.2   Pro každé zabrzdění se zapíše a vynese do grafu tlak v potrubí a střední plné zpomalení a určí se tlak v potrubí potřebný k dosažení zpomalení 5 m/s2.

2.2.3.3   Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením, jestliže dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v ovládacím potrubí se v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením.

2.2.4   Zkouška citlivosti na rychlost

2.2.4.1   S použitím tlaku v potrubí zjištěného podle odstavce 2.2.3.2 a s počáteční teplotou brzdy ≤ 100 °C se vykonají tři zabrzdění z každých z otáček odpovídajících těmto lineárním rychlostem vozidla:

| a) | 75, 120 km/h a kromě toho ze 160 km/h v případě, kdy vmax převyšuje 150 km/h. |
| --- | --- |

a)

75, 120 km/h a kromě toho ze 160 km/h v případě, kdy vmax převyšuje 150 km/h.

2.2.4.2   Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.

2.2.4.3   Střední plná zpomalení zaznamenaná pro vyšší rychlosti se nesmí lišit o více než 15 % od hodnoty zaznamenané pro nejnižší rychlost.

---

(1)  Pro jiné než hydraulické brzdné systémy se použije rovnocenná vstupní hodnota.

---

PŘÍLOHA 4

Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením a náhradní obložení bubnových brzd pro vozidla kategorií M3, N2 a N3

1.   Zkouška vozidla

1.1   Zkušební vozidlo

Vozidlo reprezentující typ, pro nějž se požaduje schválení náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd, musí mít části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd typu, pro nějž se požaduje schválení, a vybaveno pro zkoušky brzdění požadované podle předpisu č. 13.

Brzdová obložení dodaná ke zkoušce se namontují do brzd, pro které jsou určena, a dokud nebude stanovena závazná metodika záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce v dohodě s pověřenou technickou zkušebnou.

1.2   Zkoušky a požadavky

1.2.1   Shodnost s předpisem č. 13

1.2.1.1   Brzdná soustava vozidla se zkouší podle požadavků pro vozidla příslušné kategorie (M3, N2 nebo N3) v příloze 4 odst. 1 a 2 předpisu č. 13. Použijí se tyto požadavky nebo zkoušky:

| 1.2.1.1.1 | Soustava pro provozní brzdění






  1.2.1.1.1.1 | Zkouška typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.1

Soustava pro provozní brzdění

1.2.1.1.1.1

Zkouška typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo

| 1.2.1.1.1.2 | Zkouška typu 0 se zapojeným motorem, vozidlo nenaloženo a naloženo podle přílohy 4 odst. 1.4.3.1 (zkouška směrové stability) a odst. 1.4.3.2 (pouze zkouška z počáteční rychlosti v = 0,8 vmax) předpisu č. 13. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.2

Zkouška typu 0 se zapojeným motorem, vozidlo nenaloženo a naloženo podle přílohy 4 odst. 1.4.3.1 (zkouška směrové stability) a odst. 1.4.3.2 (pouze zkouška z počáteční rychlosti v = 0,8 vmax) předpisu č. 13.

| 1.2.1.1.1.3 | Zkouška typu I podle přílohy 4 odst. 1.5.1. a 1.5.3 předpisu č. 13. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.3

Zkouška typu I podle přílohy 4 odst. 1.5.1. a 1.5.3 předpisu č. 13.

| 1.2.1.1.1.4 | Zkouška typu II
  Naložené vozidlo se musí zkoušet tak, aby se aby se pohlcovala tatáž energie, jaká vzniká za stejnou dobu u naloženého vozidla jedoucího střední rychlostí 30 km/h na klesání 2,5 % na dráze 6 km dlouhé s odpojeným motorem, a brzdnou energii tak pohlcují pouze provozní brzdy. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.4

Zkouška typu II

Naložené vozidlo se musí zkoušet tak, aby se aby se pohlcovala tatáž energie, jaká vzniká za stejnou dobu u naloženého vozidla jedoucího střední rychlostí 30 km/h na klesání 2,5 % na dráze 6 km dlouhé s odpojeným motorem, a brzdnou energii tak pohlcují pouze provozní brzdy.

| 1.2.1.1.2 | Soustava pro nouzové brzdění






  1.2.1.1.2.1 | Zkouška typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo (tuto zkoušku je možno vynechat, pokud spadá do rámce zkoušek podle odstavce 1.2.2 této přílohy). |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.2

Soustava pro nouzové brzdění

1.2.1.1.2.1

Zkouška typu 0 s odpojeným motorem, vozidlo naloženo (tuto zkoušku je možno vynechat, pokud spadá do rámce zkoušek podle odstavce 1.2.2 této přílohy).

| 1.2.1.1.3 | Soustava pro parkovací brzdění
  (Pouze v případě, kdy se brzdy, pro něž se žádá o schválení obložení, používají k parkování.)






  1.2.1.1.3.1 | Zkouška jízdou na klesání o sklonu 18 %, vozidlo naloženo |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.3

Soustava pro parkovací brzdění

(Pouze v případě, kdy se brzdy, pro něž se žádá o schválení obložení, používají k parkování.)

1.2.1.1.3.1

Zkouška jízdou na klesání o sklonu 18 %, vozidlo naloženo

1.2.1.2   Vozidlo musí vyhovět všem příslušným požadavkům uvedeným v příloze 4 odst. 2 předpisu č. 13 pro danou kategorii vozidla.

1.2.2   Doplňkové požadavky (zkouška s jednou nápravou po druhé)

Pro níže uvedené zkoušky musí být vozidlo plně naloženo a všechna zabrzdění se provedou s odpojeným motorem na vodorovné dráze.

Ovládací soustava provozní brzdy vozidla musí být vybavena zařízením k oddělení brzd na přední a zadní nápravě tak, aby se každá z nich dala používat nezávisle na druhé.

Pokud se žádá o schválení části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd pro brzdy přední nápravy, musí zůstat brzdy zadní nápravy během zkoušky mimo činnost.

Pokud se žádá o schválení části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd pro brzdy zadní nápravy, musí zůstat brzdy přední nápravy během zkoušky mimo činnost.

1.2.2.1   Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena

Účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením nebo náhradního a originálního obložení bubnových brzd za studena se musí srovnávat na základě výsledků zkoušky provedené následujícím způsobem.

| 1.2.2.1.1 | Postupně se nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí, a to až do blokování kol nebo do dosažení hodnoty středního plného zpomalení 3,5 m/s2, nebo až do dosažení maximální přípustné ovládací síly nebo až do maximálního tlaku v ovládacím potrubí, a to z počáteční rychlosti 45 km/h a při teplotě brzdy ≤ 100 °C před začátkem každého brzdění. |
| --- | --- |

1.2.2.1.1

Postupně se nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí, a to až do blokování kol nebo do dosažení hodnoty středního plného zpomalení 3,5 m/s2, nebo až do dosažení maximální přípustné ovládací síly nebo až do maximálního tlaku v ovládacím potrubí, a to z počáteční rychlosti 45 km/h a při teplotě brzdy ≤ 100 °C před začátkem každého brzdění.

| 1.2.2.1.2 | Zaznamená se a vynese se ovládací síla nebo tlak v potrubí a střední plné zpomalení pro každé zabrzdění a určí se ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebný k dosažení (pokud je to možné) středního plného zpomalení 3 m/s2. Pokud této hodnoty není možné dosáhnout, určí se ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebné k dosažení maximálního zpomalení. |
| --- | --- |

1.2.2.1.2

Zaznamená se a vynese se ovládací síla nebo tlak v potrubí a střední plné zpomalení pro každé zabrzdění a určí se ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebný k dosažení (pokud je to možné) středního plného zpomalení 3 m/s2. Pokud této hodnoty není možné dosáhnout, určí se ovládací síla nebo tlak v potrubí potřebné k dosažení maximálního zpomalení.

| 1.2.2.1.3 | Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd, jestliže dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v ovládacím potrubí se v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd. |
| --- | --- |

1.2.2.1.3

Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd, jestliže dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v ovládacím potrubí se v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd.

1.2.2.2   Zkouška citlivosti na rychlost

| 1.2.2.2.1 | S použitím ovládací síly zjištěné podle odstavce 1.2.2.1.2 této přílohy a s počáteční teplotou brzdy ≤ 100 °C se provedou tři zabrzdění z každé z následujících rychlostí: | ze 40 km/h na 20 km/h, |
| --- | --- | --- |

1.2.2.2.1

S použitím ovládací síly zjištěné podle odstavce 1.2.2.1.2 této přílohy a s počáteční teplotou brzdy ≤ 100 °C se provedou tři zabrzdění z každé z následujících rychlostí:

ze 40 km/h na 20 km/h,

| | ze 60 km/h na 40 km/h a |
| --- | --- |

ze 60 km/h na 40 km/h a

| | z 80 km/h na 60 km/h (je-li vmax ≥ 90 km/h) |
| --- | --- |

z 80 km/h na 60 km/h (je-li vmax ≥ 90 km/h)

| 1.2.2.2.2 | Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení. |
| --- | --- |

1.2.2.2.2

Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.

| 1.2.2.2.3 | Střední plná zpomalení při vyšších rychlostech se nesmějí lišit o více než 25 % od hodnot při nejnižší rychlosti. |
| --- | --- |

1.2.2.2.3

Střední plná zpomalení při vyšších rychlostech se nesmějí lišit o více než 25 % od hodnot při nejnižší rychlosti.

2.   Zkouška na setrvačníkovém zkušebním stroji

2.1   Zkušební zařízení

Pro tyto zkoušky se na setrvačníkový zkušební stroj namontuje příslušná brzda. Stroj musí být vybaven měřicí technikou pro průběžný záznam otáček, brzdného momentu, tlaku v brzdovém potrubí, měřidlem počtu otáček od počátku brzdění, doby brzdění a teploty rotoru brzdy.

2.1.1   Podmínky zkoušky

| 2.1.1.1 | Rotující hmota stroje musí odpovídat polovině hmotnosti připadající na nápravu z 0,55 přípustné hmotnosti vozidla a při poloměru valení největší pneumatiky schválené pro daný typ vozidla. |
| --- | --- |

2.1.1.1

Rotující hmota stroje musí odpovídat polovině hmotnosti připadající na nápravu z 0,55 přípustné hmotnosti vozidla a při poloměru valení největší pneumatiky schválené pro daný typ vozidla.

| 2.1.1.2 | Počáteční otáčky setrvačníků musí odpovídat lineární rychlosti vozidla, jak je uvedeno v následujících odstavcích, a musí vycházet z dynamického poloměru valení největšího a nejmenšího rozměru pneumatiky přípustného pro tento typ (typy) vozidla. |
| --- | --- |

2.1.1.2

Počáteční otáčky setrvačníků musí odpovídat lineární rychlosti vozidla, jak je uvedeno v následujících odstavcích, a musí vycházet z dynamického poloměru valení největšího a nejmenšího rozměru pneumatiky přípustného pro tento typ (typy) vozidla.

| 2.1.1.3 | Části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd dodaná ke zkoušce se namontují do brzd, pro které jsou určena, a dokud nebude stanovena závazná metodika záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce v dohodě s pověřenou technickou zkušebnou. |
| --- | --- |

2.1.1.3

Části s brzdovým obložením nebo obložení bubnových brzd dodaná ke zkoušce se namontují do brzd, pro které jsou určena, a dokud nebude stanovena závazná metodika záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce v dohodě s pověřenou technickou zkušebnou.

| 2.1.1.4 | Pokud se brzda chladí vzduchem, musí být rychlost proudění vzduchu na brzdě:
  vvzduch = 0,33 v
  kde:
  v = zkušební rychlost vozidla na začátku brzdění. |
| --- | --- |

2.1.1.4

Pokud se brzda chladí vzduchem, musí být rychlost proudění vzduchu na brzdě:

vvzduch = 0,33 v

kde:

v = zkušební rychlost vozidla na začátku brzdění.

| 2.1.1.5 | Brzdový válec zamontovaný v brzdě musí mít nejmenší rozměr, který je přípustný pro tento typ vozidla. |
| --- | --- |

2.1.1.5

Brzdový válec zamontovaný v brzdě musí mít nejmenší rozměr, který je přípustný pro tento typ vozidla.

2.2   Zkoušky a požadavky

2.2.1   Zkoušky požadované předpisem č. 13

2.2.1.1   Zkouška typu 0

Z počáteční rychlosti 60 km/h při teplotě brzdy na počátku každého zabrzdění ≤ 100 °C se postupně nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší tlak v potrubí, a to až do hodnoty, která je trvale zaručena brzdnou soustavou typu vozidla (např. tlak, při kterém zapíná kompresor). Musí být dosaženo středního plného zpomalení nejméně 5 m/s2.

2.2.1.2   Zkouška typu 0, brzdné účinky při vysoké rychlosti

Provedou se tři zabrzdění při teplotě brzdy na počátku každého zabrzdění ≤ 100 °C z počáteční rychlosti 100 km/h u schválení vozidel kategorie N2 a z 90 km/h u schválení vozidel kategorií M3 a N3, a to vždy s užitím zaručeného tlaku v potrubí podle definice v odstavci 2.2.1.1. Musí být dosaženo průměrné hodnoty středního plného zpomalení ze tří zabrzdění nejméně 4 m/s2.

2.2.1.3   Zkouška typu I

2.2.1.3.1   Postup ohřívání

Postupně se 20krát opakovaně brzdí s rychlostí v1 = 60 km/h a v2 = 30 km/h s délkou cyklu 60 s a při teplotě brzd ≤ 100 °C na počátku prvního cyklu. Tlak v potrubí musí odpovídat zpoždění 3 m/s2 při prvním brzdění a musí se udržet konstantní během všech následujících brzdění.

2.2.1.3.2   Brzdný účinek s ohřátou brzdou

Po ukončení postupu ohřívání se změří brzdný účinek s ohřátou brzdou za podmínek podle odstavce 2.2.1.1 s užitím zaručeného tlaku v potrubí podle definice v odstavci 2.2.1.1 (teplotní podmínky se však smí lišit). Střední plné zpomalení ohřáté brzdy nesmí být menší než 60 % hodnoty dosažené se studenou brzdou nebo než 4 m/s2.

2.2.1.3.3   Zkouška obnovení brzdného účinku

Po uplynutí 120 s po zkoušce účinku ohřáté brzdy se 5krát úplně zabrzdí s tlakem v potrubí podle odstavce 2.2.1.3.1 a v intervalech nejméně 2 minuty z počáteční rychlosti 60 km/h. Na začátku pátého brzdění musí mít brzda teplotu ≤ 100 °C a dosažené střední plné zpomalení se nesmí lišit o více než 10 % od hodnoty vypočítané ze vztahu tlak v potrubí v závislosti na zpomalení při zkoušce typu 0 při rychlosti 60 km/h.

2.2.1.4   Zkouška typu II

2.2.1.4.1   Postup ohřívání

Brzdy se ohřívají stálým brzdným momentem odpovídajícím zpomalení 0,15 m/s2 při stálé rychlosti 30 km/h po dobu 12 minut.

2.2.1.4.2   Brzdný účinek s ohřátou brzdou

Po ukončení postupu ohřívání se změří brzdný účinek s ohřátou brzdou za podmínek podle odstavce 2.2.1.1 s užitím zaručeného tlaku v potrubí podle definice v odstavci 2.2.1.1 (teplotní podmínky se však smí lišit). Střední plné zpomalení ohřáté brzdy nesmí být menší než 3,75 m/s2.

2.2.1.5   Statická zkouška účinku parkovacího brzdění

| 2.2.1.5.1 | Pro celý rozsah užití se určí nejnepříznivější případ s ohledem na ovládací sílu brzdy, na největší hmotnost vozidla, kterou je třeba zabrzdit jednou nápravou, a na poloměr pneumatiky. |
| --- | --- |

2.2.1.5.1

Pro celý rozsah užití se určí nejnepříznivější případ s ohledem na ovládací sílu brzdy, na největší hmotnost vozidla, kterou je třeba zabrzdit jednou nápravou, a na poloměr pneumatiky.

| 2.2.1.5.2 | Brzda se uvede do činnosti ovládací silou stanovenou v odstavci 2.2.1.5.1. |
| --- | --- |

2.2.1.5.2

Brzda se uvede do činnosti ovládací silou stanovenou v odstavci 2.2.1.5.1.

| 2.2.1.5.3 | Působí se pomalu se vzrůstajícím momentem na hřídel dynamometru za účelem roztočení bubnu nebo disku. Měří se brzdný moment v okamžiku, kdy se hřídel dynamometru začne pohybovat, a vypočte se odpovídající brzdná síla nápravy s použitím poloměru pneumatiky, jak je stanoveno v odstavci 2.2.1.5.1. |
| --- | --- |

2.2.1.5.3

Působí se pomalu se vzrůstajícím momentem na hřídel dynamometru za účelem roztočení bubnu nebo disku. Měří se brzdný moment v okamžiku, kdy se hřídel dynamometru začne pohybovat, a vypočte se odpovídající brzdná síla nápravy s použitím poloměru pneumatiky, jak je stanoveno v odstavci 2.2.1.5.1.

| 2.2.1.5.4 | Brzdná síla změřená podle odstavce 2.2.1.5.3 dělená polovinou hmotnosti vozidla určenou podle odstavce 2.2.1.5.1 musí činit podíl nejméně 0,18. |
| --- | --- |

2.2.1.5.4

Brzdná síla změřená podle odstavce 2.2.1.5.3 dělená polovinou hmotnosti vozidla určenou podle odstavce 2.2.1.5.1 musí činit podíl nejméně 0,18.

2.2.2   Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena

Účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením nebo náhradního a originálního obložení bubnových brzd za studena se porovnají na základě výsledků zkoušky typu 0, jak je popsáno v odstavci 2.2.1.1.

2.2.2.1   Zkouška typu 0, jak je stanoveno v odstavci 2.2.1.1, se provede s jednou sadou originálních částí s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd.

2.2.2.2   Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd, jestliže dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v ovládacím potrubí se v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd.

2.2.3   Zkouška citlivosti na rychlost

| 2.2.3.1 | S použitím tlaku v potrubí podle odstavce 2.2.1.1 a s počáteční teplotou brzdy ≤ 100 °C se provedou tři zabrzdění z každé z následujících rychlostí: | ze 60 km/h na 30 km/h, |
| --- | --- | --- |

2.2.3.1

S použitím tlaku v potrubí podle odstavce 2.2.1.1 a s počáteční teplotou brzdy ≤ 100 °C se provedou tři zabrzdění z každé z následujících rychlostí:

ze 60 km/h na 30 km/h,

| | z 80 km/h na 60 km/h a |
| --- | --- |

z 80 km/h na 60 km/h a

| | ze 110 km/h na 80 km/h (je-li vmax ≥ 90 km/h). |
| --- | --- |

ze 110 km/h na 80 km/h (je-li vmax ≥ 90 km/h).

| 2.2.3.2 | Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení. |
| --- | --- |

2.2.3.2

Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.

| 2.2.3.3 | Střední plná zpomalení při vyšších rychlostech se nesmí lišit o více než 25 % od hodnot při nejnižší rychlosti. |
| --- | --- |

2.2.3.3

Střední plná zpomalení při vyšších rychlostech se nesmí lišit o více než 25 % od hodnot při nejnižší rychlosti.

---

PŘÍLOHA 5

Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorií O1 a O2

1.   Obecně

Zkušební postup popsaný v této příloze platí pro zkoušku na setrvačníkovém zkušebním stroji. Zkoušky se mohou provést případně i na zkušebním vozidle nebo na zkušebním stavu s válci za předpokladu, že lze dosáhnout stejných zkušebních podmínek a měřit stejné parametry jako při zkoušce na setrvačníkovém zkušebním stroji.

2.   Zkušební zařízení

Pro tyto zkoušky se na setrvačníkový zkušební stroj namontuje příslušná brzda. Stroj musí být vybaven měřicí technikou pro průběžný záznam otáček, brzdného momentu, tlaku v brzdovém potrubí, měřidlem počtu otáček od počátku brzdění, doby brzdění a teploty rotoru brzdy.

2.1   Podmínky zkoušky

2.1.1   Rotující hmota stroje musí odpovídat polovině hmotnosti, připadající na nápravu z maximální přípustné hmotnosti vozidla a při poloměru valení největšího rozměru pneumatiky schváleného pro daný typ (typy) vozidla.

2.1.2   Počáteční otáčky setrvačníků musí odpovídat lineární rychlosti vozidla, jak je uvedeno v odstavci 3.1 této přílohy, a musí vycházet z dynamického poloměru valení nejmenšího rozměru pneumatiky schváleného pro tento typ vozidla.

2.1.3   Brzdová obložení dodaná ke zkoušce se namontují do brzd, pro které jsou určena, a dokud nebude stanovena závazná metodika záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce v dohodě s pověřenou technickou zkušebnou.

2.1.4   Pokud se brzda chladí vzduchem, musí být rychlost proudění vzduchu na brzdě:

vvzduch = 0,33 v

kde:

v = zkušební rychlost vozidla na začátku brzdění.

2.1.5   Ovládací zařízení brzdy musí odpovídat instalaci na vozidle.

3.   Zkoušky a požadavky

3.1   Zkouška typu 0

Z počáteční rychlosti 60 km/h při teplotě brzdy na počátku každého zabrzdění ≤ 100 °C se postupně nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší tlak v potrubí nebo ovládací síla, a to až do maximálního tlaku v potrubí nebo do zpomalení 6 m/s2. Poslední brzdění se opakuje z počáteční rychlosti 40 km/h.

3.2   Zkouška typu I

3.2.1   Postup ohřívání

Brzda se ohřívá trvalým brzděním podle požadavků přílohy 4 odst. 1.5.2 předpisu č. 13, počínaje teplotou rotoru brzdy ≤ 100 °C.

3.2.2   Brzdný účinek s ohřátou brzdou

Po ukončení postupu ohřívání se změří brzdný účinek s ohřátou brzdou z počáteční rychlosti 40 km/h za podmínek podle odstavce 3.2.1 s užitím téhož tlaku v potrubí nebo téže ovládací síly (teplotní podmínky se však smí lišit). Střední plné zpomalení ohřáté brzdy nesmí být menší než 60 % hodnoty dosažené se studenou brzdou nebo než 3,5 m/s2.

3.3   Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena

Účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením za studena se musí porovnat na základě výsledků zkoušky typu 0, jak je popsáno v odstavci 3.1.

3.3.1   Zkouška typu 0, jak je stanoveno v odstavci 3.1, se provede s jednou sadou originálních částí s brzdovým obložením.

3.3.2   Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením, jestliže dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v ovládacím potrubí se v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením.

---

PŘÍLOHA 6

Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením a na náhradní obložení bubnových brzd pro vozidla kategorií O3 a O4

1.   Podmínky zkoušky

Zkoušky předepsané v této příloze se mohou vykonat buď na zkušebním vozidle nebo na zkušebním setrvačníkovém stroji a nebo na zkušebním stavu s válci za stejných podmínek, jak je uvedeno v příloze 11 dodatku 2 odst. 3.1 až 3.4 předpisu č. 13.

Brzdová obložení dodaná ke zkoušce musí být namontována do brzd, pro které jsou určena, a dokud nebude stanovena závazná metodika záběhu, musí být zaběhnuta podle instrukcí výrobce v dohodě s pověřenou technickou zkušebnou.

2.   Zkoušky a požadavky

2.1   Shodnost s přílohou 11 předpisu č. 13

Brzdy se zkouší podle požadavků přílohy 11 dodatku 2 odst. 3.5 předpisu č. 13.

| 2.1.1 | Výsledky zkoušek se předkládají na formuláři podle přílohy 11 dodatku 3 předpisu č. 13. |
| --- | --- |

2.1.1

Výsledky zkoušek se předkládají na formuláři podle přílohy 11 dodatku 3 předpisu č. 13.

| 2.1.2 | Provede se srovnání mezi těmito výsledky a výsledky získanými s originálními částmi s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd za stejných podmínek. |
| --- | --- |

2.1.2

Provede se srovnání mezi těmito výsledky a výsledky získanými s originálními částmi s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd za stejných podmínek.

| 2.1.3 | Brzdné účinky s ohřátými brzdami při stejném vstupním momentu dosažené s náhradními částmi s brzdovým obložením nebo s náhradním obložením bubnových brzd při zkoušce typu I nebo při zkoušce typu III (podle toho, která se použije) musí být:






  a) | stejné nebo větší, než jsou brzdné účinky s ohřátými brzdami s originálními částmi s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd, nebo |
| --- | --- | --- |

2.1.3

Brzdné účinky s ohřátými brzdami při stejném vstupním momentu dosažené s náhradními částmi s brzdovým obložením nebo s náhradním obložením bubnových brzd při zkoušce typu I nebo při zkoušce typu III (podle toho, která se použije) musí být:

a)

stejné nebo větší, než jsou brzdné účinky s ohřátými brzdami s originálními částmi s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd, nebo

| b) | nejméně 90 % účinku se studenými brzdami s náhradními částmi s brzdovým obložením nebo s náhradním obložením bubnových brzd. |
| --- | --- |

b)

nejméně 90 % účinku se studenými brzdami s náhradními částmi s brzdovým obložením nebo s náhradním obložením bubnových brzd.

Odpovídající zdvih brzdového válce nesmí být ≥ 110 % hodnoty dosažené s originálními částmi s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd a nesmí překročit hodnotu sp stanovenou v příloze 11 dodatku 2 odst. 2 předpisu č. 13. V případě, že originální části s brzdovým obložením nebo originální obložení bubnových brzd bylo zkoušeno podle požadavků zkoušky typu II, použijí se minimální požadavky podle přílohy 4 odst. 1.7.2 předpisu č. 13 (zkouška typu III) pro náhradní části s brzdovým obložením nebo pro náhradní obložení bubnových brzd.

2.2   Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena (typ 0)

| 2.2.1 | Za podmínek uvedených v odstavci 1 této přílohy se z počáteční rychlosti 60 km/h při teplotě brzdy na počátku každého zabrzdění ≤ 100 °C postupně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí až do hodnoty 6.5 bar nebo až do dosažení zpomalení 6 m/s2. |
| --- | --- |

2.2.1

Za podmínek uvedených v odstavci 1 této přílohy se z počáteční rychlosti 60 km/h při teplotě brzdy na počátku každého zabrzdění ≤ 100 °C postupně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí až do hodnoty 6.5 bar nebo až do dosažení zpomalení 6 m/s2.

| 2.2.2 | Zaznamená se a vynese se ovládací síla nebo tlak v potrubí v závislosti na středním brzdném momentu nebo na středním plném zpomalení pro každé zabrzdění. |
| --- | --- |

2.2.2

Zaznamená se a vynese se ovládací síla nebo tlak v potrubí v závislosti na středním brzdném momentu nebo na středním plném zpomalení pro každé zabrzdění.

| 2.2.3 | Tyto výsledky se srovnají s výsledky získanými za stejných podmínek s originálními částmi s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd. |
| --- | --- |

2.2.3

Tyto výsledky se srovnají s výsledky získanými za stejných podmínek s originálními částmi s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd.

| 2.2.4 | Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd, jestliže dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v ovládacím potrubí se v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o – 5 až + 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd. |
| --- | --- |

2.2.4

Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením nebo originálního obložení bubnových brzd, jestliže dosažená střední plná zpomalení při téže ovládací síle nebo tomtéž tlaku v ovládacím potrubí se v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o – 5 až + 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením nebo s originálním obložením bubnových brzd.

---

PŘÍLOHA 7

Požadavky na náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorie L

1.   Podmínky zkoušky

1.1   Vozidlo reprezentující typ, pro nějž se požaduje schválení náhradní části s brzdovým obložením, musí mít části s brzdovým obložením typu, pro nějž se požaduje schválení, a musí být vybaveno pro zkoušky brzdění požadované podle předpisu č. 78.

1.2   Části s brzdovým obložením dodané ke zkoušce musí být namontovány do brzd, pro které jsou určeny, a dokud nebude stanovena závazná metodika záběhu, musí být zaběhnuty podle instrukcí výrobce v dohodě s pověřenou technickou zkušebnou.

1.3   U částí s brzdovým obložením určených pro vozidla s kombinovanou brzdnou soustavou podle odstavce 2.9 předpisu č. 78 se musí zkoušet kombinace částí s brzdovým obložením pro přední a zadní nápravu, pro něž se žádá o schválení.

Kombinace se může skládat z náhradních částí s brzdovým obložením pro obě nápravy a/nebo z náhradní části s brzdovým obložením na jedné nápravě a z originální části s brzdovým obložením na druhé nápravě.

2.   Zkoušky a požadavky

2.1   Shodnost s předpisem č. 78

2.1.1   Brzdná soustava vozidla se zkouší podle požadavků pro příslušnou kategorii vozidla (L1, L2, L3, L4 nebo L5) v příloze 3 odst. 1 předpisu č. 78. Použijí se tyto požadavky nebo zkoušky:

2.1.1.1   Zkouška typu 0 s odpojeným motorem.

Zkouška se provede jen s naloženým vozidlem. Postupně se nejméně šestkrát zabrzdí, přičemž se pokaždé zvýší ovládací síla nebo tlak v potrubí, a to až do blokování kol nebo do dosažení zpomalení 6 m/s2 nebo až do dosažení maximální přípustné ovládací síly.

2.1.1.2   Zkouška typu 0 se zapojeným motorem

Použije se pouze u vozidel kategorií L3, L4 a L5.

2.1.1.3   Zkouška typu 0 s mokrými brzdami

Nepoužije se u vozidel kategorie L5 nebo v případech bubnových brzd nebo plně zakrytých kotoučových brzd, u nichž se tato zkouška neprovedla v průběhu schvalování podle předpisu č. 78.

2.1.1.4   Zkouška typu I

Použije se pouze u vozidel kategorií L3, L4 a L5.

2.1.2   Vozidlo musí vyhovět všem příslušným požadavkům uvedeným v příloze 3 odst. 2 předpisu č. 78 pro uvedenou kategorii vozidel.

2.2   Doplňkové požadavky

2.2.1   Zkouška rovnocennosti brzdných účinků za studena

Účinky náhradní a originální části s brzdovým obložením za studena se musí porovnat na základě výsledků zkoušky typu 0, jak je popsáno v odstavci 2.1.1.1.

2.2.1.1   Zkouška typu 0, jak je stanoveno v odstavci 2.1.1.1, se provede s jednou sadou originálních částí s brzdovým obložením.

2.2.1.2   Hodnoty brzdného účinku náhradní části s brzdovým obložením se pokládají za srovnatelné s hodnotami originální části s brzdovým obložením, jestliže se dosažená střední plná zpomalení při tomtéž tlaku v potrubí v horních dvou třetinách sestrojené křivky liší o méně než 15 % od hodnot získaných s originální částí s brzdovým obložením.

2.2.2   Zkouška citlivosti na rychlost

Tato zkouška se použije jen u vozidel kategorií L3, L4 a L5 a provede se s naloženým vozidlem za podmínek zkoušky typu 0 s odpojeným motorem. Zkušební rychlosti jsou však rozdílné.

2.2.2.1   Z výsledků zkoušky typu 0 popsané v odstavci 2.1.1.1 se určí ovládací síla nebo tlak v potrubí odpovídající nejmenšímu požadovanému střednímu plnému zpomalení pro uvedenou kategorii vozidla.

2.2.2.2   S použitím ovládací síly nebo tlaku v potrubí podle odstavce 2.2.2.1 a s počáteční teplotou brzdy ≤ 100 °C se provedou tři zabrzdění z každé z následujících rychlostí:

40 km/h, 80 km/h a 120 km/h (je-li vmax ≥ 130 km/h)

2.2.2.3   Zprůměrují se výsledky pro každou skupinu tří zabrzdění a vynese se rychlost v závislosti na odpovídajícím středním plném zpomalení.

2.2.2.4   Střední plná zpomalení zaznamenaná pro vyšší rychlosti se nesmí lišit o více než 15 % od hodnoty zaznamenané pro nejnižší rychlost.

---

PŘÍLOHA 8

Technické požadavky na náhradní části s brzdovým obložením určené k použití v samostatných systémech parkovacího brzdění nezávislých na systému provozního brzdění vozidla

1.   SHODNOST S PŘEDPISEM č. 13

Splnění požadavků předpisu č. 13 se musí prokázat zkouškou s vozidlem.

1.1   Zkouška vozidla

Vozidlo reprezentující typ, pro nějž se požaduje schválení náhradní části s brzdovým obložením, musí mít náhradní části s brzdovým obložením typu, pro nějž se požaduje schválení, a musí být vybaveno pro zkoušky brzdění požadované podle předpisu č. 13. Zkoušené vozidlo musí být plně naloženo. Brzdová obložení dodaná ke zkoušce musí být namontována do brzd, pro které jsou určena, a nesmí být zaběhnuta.

1.2   Systém parkovacího brzdění se zkouší podle všech příslušných požadavků přílohy 4 odst. 2.3 předpisu č. 13.

---

PŘÍLOHA 9

URČENÍ TŘECÍCH VLASTNOSTÍ BRZDOVÝCH OBLOŽENÍ ZKOUŠKOU NA ZKUŠEBNÍM STROJI

1.   ÚVOD

1.1   Vzorky typu náhradních částí s brzdovým obložením se zkoušejí na zkušebním stroji, na němž lze pracovat za zkušebních podmínek a použít zkušební postupy popsané v této příloze.

1.2   Z výsledků zkoušek se vyhodnotí třecí vlastnosti zkušebních vzorků.

1.3   Třecí vlastnosti vzorků se porovnají, aby se zhodnotilo, zda se shodují s požadavky pro typ náhradní části s brzdovým obložením.

2.   Náhradní části s brzdovým obložením pro vozidla kategorií M1, M2, N1, O1, O2, a L

2.1   Zkušební zařízení

2.1.1   Zkušební stroj musí být konstruován tak, aby se k němu dala namontovat a použít brzda plného rozměru, obdobná jako brzdy, které se montují na nápravu vozidla, použité ke schvalovací zkoušce podle odstavce 5 tohoto předpisu.

2.1.2   Otáčky kotouče nebo bubnu musí být 660 ± 10 1/min (1) bez zatížení a nesmí klesnout pod 600 1/min při plném zatížení.

2.1.3   Zkušební cykly a brzdění během cyklů musí být seřiditelné a automatické.

2.1.4   Zaznamenává se výstupní moment nebo brzdná síla (metoda konstantního momentu) a teplota pracovního povrchu.

2.1.5   Musí být zajištěno, aby brzdou procházel chladicí vzduch v množství 600 ± 60 m3/h.

2.2   Zkušební postup

2.2.1   Příprava vzorků

Program záběhu podle výrobce musí zajišťovat, aby u celku destičky s obložením tvořila styková plocha nejméně 80 % funkční plochy a aby nebyla překročena povrchová teplota 300 °C a aby u celku náběžné čelisti s obložením tvořila styková plocha nejméně 70 % funkční plochy a aby nebyla překročena povrchová teplota 200 °C.

2.2.2   Postup zkoušky

Postup zkoušky zahrnuje řadu po sobě jdoucích cyklů brzdění, z nichž každý obsahuje X intervalů brzdění trvajících 5 s, následovaných vždy intervalem 10 s uvolnění brzdy.

Lze použít jednu z těchto dvou metod:

2.2.2.1   Zkušební postup při konstantním tlaku

2.2.2.1.1   Celky destiček s obložením

Hydraulický tlak p pod pístem (písty) válečku (válečků) třmenu se udržuje konstantní na hodnotě podle vzorce:

Formula

| Md | = | 150 Nm pro Ak ≤ 18,1 cm2 |
| --- | --- | --- |
| Md | = | 300 Nm pro Ak > 18,1 cm2 |
| Ak | = | plocha pístu (pístů) válečku (válečků) třmenu |
| rw | = | účinný poloměr kotouče |

Md

=

150 Nm pro Ak ≤ 18,1 cm2

Md

=

300 Nm pro Ak > 18,1 cm2

Ak

=

plocha pístu (pístů) válečku (válečků) třmenu

rw

=

účinný poloměr kotouče

| Č. cyklu | Počet brzdění X | Počáteční teplota rotoru brzdy
  (°C) | Maximální teplota rotoru brzdy
  (°C) | Nucené chlazení |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 10 | ≤ 60 | nestanovena | ne |
| 2–6 | 5 × 10 | 100 | nestanovena (350) (2) | ne |
| 7 | 1 × 10 | 100 | nestanovena | ano |

Č. cyklu

Počet brzdění X

Počáteční teplota rotoru brzdy

(°C)

Maximální teplota rotoru brzdy

(°C)

Nucené chlazení

1

1 × 10

≤ 60

nestanovena

ne

2–6

5 × 10

100

nestanovena (350) (2)

ne

7

1 × 10

100

nestanovena

ano

2.2.2.1.2   Celky čelistí s obložením

Průměrný stykový tlak na pracovním povrchu brzdového obložení se udržuje na konstantní hodnotě 22 ± 6 N/cm2 podle statického výpočtu bez servo-účinku.

| Č. cyklu | Počet brzdění X | Počáteční teplota rotoru brzdy
  (°C) | Maximální teplota rotoru brzdy
  (°C) | Nucené chlazení |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 10 | ≤ 60 | 200 | ano |
| 2 | 1 × 10 | 100 | nestanovena | ne |
| 3 | 1 × 10 | 100 | 200 | ano |
| 4 | 1 × 10 | 100 | nestanovena | ne |

Č. cyklu

Počet brzdění X

Počáteční teplota rotoru brzdy

(°C)

Maximální teplota rotoru brzdy

(°C)

Nucené chlazení

1

1 × 10

≤ 60

200

ano

2

1 × 10

100

nestanovena

ne

3

1 × 10

100

200

ano

4

1 × 10

100

nestanovena

ne

2.2.2.2   Zkušební postup s konstantním momentem

Tento postup se použije pouze pro celky destiček s obložením. Brzdný moment se udržuje konstantní s tolerancí ± 5 % a seřídí se tak, aby se zaručila maximální teplota rotoru brzdy podle následující tabulky:

| Č. cyklu | Počet brzdění X | Počáteční teplota rotoru brzdy
  (°C) | Maximální teplota rotoru brzdy
  (°C) | Nucené chlazení |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 5 | ≤ 60 | 300–350 (200–250) (3) | ne |
| 2–4 | 3 × 5 | 100 | 300–350 (200–250) | ne |
| 5 | 1 × 10 | 100 | 500–600 (300–350) | ne |
| 6–9 | 4 × 5 | 100 | 300–350 (200–250) | ne |
| 10 | 1 × 10 | 100 | 500–600 (300–350) | ne |
| 11–13 | 3 × 5 | 100 | 300–350 (200–250) | ne |
| 14 | 1 × 5 | ≤ 60 | 300–350 (200–250) | ne |

Č. cyklu

Počet brzdění X

Počáteční teplota rotoru brzdy

(°C)

Maximální teplota rotoru brzdy

(°C)

Nucené chlazení

1

1 × 5

≤ 60

300–350 (200–250) (3)

ne

2–4

3 × 5

100

300–350 (200–250)

ne

5

1 × 10

100

500–600 (300–350)

ne

6–9

4 × 5

100

300–350 (200–250)

ne

10

1 × 10

100

500–600 (300–350)

ne

11–13

3 × 5

100

300–350 (200–250)

ne

14

1 × 5

≤ 60

300–350 (200–250)

ne

2.3   Vyhodnocení výsledků zkoušek

Třecí vlastnosti se určí z brzdného momentu stanoveného ve vybraných bodech zkušebního programu. Kde je vnitřní převod brzdy stálý, např. u kotoučové brzdy, brzdný moment je možno převést na součinitel tření.

2.3.1   Celky destiček s obložením

2.3.1.1   Provozní součinitel tření (μop) je průměrem z hodnot zaznamenaných během druhého až sedmého cyklu (metoda konstantního tlaku) nebo během cyklů 2–4, 6–9 a 11–13 (metoda konstantního momentu); měření se koná jednu sekundu po začátku prvního intervalu brzdění v každém cyklu.

2.3.1.2   Maximální součinitel tření (μmax) je nejvyšší hodnotou zaznamenanou během všech cyklů.

2.3.1.3   Minimální součinitel tření (μmin) je nejnižší hodnotou zaznamenanou během všech cyklů.

2.3.2   Celky čelistí s obložením

2.3.2.1   Střední moment (Mstř) je průměrem z nejvyšší a nejnižší hodnoty brzdného momentu zaznamenané během pátého brzdění v prvním a třetím cyklu.

2.3.2.2   Moment s ohřátou brzdou (Mohř) je nejmenší brzdný moment zaznamenaný během druhého a čtvrtého cyklu. Pokud teplota během těchto cyklů překročí 300 °C, je třeba za hodnotu Mohř považovat hodnotu při 300 °C.

2.4   Kritéria přijatelnosti

2.4.1   S každou žádostí o schválení typu náhradní části s brzdovým obložením musí být předloženy:

| 2.4.1.1 | pro celek destiček s obložením hodnoty μop, μmin, μmax; |
| --- | --- |

2.4.1.1

pro celek destiček s obložením hodnoty μop, μmin, μmax;

| 2.4.1.2 | pro celek čelistí s obložením hodnoty Mstř a Mohř. |
| --- | --- |

2.4.1.2

pro celek čelistí s obložením hodnoty Mstř a Mohř.

2.4.2   Během výroby typu schválené náhradní části s brzdovým obložením musí zkušební vzorky prokazovat shodu s hodnotami deklarovanými podle odstavce 2.4.1 této přílohy s těmito povolenými odchylkami:

| 2.4.2.1 | pro destičky kotoučové brzdy: | μop ± 15 % deklarované hodnoty |
| --- | --- | --- |

2.4.2.1

pro destičky kotoučové brzdy:

μop ± 15 % deklarované hodnoty

| | μmin ≥ deklarovaná hodnota |
| --- | --- |

μmin ≥ deklarovaná hodnota

| | μmax ≤ deklarovaná hodnota |
| --- | --- |

μmax ≤ deklarovaná hodnota

| 2.4.2.2 | pro obložení bubnové brzdy simplex: | μstř ± 15 % deklarované hodnoty |
| --- | --- | --- |

2.4.2.2

pro obložení bubnové brzdy simplex:

μstř ± 15 % deklarované hodnoty

| | Mohř ≥ deklarovaná hodnota. |
| --- | --- |

Mohř ≥ deklarovaná hodnota.

3.   ČÁSTI S BRZDOVÝM OBLOŽENÍM NEBO OBLOŽENÍ BUBNOVÝCH BRZD PRO VOZIDLA KATEGORIÍ M3, N2, N3, O3 a O4.

3.1   Zkušební zařízení

3.1.1   Zkušební stroj musí být vybaven kotoučovou brzdou s pevným třmenem o průměru pístu 60 mm a s plnostěnným (nechlazeným) brzdovým kotoučem o průměru 278 ± 2 mm a tloušťce 12 ± 0,5 mm. K přítlačné destičce musí být připevněn obdélníkový vzorek třecího materiálu o ploše 44 cm2 ± 0,5 cm2 a tloušťce nejméně 6 mm.

3.1.2   Otáčky kotouče se seřídí na 660 ± 10 1/min bez zatížení a nesmí klesnout pod 600 1/min při plném zatížení.

3.1.3   Střední přítlak na pracovním povrchu brzdového obložení musí se udržovat na stálé hodnotě 75 N/cm2 ± 10 N/cm2.

3.1.4   Zkušební cykly a brzdění během cyklů musí být seřiditelné a automatické.

3.1.5   Zaznamenává se brzdný moment a teplota pracovního povrchu.

3.1.6   Musí být zajištěno, aby brzdou procházel chladicí vzduch v množství 600 ± 60 m3/h.

3.2   Zkušební postup

3.2.1   Příprava vzorků

Program záběhu stanovený výrobcem musí zajišťovat, aby styková plocha byla nejméně 80 % celé funkční plochy, bez překročení povrchové teploty 200 °C.

3.2.2   Postup zkoušky

Postup zkoušky zahrnuje řadu po sobě jdoucích cyklů brzdění, z nichž každý obsahuje X intervalů brzdění trvajících 5 s, přičemž za každým z nich následuje vždy 10 s s uvolněnými brzdami.

| Č. cyklu | Počet brzdění X | Počáteční teplota rotoru brzdy
  (°C) | Nucené chlazení |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 | 100 | ano |
| 2 | 5 | stoupající ≤ 200 | ne |
| 3 | 5 | 200 | ne |
| 4 | 5 | stoupající ≤ 300 | ne |
| 5 | 5 | 300 | ne |
| 6 | 3 | 250 | ano |
| 7 | 3 | 200 | ano |
| 8 | 3 | 150 | ano |
| 9 | 10 | 100 | ano |
| 10 | 5 | stoupající ≤ 300 | ne |
| 11 | 5 | 300 | ne |

Č. cyklu

Počet brzdění X

Počáteční teplota rotoru brzdy

(°C)

Nucené chlazení

1

5

100

ano

2

5

stoupající ≤ 200

ne

3

5

200

ne

4

5

stoupající ≤ 300

ne

5

5

300

ne

6

3

250

ano

7

3

200

ano

8

3

150

ano

9

10

100

ano

10

5

stoupající ≤ 300

ne

11

5

300

ne

3.3   Vyhodnocení výsledků zkoušek

Třecí vlastnosti se určí z brzdného momentu stanoveného ve vybraných cyklech zkušebního postupu. Brzdný moment je nutno převést na součinitel tření μ.

Hodnota μ každého intervalu brzdění se určí jako střední hodnota záznamu během brzdění trvajícího 5 s.

3.3.1   Provozní součinitel tření μop1 je střední hodnota μ z hodnot zaznamenaných během intervalů brzdění v prvním cyklu a μop2 je střední hodnota μ z hodnot zaznamenaných během intervalů brzdění v devátém cyklu.

3.3.2   Maximální součinitel tření μmax je nejvyšší hodnotou z μ, zaznamenaných během cyklů 1 až 11 včetně.

3.3.3   Minimální součinitel tření μmin je nejnižší hodnotou z μ, zaznamenaných během cyklů 1 až 11 včetně.

3.4   Kritéria přijatelnosti

3.4.1   S každou žádostí o schválení typu náhradní části s brzdovým obložením nebo typu náhradního obložení bubnových brzd musí být předloženy hodnoty μop1, μop2, μmin a μmax.

3.4.2   Během výroby typu schválené náhradní části s brzdovým obložením nebo náhradního obložení bubnových brzd musí zkušební vzorky prokazovat shodu s hodnotami zaznamenanými podle odstavce 3.4.1. této přílohy s následujícími dovolenými odchylkami:

| | μop1, μop2 ± 15 % deklarované hodnoty |
| --- | --- |

μop1, μop2 ± 15 % deklarované hodnoty

| | μmin ≥ deklarovaná hodnota |
| --- | --- |

μmin ≥ deklarovaná hodnota

| | μmax ≤ deklarovaná hodnota. |
| --- | --- |

μmax ≤ deklarovaná hodnota.

---

(1)  Pro vozidla kategorií L1 a L2 lze použít nižší zkušební rychlost.

(2)  U vozidel kategorie L se může teplota omezit na 350 °C. Pokud je to nutné, je třeba odpovídajícím způsobem omezit počet brzdění na cyklus. V tomto případě je však třeba zvýšit počet cyklů, aby celkový počet brzdění zůstal nezměněný.

(3)  Hodnoty v závorkách pro vozidla kategorie L.

---

| 28.5.2010 | CS | Úřední věstník Evropské unie | L 130/50 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

CS

Úřední věstník Evropské unie

L 130/50

---

Pouze původní texty EHK/OSN mají podle mezinárodního veřejného práva právní účinek. Je zapotřebí ověřit si status a datum vstupu tohoto předpisu v platnost v nejnovější verzi dokumentu EHK/OSN o statusu TRANS/WP.29/343, který je k dispozici na internetové adrese:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Předpis č. 94 Evropské hospodářské komise Organizace spojených národů (EHK/OSN) – Jednotná ustanovení pro schvalování vozidel z hlediska ochrany cestujících při čelním nárazu

Zahrnuje veškerá platná znění až po:

| | doplněk 3 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 2. února 2007 |
| --- | --- |

doplněk 3 k sérii změn 01 – datum vstupu v platnost: 2. února 2007

| | opravu 2 k sérii změn 01 uvedenou v depozitním oznámení C.N.1165.2007.TREATIES-2 – ze dne 18. ledna 2008 |
| --- | --- |

opravu 2 k sérii změn 01 uvedenou v depozitním oznámení C.N.1165.2007.TREATIES-2 – ze dne 18. ledna 2008

| | opravu 1 revize 1 – datum vstupu v platnost: 24. června 2009 |
| --- | --- |

opravu 1 revize 1 – datum vstupu v platnost: 24. června 2009

OBSAH

PŘEDPIS

| 1. | Oblast působnosti |
| --- | --- |

1.

| 2. | Definice |
| --- | --- |

2.

| 3. | Žádost o schválení |
| --- | --- |

3.

| 4. | Schválení |
| --- | --- |

4.

| 5. | Specifikace |
| --- | --- |

5.

| 6. | Pokyny pro uživatele vozidel vybavených airbagy |
| --- | --- |

6.

| 7. | Změna a rozšíření schválení typu vozidla |
| --- | --- |

7.

| 8. | Shodnost výroby |
| --- | --- |

8.

| 9. | Postihy za neshodnost výroby |
| --- | --- |

9.

| 10. | Definitivní ukončení výroby |
| --- | --- |

10.

| 11. | Přechodná ustanovení |
| --- | --- |

11.

| 12. | Názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů |
| --- | --- |

12.

PŘÍLOHY

| Příloha 1 – | Zpráva o udělení, rozšíření, zamítnutí či odejmutí schválení nebo o definitivním ukončení výroby typu vozidla, pokud jde o ochranu cestujících při čelním nárazu podle předpisu č. 94 |
| --- | --- |

Příloha 1 –

| Příloha 2 – | Uspořádání schvalovací značky |
| --- | --- |

Příloha 2 –

| Příloha 3 – | Zkušební postup |
| --- | --- |

Příloha 3 –

| Příloha 4 – | Stanovení biomechanických kritérií |
| --- | --- |

Příloha 4 –

| Příloha 5 – | Uspořádání a instalace figurín a seřízení zádržných systémů |
| --- | --- |

Příloha 5 –

| Příloha 6 – | Postup pro určení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle
  Dodatek 1– Popis třírozměrného zařízení k určení bodu „H“
  Dodatek 2– Třírozměrná vztažná soustava
  Dodatek 3– Referenční údaje o místech k sezení |
| --- | --- |

Příloha 6 –

Postup pro určení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorovém vozidle

Dodatek 1– Popis třírozměrného zařízení k určení bodu „H“

Dodatek 2– Třírozměrná vztažná soustava

Dodatek 3– Referenční údaje o místech k sezení

| Příloha 7 – | Postup zkoušky se zkušebním vozíkem
  Dodatek– Křivka ekvivalence – toleranční pásmo pro křivku ΔV = f(t) |
| --- | --- |

Příloha 7 –

Postup zkoušky se zkušebním vozíkem

Dodatek– Křivka ekvivalence – toleranční pásmo pro křivku ΔV = f(t)

| Příloha 8 – | Postup měření při měřicích zkouškách: přístrojové vybavení |
| --- | --- |

Příloha 8 –

| Příloha 9 – | Definice deformovatelné bariéry |
| --- | --- |

Příloha 9 –

| Příloha 10 – | Postup certifikace bérce a chodidla figuríny |
| --- | --- |

Příloha 10 –

1.   OBLAST PŮSOBNOSTI

1.1   Tento předpis se vztahuje na vozidla kategorie M1
   (1) o celkové přípustné hmotnosti nepřesahující 2,5 tuny; ostatní vozidla mohou být schválena na žádost výrobce.

1.2   Předpis se uplatní na žádost výrobce při schvalování typu vozidla z hlediska ochrany cestujících na předních krajních sedadlech při čelním nárazu.

2.   DEFINICE

Pro účely tohoto předpisu se:

| 2.1 | „ochranným systémem“ rozumí vnitřní výstroj vozidla a zařízení určená k zadržení cestujících a přispívající k zajištění shody s požadavky uvedenými dále v bodě 5; |
| --- | --- |

2.1

„ochranným systémem“ rozumí vnitřní výstroj vozidla a zařízení určená k zadržení cestujících a přispívající k zajištění shody s požadavky uvedenými dále v bodě 5;

| 2.2 | „typem ochranného systému“ rozumí kategorie ochranných zařízení, která se neliší v podstatných aspektech, jakými jsou například: | technologie, |
| --- | --- | --- |

2.2

„typem ochranného systému“ rozumí kategorie ochranných zařízení, která se neliší v podstatných aspektech, jakými jsou například:

technologie,

| | geometrie, |
| --- | --- |

geometrie,

| | materiály, z nichž jsou zhotovena; |
| --- | --- |

materiály, z nichž jsou zhotovena;

| 2.3 | „šířkou vozidla“ rozumí vzdálenost mezi rovinami rovnoběžnými s podélnou středovou rovinou (vozidla) a dotýkajícími se vozidla z obou stran této roviny, s výjimkou zpětných zrcátek, bočních obrysových světel, ukazatelů tlaku v pneumatikách, směrových světel, obrysových světel, ohebných blatníků a vypouklých částí bočnic pneumatik bezprostředně nad bodem styku s vozovkou; |
| --- | --- |

2.3

„šířkou vozidla“ rozumí vzdálenost mezi rovinami rovnoběžnými s podélnou středovou rovinou (vozidla) a dotýkajícími se vozidla z obou stran této roviny, s výjimkou zpětných zrcátek, bočních obrysových světel, ukazatelů tlaku v pneumatikách, směrových světel, obrysových světel, ohebných blatníků a vypouklých částí bočnic pneumatik bezprostředně nad bodem styku s vozovkou;

| 2.4 | „překryvem“ rozumí procento šířky vozidla, které je přímo před čelem bariéry; |
| --- | --- |

2.4

„překryvem“ rozumí procento šířky vozidla, které je přímo před čelem bariéry;

| 2.5 | „deformovatelným čelem bariéry“ rozumí rozdrtitelná část, která je namontována na čele tuhého bloku; |
| --- | --- |

2.5

„deformovatelným čelem bariéry“ rozumí rozdrtitelná část, která je namontována na čele tuhého bloku;

| 2.6 | „typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v základních aspektech, jakými jsou například:






  2.6.1 | délka a šířka vozidla, pokud má negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem, |
| --- | --- | --- |

2.6

„typem vozidla“ rozumí kategorie motorových vozidel, která se neliší v základních aspektech, jakými jsou například:

2.6.1

délka a šířka vozidla, pokud má negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem,

| 2.6.2 | nosná konstrukce, rozměry, tvar a materiály té části vozidla, jež se nachází před příčnou rovinou procházející bodem „R“ sedadla řidiče, pokud mají negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem, |
| --- | --- |

2.6.2

nosná konstrukce, rozměry, tvar a materiály té části vozidla, jež se nachází před příčnou rovinou procházející bodem „R“ sedadla řidiče, pokud mají negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem,

| 2.6.3 | tvar a vnitřní rozměry prostoru pro cestující a typ ochranného systému, pokud mají negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem, |
| --- | --- |

2.6.3

tvar a vnitřní rozměry prostoru pro cestující a typ ochranného systému, pokud mají negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem,

| 2.6.4 | umístění (vpředu, vzadu, uprostřed) a orientace motoru (příčná nebo podélná), |
| --- | --- |

2.6.4

umístění (vpředu, vzadu, uprostřed) a orientace motoru (příčná nebo podélná),

| 2.6.5 | pohotovostní hmotnost, pokud má negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem, |
| --- | --- |

2.6.5

pohotovostní hmotnost, pokud má negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem,

| 2.6.6 | volitelné úpravy nebo výstroj dodané výrobcem, pokud má negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem; |
| --- | --- |

2.6.6

volitelné úpravy nebo výstroj dodané výrobcem, pokud má negativní vliv na výsledky nárazové zkoušky předepsané tímto předpisem;

| 2.7 | „prostorem pro cestující“ rozumí prostor určený pro cestující, vymezený střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, vnějším zasklením a přední přepážkou a rovinou přepážky zadního prostoru nebo rovinou opěradla zadního sedadla; |
| --- | --- |

2.7

„prostorem pro cestující“ rozumí prostor určený pro cestující, vymezený střechou, podlahou, bočními stěnami, dveřmi, vnějším zasklením a přední přepážkou a rovinou přepážky zadního prostoru nebo rovinou opěradla zadního sedadla;

| 2.8 | „bodem „R“ “ rozumí vztažný bod vůči konstrukci vozidla stanovený výrobcem pro každé sedadlo, jak je uvedeno v příloze 6; |
| --- | --- |

2.8

„bodem „R“ “ rozumí vztažný bod vůči konstrukci vozidla stanovený výrobcem pro každé sedadlo, jak je uvedeno v příloze 6;

| 2.9 | „bodem „H“ “ rozumí vztažný bod stanovený pro každé sedadlo pověřenou schvalovací zkušebnou za použití postupu uvedeného v příloze 6; |
| --- | --- |

2.9

„bodem „H“ “ rozumí vztažný bod stanovený pro každé sedadlo pověřenou schvalovací zkušebnou za použití postupu uvedeného v příloze 6;

| 2.10 | „pohotovostní hmotností vozidla“ rozumí hmotnost vozidla v provozním stavu, neobsazeného a nenaloženého, avšak kompletně vybaveného palivem, chladicí kapalinou, mazivem, nářadím a rezervním kolem (jestliže je výrobce vozidla poskytuje jako standardní výbavu); |
| --- | --- |

2.10

„pohotovostní hmotností vozidla“ rozumí hmotnost vozidla v provozním stavu, neobsazeného a nenaloženého, avšak kompletně vybaveného palivem, chladicí kapalinou, mazivem, nářadím a rezervním kolem (jestliže je výrobce vozidla poskytuje jako standardní výbavu);

| 2.11 | „airbagem“ rozumí zařízení montované do motorových vozidel jako doplněk bezpečnostních pásů a zádržných systémů, tj. systémy, které v případě závažného nárazu působícího na vozidlo automaticky aktivují pružnou konstrukci, jejímž účelem je vlivem stlačení plynu, kterým je naplněna, omezit tíhu působící při nárazu jedné nebo více částí těla osoby ve vozidle na interiér prostoru pro cestující; |
| --- | --- |

2.11

„airbagem“ rozumí zařízení montované do motorových vozidel jako doplněk bezpečnostních pásů a zádržných systémů, tj. systémy, které v případě závažného nárazu působícího na vozidlo automaticky aktivují pružnou konstrukci, jejímž účelem je vlivem stlačení plynu, kterým je naplněna, omezit tíhu působící při nárazu jedné nebo více částí těla osoby ve vozidle na interiér prostoru pro cestující;

| 2.12 | „airbagem pro cestujícího“ rozumí sestava airbagu, jejímž účelem je ochránit při čelním nárazu cestujícího (cestující) na jiných sedadlech, než je sedadlo řidiče; |
| --- | --- |

2.12

„airbagem pro cestujícího“ rozumí sestava airbagu, jejímž účelem je ochránit při čelním nárazu cestujícího (cestující) na jiných sedadlech, než je sedadlo řidiče;

| 2.13 | „dětským zádržným zařízením“ rozumí uspořádání součástí, která mohou zahrnovat kombinaci popruhů nebo pružných součástí se zabezpečovací přezkou, seřizovacích zařízení, úchytů a v některých případech doplňkovou sedačkou nebo nárazovým štítem, jež je možno v motorovém vozidle ukotvit. Zařízení je konstruováno tak, aby se omezením pohyblivosti těla nositele zmenšilo nebezpečí úrazu tohoto nositele v případě nárazu nebo náhlého zpomalení vozidla; |
| --- | --- |

2.13

„dětským zádržným zařízením“ rozumí uspořádání součástí, která mohou zahrnovat kombinaci popruhů nebo pružných součástí se zabezpečovací přezkou, seřizovacích zařízení, úchytů a v některých případech doplňkovou sedačkou nebo nárazovým štítem, jež je možno v motorovém vozidle ukotvit. Zařízení je konstruováno tak, aby se omezením pohyblivosti těla nositele zmenšilo nebezpečí úrazu tohoto nositele v případě nárazu nebo náhlého zpomalení vozidla;

| 2.14 | „orientovaným proti směru jízdy“ rozumí směřující ve směru opačném k normálnímu směru pohybu vozidla. |
| --- | --- |

2.14

„orientovaným proti směru jízdy“ rozumí směřující ve směru opačném k normálnímu směru pohybu vozidla.

3.   ŽÁDOST O SCHVÁLENÍ

3.1   Žádost o schválení typu vozidla z hlediska ochrany cestujících na předních sedadlech při čelním nárazu předkládá výrobce vozidla nebo jeho pověřený zástupce.

3.2   K žádosti musí být přiloženy níže uvedené doklady v trojím vyhotovení a následující údaje:

| 3.2.1 | podrobný popis typu vozidla z hlediska jeho nosné konstrukce, rozměrů, tvaru a použitých materiálů; |
| --- | --- |

3.2.1

podrobný popis typu vozidla z hlediska jeho nosné konstrukce, rozměrů, tvaru a použitých materiálů;

| 3.2.2 | fotografie nebo grafy a výkresy vozidla zobrazující typ vozidla zepředu, z boku a zezadu a konstrukční detaily přední části nosné konstrukce; |
| --- | --- |

3.2.2

fotografie nebo grafy a výkresy vozidla zobrazující typ vozidla zepředu, z boku a zezadu a konstrukční detaily přední části nosné konstrukce;

| 3.2.3 | údaje o pohotovostní hmotnosti vozidla; |
| --- | --- |

3.2.3

údaje o pohotovostní hmotnosti vozidla;

| 3.2.4 | tvary a vnitřní rozměry prostoru pro cestující; |
| --- | --- |

3.2.4

tvary a vnitřní rozměry prostoru pro cestující;

| 3.2.5 | popis vnitřní výstroje a ochranných systémů namontovaných ve vozidle. |
| --- | --- |

3.2.5

popis vnitřní výstroje a ochranných systémů namontovaných ve vozidle.

3.3   Žadatel o schválení má právo předložit jakékoliv údaje a výsledky provedených zkoušek, které umožní dojít k závěru, že shody s požadavky lze s dostatečně vysokou pravděpodobností dosáhnout.

3.4   Vozidlo, které se zkušebně pověřené prováděním schvalovacích zkoušek předává ke schválení, musí být pro typ, jenž má být schválen, reprezentativní.

| 3.4.1 | Vozidlo, které nemá všechny součásti odpovídající danému typu, může být k provedení zkoušek převzato tehdy, lze-li prokázat, že nepřítomnost vynechaných součástí nemá nepříznivý vliv na výsledky zkoušky z hlediska požadavků tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.4.1

Vozidlo, které nemá všechny součásti odpovídající danému typu, může být k provedení zkoušek převzato tehdy, lze-li prokázat, že nepřítomnost vynechaných součástí nemá nepříznivý vliv na výsledky zkoušky z hlediska požadavků tohoto předpisu.

| 3.4.2 | Je na žadateli o schválení, aby prokázal, že uplatnění bodu 3.4.1 je slučitelné se splněním požadavků tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.4.2

Je na žadateli o schválení, aby prokázal, že uplatnění bodu 3.4.1 je slučitelné se splněním požadavků tohoto předpisu.

4.   SCHVÁLENÍ

4.1   Pokud typ vozidla předložený ke schválení podle tohoto předpisu splňuje požadavky tohoto předpisu, schválení typu vozidla se udělí.

| 4.1.1 | Zkušebna jmenovaná podle níže uvedeného bodu 10 zkontroluje, zda jsou splněny požadované podmínky. |
| --- | --- |

4.1.1

Zkušebna jmenovaná podle níže uvedeného bodu 10 zkontroluje, zda jsou splněny požadované podmínky.

| 4.1.2 | V případě pochybností se při ověřování shody vozidla s požadavky tohoto předpisu vezmou v úvahu veškeré výrobcem poskytnuté údaje nebo výsledky zkoušek, které lze vzít v úvahu při ověřování schvalovacích zkoušek provedených zkušebnou. |
| --- | --- |

4.1.2

V případě pochybností se při ověřování shody vozidla s požadavky tohoto předpisu vezmou v úvahu veškeré výrobcem poskytnuté údaje nebo výsledky zkoušek, které lze vzít v úvahu při ověřování schvalovacích zkoušek provedených zkušebnou.

4.2   Každému schválenému typu se přidělí číslo schválení. První dvě číslice (v současnosti 01, což odpovídá sérii změn 01) označují sérii změn zahrnujících poslední technické změny tohoto předpisu platné v době, kdy bylo schválení vydáno. Jedna a táž smluvní strana nemůže přidělit totéž číslo schválení jinému typu vozidla.

4.3   Oznámení o schválení typu vozidla podle tohoto předpisu nebo o tom, že schválení bylo zamítnuto, bude zasláno smluvními stranami dohody, které tento předpis uplatňují, a to na formuláři podle vzoru uvedeného v příloze 1 tohoto předpisu, spolu s fotografiemi nebo diagramy a výkresy dodanými žadatelem o schválení, ve formátu nepřesahujícím A4 (210×297 mm) nebo na tento formát složenými a ve vhodném měřítku.

4.4   Na každém vozidle shodném s typem schváleným podle tohoto předpisu musí být na nápadném a snadno přístupném místě, jež je stanoveno ve schvalovacím formuláři, umístěna mezinárodní schvalovací značka sestávající z:

| 4.4.1 | kružnice s písmenem „E“ následovaným rozlišovacím číslem země, jež schválení udělila (2), uvnitř; |
| --- | --- |

4.4.1

kružnice s písmenem „E“ následovaným rozlišovacím číslem země, jež schválení udělila (2), uvnitř;

| 4.4.2 | čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení, a to vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.4.1. |
| --- | --- |

4.4.2

čísla tohoto předpisu, za nímž následuje písmeno „R“, pomlčka a číslo schválení, a to vpravo od kružnice předepsané v bodě 4.4.1.

4.5   Pokud vozidlo odpovídá některému typu vozidla schválenému podle jednoho nebo více předpisů připojených k dohodě v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, nemusí být symbol předepsaný v bodě 4.4.1 opakován; v takovém případě se napravo od symbolu předepsaného v bodě 4.4.1 umístí pod sebe číslo předpisu a číslo schválení a další symboly všech předpisů, podle nichž bylo schválení v zemi, která udělila schválení podle tohoto předpisu, uděleno.

4.6   Schvalovací značka musí být zřetelně čitelná a nesmazatelná.

4.7   Schvalovací značka se umístí do blízkosti výrobcem připevněného štítku s údaji o vozidle, nebo na tento štítek.

4.8   Příklady schvalovacích značek jsou uvedeny v příloze 2 tohoto předpisu.

5.   SPECIFIKACE

5.1   Všeobecné specifikace platné pro všechny zkoušky

| 5.1.1 | Bod „H“ se pro každé sedadlo stanoví postupem uvedeným v příloze 6. |
| --- | --- |

5.1.1

Bod „H“ se pro každé sedadlo stanoví postupem uvedeným v příloze 6.

| 5.1.2 | Pokud ochranný systém pro přední místa k sezení zahrnuje bezpečnostní pásy, musejí jejich součásti vyhovovat požadavkům předpisu č. 16. |
| --- | --- |

5.1.2

Pokud ochranný systém pro přední místa k sezení zahrnuje bezpečnostní pásy, musejí jejich součásti vyhovovat požadavkům předpisu č. 16.

| 5.1.3 | Místa k sezení, na nichž jsou umístěny zkušební figuríny a jejichž ochranný systém zahrnuje bezpečnostní pásy, musejí být vybaveny kotevními úchyty vyhovujícími předpisu č. 14. |
| --- | --- |

5.1.3

Místa k sezení, na nichž jsou umístěny zkušební figuríny a jejichž ochranný systém zahrnuje bezpečnostní pásy, musejí být vybaveny kotevními úchyty vyhovujícími předpisu č. 14.

5.2   Specifikace

Zkouška vozidla provedená podle postupu uvedeného v příloze 3 se považuje za vyhovující, jsou-li splněny současně všechny podmínky stanovené dále v bodech 5.2.1 až 5.2.6.

| 5.2.1 | Biomechanická kritéria naměřená podle přílohy 8 na zkušebních figurínách umístěných na krajních předních sedadlech musejí splňovat následující podmínky:






  5.2.1.1 | biomechanické kritérium hlavy (HPC) nesmí přesáhnout hodnotu 1 000 a výsledné zrychlení hlavy nesmí přesáhnout hodnotu 80 g po dobu delší než 3 ms. Poslední z uvedených hodnot se vypočte kumulativně, přičemž se vylučuje zpětný pohyb hlavy; |
| --- | --- | --- |

5.2.1

Biomechanická kritéria naměřená podle přílohy 8 na zkušebních figurínách umístěných na krajních předních sedadlech musejí splňovat následující podmínky:

5.2.1.1

biomechanické kritérium hlavy (HPC) nesmí přesáhnout hodnotu 1 000 a výsledné zrychlení hlavy nesmí přesáhnout hodnotu 80 g po dobu delší než 3 ms. Poslední z uvedených hodnot se vypočte kumulativně, přičemž se vylučuje zpětný pohyb hlavy;

| 5.2.1.2 | kritéria poranění krku (NIC) nesmějí přesáhnout hodnoty znázorněné na obr. 1 a 2;

  Obr. 1


  Kritérium namáhání krku v tahu





  Obr. 2


  Kritérium namáhání krku ve smyku |
| --- | --- |

5.2.1.2

kritéria poranění krku (NIC) nesmějí přesáhnout hodnoty znázorněné na obr. 1 a 2;

Obr. 1

Kritérium namáhání krku v tahu

Image

Obr. 2

Kritérium namáhání krku ve smyku

Image

| 5.2.1.3 | ohybový moment krku kolem osy y nesmí přesáhnout hodnotu 57 Nm ve vytažení (3); |
| --- | --- |

5.2.1.3

ohybový moment krku kolem osy y nesmí přesáhnout hodnotu 57 Nm ve vytažení (3);

| 5.2.1.4 | kritérium stlačení hrudníku (ThCC) nesmí přesáhnout hodnotu 50 mm; |
| --- | --- |

5.2.1.4

kritérium stlačení hrudníku (ThCC) nesmí přesáhnout hodnotu 50 mm;

| 5.2.1.5 | kritérium měkkých tkání (V*C) pro hrudník nesmí přesáhnout hodnotu 1,0 m/s; |
| --- | --- |

5.2.1.5

kritérium měkkých tkání (V*C) pro hrudník nesmí přesáhnout hodnotu 1,0 m/s;

| 5.2.1.6 | kritérium síly působící na stehenní kost (FFC) nesmí přesáhnout hodnotu kritéria závislosti síly na čase, znázorněného na obr. 3;

  Obr. 3


  Kritérium síly působící na stehenní kost |
| --- | --- |

5.2.1.6

kritérium síly působící na stehenní kost (FFC) nesmí přesáhnout hodnotu kritéria závislosti síly na čase, znázorněného na obr. 3;

Obr. 3

Kritérium síly působící na stehenní kost

Image

| 5.2.1.7 | kritérium tlakové síly působící na holenní kost (TCFC) nesmí přesáhnout hodnotu 8 kN; |
| --- | --- |

5.2.1.7

kritérium tlakové síly působící na holenní kost (TCFC) nesmí přesáhnout hodnotu 8 kN;

| 5.2.1.8 | index holenní kosti (TI) měřený na horním a dolním konci každé holenní kosti nesmí v žádném z těchto bodů přesáhnout hodnotu 1,3; |
| --- | --- |

5.2.1.8

index holenní kosti (TI) měřený na horním a dolním konci každé holenní kosti nesmí v žádném z těchto bodů přesáhnout hodnotu 1,3;

| 5.2.1.9 | pohyb klouzajících kolenních kloubů nesmí přesáhnout 15 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.9

pohyb klouzajících kolenních kloubů nesmí přesáhnout 15 mm.

| 5.2.2 | Zbytkový posuv volantu, měřený ve středu náboje volantu, nesmí přesáhnout 80 mm ve směru svisle vzhůru a 100 mm ve směru vodorovně dozadu. |
| --- | --- |

5.2.2

Zbytkový posuv volantu, měřený ve středu náboje volantu, nesmí přesáhnout 80 mm ve směru svisle vzhůru a 100 mm ve směru vodorovně dozadu.

| 5.2.3 | V průběhu zkoušky se nesmějí otevřít žádné dveře. |
| --- | --- |

5.2.3

V průběhu zkoušky se nesmějí otevřít žádné dveře.

| 5.2.4 | V průběhu zkoušky nesmí dojít k uzamčení soustavy zámků předních dveří. |
| --- | --- |

5.2.4

V průběhu zkoušky nesmí dojít k uzamčení soustavy zámků předních dveří.

| 5.2.5 | Po nárazu musí být bez použití nástrojů, s výjimkou nářadí nutného k udržení hmotnosti figuríny, možno:






  5.2.5.1 | otevřít alespoň jedny dveře pro každou řadu sedadel, pokud je vůz těmito dveřmi opatřen; pokud jimi opatřen není, posunout sedadla nebo sklopit jejich opěradla natolik, aby bylo možno všechny cestující evakuovat. To však platí pouze pro vozidla s tuhou střešní konstrukcí; |
| --- | --- | --- |

5.2.5

Po nárazu musí být bez použití nástrojů, s výjimkou nářadí nutného k udržení hmotnosti figuríny, možno:

5.2.5.1

otevřít alespoň jedny dveře pro každou řadu sedadel, pokud je vůz těmito dveřmi opatřen; pokud jimi opatřen není, posunout sedadla nebo sklopit jejich opěradla natolik, aby bylo možno všechny cestující evakuovat. To však platí pouze pro vozidla s tuhou střešní konstrukcí;

| 5.2.5.2 | uvolnit figuríny ze zádržných zařízení, která se v zajištěném stavu musejí dát uvolnit silou nejvýše 60 N působící na střed ovladače uvolnění; |
| --- | --- |

5.2.5.2

uvolnit figuríny ze zádržných zařízení, která se v zajištěném stavu musejí dát uvolnit silou nejvýše 60 N působící na střed ovladače uvolnění;

| 5.2.5.3 | vyjmout figuríny z vozidla bez seřizování sedadel. |
| --- | --- |

5.2.5.3

vyjmout figuríny z vozidla bez seřizování sedadel.

| 5.2.6 | U vozidel poháněných kapalným palivem smí při srážce uniknout ze soustavy přívodu paliva nanejvýš nepatrné množství kapaliny. |
| --- | --- |

5.2.6

U vozidel poháněných kapalným palivem smí při srážce uniknout ze soustavy přívodu paliva nanejvýš nepatrné množství kapaliny.

| 5.2.7 | Pokud po srážce dochází k trvalém úniku kapaliny ze soustavy přívodu paliva, nesmí rychlost úniku přesáhnout 30 g/min. Jestliže se kapalina z palivového systému mísí s kapalinami z jiných systémů a jednotlivé kapaliny nelze vzájemně snadno oddělit a určit, vezmou se při hodnocení trvalého úniku v úvahu všechny tyto kapaliny. |
| --- | --- |

5.2.7

Pokud po srážce dochází k trvalém úniku kapaliny ze soustavy přívodu paliva, nesmí rychlost úniku přesáhnout 30 g/min. Jestliže se kapalina z palivového systému mísí s kapalinami z jiných systémů a jednotlivé kapaliny nelze vzájemně snadno oddělit a určit, vezmou se při hodnocení trvalého úniku v úvahu všechny tyto kapaliny.

6.   POKYNY PRO UŽIVATELE VOZIDEL VYBAVENÝCH AIRBAGY

6.1   Vozidlo musí nést informaci o tom, že je vybaveno airbagy pro sedadla.

| 6.1.1 | U vozidla vybaveného sestavou airbagů pro ochranu řidiče se tato informace skládá z nápisu „AIRBAG“ umístěném uvnitř obvodu volantu. Tento nápis musí být připevněn trvanlivým způsobem a musí být snadno viditelný. |
| --- | --- |

6.1.1

U vozidla vybaveného sestavou airbagů pro ochranu řidiče se tato informace skládá z nápisu „AIRBAG“ umístěném uvnitř obvodu volantu. Tento nápis musí být připevněn trvanlivým způsobem a musí být snadno viditelný.

| 6.1.2 | U vozidla vybaveného airbagy pro cestující na předních sedadlech mimo sedadlo řidiče se tato informace skládá z varovného štítku popsaného dále v bodě 6.2. |
| --- | --- |

6.1.2

U vozidla vybaveného airbagy pro cestující na předních sedadlech mimo sedadlo řidiče se tato informace skládá z varovného štítku popsaného dále v bodě 6.2.

6.2   Vozidlo vybavené jedním nebo více airbagy pro čelní ochranu cestujících musí nést informaci o mimořádně velkém nebezpečí, které na sedadlech vybavených airbagy hrozí při používání dětských zádržných systémů orientovaných proti směru jízdy.

| 6.2.1 | Tuto informaci musí tvořit přinejmenším štítek obsahující piktogram a varovný nápis znázorněný níže.



  Celkové rozměry činí minimálně 120 × 60 mm nebo rozměry ekvivalentní plochy.
  Výše znázorněný štítek může být upraven tak, že se jeho uspořádání bude od uvedeného příkladu lišit, jeho textový obsah však musí splňovat výše uvedené požadavky. |
| --- | --- |

6.2.1

Tuto informaci musí tvořit přinejmenším štítek obsahující piktogram a varovný nápis znázorněný níže.

Image

Celkové rozměry činí minimálně 120 × 60 mm nebo rozměry ekvivalentní plochy.

Výše znázorněný štítek může být upraven tak, že se jeho uspořádání bude od uvedeného příkladu lišit, jeho textový obsah však musí splňovat výše uvedené požadavky.

| 6.2.2 | Při schvalování typu musí být varovný štítek proveden alespoň v jednom jazyce té smluvní strany, kde je žádost o schválení podávána. Výrobce musí učinit prohlášení o své odpovědnosti za to, že zajistí, aby bylo varování vyhotoveno nejméně v jednom jazyce země, ve které bude vozidlo prodáváno. |
| --- | --- |

6.2.2

Při schvalování typu musí být varovný štítek proveden alespoň v jednom jazyce té smluvní strany, kde je žádost o schválení podávána. Výrobce musí učinit prohlášení o své odpovědnosti za to, že zajistí, aby bylo varování vyhotoveno nejméně v jednom jazyce země, ve které bude vozidlo prodáváno.

| 6.2.3 | U čelních ochranných airbagů na předních sedadlech pro cestující musí být varování trvanlivě upevněné na obou stranách přední sluneční clony pro cestujícího v takové poloze, aby bylo přinejmenším jedno z obou varování na sluneční cloně bez ohledu na její polohu vždy vidět. Jinou možností je umístit jedno varování na zdviženou sluneční clonu a druhé varování na střechu za sluneční clonou tak, aby bylo alespoň jedno varování vždy vidět. Text musí být natolik velký, aby jej normálně vidící osoba sedící na příslušném sedadle mohla snadno přečíst.
  U čelních ochranných airbagů pro jiná sedadla ve vozidle musí být varování umístěno přímo před příslušným sedadlem a musí být pro kohokoliv, kdo by na sedadlo montoval dětské zádržné zařízení orientované proti směru jízdy, vždy zřetelně viditelné. Text musí být natolik velký, aby jej normálně vidící osoba sedící na příslušném sedadle mohla snadno přečíst.
  Tento požadavek se nevztahuje na sedadla vybavená zařízením, které v případě, že je namontováno dětské zádržné zařízení orientované proti směru jízdy, čelní ochranný airbag automaticky vyřadí z činnosti. |
| --- | --- |

6.2.3

U čelních ochranných airbagů na předních sedadlech pro cestující musí být varování trvanlivě upevněné na obou stranách přední sluneční clony pro cestujícího v takové poloze, aby bylo přinejmenším jedno z obou varování na sluneční cloně bez ohledu na její polohu vždy vidět. Jinou možností je umístit jedno varování na zdviženou sluneční clonu a druhé varování na střechu za sluneční clonou tak, aby bylo alespoň jedno varování vždy vidět. Text musí být natolik velký, aby jej normálně vidící osoba sedící na příslušném sedadle mohla snadno přečíst.

U čelních ochranných airbagů pro jiná sedadla ve vozidle musí být varování umístěno přímo před příslušným sedadlem a musí být pro kohokoliv, kdo by na sedadlo montoval dětské zádržné zařízení orientované proti směru jízdy, vždy zřetelně viditelné. Text musí být natolik velký, aby jej normálně vidící osoba sedící na příslušném sedadle mohla snadno přečíst.

Tento požadavek se nevztahuje na sedadla vybavená zařízením, které v případě, že je namontováno dětské zádržné zařízení orientované proti směru jízdy, čelní ochranný airbag automaticky vyřadí z činnosti.

| 6.2.4 | Podrobné informace s odkazem na uvedené varování musejí být uvedeny v návodu k vozidlu a minimálně musejí obsahovat následující text v oficiálním jazyce státu, ve kterém má být vozidlo registrováno:
  „Na sedadle chráněném čelním airbagem nepoužívejte dětské zádržné zařízení orientované proti směru jízdy!“
  Text musí být provázen ilustrací zobrazující varování umístěné ve vozidle. |
| --- | --- |

6.2.4

Podrobné informace s odkazem na uvedené varování musejí být uvedeny v návodu k vozidlu a minimálně musejí obsahovat následující text v oficiálním jazyce státu, ve kterém má být vozidlo registrováno:

„Na sedadle chráněném čelním airbagem nepoužívejte dětské zádržné zařízení orientované proti směru jízdy!“

Text musí být provázen ilustrací zobrazující varování umístěné ve vozidle.

7.   ZMĚNY A ROZŠÍŘENÍ SCHVÁLENÍ TYPU VOZIDLA

7.1   Jakákoliv změna, která má vliv na nosnou konstrukci vozidla, počet sedadel, vnitřní výstroj a výbavu nebo na umístění ovládacích prvků nebo mechanických součástí, a která by mohla ovlivnit schopnost přední části vozidla absorbovat energii, musí být oznámena správnímu orgánu, který schválení vydal. Tento orgán pak může buď:

| 7.1.1 | usoudit, že není pravděpodobné, že by provedené změny měly výrazný nepříznivý účinek, a že vozidlo v každém případě dosud vyhovuje požadavkům, nebo |
| --- | --- |

7.1.1

usoudit, že není pravděpodobné, že by provedené změny měly výrazný nepříznivý účinek, a že vozidlo v každém případě dosud vyhovuje požadavkům, nebo

| 7.1.2 | požadovat, aby pověřená zkušebna provedla podle povahy změn některou další zkoušku z těch, které jsou popsány níže:






  7.1.2.1 | jakákoliv změna vozidla, která má vliv na obecný tvar nosné konstrukce, nebo jakékoliv zvýšení hmotnosti o více než 8 %, které by podle úsudku orgánu znatelně ovlivnilo výsledky zkoušek, vyžadují, aby byla zopakována zkouška podle přílohy 3; |
| --- | --- | --- |

7.1.2

požadovat, aby pověřená zkušebna provedla podle povahy změn některou další zkoušku z těch, které jsou popsány níže:

7.1.2.1

jakákoliv změna vozidla, která má vliv na obecný tvar nosné konstrukce, nebo jakékoliv zvýšení hmotnosti o více než 8 %, které by podle úsudku orgánu znatelně ovlivnilo výsledky zkoušek, vyžadují, aby byla zopakována zkouška podle přílohy 3;

| 7.1.2.2 | v případě, že se změny týkají pouze vnitřního vybavení, přičemž hmotnost se neliší o více než 8 % a počet předních sedadel zůstává stejný, provede se následující:






  7.1.2.2.1 | zjednodušená zkouška podle přílohy 7 nebo |
| --- | --- | --- |

7.1.2.2

v případě, že se změny týkají pouze vnitřního vybavení, přičemž hmotnost se neliší o více než 8 % a počet předních sedadel zůstává stejný, provede se následující:

7.1.2.2.1

zjednodušená zkouška podle přílohy 7 nebo

| 7.1.2.2.2 | dílčí zkouška, jak ji stanoví zkušebna s ohledem na provedené změny. |
| --- | --- |

7.1.2.2.2

dílčí zkouška, jak ji stanoví zkušebna s ohledem na provedené změny.

7.2   Oznámení o potvrzení resp. zamítnutí schválení, s uvedením změn, se smluvním stranám dohody uplatňujícím tento předpis zasílá postupem stanoveným výše v bodě 4.3.

7.3   Příslušný orgán, který rozšíření schválení vystavuje, přidělí tomuto rozšíření pořadové číslo a za použití formuláře podle vzoru v příloze 1 tohoto předpisu informuje o této skutečnosti ostatní smluvní strany dohody z roku 1958, jež tento předpis uplatňují.

8.   SHODNOST VÝROBY

Postupy shodnosti výroby musejí odpovídat postupům stanoveným v dodatku 2 dohody (E/ECE/324–E/ECE/TRANS/505/Rev.2) a musejí vyhovovat následujícím požadavkům:

| 8.1 | každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu se musí shodovat se schváleným typem z hlediska vlastností přispívajících k ochraně osob ve vozidle v případě čelního nárazu; |
| --- | --- |

8.1

každé vozidlo schválené podle tohoto předpisu se musí shodovat se schváleným typem z hlediska vlastností přispívajících k ochraně osob ve vozidle v případě čelního nárazu;

| 8.2 | držitel schválení zajistí, aby pro každý typ vozidla proběhly přinejmenším ty zkoušky, při nichž se provádějí měření; |
| --- | --- |

8.2

držitel schválení zajistí, aby pro každý typ vozidla proběhly přinejmenším ty zkoušky, při nichž se provádějí měření;

| 8.3 | orgán, který schválení typu udělil, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti uplatňované v každém výrobním závodě. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky. |
| --- | --- |

8.3

orgán, který schválení typu udělil, může kdykoliv ověřit metody kontroly shodnosti uplatňované v každém výrobním závodě. Obvyklá četnost těchto kontrol je jednou za dva roky.

9.   POSTIHY ZA NESHODNOST VÝROBY

9.1   Jestliže nejsou splněny požadavky stanovené v bodě 8.1, nebo pokud vybrané vozidlo či vozidla nevyhověla při kontrolách předepsaných v bodě 8.2, může být schválení, jež bylo pro daný typ vozidla podle tohoto předpisu uděleno, opět odejmuto.

9.2   Jestliže některá smluvní strana dohody uplatňující tento předpis odejme schválení, které dříve udělila, uvědomí o tom neprodleně ostatní smluvní strany uplatňující tento předpis, k čemuž použije formulář zprávy odpovídající vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu.

10.   DEFINITIVNÍ UKONČENÍ VÝROBY

Jestliže držitel schválení ukončí natrvalo výrobu typu vozidla schváleného podle tohoto předpisu, oznámí tuto skutečnost orgánu, který schválení udělil. Po obdržení příslušné zprávy uvědomí uvedený orgán o této skutečnosti ostatní smluvní strany dohody z roku 1958 uplatňující tento předpis, k čemuž použije formulář odpovídající vzoru uvedenému v příloze 1 tohoto předpisu.

11.   PŘECHODNÁ USTANOVENÍ

11.1   Od oficiálního data, kdy vstoupí v platnost doplněk 1 k sérii změn 01, neodmítne žádná smluvní strana uplatňující tento předpis udělit schválení EHK podle tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k sérii změn 01.

11.2   Od 1. října 2002 udělí smluvní strany uplatňující tento předpis svá schválení EHK pouze těm typům vozidel, které splňují požadavky tohoto předpisu ve znění doplňku 1 k sérii změn 01.

11.3   Dokud nebudou v tomto předpise uvedeny požadavky z hlediska ochrany cestujících prostřednictvím plné zkoušky čelním nárazem, mohou smluvní strany v době přistoupení k tomuto předpisu za uvedeným účelem i nadále používat již platné požadavky.

12.   NÁZVY A ADRESY TECHNICKÝCH ZKUŠEBEN ODPOVĚDNÝCH ZA PROVÁDĚNÍ SCHVALOVACÍCH ZKOUŠEK A SPRÁVNÍCH ORGÁNŮ

Smluvní stany dohody, které uplatňují tento předpis, sdělí sekretariátu Organizace spojených národů názvy a adresy technických zkušeben odpovědných za provádění schvalovacích zkoušek a správních orgánů udělujících schválení, jimž se mají zasílat formuláře osvědčující udělení, zamítnutí či rozšíření schválení vystavené v jiných státech.

---

(1)  Podle definice v příloze 7 úplného usnesení pro konstrukci vozidel (R.E.3), (dokument TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend. 2, naposledy pozměněný změnou č. 4).

(2)  1 pro Německo, 2 pro Francii, 3 pro Itálii, 4 pro Nizozemsko, 5 pro Švédsko, 6 pro Belgii, 7 pro Maďarsko, 8 pro Českou republiku, 9 pro Španělsko, 10 pro Jugoslávii, 11 pro Spojené království, 12 pro Rakousko, 13 pro Lucembursko, 14 pro Švýcarsko, 15 (neobsazeno), 16 pro Norsko, 17 pro Finsko, 18 pro Dánsko, 19 pro Rumunsko, 20 pro Polsko, 21 pro Portugalsko, 22 pro Ruskou federaci, 23 pro Řecko, 24 pro Irsko, 25 pro Chorvatsko, 26 pro Slovinsko, 27 pro Slovensko, 28 pro Bělorusko, 29 pro Estonsko, 30 (neobsazeno), 31 pro Bosnu a Hercegovinu, 32 pro Lotyšsko, 33 (neobsazeno), 34 pro Bulharsko, 35 (neobsazeno), 36 pro Litvu, 37 pro Turecko, 38 (neobsazeno), 39 pro Ázerbájdžán, 40 pro bývalou Jugoslávskou republiku Makedonii, 41 (neobsazeno), 42 pro Evropské společenství (schválení udělují jeho členské státy za použití svých příslušných symbolů EHK), 43 pro Japonsko, 44 (neobsazeno), 45 pro Austrálii, 46 pro Ukrajinu, 47 pro Jižní Afriku a 48 pro Nový Zéland. Dalším státům se přidělí následná čísla chronologicky v pořadí, ve kterém budou ratifikovat Dohodu o přijetí jednotných podmínek pro schvalování a vzájemné uznávání schválení motorových vozidel, jejich zařízení a součástí, nebo v němž k ní budou přistupovat. Takto přidělená čísla sdělí smluvním stranám dohody generální tajemník Organizace spojených národů.

(3)  Do 1. října 1998 nejsou hodnoty získané pro krk rozhodující pro udělení schválení. Získané výsledky se zaznamenají do zkušebního protokolu a schvalovací orgán je zaeviduje. Po tomto datu budou hodnoty uvedené v tomto bodě sloužit jako kritéria splnění požadavků, pokud nebudou přijaty jiné hodnoty.

---

PŘÍLOHA 1

ZPRÁVA

(maximální formát: A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

PŘÍLOHA 2

USPOŘÁDÁNÍ SCHVALOVACÍ ZNAČKY

VZOR A

(viz bod 4.4 tohoto předpisu)

Image

VZOR B

(viz bod 4.5 tohoto předpisu)

Image

---

(1)  Druhé z těchto čísel je uvedeno pouze jako příklad.

---

PŘÍLOHA 3

ZKUŠEBNÍ POSTUP

1.   INSTALACE A PŘÍPRAVA VOZIDLA

1.1   Zkušební prostor

Zkušební prostor musí být dostatečně velký, aby se na něj vešla rozjezdová dráha, bariéra a technická zařízení potřebná pro zkoušku. Konečný úsek dráhy, přinejmenším 5 m před bariérou, musí být vodorovný, rovný a hladký.

1.2   Bariéra

Čelo bariéry tvoří deformovatelná konstrukce definovaná v příloze 9 tohoto předpisu. Přední strana deformovatelné konstrukce musí být kolmá na směr jízdy zkoušeného vozidla s přesností na ± 1°. Bariéra je připevněna k tělesu o hmotnosti alespoň 7 × 104 kg, přičemž čelo tohoto tělesa je s přesností na ± 1° svislé. Těleso je zakotveno v zemi nebo položeno na zem a v případě potřeby je k omezení pohybu vybaveno doplňkovým zajišťovacím zařízením.

1.3   Orientace bariéry

Bariéra je orientována tak, aby k prvnímu styku vozidla s ní došlo na straně sloupku řízení. Pokud je možno provést zkoušku s vozidlem buď s řízením vlevo nebo s řízením vpravo, provede se zkouška s řízením v méně příznivé poloze, jak ji stanoví zkušebna odpovědná za zkoušky.

1.3.1   Poloha vozidla vzhledem k bariéře

Vozidlo musí překrývat čelo bariéry ze 40 % ± 20 mm.

1.4   Stav vozidla

1.4.1   Všeobecné specifikace

Zkoušené vozidlo musí být reprezentativní pro sériovou výrobu, musí obsahovat veškeré zařízení, kterým je obvykle vybaveno, a musí být v běžném provozním stavu. Některé součásti mohou být nahrazeny rovnocennými hmotami, pokud toto nahrazení zjevně nemá znatelný vliv na výsledky měření podle bodu 6.

1.4.2   Hmotnost vozidla

1.4.2.1   Při zkoušce musí mít přistavené vozidlo svou pohotovostní hmotnost.

1.4.2.2   Palivová nádrž se naplní vodou do hmotnosti odpovídající 90 % hmotnosti plné náplně paliva specifikované výrobcem, s přesností na ± 1 %.

1.4.2.3   Všechny ostatní systémy (brzdy, chlazení atd.) mohou být v tomto případě prázdné, přičemž hmotnost kapalin je třeba pečlivě kompenzovat.

1.4.2.4   Pokud hmotnost měřicí aparatury ve vozidle přesahuje přípustných 25 kg, lze ji kompenzovat redukcemi, které nemají znatelný vliv na výsledky měření podle bodu 6.

1.4.2.5   Hmotnost měřicí aparatury nesmí u žádné nápravy změnit její referenční zatížení o více než 5 %, přičemž žádná z odchylek nesmí přesáhnout 20 kg.

1.4.2.6   Hmotnost vozidla vyplývající z ustanovení bodu 1.4.2.1 se uvede v protokolu.

1.4.3   Úpravy prostoru pro cestující

1.4.3.1   Poloha volantu

Volant, pokud jej lze seřizovat, se nastaví do běžné polohy označené výrobcem, nebo jestliže tato poloha stanovena není, doprostřed mezi krajní polohy rozmezí seřízení. Na konci rozjezdové dráhy se volant ponechá volně, s příčkami v poloze, která podle výrobce odpovídá přímé dráze vozidla.

1.4.3.2   Zasklení

Spouštěcí okna vozidla musejí být v uzavřené poloze. Pro zkušební měření a po dohodě s výrobcem mohou být skla spuštěna, pokud poloha ovládací kličky odpovídá uzavřené poloze.

1.4.3.3   Řadicí páka

Řadicí páka musí být v poloze „neutrál“.

1.4.3.4   Pedály

Pedály musejí být v normální klidové poloze. Pokud je lze seřídit, nastaví se do středové polohy,nestanoví-li výrobce polohu jinou.

1.4.3.5   Dveře

Dveře musejí být zavřené, nikoli však uzamčené.

1.4.3.6   Otevíratelná střecha

Pokud má vozidlo otevíratelnou nebo snímatelnou střechu, musí být střecha nasazena a nacházet se v uzavřené poloze. Pro zkušební měření může být po dohodě s výrobcem otevřena.

1.4.3.7   Sluneční clona

Sluneční clony musejí být v přiklopené poloze.

1.4.3.8   Zpětné zrcátko

Vnitřní zpětné zrcátko musí být ve své obvyklé poloze, ve které se používá.

1.4.3.9   Loketní opěrky

Loketní opěrky na předních i zadních sedadlech, pokud jsou sklopné, musejí být ve spodní poloze, nebrání-li tomu poloha zkušebních figurín ve vozidle.

1.4.3.10   Opěrky hlavy

Opěrky hlavy, které lze výškově seřizovat, musejí být ve své nejvyšší poloze.

1.4.3.11   Sedadla

1.4.3.11.1   Poloha předních sedadel

Podélně seřiditelná sedadla musejí být nastavena tak, aby se jejich bod „H“, stanovený postupem podle přílohy 6, nacházel ve střední poloze rozsahu seřízení nebo v nejbližší aretované poloze a ve výškové poloze stanovené výrobcem (jsou-li sedadla nezávisle seřiditelná i výškově). V případě lavicových sedadel se za referenční považuje bod „H“ místa řidiče.

1.4.3.11.2   Poloha opěradel předních sedadel

Pokud jsou opěradla seřiditelná, nastaví se tak, aby se výsledný sklon trupu figuríny co nejvíce blížil sklonu doporučenému výrobcem pro normální používání; jestliže výrobce žádný konkrétní sklon nedoporučuje, nastaví se opěradla v úhlu 25° dozadu od svislice.

1.4.3.11.3   Zadní sedadla

Pokud jsou zadní sedadla nebo lavice zadních sedadel seřiditelné, nastaví se do nejzadnější polohy.

2.   FIGURÍNY

2.1   Přední sedadla

2.1.1   Zkušební figurína odpovídající specifikacím pro HYBRID III (1), vybavená kotníkem o úhlu 45° a splňující požadavky na její seřízení se instaluje na každé přední krajní sedadlo podle podmínek stanovených v příloze 5. Kotník figuríny musí být certifikován podle postupů stanovených v příloze 10.

2.1.2   Vozidlo se zkouší se zádržnými systémy, jak jimi vozidlo vybavuje výrobce.

3.   POHON A DRÁHA VOZIDLA

3.1   Vozidlo musí být poháněno buď svým vlastním motorem, nebo jiným hnacím zařízením.

3.2   V okamžiku nárazu nesmí již na vozidlo působit žádné přídavné řídicí ani hnací zařízení.

3.3   Dráha vozidla musí splňovat požadavky stanovené v bodě 1.2 a 1.3.1.

4.   ZKUŠEBNÍ RYCHLOST

Rychlost vozidla v okamžiku nárazu musí činit 56 – 0, + 1 km/h. Pokud však byla zkouška provedena při vyšší nárazové rychlosti a vozidlo vyhovuje požadavkům, lze zkoušku hodnotit jako vyhovující.

5.   MĚŘENÍ NA FIGURÍNĚ NA PŘEDNÍCH SEDADLECH

5.1   Všechna měření potřebná pro ověření biomechanických kritérií se provádějí za použití měřicích systémů odpovídajících specifikacím, jež jsou uvedeny v příloze 8.

5.2   Jednotlivé parametry se zaznamenávají prostřednictvím nezávislých datových kanálů s těmito hodnotami CFC (kmitočtová třída kanálu):

5.2.1   Měření v hlavě figuríny

Zrychlení (a) vztažené k těžišti se vypočítává z tříosých složek zrychlení měřených za použití CFC 1 000.

5.2.2   Měření v krku figuríny

5.2.2.1   Axiální tahová síla a smyková síla působící zpředu dozadu na rozhraní mezi krkem a hlavou se měří za použití CFC 1 000.

5.2.2.2   Ohybový moment kolem příčné osy na rozhraní mezi krkem a hlavou se měří za použití CFC 600.

5.2.3   Měření v hrudníku figuríny

Průhyb hrudníku mezi hrudní kostí a páteří se měří za použití CFC 180.

5.2.4   Měření ve stehenní a holenní kosti figuríny

5.2.4.1   Axiální tlaková síla a ohybové momenty se měří za použití CFC 600.

5.2.4.2   Posun holenní kosti vůči kosti stehenní se měří v kolenním kloubu za použití CFC 180.

6.   MĚŘENÍ NA VOZIDLE

6.1   Aby bylo možno provést zjednodušenou zkoušku podle přílohy 7, je třeba stanovit časový průběh zpomalení nosné konstrukce na základě hodnot z akcelerometrů v podélném směru v patě sloupku „B“ na nárazové straně vozidla za použití CFC 180 a pomocí datových kanálů, které odpovídají požadavkům uvedeným v příloze 8.

6.2   Časový průběh rychlosti, který se použije při zkoušce podle přílohy 7, se získá z akcelerometru v podélném směru na sloupku „B“ na nárazové straně vozidla.

---

(1)  Technické specifikace a podrobné výkresy figuríny Hybrid III odpovídající základním rozměrům muže padesátého percentilu ve Spojených státech amerických a specifikace pro její nastavení pro tuto zkoušku jsou uloženy u generálního tajemníka Organizace spojených národů a na vyžádání je možno do nich nahlédnout na sekretariátu Evropské hospodářské komise, Palais des Nations, Ženeva, Švýcarsko.

---

PŘÍLOHA 4

STANOVENÍ BIOMECHANICKÝCH KRITÉRIÍ

1.   BIOMECHANICKÉ KRITÉRIUM HLAVY (HPC, Head Performance Criterion) A ZRYCHLENÍ HLAVY 3 ms

| 1.1 | Biomechanické kritérium hlavy (HPC) se považuje za splněné, nedojde-li během zkoušky ke kontaktu hlavy se žádnou součástí vozidla. |
| --- | --- |

1.1

Biomechanické kritérium hlavy (HPC) se považuje za splněné, nedojde-li během zkoušky ke kontaktu hlavy se žádnou součástí vozidla.

| 1.2 | Jestliže v průběhu zkoušky dojde ke kontaktu hlavy s jakoukoli částí vozidla, vypočte se hodnota HPC na základě zrychlení (a) změřeného podle bodu 5.2.1 přílohy 3, podle vzorce:



  kde:






  1.2.1 | člen „a“ je výsledné zrychlení změřené podle bodu 5.2.1 přílohy 3, vyjádřené v jednotkách tíhy g (1 g = 9,81 m/s2); |
| --- | --- | --- |

1.2

Jestliže v průběhu zkoušky dojde ke kontaktu hlavy s jakoukoli částí vozidla, vypočte se hodnota HPC na základě zrychlení (a) změřeného podle bodu 5.2.1 přílohy 3, podle vzorce:

Formula

kde:

1.2.1

člen „a“ je výsledné zrychlení změřené podle bodu 5.2.1 přílohy 3, vyjádřené v jednotkách tíhy g (1 g = 9,81 m/s2);

| 1.2.2 | pokud lze uspokojivě stanovit počátek kontaktu hlavy, pak t1 a t2 jsou časové okamžiky (v sekundách) určující interval mezi začátkem kontaktu hlavy a koncem záznamu, pro který je hodnota HPC maximální; |
| --- | --- |

1.2.2

pokud lze uspokojivě stanovit počátek kontaktu hlavy, pak t1 a t2 jsou časové okamžiky (v sekundách) určující interval mezi začátkem kontaktu hlavy a koncem záznamu, pro který je hodnota HPC maximální;

| 1.2.3 | pokud nelze stanovit počátek kontaktu hlavy, pak t1 a t2 jsou časové okamžiky (v sekundách) určující interval mezi začátkem a koncem záznamu, pro který je hodnota HPC maximální. |
| --- | --- |

1.2.3

pokud nelze stanovit počátek kontaktu hlavy, pak t1 a t2 jsou časové okamžiky (v sekundách) určující interval mezi začátkem a koncem záznamu, pro který je hodnota HPC maximální.

| 1.2.4 | Hodnoty HPC, pro které je časový interval (t1 – t2) delší než 36 ms, se pro účely výpočtu maximální hodnoty zanedbávají. |
| --- | --- |

1.2.4

Hodnoty HPC, pro které je časový interval (t1 – t2) delší než 36 ms, se pro účely výpočtu maximální hodnoty zanedbávají.

| 1.3 | Hodnota výsledného zrychlení hlavy během dopředného nárazu, která je během 3 ms kumulativně překročena, se vypočítává z výsledného zrychlení hlavy měřeného podle bodu 5.2.1 přílohy 3. |
| --- | --- |

1.3

Hodnota výsledného zrychlení hlavy během dopředného nárazu, která je během 3 ms kumulativně překročena, se vypočítává z výsledného zrychlení hlavy měřeného podle bodu 5.2.1 přílohy 3.

2.   KRITÉRIA PORANĚNÍ KRKU (NIC, Neck Injury Criteria)

| 2.1 | Tato kritéria jsou určena axiální tlakovou silou, axiální tahovou silou a smykovými silami zpředu dozadu na rozhraní mezi hlavou a krkem (v kN), změřenými podle bodu 5.2.2 přílohy 3, a dobou trvání těchto sil, vyjádřenou v ms. |
| --- | --- |

2.1

Tato kritéria jsou určena axiální tlakovou silou, axiální tahovou silou a smykovými silami zpředu dozadu na rozhraní mezi hlavou a krkem (v kN), změřenými podle bodu 5.2.2 přílohy 3, a dobou trvání těchto sil, vyjádřenou v ms.

| 2.2 | Kritérium ohybového momentu krku je určeno ohybovým momentem (v Nm) kolem příčné osy na rozhraní mezi hlavou a krkem, změřeným podle bodu 5.2.2 přílohy 3. |
| --- | --- |

2.2

Kritérium ohybového momentu krku je určeno ohybovým momentem (v Nm) kolem příčné osy na rozhraní mezi hlavou a krkem, změřeným podle bodu 5.2.2 přílohy 3.

| 2.3 | Zaznamená se ohybový moment krku, vyjádřený v Nm. |
| --- | --- |

2.3

Zaznamená se ohybový moment krku, vyjádřený v Nm.

3.   KRITÉRIUM STLAČENÍ HRUDNÍKU (ThCC, Thorax Compression Criterion) A KRITÉRIUM MĚKKÝCH TKÁNÍ (V * C, Viscous Criterion)

| 3.1 | Kritérium stlačení hrudníku je určeno absolutní hodnotou deformace hrudníku (v mm) změřenou podle bodu 5.2.2 přílohy 3. |
| --- | --- |

3.1

Kritérium stlačení hrudníku je určeno absolutní hodnotou deformace hrudníku (v mm) změřenou podle bodu 5.2.2 přílohy 3.

| 3.2 | Kritérium měkkých tkání (V * C) se vypočítává jako okamžitý součin tlaku a rychlosti průhybu hrudní kosti, změřené podle bodu 6 a rovněž podle bodu 5.2.3 přílohy 3. |
| --- | --- |

3.2

Kritérium měkkých tkání (V * C) se vypočítává jako okamžitý součin tlaku a rychlosti průhybu hrudní kosti, změřené podle bodu 6 a rovněž podle bodu 5.2.3 přílohy 3.

4.   KRITÉRIUM SÍLY PŮSOBÍCÍ NA STEHENNÍ KOST (FFC, Femur Force Criterion)

| 4.1 | Toto kritérium je určeno tlakovým zatížením (v kN) přenášeným axiálně na každou stehenní kost figuríny a měřeným podle bodu 5.2.4 přílohy 3 a dobou trvání tlakového zatížení, vyjádřenou v ms. |
| --- | --- |

4.1

Toto kritérium je určeno tlakovým zatížením (v kN) přenášeným axiálně na každou stehenní kost figuríny a měřeným podle bodu 5.2.4 přílohy 3 a dobou trvání tlakového zatížení, vyjádřenou v ms.

5.   KRITÉRIUM TLAKOVÉ SÍLY PŮSOBÍCÍ NA HOLENNÍ KOST (TCFC, Tibia Compressive Force Criterion) A INDEX HOLENNÍ KOSTI (TI, Tibia Index)

| 5.1 | Kritérium tlakové síly působící na holenní kost je určeno tlakovým zatížením (FZ) (v kN) přenášeným axiálně na každou holení kost figuríny, změřeným podle bodu 5.2.4 přílohy 3. |
| --- | --- |

5.1

Kritérium tlakové síly působící na holenní kost je určeno tlakovým zatížením (FZ) (v kN) přenášeným axiálně na každou holení kost figuríny, změřeným podle bodu 5.2.4 přílohy 3.

| 5.2 | Index holenní kosti se vypočítává z ohybových momentů (Mx a My) změřených podle bodu 5.1 za použití vzorce:



  kde:







  Mx | = | ohybový moment kolem osy x, |
| --- | --- | --- | --- |
| My | = | ohybový moment kolem osy y, |
| (MC)R | = | kritický ohybový moment, za který se považuje hodnota 225 Nm, |
| FZ | = | axiální tlaková síla ve směru osy z, |
| (FC)Z | = | kritická tlaková síla ve směru osy z, za kterou se považuje hodnota 35,9 kN, |

5.2

Index holenní kosti se vypočítává z ohybových momentů (Mx a My) změřených podle bodu 5.1 za použití vzorce:

Formula

kde:

Mx

=

ohybový moment kolem osy x,

My

=

ohybový moment kolem osy y,

(MC)R

=

kritický ohybový moment, za který se považuje hodnota 225 Nm,

FZ

=

axiální tlaková síla ve směru osy z,

(FC)Z

=

kritická tlaková síla ve směru osy z, za kterou se považuje hodnota 35,9 kN,

Formula

Index holenní kosti se vypočítává pro horní a dolní konec každé holenní kosti, hodnota FZ se ovšem může měřit ve kterémkoliv z těchto dvou míst. Získaná hodnota se použije pro výpočet horního a dolního indexu TI. Moment Mx i My se měří v obou místech zvlášť.

6.   POSTUP VÝPOČTU KRITÉRIA MĚKKÝCH TKÁNÍ (V * C) PRO FIGURÍNU HYBRID III

| 6.1 | Kritérium měkkých tkání se vypočítává jako okamžitý součin tlakové síly a rychlosti průhybu hrudní kosti. Obojí se získávají z měření průhybu hrudní kosti. |
| --- | --- |

6.1

Kritérium měkkých tkání se vypočítává jako okamžitý součin tlakové síly a rychlosti průhybu hrudní kosti. Obojí se získávají z měření průhybu hrudní kosti.

| 6.2 | Odezva průhybu hrudní kosti se filtruje jednou při CFC 180. Stlačení v čase t se z tohoto filtrovaného signálu vypočítává podle vzorce:



  Rychlost průhybu hrudní kosti v čase t se vypočítává z filtrovaného průhybu podle vzorce:



  kde D(t) je průhyb v čase t (v metrech) a δt je časový interval (v sekundách) mezi měřeními průhybu. Maximální hodnota δt činí 1,25 × 10-4 sekundy. Tento výpočetní postup je znázorněn v následujícím diagramu: |
| --- | --- |

6.2

Odezva průhybu hrudní kosti se filtruje jednou při CFC 180. Stlačení v čase t se z tohoto filtrovaného signálu vypočítává podle vzorce:

Formula

Rychlost průhybu hrudní kosti v čase t se vypočítává z filtrovaného průhybu podle vzorce:

Formula

kde D(t) je průhyb v čase t (v metrech) a δt je časový interval (v sekundách) mezi měřeními průhybu. Maximální hodnota δt činí 1,25 × 10-4 sekundy. Tento výpočetní postup je znázorněn v následujícím diagramu:

Image

---

PŘÍLOHA 5

Uspořádání a instalace figurín a seřízení zádržných systémů

1.   USPOŘÁDÁNÍ FIGURÍN

1.1   Oddělená sedadla

Rovina souměrnosti figuríny musí být totožná se svislou středovou rovinou sedadla.

1.2   Přední lavicové sedadlo

1.2.1   Řidič

Rovina souměrnosti figuríny musí ležet ve svislé rovině procházející středem volantu a rovnoběžně s podélnou středovou rovinou vozidla. Pokud je místo k sezení určeno tvarem lavice, považuje se takové sedadlo za oddělené.

1.2.2   Krajní cestující

Rovina souměrnosti figuríny musí být symetrická s rovinou souměrnosti řidiče vůči podélné středové rovině vozidla. Pokud je místo k sezení určeno tvarem lavice, považuje se takové sedadlo za oddělené.

1.3   Lavicové sedadlo pro cestující vpředu (mimo řidiče)

Roviny souměrnosti figuríny musejí být totožné se středovými rovinami míst k sezení stanovených výrobcem.

2.   INSTALACE FIGURÍN

2.1   Hlava

Příčná přístrojová platforma hlavy musí být vodorovná s přesností na 2,5°. Při nastavování hlavy figuríny ve vozidle se vzpřímenými sedadly, která nemají seřiditelná opěradla, se postupuje po krocích v následujícím pořadí. Nejprve se seřídí poloha bodu „H“ v mezích stanovených níže v bodě 2.4.3.1 tak, aby se příčná přístrojová platforma hlavy figuríny vyrovnala do vodorovné polohy. Pokud se platforma nevyrovnala, seřídí se úhel kyčle figuríny v mezích stanovených v bodě 2.4.3.2. Jestliže i přesto příčná přístrojová platforma hlavy stále ještě vyrovnána není, seřídí se krční konzola figuríny v minimálním potřebném rozsahu tak, aby byla příčná přístrojová platforma hlavy vodorovná s přesností na 2,5°.

2.2   Paže

2.2.1   Paže řidiče spočívají těsně u trupu s osami co nejblíže svislé rovině.

2.2.2   Paže cestujícího se dotýkají opěradla sedadla a boků trupu.

2.3   Ruce

2.3.1   Dlaně zkušební figuríny řidiče se dotýkají vnější části věnce volantu v bodech vodorovné osy věnce. Palce spočívají na věnci a jsou k němu lehce přilepeny lepicí páskou tak, aby při zatlačení na ruku figuríny směrem vzhůru silou nejméně 9 N a nejvýše 22 N uvolnila lepicí páska ruku z věnce volantu.

2.3.2   Dlaně figuríny cestujícího se dotýkají vnější strany stehen. Malíček se dotýká sedáku.

2.4   Trup

2.4.1   Ve vozidlech vybavených lavicovými sedadly spočívá horní část trupu figuríny řidiče a cestujícího na opěradle sedadla. Středová předozadní rovina figuríny řidiče je svislá a rovnoběžná s podélnou osou vozidla a prochází středem věnce volantu. U figuríny cestujícího je středová předozadní rovina rovněž svislá a rovnoběžná s podélnou osou vozidla a nachází se ve stejné vzdálenosti od podélné osy vozidla jako středová předozadní rovina figuríny řidiče.

2.4.2   Ve vozidlech vybavených jednotlivými sedadly (sedadlem) spočívá horní část trupu figuríny řidiče a cestujícího na opěradle sedadla. Středová předozadní rovina figuríny řidiče i cestujícího je svislá a splývá s podélnou osou příslušného sedadla.

2.4.3   Spodní část trupu

2.4.3.1   Bod „H“

Bod „H“ figuríny řidiče a cestujícího musí s přesností na 13 mm ve svislém směru a 13 mm ve vodorovném směru splývat s bodem nacházejícím se 6 mm pod bodem „H“ stanoveným tak, jak je uvedeno v příloze 6, až na to, že se délka bércové a stehenní části zařízení pro stanovení bodu „H“ nastaví místo hodnot 417 a 432 mm na hodnoty (po řadě) 414 a 401 mm.

2.4.3.2   Úhel kyčle

Při stanovení pomocí měřidla úhlu kyčle (GM) (výkres č. 78051-532 zařazený odkazem do části 572), jež je vloženo do otvoru pro měřidlo u bodu „H“ figuríny, musí úhel měřený od horizontály na rovné plošce 76,2 mm měřidla činit 22,5° ± 2,5°.

2.5   Nohy

Stehenní část nohou figuríny řidiče a cestujícího spočívá na sedáku natolik, nakolik je to umožněno položením chodidel. Počáteční vzdálenost mezi krajními povrchy přírub třmenů kolena činí 270 ± 10 mm. V možné míře se levá noha figuríny řidiče a obě nohy figuríny cestujícího nastaví do svislých podélných rovin. V možné míře se pravá noha figuríny řidiče nastaví do svislé roviny. Přípustné je konečné seřízení umožňující uložení chodidel podle bodu 2.6 pro různá uspořádání prostoru pro cestující.

2.6   Chodidla

2.6.1   Pravé chodidlo figuríny řidiče spočívá na nesešlápnutém pedálu plynu s nejzadnějším bodem paty na podlaze v rovině pedálu. Pokud nelze chodidlo na pedál akcelerátoru položit, ustaví se kolmo k holeni a umístí co nejvíce dopředu ve směru osy pedálu, s nejzadnějším bodem paty spočívajícím na podlaze. Pata levého chodidla se položí na podlahový panel co nejvíce dopředu. Levé chodidlo se položí co nejrovněji na pedálovou podlahu. Podélná osa levého chodidla směřuje co nejrovnoběžněji s podélnou osou vozidla.

2.6.2   Paty obou chodidel figuríny cestujícího se položí na podlahu co nejvíce dopředu. Obě chodidla leží co nejrovněji na pedálové podlaze. Podélné osy chodidel směřují co nejrovnoběžněji s podélnou osou vozidla.

2.7   Instalované měřicí přístroje nesmějí pohyb figuríny při nárazu nijak ovlivňovat.

2.8   Teplota figurín a soustavy měřicích přístrojů se před zkouškou nechá ustálit a nakolik je to možné, udržuje v rozmezí 19 až 22 °C.

2.9   Oblečení figurín

2.9.1   Figuríny vybavené přístroji se obléknou do přiléhavého bavlněného elastického oděvu s krátkými rukávy a s kalhotami sahajícími do půli lýtek podle specifikace ve FMVSS 208, výkresy 78051-292 a 293, nebo specifikací rovnocenných.

2.9.2   Obě chodidla zkušebních figurín se pevně obují do bot velikosti 11XW, které svou velikostí a tloušťkou podrážek a podpatků odpovídají vojenské normě USA MIL S 13192, revize P, a jejichž hmotnost činí 0,57 ± 0,1 kg.

3.   SEŘÍZENÍ ZÁDRŽNÉHO SYSTÉMU

Zkušební figurína sedící v určené poloze tak, jak stanoví příslušné požadavky v bodě 2.1 až 2.6, se obepne pásem a přezka se zapne. Napne se břišní pás. Z navíječe se povytáhne ramenní popruh a nechá se navinout. Tento postup se čtyřikrát zopakuje. Na břišní pás se aplikuje tahové zatížení 9 až 18 N. Jestliže je systém pásu vybaven omezovačem tahu, ramenní pás se povolí v maximální míře, kterou pro normální používání doporučuje v návodu k obsluze výrobce vozidla. Pokud systém pásu omezovačem tahu vybaven není, nechá se nadbytečná délka popruhu ramenního pásu navinout působením síly navíječe.

---

PŘÍLOHA 6

Postup pro stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro místa k sezení v motorových vozidlech

1.   ÚČEL

Postup předepsaný v této příloze slouží ke stanovení polohy bodu „H“ a skutečného úhlu trupu pro jedno nebo několik míst k sezení v motorovém vozidle a k ověření vztahu mezi naměřenými hodnotami a konstrukčními specifikacemi udanými výrobcem vozidla (1).

2.   DEFINICE

Pro účely této přílohy se:

| 2.1 | „referenčními údaji“ rozumí jedna nebo několik následujících charakteristik místa k sezení:






  2.1.1 | bod „H“ a bod „R“ a jejich vzájemný vztah; |
| --- | --- | --- |

2.1

„referenčními údaji“ rozumí jedna nebo několik následujících charakteristik místa k sezení:

2.1.1

bod „H“ a bod „R“ a jejich vzájemný vztah;

| 2.1.2 | skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vzájemný vztah; |
| --- | --- |

2.1.2

skutečný úhel trupu a konstrukční úhel trupu a jejich vzájemný vztah;

| 2.2 | „třírozměrným zařízením pro stanovení bodu ‚H‘“ (zařízením 3-D H) rozumí zařízení používané ke stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu. Zařízení je popsáno v dodatku 1 této přílohy; |
| --- | --- |

2.2

„třírozměrným zařízením pro stanovení bodu ‚H‘“ (zařízením 3-D H) rozumí zařízení používané ke stanovení bodu „H“ a skutečného úhlu trupu. Zařízení je popsáno v dodatku 1 této přílohy;

| 2.3 | „bodem ‚H‘“ rozumí střed otáčení trupu a stehen zařízení 3-D H instalovaného na sedadle ve vozidle podle bodu 4 dále. Bod „H“ leží ve středu osy zařízení, jež probíhá mezi terčíky nacházejícími se po obou stranách zařízení 3-D H. Bod „H“ odpovídá teoreticky bodu „R“ (tolerance viz dále v bodě 3.2.2). Potom, co je bod „H“ postupem podle bodu 4 stanoven, považuje se za pevný vůči konstrukci sedáku a při seřizování sedadla se pohybuje se sedákem společně; |
| --- | --- |

2.3

„bodem ‚H‘“ rozumí střed otáčení trupu a stehen zařízení 3-D H instalovaného na sedadle ve vozidle podle bodu 4 dále. Bod „H“ leží ve středu osy zařízení, jež probíhá mezi terčíky nacházejícími se po obou stranách zařízení 3-D H. Bod „H“ odpovídá teoreticky bodu „R“ (tolerance viz dále v bodě 3.2.2). Potom, co je bod „H“ postupem podle bodu 4 stanoven, považuje se za pevný vůči konstrukci sedáku a při seřizování sedadla se pohybuje se sedákem společně;

| 2.4 | „bodem ‚R‘“ neboli „referenčním bodem sezení“ rozumí konstrukční bod definovaný výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený vůči třírozměrnému referenčnímu systému; |
| --- | --- |

2.4

„bodem ‚R‘“ neboli „referenčním bodem sezení“ rozumí konstrukční bod definovaný výrobcem vozidla pro každé místo k sezení a stanovený vůči třírozměrnému referenčnímu systému;

| 2.5 | „linií trupu“ rozumí osa sondy zařízení 3-D H, když se sonda nachází v nejzadnější poloze; |
| --- | --- |

2.5

„linií trupu“ rozumí osa sondy zařízení 3-D H, když se sonda nachází v nejzadnější poloze;

| 2.6 | „skutečným úhlem trupu“ rozumí úhel mezi svislicí procházející bodem „H“ a linií trupu, který se u zařízení 3-D H stanoví pomocí zádového úhlového kvadrantu. Skutečný úhel trupu teoreticky odpovídá konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz dále v bodě 3.2.2); |
| --- | --- |

2.6

„skutečným úhlem trupu“ rozumí úhel mezi svislicí procházející bodem „H“ a linií trupu, který se u zařízení 3-D H stanoví pomocí zádového úhlového kvadrantu. Skutečný úhel trupu teoreticky odpovídá konstrukčnímu úhlu trupu (tolerance viz dále v bodě 3.2.2);

| 2.7 | „konstrukčním úhlem trupu“ rozumí úhel mezi svislicí procházející bodem „R“ a linií trupu v poloze, která odpovídá konstrukční poloze opěradla sedadla stanovené výrobcem vozidla; |
| --- | --- |

2.7

„konstrukčním úhlem trupu“ rozumí úhel mezi svislicí procházející bodem „R“ a linií trupu v poloze, která odpovídá konstrukční poloze opěradla sedadla stanovené výrobcem vozidla;

| 2.8 | „střední rovinou cestujícího“ (C/LO) rozumí středová rovina zařízení 3-D H umístěného na každém určeném místě k sezení; je určena souřadnicí bodu „H“ na ose Y. U jednotlivých sedadel je střední rovina sedadla totožná se střední rovinou cestujícího. Pro ostatní sedadla je střední rovina cestujícího udána výrobcem; |
| --- | --- |

2.8

„střední rovinou cestujícího“ (C/LO) rozumí středová rovina zařízení 3-D H umístěného na každém určeném místě k sezení; je určena souřadnicí bodu „H“ na ose Y. U jednotlivých sedadel je střední rovina sedadla totožná se střední rovinou cestujícího. Pro ostatní sedadla je střední rovina cestujícího udána výrobcem;

| 2.9 | „třírozměrnou vztažnou soustavou“ rozumí soustava popsaná v dodatku 2 této přílohy; |
| --- | --- |

2.9

„třírozměrnou vztažnou soustavou“ rozumí soustava popsaná v dodatku 2 této přílohy;

| 2.10 | „výchozími značkami“ rozumí výrobcem definované fyzické body (otvory, povrchy, značky nebo zářezy) na karosérii vozidla; |
| --- | --- |

2.10

„výchozími značkami“ rozumí výrobcem definované fyzické body (otvory, povrchy, značky nebo zářezy) na karosérii vozidla;

| 2.11 | „polohou vozidla pro měření“ rozumí poloha vozidla definovaná souřadnicemi výchozích značek v třírozměrné vztažné soustavě. |
| --- | --- |

2.11

„polohou vozidla pro měření“ rozumí poloha vozidla definovaná souřadnicemi výchozích značek v třírozměrné vztažné soustavě.

3.   POŽADAVKY

3.1   Předkládání údajů

Pro každé místo k sezení, kde se k prokázání shody s ustanoveními tohoto předpisu požadují referenční údaje, se uvádí všechny následující údaje nebo přiměřený výběr z nich, a to na formuláři, který je uveden v dodatku 3 této přílohy:

| 3.1.1 | souřadnice bodu „R“ vůči třírozměrné vztažné soustavě; |
| --- | --- |

3.1.1

souřadnice bodu „R“ vůči třírozměrné vztažné soustavě;

| 3.1.2 | konstrukční úhel trupu; |
| --- | --- |

3.1.2

konstrukční úhel trupu;

| 3.1.3 | všechny údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy, jak je stanoveno dále v bodě 4.3. |
| --- | --- |

3.1.3

všechny údaje potřebné k seřízení sedadla (je-li seřiditelné) do měřicí polohy, jak je stanoveno dále v bodě 4.3.

3.2   Vztah mezi měřenými údaji a konstrukčními specifikacemi

| 3.2.1 | Souřadnice bodu „H“ a hodnota skutečného úhlu trupu získané postupem stanoveným dále v bodě 4 se porovnají se souřadnicemi bodu „R“ a konstrukční hodnotou úhlu trupu udanou výrobcem vozidla. |
| --- | --- |

3.2.1

Souřadnice bodu „H“ a hodnota skutečného úhlu trupu získané postupem stanoveným dále v bodě 4 se porovnají se souřadnicemi bodu „R“ a konstrukční hodnotou úhlu trupu udanou výrobcem vozidla.

| 3.2.2 | Relativní polohy bodů „R“ a „H“ a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem trupu se pro dané místo k sezení považují za vyhovující, pokud bod „H“ definovaný svými souřadnicemi leží uvnitř čtverce o délce strany 50 mm, jehož strany jsou svislé a vodorovné a jehož úhlopříčky se protínají v bodě „R“, a skutečný úhel trupu se s úhlem konstrukčním shoduje s přesností na 5°. |
| --- | --- |

3.2.2

Relativní polohy bodů „R“ a „H“ a vztah mezi konstrukčním a skutečným úhlem trupu se pro dané místo k sezení považují za vyhovující, pokud bod „H“ definovaný svými souřadnicemi leží uvnitř čtverce o délce strany 50 mm, jehož strany jsou svislé a vodorovné a jehož úhlopříčky se protínají v bodě „R“, a skutečný úhel trupu se s úhlem konstrukčním shoduje s přesností na 5°.

| 3.2.3 | Jestliže jsou tyto podmínky splněny, použije se bod „R“ a konstrukční úhel trupu jako doklad shody s ustanoveními tohoto předpisu. |
| --- | --- |

3.2.3

Jestliže jsou tyto podmínky splněny, použije se bod „R“ a konstrukční úhel trupu jako doklad shody s ustanoveními tohoto předpisu.

| 3.2.4 | Jestliže bod „H“ nebo skutečný úhel trupu požadavkům bodu 3.2.2. nevyhovuje, stanoví se bod „H“ a skutečný úhel trupu ještě dvakrát (celkem tedy třikrát). Pokud požadavkům dvě z těchto tří měření vyhoví, uplatní se podmínky bodu 3.2.3. |
| --- | --- |

3.2.4

Jestliže bod „H“ nebo skutečný úhel trupu požadavkům bodu 3.2.2. nevyhovuje, stanoví se bod „H“ a skutečný úhel trupu ještě dvakrát (celkem tedy třikrát). Pokud požadavkům dvě z těchto tří měření vyhoví, uplatní se podmínky bodu 3.2.3.

| 3.2.5 | Jestliže výsledky alespoň dvou ze tří měření popsaných v bodě 3.2.4. nevyhovují požadavkům bodu 3.2.2, nebo nelze-li ověření provést proto, že výrobce vozidla neposkytl o poloze bodu „R“ nebo o konstrukčním úhlu trupu informace, použije se geometrický střed tří naměřených bodů nebo průměr tří naměřených úhlů ve všech případech, kde se v tomto předpisu odkazuje na bod „R“ nebo na konstrukční úhel trupu. |
| --- | --- |

3.2.5

Jestliže výsledky alespoň dvou ze tří měření popsaných v bodě 3.2.4. nevyhovují požadavkům bodu 3.2.2, nebo nelze-li ověření provést proto, že výrobce vozidla neposkytl o poloze bodu „R“ nebo o konstrukčním úhlu trupu informace, použije se geometrický střed tří naměřených bodů nebo průměr tří naměřených úhlů ve všech případech, kde se v tomto předpisu odkazuje na bod „R“ nebo na konstrukční úhel trupu.

4.   POSTUP PRO STANOVENÍ BODU „H“ A SKUTEČNÉHO ÚHLU TRUPU

4.1   Vozidlo se podle uvážení výrobce nechá nejprve kondicionovat při teplotě 20 ± 10 °C, aby materiál sedadel s jistotou dosáhl pokojové teploty. Jestliže kontrolované sedadlo nebylo dosud nikdy použito, posadí se na ně dvakrát po dobu jedné minuty osoba nebo zařízení o hmotnosti 70 až 80 kg, aby se sedák i opěradlo prohnuly. Na žádost výrobce se před instalací zařízení 3-D H ponechají všechny sestavy sedadel po dobu alespoň 30 minut nezatížené.

4.2   Vozidlo se uvede do polohy pro měření definované výše v bodě 2.11.

4.3   Je-li sedadlo seřiditelné, nastaví se nejprve do nejzadnější normální polohy pro řízení nebo cestování podle údajů výrobce vozidla, přičemž se v úvahu bere pouze podélné seřízení, nikoliv dráha sedadla využívaná pro jiné účely než je normální řízení nebo cestování. Má-li sedadlo i další možnosti seřízení (svislé, úhlové, opěradla sedadla atd.), nastaví se do polohy udané výrobcem. U zavěšených sedadel se pevně zajistí svislá poloha odpovídající normální poloze při řízení podle údajů výrobce.

4.4   Plocha místa k sezení, se kterou přichází zařízení 3-D H do styku, se pokryje bavlněnou tkaninou o dostatečné velikosti a vhodné struktuře, čímž se rozumí hladká bavlněná tkanina o hustotě 18,9 nitě na cm2 a plošné hmotnosti 0,228 kg/m2, nebo pletená či netkaná textilie rovnocenných vlastností. Jestliže se zkouška provádí na sedadle mimo vozidlo, musí mít podlaha, na které je sedadlo uloženo, stejné základní vlastnosti (2) jako podlaha vozidla, v němž se má sedadlo používat.

4.5   Sestava sedací a zádové části zařízení 3-D H se umístí tak, aby střední rovina zařízení splynula se střední rovinou cestujícího (C/LO). Pokud by se zařízení 3-D H nacházelo natolik na kraji, že by hrana sedadla neumožňovala zařízení vyrovnat, je možno na žádost výrobce posunout zařízení 3-D H vůči střední rovině cestujícího (C/LO) směrem dovnitř.

4.6   K sestavě sedací části se připevní sestavy chodidla a bérce, a to buď jednotlivě nebo za použití tyče T a sestavy bérce. Přímka procházející terčíky a vyznačující bod „H“ musí být rovnoběžná se základnou a kolmá na podélnou střední rovinu sedadla.

4.7   Polohy chodidel a nohou se u zařízení 3-D H seřídí následujícím způsobem:

| 4.7.1 | Určené místo k sezení: řidič a cestující na krajním předním sedadle






  4.7.1.1 | Sestavy chodidel a nohou se posunou kupředu tak, aby chodidla zaujala na podlaze přirozenou polohu – pokud je třeba, i mezi ovládacími pedály. Levá noha se položí pokud možno zhruba stejně daleko vlevo od střední roviny zařízení 3-D H jako pravá noha vpravo od této roviny. Vodováha, kterou se ověřuje příčná poloha zařízení, se v případě potřeby vyrovná do vodorovné polohy přestavením sedací části nebo nastavením sestav chodidel a nohou směrem dozadu. Přímku procházející terčíky bodu „H“ je třeba udržet v poloze kolmé na podélnou střední rovinu sedadla. |
| --- | --- | --- |

4.7.1

Určené místo k sezení: řidič a cestující na krajním předním sedadle

4.7.1.1

Sestavy chodidel a nohou se posunou kupředu tak, aby chodidla zaujala na podlaze přirozenou polohu – pokud je třeba, i mezi ovládacími pedály. Levá noha se položí pokud možno zhruba stejně daleko vlevo od střední roviny zařízení 3-D H jako pravá noha vpravo od této roviny. Vodováha, kterou se ověřuje příčná poloha zařízení, se v případě potřeby vyrovná do vodorovné polohy přestavením sedací části nebo nastavením sestav chodidel a nohou směrem dozadu. Přímku procházející terčíky bodu „H“ je třeba udržet v poloze kolmé na podélnou střední rovinu sedadla.

| 4.7.1.2 | Pokud není možno uložit levou nohu rovnoběžně s nohou pravou a levé chodidlo nelze podepřít konstrukcí, posune se levé chodidlo tak daleko, až je podepřené. Je přitom třeba zachovat vzájemnou polohu terčíků. |
| --- | --- |

4.7.1.2

Pokud není možno uložit levou nohu rovnoběžně s nohou pravou a levé chodidlo nelze podepřít konstrukcí, posune se levé chodidlo tak daleko, až je podepřené. Je přitom třeba zachovat vzájemnou polohu terčíků.

| 4.7.2 | Určené místo k sezení: zadní krajní
  U zadních a pomocných sedadel se nohy uloží podle údajů výrobce. Pokud chodidla spočívají na částech podlahy o různé výšce, pak to chodidlo, které se první dotkne předního sedadla, slouží jako referenční a druhé se nastaví tak, aby vodováha pro příčnou orientaci sedací části zařízení byla ve vodorovné poloze. |
| --- | --- |

4.7.2

Určené místo k sezení: zadní krajní

U zadních a pomocných sedadel se nohy uloží podle údajů výrobce. Pokud chodidla spočívají na částech podlahy o různé výšce, pak to chodidlo, které se první dotkne předního sedadla, slouží jako referenční a druhé se nastaví tak, aby vodováha pro příčnou orientaci sedací části zařízení byla ve vodorovné poloze.

| 4.7.3 | Ostatní určená místa k sezení:
  Použije se obecný postup podle bodu 4.7.1 až na to, že se chodidla položí tak, jak uvádí výrobce vozidla. |
| --- | --- |

4.7.3

Ostatní určená místa k sezení:

Použije se obecný postup podle bodu 4.7.1 až na to, že se chodidla položí tak, jak uvádí výrobce vozidla.

4.8   Bérec a stehno se zatíží závažím a zařízení 3-D H se vyrovná.

4.9   Zádová část se naklopí kupředu na přední doraz a zařízení 3-D H se pomocí tyče T ze sedadla odsune. Opětovné usazení zařízení se provede jednou z následujících metod:

| 4.9.1 | Pokud má zařízení 3-D H tendenci klouzat dozadu, použije se následující postup. Zařízení se nechá sklouznout dozadu tak daleko, až už není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zadržující sílu na tyč T, tj. až se sedací část zařízení dotýká opěradla sedadla. V případě potřeby se upraví poloha bérce. |
| --- | --- |

4.9.1

Pokud má zařízení 3-D H tendenci klouzat dozadu, použije se následující postup. Zařízení se nechá sklouznout dozadu tak daleko, až už není zapotřebí vyvíjet vodorovnou zadržující sílu na tyč T, tj. až se sedací část zařízení dotýká opěradla sedadla. V případě potřeby se upraví poloha bérce.

| 4.9.2 | Pokud zařízení 3-D H tendenci klouzat dozadu nemá, použije se následující postup. Zařízení se posune směrem dozadu působením vodorovné síly na tyč T, dokud se sedací část zařízení nedotkne opěradla sedadla (viz obr. 2 v dodatku 1 této přílohy). |
| --- | --- |

4.9.2

Pokud zařízení 3-D H tendenci klouzat dozadu nemá, použije se následující postup. Zařízení se posune směrem dozadu působením vodorovné síly na tyč T, dokud se sedací část zařízení nedotkne opěradla sedadla (viz obr. 2 v dodatku 1 této přílohy).

4.10   Na sestavu zádové a sedací části zařízení 3-D H se v průsečíku kvadrantu úhlu kyčle a pouzdra tyče T působí zatížením 100 ± 10 N. Směr působení zátěže se udržuje podél přímky procházející výše uvedeným průsečíkem k bodu přímo nad pouzdrem stehenní tyče (viz obr. 2 v dodatku 1 této přílohy). Potom se zádová část zařízení opatrně vrátí na opěradlo. Při dalším postupu je třeba dbát opatrnosti, aby zařízení 3-D H nesklouzlo kupředu.

4.11   Instaluje se závaží pravé a levé hýždě a potom střídavě osm závaží trupu. Přitom je třeba udržovat zařízení 3-D H vyrovnané.

4.12   Zádová část se sklopí dopředu, aby se na opěradle sedadla uvolnilo pnutí. Zařízením 3-D H se třikrát kývne ze strany na stranu po oblouku o úhlu 10o (5° na každou stranu od svislé střední roviny), aby se uvolnilo případné nahromaděné tření mezi zařízením a sedadlem.

Během kývání může mít tyč T zařízení 3-D H tendenci odchylovat se od udaného vodorovného a svislého nastavení. Proto je třeba tyč během kývání přidržovat působením přiměřeného příčného zatížení. Při přidržování tyče T a kývání zařízení je třeba dbát, aby ve svislém a podélném směru neúmyslně nepůsobilo žádné vnější zatížení.

Chodidla zařízení 3-D H se při této činnosti nezadržují ani nepřidržují. Pokud chodidla svou polohu změní, v této poloze se prozatím ponechají.

Zádová část se opatrně vrátí na opěradlo a zkontroluje se, zda jsou obě vodováhy ve vodorovné poloze. Pokud během kývání zařízení 3-D H došlo k jakémukoliv pohybu chodidel, upraví se jejich poloha takto:

Obě chodidla se zvednou střídavě z podlahy o nejmenší nutnou výšku, kdy nedochází k žádnému jejich dalšímu pohybu. Při tomto zvedání musejí mít chodidla volnost otáčení a dopředu ani do stran se nepůsobí žádným zatížením. Když jsou obě chodidla položena zpět do dolní polohy, musí se paty dotýkat konstrukce pro to určené.

Zkontroluje se, zda příčná vodováha ukazuje nulovou polohu, a v případě potřeby se na vršek zádové části působí ze strany silou postačující k tomu, aby se sedací část zařízení 3-D H na sedadle vyrovnala.

4.13   Zatímco se tyč T přidržuje tak, aby zařízení 3-D H nemohlo na sedáku klouzat dopředu, postupuje se takto:

| a) | zádová část se vrátí zpět na opěradlo; |
| --- | --- |

a)

zádová část se vrátí zpět na opěradlo;

| b) | střídavě se uplatňuje a uvolňuje vodorovné zatížení směrem dozadu, nepřesahující 25 N, které působí na zádovou úhlovou tyč přibližně ve výšce závaží trupu, dokud úhlový kvadrant kyčle neukazuje, že bylo po uvolnění zátěže dosaženo stabilní polohy. Je třeba dbát, aby na zařízení 3-D H nepůsobilo ve směru dolů ani do strany žádné vnější zatížení. Je-li zapotřebí další vyrovnání zařízení 3-D H, sklopí se jeho zádová část dopředu, znovu se vyrovná a opakuje se postup podle bodu 4.12. |
| --- | --- |

b)

střídavě se uplatňuje a uvolňuje vodorovné zatížení směrem dozadu, nepřesahující 25 N, které působí na zádovou úhlovou tyč přibližně ve výšce závaží trupu, dokud úhlový kvadrant kyčle neukazuje, že bylo po uvolnění zátěže dosaženo stabilní polohy. Je třeba dbát, aby na zařízení 3-D H nepůsobilo ve směru dolů ani do strany žádné vnější zatížení. Je-li zapotřebí další vyrovnání zařízení 3-D H, sklopí se jeho zádová část dopředu, znovu se vyrovná a opakuje se postup podle bodu 4.12.

4.14   Provedou se všechna měření:

| 4.14.1 | Změří se souřadnice bodu „H“ vůči třírozměrné vztažné soustavě. |
| --- | --- |

4.14.1

Změří se souřadnice bodu „H“ vůči třírozměrné vztažné soustavě.

| 4.14.2 | Na zádovém úhlovém kvadrantu zařízení 3-D H se odečte skutečný úhel trupu se sondou v nejzadnější poloze. |
| --- | --- |

4.14.2

Na zádovém úhlovém kvadrantu zařízení 3-D H se odečte skutečný úhel trupu se sondou v nejzadnější poloze.

4.15   Pokud se požaduje opakovaná instalace zařízení 3-D H, ponechá se předtím sestava sedadla po dobu alespoň 30 minut bez zatížení. Zařízení se na sedadle nenechá déle, než je nutné pro provedení zkoušky.

4.16   Pokud lze sedadla v téže řadě považovat za podobná (lavicové sedadlo, shodná sedadla atd.), stanoví se pro každou řadu sedadel pouze jeden bod „H“ a jeden „skutečný úhel trupu“, přičemž se zařízení 3-D H popsané v dodatku 1 této přílohy usadí na místo považované pro danou řadu za reprezentativní. Tímto místem je:

| 4.16.1 | u přední řady sedadlo řidiče; |
| --- | --- |

4.16.1

u přední řady sedadlo řidiče;

| 4.16.2 | u zadní řady (řad) některé krajní sedadlo. |
| --- | --- |

4.16.2

u zadní řady (řad) některé krajní sedadlo.

---

(1)  Na kterémkoli místě k sezení mimo přední sedadla, kde nelze bod „H“ stanovit pomocí „třírozměrného zařízení ke stanovení bodu ‚H‘ “ nebo postupů, je možno podle uvážení příslušného orgánu vzít za referenční bod „R“ udaný výrobcem.

(2)  Úhel náklonu, výškový rozdíl vůči upevnění sedadla, charakter povrchu apod.

Dodatek 1

POPIS TŘÍROZMĚRNÉHO ZAŘÍZENÍ K URČENÍ BODU „H“
   (1)

(zařízení 3-D H)

1.   Zádová a sedací část

Zádová a sedací část, které simulují lidský trup a stehna, jsou zhotoveny z vyztuženého plastu a kovu a jsou mechanicky otočně spojeny v bodě „H“. Pro měření skutečného úhlu trupu je k sondě otočně upevněné v bodě „H“ připevněn kvadrant. K sedací části je upevněna seřiditelná stehenní tyč, která určuje osu stehen a slouží jako základní linie pro úhlový kvadrant kyčle.

2.   Prvky trupu a nohou

Bércové segmenty nohou jsou k sestavě sedací části připojeny u tyče T spojující kolena, která je stranovým prodloužením seřiditelné stehenní tyče. K měření úhlu kolen jsou v bércových segmentech nohou zabudovány kvadranty. Sestavy bot a chodidel jsou kalibrovány, aby bylo možno měřit úhel chodidla. Orientaci zařízení v prostoru zajišťují dvě vodováhy. V odpovídajících těžištích jsou umístěna závaží jednotlivých částí těla tak, aby prosednutí sedadla odpovídalo osobě mužského pohlaví o hmotnosti 76 kg. U všech kloubů zařízení 3-D H je třeba kontrolovat, zda se pohybují volně bez znatelného tření.

Obr. 1

Označení částí zařízení 3DH

Image

Obr. 2

Rozměry částí zařízení 3DH a rozložení zatížení

Image

---

(1)  Podrobnosti ke konstrukci zařízení 3-D H lze získat od Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, USA.

Zařízení odpovídá popisu v normě ISO 6549-1980.

Dodatek 2

TŘÍROZMĚRNÁ VZTAŽNÁ SOUSTAVA

| 1. | Třírozměrná vztažná soustava je definována třemi kolmými rovinami stanovenými výrobcem vozidla (viz obrázek) (1). |
| --- | --- |

1.

Třírozměrná vztažná soustava je definována třemi kolmými rovinami stanovenými výrobcem vozidla (viz obrázek) (1).

| 2. | Poloha vozidla pro měření se dosáhne postavením vozidla na nosný povrch tak, aby souřadnice výchozích značek odpovídaly hodnotám stanoveným výrobcem. |
| --- | --- |

2.

Poloha vozidla pro měření se dosáhne postavením vozidla na nosný povrch tak, aby souřadnice výchozích značek odpovídaly hodnotám stanoveným výrobcem.

| 3. | Souřadnice bodů „R“ a „H“ se stanoví vůči výchozím značkám definovaným výrobcem vozidla. |
| --- | --- |

3.

Souřadnice bodů „R“ a „H“ se stanoví vůči výchozím značkám definovaným výrobcem vozidla.

Image

---

(1)  Vztažná soustava odpovídá normě ISO 4130, 1978.

Dodatek 3

REFERENČNÍ ÚDAJE O MÍSTECH K SEZENÍ

1.   Kódování referenčních údajů

Referenční údaje jsou v seznamu uvedeny postupně pro každé místo k sezení. Místa k sezení jsou označena dvouznakovým kódem. Prvním znakem je arabská číslice značící řadu sedadel směrem odpředu dozadu vozidla. Druhým znakem je velké písmeno značící polohu místa k sezení v řadě při pohledu ve směru pohybu vozidla vpřed. Používají se tato písmena:

L= levé,

C= střední,

R= pravé.

2.   Popis polohy vozidla pro měření

2.1   Souřadnice výchozích značek

| | X: ... |
| --- | --- |

X: ...

| | Y: ... |
| --- | --- |

Y: ...

| | Z: ... |
| --- | --- |

Z: ...

3.   Seznam referenčních údajů

3.1   Místo k sezení: ...

3.1.1   Souřadnice bodu „R“

| | X: ... |
| --- | --- |

X: ...

| | Y: ... |
| --- | --- |

Y: ...

| | Z: ... |
| --- | --- |

Z: ...

3.1.2   Konstrukční úhel trupu: ...

3.1.3   Specifikace pro seřízení sedadla (1)

| | vodorovně: ... |
| --- | --- |

vodorovně: ...

| | svisle: ... |
| --- | --- |

svisle: ...

| | úhlově: ... |
| --- | --- |

úhlově: ...

| | úhel trupu: ... |
| --- | --- |

úhel trupu: ...

Pozn.: Referenční údaje pro další místa k sezení uveďte pod čísly 3.2, 3.3 atd.

---

(1)  Nehodící se škrtněte.

---

PŘÍLOHA 7

POSTUP ZKOUŠKY SE ZKUŠEBNÍM VOZÍKEM

1.   PŘÍPRAVA A POSTUP ZKOUŠKY

1.1   Zkušební vozík

Zkušební vozík musí být konstruován tak, aby se po zkoušce neobjevily žádné trvalé deformace. Vede se tak, aby ve fázi nárazu nepřekročila odchylka ve svislé rovině 5° a ve vodorovné rovině 2°.

1.2   Stav nosné konstrukce

1.2.1   Všeobecně

Zkoušená nosná konstrukce musí být reprezentativní pro sériovou výrobu příslušných vozidel. Některé součásti mohou být nahrazeny nebo vyjmuty, pokud toto nahrazení nebo vyjmutí zjevně nemá na výsledky zkoušky vliv.

1.2.2   Seřízení

Seřízení musí odpovídat specifikacím bodu. 1.4.3 přílohy 3 tohoto předpisu, přičemž se v úvahu bere také to, co je uvedeno v bodě 1.2.1.

1.3   Uchycení nosné konstrukce

1.3.1   Nosná konstrukce musí být k vozíku pevně uchycena tak, aby během zkoušky nedošlo k žádnému relativnímu posunu.

1.3.2   Použitý způsob upevnění nosné konstrukce k vozíku nesmí zpevňovat ukotvení sedadel nebo zádržných zařízení, ani nesmí vyvolat abnormální deformaci nosné konstrukce.

1.3.3   Doporučuje se takové zařízení pro uchycení, kde nosná konstrukce spočívá na podpěrách umístěných přibližně v ose kol, nebo – je-li to možné – kde je nosná konstrukce k vozíku připevněna úchyty závěsného systému.

1.3.4   Úhel mezi podélnou osou vozidla a směrem pohybu vozíku činí 0° ± 2°.

1.4   Figuríny

Figuríny a jejich umístění musejí odpovídat specifikacím uvedeným v bodě 2 přílohy 3.

1.5   Měřicí aparatura

1.5.1   Zpomalení nosné konstrukce

Snímače pro měření zpomalení nosné konstrukce během nárazu musejí být umístěny rovnoběžně s podélnou osou vozíku podle specifikací přílohy 8 (CFC 180).

1.5.2   Měření na figurínách

Všechna měření potřebná pro kontrolu souboru kritérií jsou uvedena v bodě 5 přílohy 3.

1.6   Křivka zpomalení nosné konstrukce

Křivka zpomalení nosné konstrukce v průběhu nárazové fáze musí vyhovovat podmínce, že se křivka změny rychlosti v čase získaná integrací neodchyluje v žádném bodě o více než ± 1 m/s od referenční křivky změny rychlosti v čase pro dané vozidlo, jak je definována v dodatku této přílohy. K získání rychlosti nosné konstrukce uvnitř pásma lze posunout časovou osu referenční křivky.

1.7   Referenční křivka ΔV = f(t) daného vozidla

Tato referenční křivka se získá integrací křivky zpomalení zkoušeného vozidla změřené při zkoušce čelním nárazem na bariéru, jak je uvedeno v bodě 6 přílohy 3 tohoto předpisu.

1.8   Rovnocenná metoda

Zkoušku je možno provést i některou metodou jinou než zpomalením zkušebního vozíku, ovšem za předpokladu, že metoda splňuje požadavek týkající se rozmezí změn rychlosti podle bodu 1.6.

Dodatek

Křivka ekvivalence – toleranční pásmo křivky δv = f(t)

Image

---

PŘÍLOHA 8

POSTUP MĚŘENÍ PŘI MĚŘICÍCH ZKOUŠKÁCH: PŘÍSTROJOVÉ VYBAVENÍ

1.   DEFINICE

1.1   Datový kanál

Datový kanál zahrnuje veškeré přístrojové vybavení počínaje snímačem (resp. vícenásobnými snímači, jejichž výstupy jsou určitým způsobem zkombinovány) až po případné postupy analýzy, kterými se mohou změnit kmitočty nebo amplitudy dat.

1.2   Snímač

Snímač je prvním zařízením datového kanálu; slouží k přeměně měřené fyzikální veličiny v jinou veličinu (například elektrické napětí), jež může být ve zbývající části datového kanálu zpracována.

1.3   Amplitudová třída kanálu (CAC, Channel Amplitude Class)

Označení datového kanálu, který splňuje určité amplitudové charakteristiky, specifikované v této příloze. Číslo CAC se číselně rovná horní mezi měřicího rozsahu.

1.4   Charakteristické kmitočty FH, FL, FN

Tyto kmitočty jsou definovány na obr. 1.

1.5   Kmitočtová třída kanálu (CFC, Channel Frequency Class)

Kmitočtová třída kanálu je označena číslem, které udává, že kmitočtová charakteristika kanálu leží uvnitř mezí specifikovaných na obr. 1. Toto číslo a hodnota kmitočtu FH (v Hz) jsou si číselně rovny.

1.6   Koeficient citlivosti

Směrnice přímky, která při použití metody nejmenších čtverců nejlépe odpovídá kalibračním hodnotám stanoveným v dané amplitudové třídě kanálu.

1.7   Kalibrační faktor datového kanálu

Střední hodnota koeficientů citlivosti vyhodnocených v rozmezí kmitočtů, které jsou rovnoměrně rozloženy na logaritmické stupnici mezi FL a FH/2,5

1.8   Chyba linearity

V procentech vyjádřený poměr maximálního rozdílu mezi kalibrační hodnotou a odpovídající hodnotou odečtenou na přímce definované v bodě 1.6 u horní meze dané amplitudové třídy kanálu.

1.9   Příčná citlivost

Poměr výstupního signálu ke vstupnímu signálu při buzení snímače kolmého na osu měření. Vyjadřuje se v procentech citlivosti podél osy měření.

1.10   Doba fázového zpoždění

Doba fázového zpoždění datového kanálu je rovna fázovému zpoždění (v radiánech) sinusového signálu dělenému úhlovým kmitočtem tohoto signálu (v radiánech za sekundu).

1.11   Vnější prostředí

Souhrn všech vnějších podmínek a vlivů, které na datový kanál v daném okamžiku působí.

2.   FUNKČNÍ POŽADAVKY

2.1   Chyba linearity

Absolutní hodnota chyby linearity datového kanálu při jakémkoli kmitočtu v CFC nesmí v celém měřicím rozsahu převyšovat 2,5 % hodnoty CAC.

2.2   Kmitočtová charakteristika

Kmitočtová charakteristika datového kanálu musí ležet mezi limitními křivkami uvedenými na obr.1. Nulová úroveň dB je určena kalibračním faktorem.

2.3   Doba fázového zpoždění

Stanoví se doba fázového zpoždění mezi vstupním a výstupním signálem datového kanálu, která se mezi 0,03 FH a FH nesmí změnit o více než 1/10 FH sekund.

2.4   Čas

2.4.1   Časová základna

Zaznamená se časová základna, která musí poskytnout alespoň 1/100 sekundy s přesností na 1 %.

2.4.2   Vzájemné časové zpoždění

Vzájemné časové zpoždění mezi signály dvou nebo více datových kanálů nesmí bez ohledu na jejich kmitočtovou třídu přesáhnout 1 ms při vyloučení zpoždění způsobeného fázovým posunem.

Dva nebo více datových kanálů, jejichž signály jsou kombinovány, musejí být téže kmitočtové třídy a jejich vzájemné časové zpoždění nesmí být větší než 1/10 FH sekund.

Tento požadavek platí jak pro analogové signály, tak pro synchronizační pulsy a digitální signály.

2.5   Příčná citlivost snímače

Příčná citlivost snímače musí být v každém směru menší než 5 %.

2.6   Kalibrace

2.6.1   Všeobecně

Datový kanál se kalibruje nejméně jednou za rok porovnáním s referenčním zařízením návazným na známé etalony. Metodami použitými pro porovnání s referenčním zařízením se nesmí zavést chyba větší než 1 % CAC. Použití referenčního zařízení je omezeno na kmitočtový rozsah, na který je kalibrováno. Subsystémy datového kanálu mohou být hodnoceny individuálně a výsledky zahrnuty do přesnosti celkového datového kanálu. To lze provést například pomocí elektrického signálu o známé amplitudě, který simuluje výstupní signál snímače, což umožňuje kontrolu faktoru zesílení datového kanálu mimo vlastní snímač.

2.6.2   Přesnost referenčního zařízení pro kalibraci

Přesnost referenčního zařízení pro kalibraci musí být ověřena nebo schválena úředním metrologickým orgánem.

2.6.2.1   Statická kalibrace

2.6.2.1.1   Zrychlení

Chyby musejí být menší než ± 1,5 % amplitudové třídy kanálu.

2.6.2.1.2   Síly

Chyba musí být menší než ± 1 % amplitudové třídy kanálu.

2.6.2.1.3   Posuny

Chyba musí být menší než ± 1 % amplitudové třídy kanálu.

2.6.2.2   Dynamická kalibrace

2.6.2.2.1   Zrychlení

Chyba referenčních zrychlení vyjádřená v procentech amplitudové třídy kanálu musí být do 400 Hz menší než ± 1,5 %, mezi 400 a 900 Hz menší než ± 2 % a nad 900 Hz menší než ± 2,5 %.

2.6.2.3   Čas

Relativní chyba referenčního času musí být menší než 10-5.

2.6.3   Koeficient citlivosti a chyba linearity

Tyto hodnoty se stanoví měřením výstupního signálu datového kanálu při známém vstupním signálu pro různé hodnoty tohoto signálu. Kalibrace datového kanálu musí zahrnovat celý rozsah amplitudové třídy.

Pro obousměrné kanály se použijí hodnoty jak kladné, tak záporné.

Pokud kalibrační zařízení nedokáže kvůli mimořádně vysokým hodnotám měřené veličiny vytvořit požadovaný vstup, provedou se kalibrace v mezích kalibračních etalonů a tyto meze se uvedou ve zkušebním protokolu.

Celkový datový kanál se kalibruje při kmitočtu nebo kmitočtovém spektru majícím mezi FL a (FH/2,5) významnou hodnotu.

2.6.4   Kalibrace kmitočtové charakteristiky

Křivky kmitočtové charakteristiky fáze a amplitudy se stanoví měřením fáze a amplitudy výstupních signálů datového kanálu při známém vstupním signálu a pro různé hodnoty tohoto signálu ležící v rozmezí od FL do desetinásobku CFC nebo do 3 000 Hz, podle toho, která hodnota je nižší.

2.7   Vlivy vnějšího prostředí

Je třeba provádět pravidelné kontroly ke zjištění případných vlivů prostředí, jako je elektrický nebo magnetický tok, rychlost pohybu kabelů apod. Toho lze dosáhnout například zaznamenáváním výstupu náhradních kanálů vybavených maketami snímačů. Pokud se zjistí významné výstupní signály, je třeba přijmout nápravné opatření, jakým je například výměna kabelů.

2.8   Volba a určení datového kanálu

Datový kanál je definován hodnotami CAC a CFC.

CAC musí být 1-, 2- nebo 5krát mocnina deseti.

3.   MONTÁŽ SNÍMAČŮ

Snímače je třeba pevně uchytit, aby byly záznamy jejich signálů co nejméně ovlivněny vibracemi. Za platnou se považuje každá montáž, jejíž nejnižší rezonanční kmitočet se rovná alespoň pětinásobku kmitočtu FH příslušného datového kanálu. Zejména snímače zrychlení je třeba montovat tak, aby počáteční úhel mezi skutečnou osou měření a příslušnou referenční osou vztažné soustavy nebyl větší než 5°, pokud není proveden analytický nebo experimentální odhad vlivu montáže na měřené údaje. Měří-li se v daném bodě zrychlení ve více osách, má osa každého snímače zrychlení procházet ve vzdálenosti do 10 mm od tohoto bodu a seismické těžiště každého akcelerometru se má nacházet ve vzdálenosti do 30 mm od tohoto bodu.

4.   ZÁZNAM

4.1   Analogové magnetické záznamové zařízení

Rychlost pásku musí být stabilní s tolerancí nepřesahující 0,5 % použité rychlosti pásku. Odstup signálu od šumu magnetického záznamového zařízení nesmí být při maximální rychlosti pásku nižší než 42 dB. Celkové harmonické zkreslení musí být menší než 3 % a chyba linearity menší než 1 % měřicího rozsahu.

4.2   Digitální magnetické záznamové zařízení

Rychlost pásku musí být stabilní s tolerancí nepřesahující 10 % použité rychlosti pásku.

4.3   Oscilograf

Při přímém záznamu na papír musí být rychlost papírové pásky v mm/s nejméně 1,5 násobkem hodnoty FH vyjádřené v Hz. V ostatních případech musí být rychlost papíru taková, aby poskytovala rozlišení rovnocenné.

5.   ZPRACOVÁNÍ DAT

5.1   Filtrace

Filtrace odpovídající kmitočtům dané třídy datového kanálu se může provést buď během záznamu, nebo v rámci zpracování dat. Analogovou filtraci před záznamem je však třeba provést na úrovni vyšší než CFC, aby se využilo alespoň 50 % dynamického rozsahu záznamového zařízení a snížilo se nebezpečí, že vysoké kmitočty zařízení zahltí, nebo způsobí chyby vzorkování (aliasing) při digitalizaci.

5.2   Digitalizace

5.2.1   Vzorkovací kmitočet

Vzorkovací kmitočet musí činit alespoň 8 FH. V případě analogového záznamu při různých rychlostech záznamu a přehrávání se může vzorkovací kmitočet podělit poměrem rychlostí.

5.2.2   Amplitudové rozlišení

Délka digitálních slov musí být alespoň 7 bitů plus paritní bit.

6.   PŘEDKLÁDÁNÍ VÝSLEDKŮ

Výsledky se předkládají na papíru formátu A4 (ISO/R.216). Pokud jsou výsledky předkládány ve formě grafů, musejí být na osách vyznačeny stupnice, přičemž měřicí jednotka musí být vhodným násobkem zvolené jednotky (např. 1, 2, 5, 10, 20 mm). Používají se jednotky SI, s výjimkou rychlosti vozidla, kde je možno použít jednotku km/h, a zrychlení při nárazu, kde je možno použít jednotku g (g = 9,81 m/s2).

Obr. 1

Charakteristika kmitočtové odezvy

Image

---

PŘÍLOHA 9

DEFINICE DEFORMOVATELNÉ BARIÉRY

1.   SPECIFIKACE KONSTRUKČNÍCH ČÁSTÍ A MATERIÁLŮ

Rozměry bariéry jsou znázorněny na obr. 1 této přílohy. Rozměry jednotlivých částí bariéry jsou uvedeny zvlášť níže.

1.1   Hlavní voštinový blok

Rozměry:

| Výška | : | 650 mm (ve směru osy pásu voštin) |
| --- | --- | --- |
| Šířka | : | 1 000 mm |
| Hloubka | : | 450 mm (ve směru os buněk voštin) |

Výška

:

650 mm (ve směru osy pásu voštin)

Šířka

:

1 000 mm

Hloubka

:

450 mm (ve směru os buněk voštin)

U všech výše uvedených rozměrů se připouští tolerance ± 2,5 mm

| Materiál | : | hliník 3003 (ISO 209, část 1) |
| --- | --- | --- |
| Tloušťka fólie | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Velikost buňky | : | 19,1 mm ± 20 % |
| Hustota | : | 28,6 kg/m3 ± 20 % |
| Pevnost v tlaku | : | 0,342 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Materiál

:

hliník 3003 (ISO 209, část 1)

Tloušťka fólie

:

0,076 mm ± 15 %

Velikost buňky

:

19,1 mm ± 20 %

Hustota

:

28,6 kg/m3 ± 20 %

Pevnost v tlaku

:

0,342 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.2   Nárazníkový blok

Rozměry:

| Výška | : | 330 mm (ve směru osy pásu voštin) |
| --- | --- | --- |
| Šířka | : | 1 000 mm |
| Hloubka | : | 90 mm (ve směru os buněk voštin) |

Výška

:

330 mm (ve směru osy pásu voštin)

Šířka

:

1 000 mm

Hloubka

:

90 mm (ve směru os buněk voštin)

U všech výše uvedených rozměrů se připouští tolerance ± 2,5 mm

| Materiál | : | hliník 3003 (ISO 209, část 1) |
| --- | --- | --- |
| Tloušťka fólie | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Velikost buňky | : | 6,4 mm ± 20 % |
| Hustota | : | 82,6 kg/m3 ± 20 % |
| Pevnost v tlaku | : | 1,711 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Materiál

:

hliník 3003 (ISO 209, část 1)

Tloušťka fólie

:

0,076 mm ± 15 %

Velikost buňky

:

6,4 mm ± 20 %

Hustota

:

82,6 kg/m3 ± 20 %

Pevnost v tlaku

:

1,711 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.3   Zadní plech

Rozměry

| Výška | : | 800 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Šířka | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Tloušťka | : | 2,0 mm ± 0,1 mm |

Výška

:

800 mm ± 2,5 mm

Šířka

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Tloušťka

:

2,0 mm ± 0,1 mm

1.4   Krycí plech

Rozměry

| Délka | : | 1 700 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Šířka | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Tloušťka | : | 0,81 ± 0,07 mm |
| Materiál | : | hliník 5251/5052 (ISO 209, part 1) |

Délka

:

1 700 mm ± 2,5 mm

Šířka

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Tloušťka

:

0,81 ± 0,07 mm

Materiál

:

hliník 5251/5052 (ISO 209, part 1)

1.5   Čelní plech nárazníku

Rozměry

| Výška | : | 330 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Šířka | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Tloušťka | : | 0,81 mm ± 0,07 mm |
| Materiál | : | hliník 5251/5052 (ISO 209, část 1) |

Výška

:

330 mm ± 2,5 mm

Šířka

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Tloušťka

:

0,81 mm ± 0,07 mm

Materiál

:

hliník 5251/5052 (ISO 209, část 1)

Lepidlo

Vždy se používá dvousložkové polyuretanové lepidlo (například pryskyřice Ciba-Geigy XB5090/1 s tvrdidlem XB5304, nebo rovnocenné).

2.   CERTIFIKACE HLINÍKOVÝCH VOŠTIN

Úplný postup zkoušky k certifikaci hliníkových voštin je uveden v NHTSA TP-214D. Níže je podán souhrn postupu, který se používá u materiálů bariéry pro čelní náraz, jejichž pevnost v tlaku činí 0,342 MPa a 1,711 MPa.

2.1   Místa odběru vzorků

K zajištění rovnoměrné pevnosti v tlaku po celém čele bariéry se odebírá osm vzorků ze čtyř míst rovnoměrně rozložených po voštinovém bloku. K tomu, aby blok při certifikaci vyhověl, je třeba, aby sedm z těchto osmi vzorků splňovalo požadavky na pevnost v tlaku, jak je uvedeno v následujících oddílech.

Místa, z nichž se odebírají vzorky, závisejí na velikosti voštinového bloku. Nejprve se z bloku materiálu čela bariéry vyříznou čtyři vzorky, každý o rozměrech 300 mm × 300 mm × 50 mm tloušťky. Odkud se tyto řezy z voštinového bloku odebírají, ukazuje obr. 2. Každý z těchto větších vzorků se rozřeže na vzorky pro certifikační zkoušky (150 mm × 150 mm × 50 mm). Při certifikaci se vychází ze zkoušky dvou vzorků z každého z těchto čtyř míst. Zbývající dvojice vzorků se na vyžádání poskytnou žadateli.

2.2   Velikost vzorků

Ke zkoušce se použijí vzorky o těchto rozměrech:

| Délka | : | 150 mm ± 6 mm |
| --- | --- | --- |
| Šířka | : | 150 mm ± 6 mm |
| Tloušťka | : | 50 mm ± 2 mm |

Délka

:

150 mm ± 6 mm

Šířka

:

150 mm ± 6 mm

Tloušťka

:

50 mm ± 2 mm

Stěny neúplných buněk na okraji vzorku se seříznou takto:

| | ve směru „W“ (šířka) nesmějí být otřepy větší než 1,8 mm (viz obr. 3), |
| --- | --- |

ve směru „W“ (šířka) nesmějí být otřepy větší než 1,8 mm (viz obr. 3),

| | ve směru „L“ (délka) se na každém konci vzorku ponechá polovina délky jedné přilepené voštinové stěny (ve směru pásu voštin) (viz obr. 3). |
| --- | --- |

ve směru „L“ (délka) se na každém konci vzorku ponechá polovina délky jedné přilepené voštinové stěny (ve směru pásu voštin) (viz obr. 3).

2.3   Měření plochy

Délka vzorku se změří ve třech místech – ve vzdálenosti 12,7 mm od každého okraje a ve středu – a naměřené hodnoty se zaznamenají jako L1, L2 a L3 (obr. 3). Stejným způsobem se změří šířka a hodnoty se zaznamenají jako W1, W2 a W3 (obr. 3). Měří se uprostřed tloušťky. Velikost stlačované plochy se pak vypočte podle vzorce:

Formula

2.4   Rychlost a hloubka stlačení

Vzorek se stlačuje rychlostí nejméně 5,1 mm/min a nejvýše 7,6 mm/min. Hloubka stlačení musí činit alespoň 16,5 mm.

2.5   Sběr údajů

Údaje o síle v závislosti na deformaci se u každého zkoušeného vzorku zaznamenávají buď v analogové, nebo v digitální formě. Pokud se zaznamenávají data analogová, musí být k dispozici prostředek pro jejich převod v data digitální. Všechna digitální data se zaznamenávají s četností přinejmenším 5 Hz (5 bodů za sekundu).

2.6   Stanovení pevnosti v tlaku

Všechny údaje před stlačením do hloubky 6,4 mm a po stlačení do hloubky 16,5 mm se zanedbají. Zbývající data se následujícím způsobem rozdělí do tří sekcí resp. intervalů stlačení (n = 1, 2, 3) (viz obr. 4):

| 1. | 06,4 mm – 09,7 mm včetně krajních hodnot, |
| --- | --- |

1.

06,4 mm – 09,7 mm včetně krajních hodnot,

| 2. | 09,7 mm – 13,2 mm bez krajních hodnot, |
| --- | --- |

2.

09,7 mm – 13,2 mm bez krajních hodnot,

| 3. | 13,2 mm – 16,5 mm včetně krajních hodnot. |
| --- | --- |

3.

13,2 mm – 16,5 mm včetně krajních hodnot.

Pomocí následujícího vzorce se pro každý interval stanoví průměr:

Formula

kde m značí počet datových bodů změřených v každém ze tří intervalů. Pro každý interval se vypočítá pevnost v tlaku podle vzorce:

Formula

2.7   Specifikace pevnosti vzorku v tlaku

Má-li voštinový vzorek při této certifikaci vyhovět, musí splňovat následující požadavky:

| | 0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa u materiálu o pevnosti 0,342 MPa |
| --- | --- |

0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa u materiálu o pevnosti 0,342 MPa

| | 1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa u materiálu o pevnosti 1,711 MPa |
| --- | --- |

1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa u materiálu o pevnosti 1,711 MPa

n = 1, 2, 3.

2.8   Specifikace pevnosti bloku v tlaku

Zkouší se osm vzorků ze čtyř míst rovnoměrně rozložených po bloku. Má-li blok při certifikaci vyhovět, musí sedm z osmi vzorků splňovat požadavky na pevnost v tlaku podle předchozího bodu.

3.   POSTUP LEPENÍ

3.1   Bezprostředně před lepením se povrch hliníkových plechů, které se budou lepit, důkladně očistí vhodným rozpouštědlem, například 1,1,1- trichlorethanem. To se provede alespoň dvakrát, nebo tolikrát, aby se odstranil usazený tuk a nečistoty. Očištěné plochy se pak osmirkují brusným papírem o velikosti zrna 120. Nesmí se použít brusný papír s kovovými zrny ani se zrny karbidu křemíku. Plochy se důkladně zdrsní, přičemž se brusný papír pravidelně vyměňuje, aby se nezanášel, což by mohlo mít lešticí účinky. Po zdrsnění se plochy opět důkladně očistí tak, jak je uvedeno výše. Celkem se plochy rozpouštědlem očistí nejméně čtyřikrát. Je třeba odstranit veškerý prach a zbytky po broušení, které by měly na lepení nepříznivý vliv.

3.2   Lepidlo se nanáší pouze na jeden povrch pomocí žebrovaného pryžového válečku. Pokud se lepí voštiny na hliníkový plech, nanáší se lepidlo jen na plech.

Na povrch se lepidlo nanáší rovnoměrně v množství nejvýše 0,5 kg/m2, čímž vzniká vrstva o tloušťce nanejvýš 0,5 mm.

4.   KONSTRUKCE

4.1   Hlavní voštinový blok se nalepí na zadní plech tak, aby osy buněk voštin byly na plech kolmé. Krycí plech se nalepí na přední plochu voštinového bloku. Horní a spodní povrch krycího plechu se k hlavnímu voštinovému bloku nelepí, nýbrž se těsně k němu přihne. Krycí plech se lepí k zadnímu plechu v místech připevňovacích přírub.

4.2   Nárazníkový blok se přilepí na čelo krycího plechu tak, aby osy buněk byly na tento plech kolmé. Spodní hrana nárazníkového bloku musí lícovat se spodní plochou krycího plechu. Plech směřující k nárazníku se nalepí na čelo nárazníkového bloku.

4.3   Nárazníkový blok se potom rozdělí dvěma vodorovnými řezy na tři stejné části. Štěrbiny se proříznou přes celou hloubkou nárazníkového bloku po celé jeho šířce. Prořezávají se pilou a mají šířku pilového listu, která nesmí přesáhnout 4,0 mm.

4.4   Otvory k připevnění bariéry se vyvrtají do montážních přírub (viz obr. 5). Průměr otvorů je 9,5 mm. Do horní příruby se vyvrtá pět otvorů ve vzdálenosti 40 mm od jejího horního okraje a do dolní příruby pět otvorů ve vzdálenosti 40 mm od jejího spodního okraje. Vzdálenost těchto otvorů od každé z obou hran bariéry činí 100, 300, 500, 700 a 900 mm. Všechny otvory se vyvrtají s přesností na ± 1 mm vůči jmenovitým vzdálenostem. Toto umístění otvorů je pouze doporučené. Je možno použít i jiné rozmístění otvorů, které zajistí přinejmenším stejnou pevnost a bezpečnost montáže jako výše uvedená montážní specifikace.

5.   MONTÁŽ

5.1   Deformovatelná bariéra se pevně uchytí k hraně tělesa o hmotnosti nejméně 7 × 104 kg nebo ke konstrukci, jež je k němu připevněna. Připevnění čela bariéry musí zajišťovat, že se vozidlo v žádné fázi nárazu nedostane do styku se žádnou částí konstrukce nacházející se více než 75 mm od horní plochy bariéry (s výjimkou horní příruby) (2). Čelní plocha, ke které je deformovatelná bariéra připevněna, musí být plochá a souvislá po celé výšce i šířce čela a musí být svislá s přesností na ± 1o a kolmá na osu rozjezdové dráhy rovněž s přesností na ± 1o. Připevňovací plocha se během zkoušky nesmí posunout o více než 10 mm. V případě potřeby se použije další kotvení nebo zajišťovací zařízení, aby nemohlo dojít k posunu betonového bloku. Hrana deformovatelné bariéry musí lícovat s hranou betonového bloku podle strany, na kterou se bude vozidlo zkoušet.

5.2   Deformovatelná bariéra se připevní k betonovému bloku deseti šrouby – po pěti v horní a dolní montážní přírubě. Průměr těchto šroubů musí být nejméně 8 mm. U horní i dolní montážní příruby se použijí ocelové upínací lišty (viz obr. 1 a 5) o výšce 60 mm, šířce 1 000 mm a tloušťce nejméně 3 mm. Hrany lišt se zaoblí, aby během nárazu nedošlo k roztržení bariéry lištou. Hrana lišty nesahá výše než 5 mm nad základnu horní příruby pro montáž bariéry, ani níže než 5 mm pod vršek spodní příruby. Do obou lišt se vyvrtá pět otvorů o průměru 9,5 mm tak, aby odpovídaly otvorům v přírubě (viz bod 4). Otvory v lištách a v přírubách je možno rozšířit z 9,5 mm až na 25 mm s ohledem na případné rozdíly v uspořádání zadního plechu či na uspořádání otvorů dynamometrické stěny. Žádný z připevňovacích prvků nesmí při nárazové zkoušce selhat. V případě, že je deformovatelná bariéra namontována na dynamometrickou stěnu (LCW – load cell wall), platí, že výše uvedené rozměrové požadavky pro montáž představují požadavky minimální. Pokud se dynamometrická stěna používá, mohou se upínací lišty zvětšit tak, aby v nich mohly být větší montážní otvory pro šrouby. V takovém případě je třeba použít rovněž větší tloušťku oceli, aby se bariéra při nárazu neodtrhla od stěny, neohnula se nebo se neroztrhla. Pokud se použije jiná metoda montáže bariéry, musí být přinejmenším stejně bezpečná jako metoda specifikovaná v předchozích bodech.

Obr. 1

Deformovatelná bariéra pro zkoušku čelním nárazem

Image

Obr. 2

Místa odběru vzorků pro certifikaci

Image

Image

Obr. 3

Osy voštin a měřené rozměry

Image

Obr. 4

Tlaková síla a deformace

Image

Obr. 5

Polohy otvorů pro montáž bariéry

Image

---

(1)  Podle certifikačního postupu popsaného v bodě 2 této přílohy.

(2)  Má se za to, že tomuto požadavku vyhovuje těleso s hranou o výšce 125 až 925 mm a hloubce nejméně 1 000 mm.

---

PŘÍLOHA 10

POSTUP CERTIFIKACE BÉRCE A CHODIDLA FIGURÍNY

1.   ZKOUŠKA NÁRAZEM NA PŘEDNÍ ČÁST CHODIDLA

1.1   Účelem této zkoušky je změřit odezvu chodidla a kotníku zkušební figuríny Hybrid III na přesně definované nárazy kyvadla s tvrdou čelní plochou.

1.2   Použije se úplná sestava bérce figuríny Hybrid III, levá (86- 5001-001) a pravá (86-5001-002), včetně sestavy kolena, vybavená sestavou chodidla a kotníku, levou (78051- 614) a pravou (78051-615).

Pro upevnění sestavy kolena (79051-16 Rev B) do zkušebního upínacího přípravku se použije maketa siloměru (78051-319 Rev A).

1.3   Postup zkoušky

1.3.1   Každá sestava nohy se před zkouškou stabilizuje (nechá prohřát) po dobu čtyř hodin při teplotě 22 ± 3 °C a relativní vlhkosti 40 ± 30 %. Čas potřebný k dosažení ustáleného stavu se do doby stabilizace nezapočítává.

1.3.2   Povrch pokožky v místě nárazu a rovněž čelo nárazového tělesa se před zkouškou očistí izopropylalkoholem nebo jiným rovnocenným prostředkem a popráší se mastkem.

1.3.3   Akcelerometr nárazového tělesa se nastaví tak, aby jeho citlivá osa byla rovnoběžná se směrem nárazu v okamžiku styku s chodidlem.

1.3.4   Sestava nohy se namontujte na zkušební upínací přípravek, jak ukazuje obr. 1. Zkušební přípravek se pevně zajistí tak, aby během nárazu nedošlo k pohybu. Osa makety siloměru stehenní kosti (78051-319) musí být s přesností na ± 0,5o svislá. Upevnění se seřídí tak, aby čára spojující kolenní třmenový kloub s upevňovacím šroubem kotníku byla s přesností na ± 3o vodorovná, přičemž pata spočívá na dvou deskách z materiálu s nízkým třením (PTFE). Je třeba zajistit, aby se bércová svalovina nacházela na kolenním konci holenní kosti. Kotník se seřídí tak, aby byla rovina spodku chodidla svislá a kolmá na směr nárazu s přesností na ± 3o a aby středová předozadní rovina chodidla ležela v rovině ramene kyvadla. Před každou zkouškou se kolenní kloub seřídí na rozsah 1,5 ± 0,5 g. Hlezenní kloub se seřídí tak, aby byl volný, a potom se utáhne pouze natolik, aby bylo chodidlo na desce z PTFE stabilní.

1.3.5   Tuhé nárazové těleso se skládá z vodorovného válce o průměru 50 ± 2 mm a ramene kyvadla o průměru 19 ± 1 mm (obr. 4). Hmotnost válce je 1,25 ± 0,02 kg včetně přístrojového vybavení a všech součástí ramene uvnitř válce. Hmotnost ramene kyvadla je 285 ± 5 g. Žádná otočná část čepu, ke kterému je rameno připevněno, nesmí být těžší než 100 g. Vzdálenost mezi vodorovnou osou válce nárazového tělesa a osou rotace celého kyvadla je 1 250 ± 1 mm. Nárazový válec je upevněn tak, že jeho podélná osa je vodorovná a kolmá na směr nárazu. Kyvadlo musí narazit na plosku chodidla ve vzdálenosti 185 ± 2 mm od základny paty spočívající na tuhé vodorovné podložce tak, že podélná osa ramene kyvadla při nárazu splývá se svislicí s tolerancí do 1o. Nárazové těleso musí být vedeno tak, aby se vyloučil významný příčný, svislý nebo rotační pohyb.

1.3.6   Mezi po sobě následujícími zkouškami téže nohy je třeba nechat prodlevu v délce nejméně 30 minut.

1.3.7   Systém sběru dat, včetně snímačů, musí odpovídat specifikacím pro CFC 600 uvedeným v příloze 8.

1.4   Podmínka zkoušky

1.4.1   Při nárazu na každé z bříšek chodidla rychlostí 6,7 ± 0,1 m/s podle bodu 1.3 smí ohybový moment spodní části holenní kosti kolem osy y (My) činit nanejvýš 120 ± 25 Nm.

2.   ZKOUŠKA NÁRAZEM NA PATNÍ ČÁST CHODIDLA BEZ BOTY

2.1   Účelem této zkoušky je změřit odezvu pokožky a vložky chodidla figuríny Hybrid III na přesně definované nárazy kyvadla s tvrdou čelní plochou.

2.2   Použije se úplná sestava bérce figuríny Hybrid III, levá (86-5001-001) a pravá (86-5001-002), včetně sestavy kolena, vybavená sestavou chodidla a kotníku, levou (78051-614) a pravou (78051-615).

Pro upevnění sestavy kolena (79051-16 Rev B) do zkušebního upínacího přípravku se použije maketa siloměru (78051-319 Rev A).

2.3   Postup zkoušky

2.3.1   Každá sestava nohy se před zkouškou stabilizuje (nechá prohřát) po dobu čtyř hodin při teplotě 22 ± 3 °C a relativní vlhkosti 40 ± 30 %. Čas potřebný k dosažení ustáleného stavu se do doby stabilizace nezapočítává.

2.3.2   Povrch pokožky v místě nárazu a rovněž čelo nárazového tělesa se před zkouškou očistí izopropylalkoholem nebo jiným rovnocenným prostředkem a popráší se mastkem. Zkontroluje se, že vložka paty absorbující energii není nijak viditelně poškozena.

2.3.3   Akcelerometr nárazového tělesa se nastaví tak, aby jeho citlivá osa byla rovnoběžná s podélnou osou tělesa.

2.3.4   Sestava nohy se namontuje na upínací přípravek znázorněný na obr. 2. Zkušební upínací přípravek se pevně zajistí tak, aby během nárazu nedošlo k pohybu. Osa makety siloměru stehenní kosti (78051-319) musí být s přesností na ± 0,5o svislá. Upevnění se seřídí tak, aby čára spojující kolenní třmenový kloub s upevňovacím šroubem kotníku byla s přesností na ± 3o vodorovná, přičemž pata spočívá na dvou deskách z materiálu o nízkém tření (PTFE). Je třeba zajistit, aby se bércová svalovina nacházela na kolenním konci holenní kosti. Kotník se seřídí tak, aby byla rovina spodku chodidla svislá a kolmá na směr nárazu s přesností na ± 3o a aby střední předozadní rovina chodidla ležela v rovině ramene kyvadla. Před každou zkouškou se kolenní kloub seřídí na rozsah 1,5 ± 0,5 g. Hlezenní kloub se seřídí tak, aby byl volný, a potom se utáhne pouze natolik, aby bylo chodidlo na desce z PTFE stabilní.

2.3.5   Tuhé nárazové těleso se skládá z vodorovného válce o průměru 50 ± 2 mm a ramene kyvadla o průměru 19 ± 1 mm (obr. 4). Hmotnost válce je 1,25 ± 0,02 kg včetně přístrojového vybavení a všech součástí ramene uvnitř válce. Hmotnost ramene kyvadla činí 285 ± 5 g. Žádná otočná část čepu, ke kterému je rameno připevněno, nesmí být těžší než 100 g. Vzdálenost mezi vodorovnou osou válce nárazového tělesa a osou rotace celého kyvadla je 1 250 ± 1 mm. Nárazový válec je upevněn tak, že jeho podélná osa je vodorovná a kolmá na směru nárazu. Kyvadlo musí na patu chodidla narazit ve vzdálenosti 62 ± 2 mm od základny paty spočívající na tuhé vodorovné podložce tak, že podélná osa ramene kyvadla při nárazu splývá se svislicí s tolerancí do 1o. Nárazové těleso musí být vedeno tak, aby se vyloučil významný příčný, svislý nebo rotační pohyb.

2.3.6   Mezi po sobě následujícími zkouškami téže nohy je třeba nechat prodlevu v délce nejméně 30 minut.

2.3.7   Systém sběru dat, včetně snímačů, musí odpovídat specifikacím pro CFC 600 uvedeným v příloze 8.

2.4   Podmínka zkoušky

2.4.1   Při nárazu na patu každé nohy rychlostí 4,4 ± 0,1 m/s podle bodu 2.3 nesmí zrychlení nárazového tělesa přesáhnout hodnotu 295 ± 50 g.

3.   ZKOUŠKA NÁRAZEM NA PATNÍ ČÁST CHODIDLA (S BOTOU)

3.1   Účelem této zkoušky je zkontrolovat odezvu boty a patní svaloviny a hlezenního kloubu figuríny Hybrid III na přesně definované nárazy kyvadla s tvrdou čelní plochou.

3.2   Použije se úplná sestava bérce figuríny Hybrid III, levá (86-5001-001) a pravá (86-5001-002), včetně kolenní sestavy, vybavená sestavou chodidla a kotníku, levou (78051-614) a pravou (78051-615). Pro upevnění sestavy kolena (79051-16 Rev B) do zkušebního upínacího přípravku se použije maketa siloměru (78051-319 Rev A). Na chodidlo se obuje bota specifikovaná v příloze 5 bodu 2.9.2.

3.3   Postup zkoušky

3.3.1   Každá sestava nohy se před zkouškou stabilizuje (nechá prohřát) po dobu čtyř hodin při teplotě 22 ± 3 °C a relativní vlhkosti 40 ± 30 %. Čas potřebný k dosažení ustáleného stavu se do doby stabilizace nezapočítává.

3.3.2   Před zkouškou se nárazová plocha podrážky boty očistí čistou tkaninou, čelní plocha nárazového tělesa se očistí izopropylalkoholem nebo rovnocenným prostředkem. Zkontroluje se, že vložka paty absorbující energii není nijak viditelně poškozena.

3.3.3   Akcelerometr nárazového tělesa se nastaví tak, aby jeho citlivá osa byla rovnoběžná s podélnou osou nárazového tělesa.

3.3.4   Sestava nohy se namontujte na upínací přípravek znázorněný na obr. 3. Zkušební upínací přípravek se pevně zajistí tak, aby během nárazu nedošlo k pohybu. Osa makety siloměru stehenní kosti (78051-319) musí být s přesností na ± 0,5o svislá. Upevnění se seřídí tak, aby čára spojující kolenní třmenový kloub s upevňovacím šroubem kotníku byla s přesností na ± 3o vodorovná, přičemž pata boty je položena na dvou deskách z materiálu s nízkým třením (PTFE). Je třeba zajistit, aby se bércová svalovina nacházela na kolenním konci holenní kosti. Kotník se seřídí tak, aby byla rovina, jež se dotýká podpatku a podrážky boty, svislá a kolmá na směr nárazu s přesností na ± 3o a aby středová předozadní rovina chodidla a boty ležela v rovině ramene kyvadla. Před každou zkouškou se kolenní kloub seřídí na rozsah 1,5 ± 0,5 g. Hlezenní kloub se seřídí tak, aby byl volný, a potom se utáhne pouze natolik, aby bylo chodidlo na desce z PTFE stabilní.

3.3.5   Tuhé nárazové těleso se skládá z vodorovného válce o průměru 50 ± 2 mm a ramene kyvadla o průměru 19 ± 1 mm (obr. 4). Hmotnost válce je 1,25 ± 0,02 kg včetně přístrojového vybavení a všech součástí ramene uvnitř válce. Hmotnost ramene kyvadla činí 285 ± 5 g. Žádná otočná část čepu, ke kterému je rameno připevněno, nesmí být těžší než 100 g. Vzdálenost mezi vodorovnou osou válce nárazového tělesa a osou rotace celého kyvadla je 1 250 ± 1 mm. Nárazový válec je upevněn tak, že jeho podélná osa je vodorovná a kolmá na směru nárazu. Kyvadlo musí na podpatek boty narazit ve vodorovné rovině vzdálené 62 ± 2 mm od základny paty figuríny, když bota spočívá na tuhé vodorovné podložce, tak, že podélná osa ramene kyvadla při nárazu splývá se svislicí s tolerancí do 1o. Nárazové těleso musí být vedeno tak, aby se vyloučil významný příčný, svislý nebo rotační pohyb.

3.3.6   Mezi po sobě následujícími zkouškami téže nohy je třeba nechat prodlevu v délce nejméně 30 minut.

3.3.7   Systém sběru dat, včetně snímačů, musí odpovídat specifikacím pro CFC 600 uvedeným v příloze 8.

3.4   Podmínka zkoušky

3.4.1   Při nárazu na podpatek rychlostí 6,7 ± 0,1 m/s podle bodu 3.3 nesmí tlaková síla působící na holení kost (Fz) přesáhnout hodnotu 3,3 ± 0,5 kN.

Obr. 1

Zkouška nárazem na přední část chodidla

Specifikace uspořádání zkoušky

Image

Obr. 2

Zkouška nárazem na zadní část chodidla (bez boty)

Specifikace uspořádání zkoušky

Image

Obr. 3

Zkouška nárazem na zadní část chodidla (s botou)

Specifikace uspořádání zkoušky

Image

Obr. 4

Kyvadlové nárazové těleso

Image

---