# Europeiska unionens L 72/2010

| | ISSN 1725-2628
  doi:10.3000/17252628.L_2010.072.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 72 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 53 årgången20 mars 2010 |

ISSN 1725-2628

doi:10.3000/17252628.L_2010.072.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 72

Svensk utgåva

Lagstiftning

53 årgången20 mars 2010

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTIV |
| | * | Rådets direktiv 2010/23/EU av den 16 mars 2010 om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt beträffande frivillig och tillfällig tillämpning av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet på leveranser av vissa tjänster som är känsliga för bedrägeri | 1 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

DIREKTIV

*

Rådets direktiv 2010/23/EU av den 16 mars 2010 om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt beträffande frivillig och tillfällig tillämpning av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet på leveranser av vissa tjänster som är känsliga för bedrägeri

1

| | | II   Icke-lagstiftningsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens förordning (EU) nr 234/2010 av den 19 mars 2010 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad avser beviljande av exportbidrag och de åtgärder som ska vidtas vid störningar inom spannmålssektorn | 3 |
| | | Kommissionens förordning (EU) nr 235/2010 av den 19 mars 2010 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 13 |
| | | Kommissionens förordning (EU) nr 236/2010 av den 19 mars 2010 om ändring av de representativa priser och tilläggsbelopp för import av vissa sockerprodukter som fastställs genom förordning (EG) nr 877/2009 för regleringsåret 2009/10 | 15 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Kommissionens direktiv 2010/19/EU av den 9 mars 2010 om ändring av rådets direktiv 91/226/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG för att anpassa dessa till den tekniska utvecklingen på området stänkskyddsanordningar på vissa typer av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (
  1
  ) | 17 |
| | | BESLUT |
| | | 2010/166/EU |
| | * | Kommissionens beslut av den 19 mars 2010 om harmoniserade villkor för radiospektrumanvändning för mobila kommunikationstjänster på fartyg i Europeiska unionen
  [delgivet med nr K(2010) 1644]

   (
  1
  ) | 38 |
| | | REKOMMENDATIONER |
| | | 2010/167/EU |
| | * | Kommissionens rekommendation av den 19 mars 2010 om auktorisation av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg (
  1
  ) | 42 |

II   Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens förordning (EU) nr 234/2010 av den 19 mars 2010 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad avser beviljande av exportbidrag och de åtgärder som ska vidtas vid störningar inom spannmålssektorn

3

Kommissionens förordning (EU) nr 235/2010 av den 19 mars 2010 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

13

Kommissionens förordning (EU) nr 236/2010 av den 19 mars 2010 om ändring av de representativa priser och tilläggsbelopp för import av vissa sockerprodukter som fastställs genom förordning (EG) nr 877/2009 för regleringsåret 2009/10

15

DIREKTIV

*

Kommissionens direktiv 2010/19/EU av den 9 mars 2010 om ändring av rådets direktiv 91/226/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG för att anpassa dessa till den tekniska utvecklingen på området stänkskyddsanordningar på vissa typer av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (
  1
  )

1

17

BESLUT

2010/166/EU

*

Kommissionens beslut av den 19 mars 2010 om harmoniserade villkor för radiospektrumanvändning för mobila kommunikationstjänster på fartyg i Europeiska unionen
  [delgivet med nr K(2010) 1644]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2010) 1644]

1

38

REKOMMENDATIONER

2010/167/EU

*

Kommissionens rekommendation av den 19 mars 2010 om auktorisation av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg (
  1
  )

1

42

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

DIREKTIV

| 20.3.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 72/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 72/1

---

RÅDETS DIREKTIV 2010/23/EU

av den 16 mars 2010

om ändring av direktiv 2006/112/EG om ett gemensamt system för mervärdesskatt beträffande frivillig och tillfällig tillämpning av förfarandet för omvänd betalningsskyldighet på leveranser av vissa tjänster som är känsliga för bedrägeri

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 113,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt rådets direktiv 2006/112/EG (3) ska mervärdesskatt betalas av den beskattningsbara person som genomför transaktioner som innebär en beskattningsbar leverans av varor och tjänster. Vid gränsöverskridande transaktioner och för vissa inhemska högrisksektorer som byggnäringen eller avfallsnäringen föreskrivs det dock att skyldigheten att betala mervärdesskatt får överföras till den person åt vilken leveranserna görs. |
| --- | --- |

(1)

Enligt rådets direktiv 2006/112/EG (3) ska mervärdesskatt betalas av den beskattningsbara person som genomför transaktioner som innebär en beskattningsbar leverans av varor och tjänster. Vid gränsöverskridande transaktioner och för vissa inhemska högrisksektorer som byggnäringen eller avfallsnäringen föreskrivs det dock att skyldigheten att betala mervärdesskatt får överföras till den person åt vilken leveranserna görs.

| (2) | Eftersom mervärdesskattebedrägeri är en allvarlig företeelse bör medlemsstaterna få möjlighet att tillfälligt tillämpa ett förfarande där skyldigheten att betala mervärdesskatt läggs över på den person till vilken det överförs utsläppsrätter för växthusgaser enligt definitionen i artikel 3 i direktiv 2003/87/EG (4) och andra utsläppsenheter som kan användas för att följa det direktivet. |
| --- | --- |

(2)

Eftersom mervärdesskattebedrägeri är en allvarlig företeelse bör medlemsstaterna få möjlighet att tillfälligt tillämpa ett förfarande där skyldigheten att betala mervärdesskatt läggs över på den person till vilken det överförs utsläppsrätter för växthusgaser enligt definitionen i artikel 3 i direktiv 2003/87/EG (4) och andra utsläppsenheter som kan användas för att följa det direktivet.

| (3) | Införandet av ett sådant förfarande endast för dessa tjänster, som enligt aktuella erfarenheter är särskilt känsliga för bedrägeri, i stället för att det tillämpas generellt, bör inte inverka negativt på mervärdesskattesystemets grundläggande principer, som principen om att varje aktör i kedjan betalar en del av mervärdesskatten. |
| --- | --- |

(3)

Införandet av ett sådant förfarande endast för dessa tjänster, som enligt aktuella erfarenheter är särskilt känsliga för bedrägeri, i stället för att det tillämpas generellt, bör inte inverka negativt på mervärdesskattesystemets grundläggande principer, som principen om att varje aktör i kedjan betalar en del av mervärdesskatten.

| (4) | Medlemsstaterna bör utarbeta en utvärderingsrapport om tillämpningen av förfarandet så att dess effektivitet kan utvärderas. |
| --- | --- |

(4)

Medlemsstaterna bör utarbeta en utvärderingsrapport om tillämpningen av förfarandet så att dess effektivitet kan utvärderas.

| (5) | För att förfarandets effekter på bedrägerier ska kunna bedömas på ett öppet sätt bör medlemsstaternas utvärderingsrapporter bygga på kriterier som medlemsstaterna har fastställt på förhand. Vid alla sådana utvärderingar bör en entydig bedömning göras av bedrägeriernas omfattning före och efter tillämpningen av förfarandet samt av eventuella påföljande förändringar i utvecklingen av bedrägerierna, inbegripet i fråga om leveranser av andra tjänster. Rapporten bör också innehålla en utvärdering av vilka kostnader som uppstår för beskattningsbara personer när de ska följa bestämmelserna. |
| --- | --- |

(5)

För att förfarandets effekter på bedrägerier ska kunna bedömas på ett öppet sätt bör medlemsstaternas utvärderingsrapporter bygga på kriterier som medlemsstaterna har fastställt på förhand. Vid alla sådana utvärderingar bör en entydig bedömning göras av bedrägeriernas omfattning före och efter tillämpningen av förfarandet samt av eventuella påföljande förändringar i utvecklingen av bedrägerierna, inbegripet i fråga om leveranser av andra tjänster. Rapporten bör också innehålla en utvärdering av vilka kostnader som uppstår för beskattningsbara personer när de ska följa bestämmelserna.

| (6) | Varje medlemsstat som har upptäckt någon förändring i utvecklingen av bedrägerierna på sitt territorium med avseende på de tjänster som omfattas av detta direktiv bör utarbeta en rapport om detta. |
| --- | --- |

(6)

Varje medlemsstat som har upptäckt någon förändring i utvecklingen av bedrägerierna på sitt territorium med avseende på de tjänster som omfattas av detta direktiv bör utarbeta en rapport om detta.

| (7) | För att alla medlemsstater ska få möjlighet att tillämpa detta förfarande är det nödvändigt med en särskild ändring av direktiv 2006/112/EG. |
| --- | --- |

(7)

För att alla medlemsstater ska få möjlighet att tillämpa detta förfarande är det nödvändigt med en särskild ändring av direktiv 2006/112/EG.

| (8) | Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att komma till rätta med mervärdesskattebedrägerier genom en tillfällig åtgärd som avviker från gällande unionsregler, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(8)

Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att komma till rätta med mervärdesskattebedrägerier genom en tillfällig åtgärd som avviker från gällande unionsregler, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (9) | Direktiv 2006/112/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(9)

Direktiv 2006/112/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

I direktiv 2006/112/EG ska följande artikel införas:

”Artikel 199a

1.   Medlemsstaterna får, till och med den 30 juni 2015 och under minst två år, för följande tillhandahållanden föreskriva att den betalningsskyldiga personen är den beskattningsbara person åt vilken tillhandahållandena görs:

| a) | Överlåtelse av utsläppsrätter för växthusgaser enligt definitionen i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (5), vilka kan överlåtas enligt artikel 12 i det direktivet. |
| --- | --- |

a)

Överlåtelse av utsläppsrätter för växthusgaser enligt definitionen i artikel 3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (5), vilka kan överlåtas enligt artikel 12 i det direktivet.

| b) | Överlåtelse av andra enheter som verksamhetsutövare kan använda för att följa det direktivet. |
| --- | --- |

b)

Överlåtelse av andra enheter som verksamhetsutövare kan använda för att följa det direktivet.

2.   Medlemsstaterna ska informera kommissionen om tillämpningen av det förfarande som anges i punkt 1 vid införandet av förfarandet och lämna följande information till kommissionen:

| a) | En förklaring om tillämpningsområdet för åtgärden om tillämpning av förfarandet och en ingående beskrivning av åtföljande åtgärder, inklusive alla eventuella rapporteringskrav för beskattningsbara personer och alla eventuella kontrollåtgärder. |
| --- | --- |

a)

En förklaring om tillämpningsområdet för åtgärden om tillämpning av förfarandet och en ingående beskrivning av åtföljande åtgärder, inklusive alla eventuella rapporteringskrav för beskattningsbara personer och alla eventuella kontrollåtgärder.

| b) | Utvärderingskriterier för att göra det möjligt att jämföra bedrägerier när det gäller tjänster enligt punkt 1 före och efter tillämpningen av förfarandet, bedrägerier när det gäller andra tjänster före och efter tillämpningen av förfarandet och eventuella ökningar av andra typer av bedrägerier före och efter tillämpningen av förfarandet. |
| --- | --- |

b)

Utvärderingskriterier för att göra det möjligt att jämföra bedrägerier när det gäller tjänster enligt punkt 1 före och efter tillämpningen av förfarandet, bedrägerier när det gäller andra tjänster före och efter tillämpningen av förfarandet och eventuella ökningar av andra typer av bedrägerier före och efter tillämpningen av förfarandet.

| c) | Uppgifter om vilket datum åtgärden om tillämpning av förfarandet inleds och vilken period som ska omfattas. |
| --- | --- |

c)

Uppgifter om vilket datum åtgärden om tillämpning av förfarandet inleds och vilken period som ska omfattas.

3.   Medlemsstater som tillämpar förfarandet i punkt 1 ska på grundval av utvärderingskriterierna i punkt 2 b lämna en rapport till kommissionen senast den 30 juni 2014. I rapporten ska det tydligt anges vilka uppgifter som ska behandlas konfidentiellt och vilka uppgifter som får offentliggöras.

Rapporten ska innehålla en detaljerad bedömning av åtgärdens samlade verkan och effektivitet, i synnerhet när det gäller

| a) | effekterna på bedrägerier när det gäller leveranser av tjänster som omfattas av åtgärden, |
| --- | --- |

a)

effekterna på bedrägerier när det gäller leveranser av tjänster som omfattas av åtgärden,

| b) | den eventuella överflyttningen av bedrägerier till varor eller andra tjänster, |
| --- | --- |

b)

den eventuella överflyttningen av bedrägerier till varor eller andra tjänster,

| c) | de kostnader för att följa bestämmelserna som uppstår för beskattningsbara personer till följd av åtgärden. |
| --- | --- |

c)

de kostnader för att följa bestämmelserna som uppstår för beskattningsbara personer till följd av åtgärden.

4.   Varje medlemsstat som efter ikraftträdandet av denna artikel har upptäckt någon förändring i utvecklingen av bedrägerierna på sitt territorium med avseende på tjänsterna som förtecknas i punkt 1, ska senast den 30 juni 2014 lämna en rapport till kommissionen om detta.

Artikel 2

De medlemsstater som väljer att tillämpa förfarandet i artikel 199a.1 i direktiv 2006/112/EG ska underrätta kommissionen om bestämmelserna i den åtgärd som antas för att tillämpa förfarandet den dag då förfarandet inleds.

Artikel 3

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Artikel 4

Detta direktiv ska tillämpas till och med den 30 juni 2015.

Artikel 5

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Artikel 6

Detta direktiv ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Utfärdat i Bryssel den 16 mars 2010.

På rådets vägnar

E. SALGADO

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 10 februari 2010 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Yttrande av den 21 januari 2010 (ännu ej offentliggjort i EUT).

2

(3)  EUT L 347, 11.12.2006, s. 1.

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG av den 13 oktober 2003 om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).

4

(5)  EUT L 275, 25.10.2003, s. 32.”

5

---

II Icke-lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 20.3.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 72/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 72/3

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 234/2010

av den 19 mars 2010

om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad avser beviljande av exportbidrag och de åtgärder som ska vidtas vid störningar inom spannmålssektorn

(kodifierad version)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1), särskilt artiklarna 170 och 187 jämförda med artikel 4, och

av följande skäl:

| (1) | Kommissionens förordning (EG) nr 1501/95 av den 29 juni 1995 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1766/92 vad avser beviljande av exportbidrag och de åtgärder som ska vidtas vid störningar inom spannmålssektorn (2) har ändrats flera gånger på ett väsentligt sätt (3). För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras. |
| --- | --- |

(1)

Kommissionens förordning (EG) nr 1501/95 av den 29 juni 1995 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1766/92 vad avser beviljande av exportbidrag och de åtgärder som ska vidtas vid störningar inom spannmålssektorn (2) har ändrats flera gånger på ett väsentligt sätt (3). För att skapa klarhet och överskådlighet bör den förordningen kodifieras.

| (2) | För vissa produkter som omfattas av den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna måste exportbidrag, utjämningskoefficienter och exportavgifter fastställas som en särskild åtgärd vid störningar inom spannmålssektorn enligt vissa antagna kriterier för att täcka skillnaden mellan noteringar och priser på dessa produkter inom unionen och på världsmarknaden. |
| --- | --- |

(2)

För vissa produkter som omfattas av den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna måste exportbidrag, utjämningskoefficienter och exportavgifter fastställas som en särskild åtgärd vid störningar inom spannmålssektorn enligt vissa antagna kriterier för att täcka skillnaden mellan noteringar och priser på dessa produkter inom unionen och på världsmarknaden.

| (3) | Med hänsyn till prisskillnaden på den spannmål som bjuds ut av de olika exportländerna på världsmarknaden är det lämpligt att särskilt beakta de olika speditionskostnaderna och att fastställa exportbidragen med hänsyn tagen till skillnaden mellan de representativa priserna inom unionen och de mest förmånliga noteringarna och priserna på världsmarknaden. |
| --- | --- |

(3)

Med hänsyn till prisskillnaden på den spannmål som bjuds ut av de olika exportländerna på världsmarknaden är det lämpligt att särskilt beakta de olika speditionskostnaderna och att fastställa exportbidragen med hänsyn tagen till skillnaden mellan de representativa priserna inom unionen och de mest förmånliga noteringarna och priserna på världsmarknaden.

| (4) | För att göra det möjligt att exportera finmalet mjöl, krossgryn, grovt mjöl och malt bör, å ena sidan, priserna för basspannmål och de kvantiteter som är nödvändiga för tillverkning av produkterna i fråga och värdet av biprodukterna och, å andra sidan, produkternas avsättningsmöjligheter och försäljningsvillkor på världsmarknaden beaktas för att fastställa exportbidragen. |
| --- | --- |

(4)

För att göra det möjligt att exportera finmalet mjöl, krossgryn, grovt mjöl och malt bör, å ena sidan, priserna för basspannmål och de kvantiteter som är nödvändiga för tillverkning av produkterna i fråga och värdet av biprodukterna och, å andra sidan, produkternas avsättningsmöjligheter och försäljningsvillkor på världsmarknaden beaktas för att fastställa exportbidragen.

| (5) | För att utjämningskoefficienten ska fungera i enlighet med föreskrifterna i artikel 164.4 i förordning (EG) nr 1234/2007 är det nödvändigt att de kan differentieras efter destinationen för de produkter som ska exporteras. |
| --- | --- |

(5)

För att utjämningskoefficienten ska fungera i enlighet med föreskrifterna i artikel 164.4 i förordning (EG) nr 1234/2007 är det nödvändigt att de kan differentieras efter destinationen för de produkter som ska exporteras.

| (6) | För en effektiv förvaltning av unionens fonder och för att ta hänsyn till exportmöjligheterna för produkterna i fråga är det lämpligt att föreskriva att exportbidrag och exportavgifter fastställs genom ett anbudsförfarande för en bestämd kvantitet för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007. |
| --- | --- |

(6)

För en effektiv förvaltning av unionens fonder och för att ta hänsyn till exportmöjligheterna för produkterna i fråga är det lämpligt att föreskriva att exportbidrag och exportavgifter fastställs genom ett anbudsförfarande för en bestämd kvantitet för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007.

| (7) | De anbudsinfordringar som genomförs bör omfattas av enhetliga principer för att säkerställa lika behandling av alla berörda parter inom unionen. För detta ändamål bör offentliggörandet av beslut om anbudsinfordran i Europeiska unionens officiella tidning åtföljas av ett meddelande om anbudsinfordran. |
| --- | --- |

(7)

De anbudsinfordringar som genomförs bör omfattas av enhetliga principer för att säkerställa lika behandling av alla berörda parter inom unionen. För detta ändamål bör offentliggörandet av beslut om anbudsinfordran i Europeiska unionens officiella tidning åtföljas av ett meddelande om anbudsinfordran.

| (8) | Anbuden måste innehålla de uppgifter som är nödvändiga för deras värdering och åtföljas av vissa formella förpliktelser. |
| --- | --- |

(8)

Anbuden måste innehålla de uppgifter som är nödvändiga för deras värdering och åtföljas av vissa formella förpliktelser.

| (9) | Ett högsta exportbidrag eller en lägsta exportavgift bör fastställas. Detta förfarande säkerställer att alla de kvantiteter som berörs av detta fastställande tilldelas. |
| --- | --- |

(9)

Ett högsta exportbidrag eller en lägsta exportavgift bör fastställas. Detta förfarande säkerställer att alla de kvantiteter som berörs av detta fastställande tilldelas.

| (10) | Marknadssituationer kan uppstå där de ekonomiska aspekterna för den avsedda exporten leder till att en anbudsinfordran inte fullföljs istället för att fastställa ett exportbidrag eller en exportavgift. |
| --- | --- |

(10)

Marknadssituationer kan uppstå där de ekonomiska aspekterna för den avsedda exporten leder till att en anbudsinfordran inte fullföljs istället för att fastställa ett exportbidrag eller en exportavgift.

| (11) | En säkerhet bör ställas för anbudet, som ska säkerställa att den licens som utfärdats inom ramen för anbudsinfordran används vid export av kvantiteterna. Denna förpliktelse kan bara uppfyllas om anbudet fullföljs. Om anbudet återkallas måste säkerheten förverkas. |
| --- | --- |

(11)

En säkerhet bör ställas för anbudet, som ska säkerställa att den licens som utfärdats inom ramen för anbudsinfordran används vid export av kvantiteterna. Denna förpliktelse kan bara uppfyllas om anbudet fullföljs. Om anbudet återkallas måste säkerheten förverkas.

| (12) | Närmare föreskrifter måste fastställas för meddelande av resultat av anbudsinfordran till dem som lämnat anbud och för utfärdande av de licenser som krävs för export av de tilldelade kvantiteterna. |
| --- | --- |

(12)

Närmare föreskrifter måste fastställas för meddelande av resultat av anbudsinfordran till dem som lämnat anbud och för utfärdande av de licenser som krävs för export av de tilldelade kvantiteterna.

| (13) | För att fastställa exportbidrag för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007 och för att kontrollåtgärder inte ska behöva införas för att avslöja mindre variationer i den mängd basspannmål som används, vilka inte märkbart påverkar produktens kvalitet, är det lämpligt att anta en enhetlig värderingsmetod. Bland de tekniska metoderna för värdering av kvantiteten basspannmål har analysen av askinnehållet av de tillverkade produkterna visat sig vara den mest effektiva. Det är lämpligt att denna analys utförs på samma sätt inom hela unionen. |
| --- | --- |

(13)

För att fastställa exportbidrag för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007 och för att kontrollåtgärder inte ska behöva införas för att avslöja mindre variationer i den mängd basspannmål som används, vilka inte märkbart påverkar produktens kvalitet, är det lämpligt att anta en enhetlig värderingsmetod. Bland de tekniska metoderna för värdering av kvantiteten basspannmål har analysen av askinnehållet av de tillverkade produkterna visat sig vara den mest effektiva. Det är lämpligt att denna analys utförs på samma sätt inom hela unionen.

| (14) | Beviljande av exportbidrag för spannmål importerat från tredjeländer och återexporterat till tredjeländer förefaller inte vara försvarbart. Beviljande av exportbidrag bör därför begränsas till unionens produkter. |
| --- | --- |

(14)

Beviljande av exportbidrag för spannmål importerat från tredjeländer och återexporterat till tredjeländer förefaller inte vara försvarbart. Beviljande av exportbidrag bör därför begränsas till unionens produkter.

| (15) | I kommissionens förordning (EG) nr 612/2009 av den 7 juli 2009 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (4), krävs att, i fall av differentiering av bidragsnivån i enlighet med destinationen, utbetalning av bidrag görs beroende av att bevis framläggs för att produkten har importerats i oförändrat skick till det tredjeland eller ett av de tredjeländer för vilket bidrag föreskrivs. Den enda bidragsnivå inom unionen som är lägre än den som tillämpas för spannmålssektorn vid export till alla tredjeländer är den som fastställs för export till Schweiz och Liechtenstein. För att inte störa flertalet av unionens exporter genom att kräva ett ankomstbevis för destinationen är det lämpligt att genom andra åtgärder säkerställa att de produkter som gynnats av ett exportbidrag till ”alla tredjeländer” inte exporteras till något av de ovan nämnda länderna. För detta ändamål finns det skäl att avstå från krav på att uppvisa ankomstbevis för export sjövägen. Ett intyg som utfärdas av medlemsstaternas behöriga myndigheter enligt vilket produkterna lämnat unionens tullområde ombord på ett fartyg som är lämpat för sjötransport kan anses vara ett tillräckligt bevis. |
| --- | --- |

(15)

I kommissionens förordning (EG) nr 612/2009 av den 7 juli 2009 om gemensamma tillämpningsföreskrifter för systemet med exportbidrag för jordbruksprodukter (4), krävs att, i fall av differentiering av bidragsnivån i enlighet med destinationen, utbetalning av bidrag görs beroende av att bevis framläggs för att produkten har importerats i oförändrat skick till det tredjeland eller ett av de tredjeländer för vilket bidrag föreskrivs. Den enda bidragsnivå inom unionen som är lägre än den som tillämpas för spannmålssektorn vid export till alla tredjeländer är den som fastställs för export till Schweiz och Liechtenstein. För att inte störa flertalet av unionens exporter genom att kräva ett ankomstbevis för destinationen är det lämpligt att genom andra åtgärder säkerställa att de produkter som gynnats av ett exportbidrag till ”alla tredjeländer” inte exporteras till något av de ovan nämnda länderna. För detta ändamål finns det skäl att avstå från krav på att uppvisa ankomstbevis för export sjövägen. Ett intyg som utfärdas av medlemsstaternas behöriga myndigheter enligt vilket produkterna lämnat unionens tullområde ombord på ett fartyg som är lämpat för sjötransport kan anses vara ett tillräckligt bevis.

| (16) | Enligt artikel 162 i förordning (EG) nr 1234/2007 kan produkter som förtecknas i den artikeln som ska exporteras i bearbetad eller obearbetad form berättiga till exportbidrag om de uppfyller de särskilda villkor som föreskrivs i artikel 167 i samma förordning. Genom artikel 167.7 i förordning (EG) nr 1234/2007 ges dessutom kommissionen möjlighet att fastställa ytterligare villkor för beviljande av exportbidrag för en eller flera produkter. De villkoren fastställdes i rådets förordningar om den gemensamma organisationen av marknaden för de sektorer som förtecknas i artikel 162.1 i förordning (EG) nr 1234/2007. Eftersom de förordningarna har upphört att gälla bör det fastställas övergripande bestämmelser. |
| --- | --- |

(16)

Enligt artikel 162 i förordning (EG) nr 1234/2007 kan produkter som förtecknas i den artikeln som ska exporteras i bearbetad eller obearbetad form berättiga till exportbidrag om de uppfyller de särskilda villkor som föreskrivs i artikel 167 i samma förordning. Genom artikel 167.7 i förordning (EG) nr 1234/2007 ges dessutom kommissionen möjlighet att fastställa ytterligare villkor för beviljande av exportbidrag för en eller flera produkter. De villkoren fastställdes i rådets förordningar om den gemensamma organisationen av marknaden för de sektorer som förtecknas i artikel 162.1 i förordning (EG) nr 1234/2007. Eftersom de förordningarna har upphört att gälla bör det fastställas övergripande bestämmelser.

| (17) | Övergripande bestämmelser finns redan i förordning (EG) nr 612/2009. Det är därför lämpligt att ändra den förordningen för att fastställa de villkor som avses i artikel 167.7 i förordning (EG) nr 1234/2007 och att avskaffa dessa villkor i den här förordningen. |
| --- | --- |

(17)

Övergripande bestämmelser finns redan i förordning (EG) nr 612/2009. Det är därför lämpligt att ändra den förordningen för att fastställa de villkor som avses i artikel 167.7 i förordning (EG) nr 1234/2007 och att avskaffa dessa villkor i den här förordningen.

| (18) | I artikel 187 i förordning (EG) nr 1234/2007 föreskrivs att nödvändiga åtgärder kan vidtas när prisnoteringar eller priser på världsmarknaden för en eller flera av de produkter som avses i del I i bilaga I till den förordningen når en nivå som stör eller hotar att störa försörjningen av unionsmarknaden och läget sannolikt kommer att bestå och försämras. Det är därför nödvändigt att säkerställa ett tillräckligt stort utbud av spannmål. För detta ändamål bör exportavgifter tas ut och utfärdandet av exportlicenser bör tillfälligt upphöra, helt eller delvis. |
| --- | --- |

(18)

I artikel 187 i förordning (EG) nr 1234/2007 föreskrivs att nödvändiga åtgärder kan vidtas när prisnoteringar eller priser på världsmarknaden för en eller flera av de produkter som avses i del I i bilaga I till den förordningen når en nivå som stör eller hotar att störa försörjningen av unionsmarknaden och läget sannolikt kommer att bestå och försämras. Det är därför nödvändigt att säkerställa ett tillräckligt stort utbud av spannmål. För detta ändamål bör exportavgifter tas ut och utfärdandet av exportlicenser bör tillfälligt upphöra, helt eller delvis.

| (19) | Eftersom livsmedelsbistånd från unionen och nationellt livsmedelsbistånd som föreskrivs inom ramen för internationella konventioner eller andra kompletterande program och övriga unionsåtgärder för gratisleveranser inte är att betrakta som industriella åtgärder, omfattar sådan export inte tillämpningsområden där exportavgifter tillämpas för handelsrelaterad export vid störningar inom spannmålssektorn. |
| --- | --- |

(19)

Eftersom livsmedelsbistånd från unionen och nationellt livsmedelsbistånd som föreskrivs inom ramen för internationella konventioner eller andra kompletterande program och övriga unionsåtgärder för gratisleveranser inte är att betrakta som industriella åtgärder, omfattar sådan export inte tillämpningsområden där exportavgifter tillämpas för handelsrelaterad export vid störningar inom spannmålssektorn.

| (20) | Då den situation som avses i artikel 187 i förordning (EG) nr 1234/2007 kan uppträda inom en relativt kort tidsfrist är det nödvändigt att kommissionen vid varje tidpunkt förfogar över rätten att tillfälligt kunna upphöra med utfärdande av exportlicenser. |
| --- | --- |

(20)

Då den situation som avses i artikel 187 i förordning (EG) nr 1234/2007 kan uppträda inom en relativt kort tidsfrist är det nödvändigt att kommissionen vid varje tidpunkt förfogar över rätten att tillfälligt kunna upphöra med utfärdande av exportlicenser.

| (21) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna. |
| --- | --- |

(21)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

För de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007 ska exportbidragen, de exportavgifter som avses i artikel 15 a i den här förordningen och de utjämningskoefficienter som avses i artikel 164.4 i förordning (EG) nr 1234/2007 fastställas med hänsyn särskilt till följande:

| a) | De priser som används på unionens representativa marknader, deras utveckling och noteringarna på marknaderna i tredjeländer. |
| --- | --- |

a)

De priser som används på unionens representativa marknader, deras utveckling och noteringarna på marknaderna i tredjeländer.

| b) | Försäljningskostnaderna och de förmånligaste transportkostnaderna med utgångspunkt i unionens representativa marknader fram till hamn eller annan exportplats och speditionskostnaderna på världsmarknaden. |
| --- | --- |

b)

Försäljningskostnaderna och de förmånligaste transportkostnaderna med utgångspunkt i unionens representativa marknader fram till hamn eller annan exportplats och speditionskostnaderna på världsmarknaden.

| c) | Den nödvändiga kvantiteten spannmål för tillverkning av förädlade produkter. |
| --- | --- |

c)

Den nödvändiga kvantiteten spannmål för tillverkning av förädlade produkter.

| d) | Avsättningsmöjligheter och försäljningsvillkor för de aktuella produkterna på världsmarknaden. |
| --- | --- |

d)

Avsättningsmöjligheter och försäljningsvillkor för de aktuella produkterna på världsmarknaden.

| e) | Undvikande av störningar på unionens marknad. |
| --- | --- |

e)

Undvikande av störningar på unionens marknad.

| f) | Ekonomiska aspekter för den avsedda exporten. |
| --- | --- |

f)

Ekonomiska aspekter för den avsedda exporten.

| g) | Kvantitativa och budgetära begränsningar som härrör från avtal slutna i enlighet med artikel 218 i fördraget. |
| --- | --- |

g)

Kvantitativa och budgetära begränsningar som härrör från avtal slutna i enlighet med artikel 218 i fördraget.

Artikel 2

Bestämmelserna i artikel 166 första stycket i förordning (EG) nr 1234/2007 ska tillämpas, helt eller delvis, på varje produkt som anges i del I c och d i bilaga I till den förordningen och på de produkter som avses i del I i bilaga I till den förordningen och som exporteras i form av varor som återges i del I i bilaga XX till den förordningen.

Bestämmelserna i artikel 164.4 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska tillämpas inom spannmålssektorn och på produkter som exporteras i form av varor som återges i bilaga XX till den förordningen.

Artikel 3

Utjämningskoefficienterna kan differentieras efter destination.

Artikel 4

1.   Exportbidrag för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007 och de exportavgifter som föreskrivs i artikel 15 a i den här förordningen kan fastställas genom anbudsinfordran.

Villkoren för anbudsinfordran ska garantera lika tillträde för varje person som är etablerad inom unionen.

Anbudsinfordran gäller för exportbidraget eller exportavgiften.

2.   Beslut om öppnande av anbudsinfordran ska fattas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 195 i förordning (EG) nr 1234/2007.

3.   Anbudsinfordran ska åtföljas av ett offentliggörande av ett meddelande om anbudsinfordran som fastställs av kommissionen och i vilket det särskilt anges de olika datum då anbud kan lämnas och till vilka behöriga organ i medlemsstaterna de ska ges in.

4.   Beslut angående anbudsinfordran och meddelandet om anbudsinfordran ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Mellan offentliggörandet av meddelandet om anbudsinfordran och det första datum som fastställs för att lämna in anbud ska det vara en tidsfrist på minst fem dagar.

Artikel 5

1.   De berörda parterna ska antingen lämna ett skriftligt anbud till medlemsstaternas behöriga organ eller skicka anbudet till dessa genom skriftlig telekommunikation.

2.   I anbudet ska anges:

| a) | Referens avseende anbudsinfordran. |
| --- | --- |

a)

Referens avseende anbudsinfordran.

| b) | Anbudsgivarens namn och adress. |
| --- | --- |

b)

Anbudsgivarens namn och adress.

| c) | Arten och kvantiteten av den produkt som ska exporteras. |
| --- | --- |

c)

Arten och kvantiteten av den produkt som ska exporteras.

| d) | Exportbidragets belopp per ton eller, i förekommande fall, exportavgiftens belopp per ton, uttryckt i euro. |
| --- | --- |

d)

Exportbidragets belopp per ton eller, i förekommande fall, exportavgiftens belopp per ton, uttryckt i euro.

3.   Anbudet är endast giltigt om

| a) | det före utgången av den tidsfrist som föreskrivs för att lämna anbud framläggs bevis om att anbudsgivaren har ställt säkerhet för anbudet, |
| --- | --- |

a)

det före utgången av den tidsfrist som föreskrivs för att lämna anbud framläggs bevis om att anbudsgivaren har ställt säkerhet för anbudet,

| b) | det åtföljs av ett skriftligt åtagande att för de tilldelade kvantiteterna, inom två dagar efter mottagande av det meddelande om de tilldelade kvantiteterna som avses i artikel 7.3 i denna förordning, lämna in en ansökan om exportlicens eller i förekommande fall en ansökan om exportlicens med förutfastställelse av en exportavgift som uppgår till samma belopp som anbudsbeloppet, |
| --- | --- |

b)

det åtföljs av ett skriftligt åtagande att för de tilldelade kvantiteterna, inom två dagar efter mottagande av det meddelande om de tilldelade kvantiteterna som avses i artikel 7.3 i denna förordning, lämna in en ansökan om exportlicens eller i förekommande fall en ansökan om exportlicens med förutfastställelse av en exportavgift som uppgår till samma belopp som anbudsbeloppet,

| c) | det inte innehåller andra villkor än de som föreskrivs i meddelandet om anbudsinfordran. |
| --- | --- |

c)

det inte innehåller andra villkor än de som föreskrivs i meddelandet om anbudsinfordran.

4.   Ett inlämnat anbud kan inte återkallas.

Artikel 6

Öppnandet av anbuden ska utföras av medlemsstaternas behöriga organ, och ska inte vara offentligt. De personer som deltar i granskningen har tystnadsplikt.

Anbuden meddelas anonymt och omgående till kommissionen.

Artikel 7

1.   På grundval av de meddelade anbuden beslutar kommissionen i enlighet med det förfarande som avses i artikel 195 i förordning (EG) nr 1234/2007 att fastställa ett högsta exportbidrag eller, i förekommande fall, en lägsta exportavgift eller att inte fullfölja anbudsinfordran.

2.   När ett högsta exportbidrag har fastställts ska kontraktet tilldelas den eller de anbudsgivare vars anbud är på samma nivå eller lägre än det högsta bidraget, samt den eller de anbudsgivare vars anbud avser en exportavgift.

När en lägsta exportavgift har fastställts ska kontraktet tilldelas den eller de anbudsgivare vars anbud är på samma nivå eller högre än den lägsta avgiften.

3.   Medlemsstaternas behöriga organ meddelar skriftligen alla anbudsgivare om resultatet av deras deltagande så snart kommissionen fattat sitt beslut.

Artikel 8

1.   Exportlicensen ska utfärdas till den anbudsgivare vars anbud antagits och efter det att ansökan om exportlicens mottagits av medlemsstatens behöriga organ och för de kvantiteter som tilldelats honom.

2.   Licensansökningen och licensen ska innehålla, i det fält som är avsett för detta, de destinationer som avses i förordningen om anbudsinfordran. Licensen är förenad med en skyldighet att exportera till denna destination.

Artikel 9

Den säkerhet som ställts vid anbudsinfordran ska frisläppas när

| a) | anbudet inte har antagits, |
| --- | --- |

a)

anbudet inte har antagits,

| b) | den anbudsgivare vars anbud antagits framlägger bevis för att den säkerhet som föreskrivs i artikel 12 i kommissionens förordning (EG) nr 1342/2003 (5) har ställts. |
| --- | --- |

b)

den anbudsgivare vars anbud antagits framlägger bevis för att den säkerhet som föreskrivs i artikel 12 i kommissionens förordning (EG) nr 1342/2003 (5) har ställts.

När det åtagande som avses i artikel 5.3 b inte har fullgjorts ska säkerheten förverkas utom vid force majeure.

Artikel 10

Exportbidragen för de produkter som avses i del I a, b och c i bilaga I till förordning (EG) nr 1234/2007 ska fastställas minst en gång i månaden.

Artikel 11

1.   Exportbidraget för vetemjöl eller mjöl av blandsäd, rågmjöl, krossgryn, grovt vetemjöl och malt ska fastställas med hänsyn tagen till den kvantitet basspannmål som är nödvändig för tillverkning av 1 000 kg av produkten ifråga. De omräkningskoefficienter som anger förhållandet mellan kvantitet basprodukt och kvantitet basprodukt i den bearbetade produkten återges i bilaga I.

2.   Askinnehållet i mjöl ska bestämmas i enlighet med den analysmetod som definieras i bilaga II.

Artikel 12

Utan hinder av bestämmelserna i artikel 17 i förordning (EG) nr 612/2009 ska det inte krävas bevis för att tullformaliteterna för import uppfyllts för utbetalning av det bidrag som fastställs inom ramen för en anbudsinfordran för exportbidrag avseende export till alla tredjeländer, om aktören framlägger bevis för att en kvantitet på minst 1 500 ton spannmål har lämnat unionens tullområde ombord på ett fartyg som är lämpat för sjötransport.

Detta bevis ska framläggas genom att en av de i bilaga III angivna uppgifterna, intygad av den behöriga myndigheten, förs in på det kontrollexemplar som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr 612/2009, eller på den exportdeklaration som avses i artikel 787 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (6) eller det nationella dokument som visar att varorna har lämnat unionens tullområde.

Artikel 13

När aktören lägger fram bevis för att tullformaliteterna för frisläppande för konsumtion i Schweiz eller Liechtenstein har uppfyllts ska beloppet för exportbidraget för export till ”alla tredjeländer”, som fastställs inom ramen för en anbudsinfordran, minskas med skillnaden mellan detta belopp och beloppet på det exportbidrag som gäller för ovannämnda destinationer den dag då tilldelningar sker.

Artikel 14

När villkoren som avses i artikel 187 i förordning (EG) nr 1234/2007 är uppfyllda för en eller flera produkter kan följande åtgärder vidtas:

| a) | Tillämpning av en exportavgift. En utjämningskoefficient kan fastställas. Avgiften och utjämningskoefficienten kan differentieras beroende på destinationen. |
| --- | --- |

a)

Tillämpning av en exportavgift. En utjämningskoefficient kan fastställas. Avgiften och utjämningskoefficienten kan differentieras beroende på destinationen.

| b) | Tillfälligt upphörande, helt eller delvis, med utfärdande av exportlicenser. |
| --- | --- |

b)

Tillfälligt upphörande, helt eller delvis, med utfärdande av exportlicenser.

| c) | Avslag, helt eller delvis, av ansökan om exportlicens som är under behandling. |
| --- | --- |

c)

Avslag, helt eller delvis, av ansökan om exportlicens som är under behandling.

Exportavgift ska inte tillämpas för export av spannmål eller spannmålsprodukter som utförs för att genomföra livsmedelsbistånd från unionen och nationellt livsmedelsbistånd inom ramen för internationella konventioner eller andra kompletterande program och inte heller för genomförandet av övriga unionsåtgärder för gratisleveranser.

Artikel 15

I de fall då ingen anbudsinfordran äger rum, ska exportavgiften vara den som tillämpas den dag då tullformaliteterna uppfylls.

På begäran av den berörda parten, varvid denna begäran ska lämnas in samtidigt med ansökan om exportlicens, ska den exportavgift som tillämpas den dag då ansökan om exportlicens lämnas in också tillämpas på den export som ska genomföras under licensens giltighetstid.

Artikel 16

De åtgärder som avses i artikel 15 ska vidtas enligt det förfarande som avses i artikel 195 i förordning (EG) nr 1234/2007. I nödfall kan dock dessa åtgärder vidtas av kommissionen.

Artikel 17

Förordning (EG) nr 1501/95 ska upphöra att gälla.

Hänvisningar till den upphävda förordningen ska anses som hänvisningar till denna förordning och ska läsas enligt jämförelsetabellen i bilaga V.

Artikel 18

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 mars 2010.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EGT L 147, 30.6.1995, s. 7.

2

(3)  Se bilaga IV.

3

(4)  EUT L 186, 17.7.2009, s. 1.

4

(5)  EUT L 189, 29.7.2003, s. 12.

5

(6)  EGT L 253, 11.10.1993, s. 1.

6

---

BILAGA I

| | KN-nr | Finmalet mjöl, krossgryn och grovt mjöl med ett askinnehåll per 100 g (uttryckt i mg) | Omräkningskoefficient som anger antal kg spannmål per 1 000 kg av produkterna i fråga |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Finmalet mjöl av spältvete och blandsäd |

KN-nr

Finmalet mjöl, krossgryn och grovt mjöl med ett askinnehåll per 100 g (uttryckt i mg)

Omräkningskoefficient som anger antal kg spannmål per 1 000 kg av produkterna i fråga

1.

Finmalet mjöl av spältvete och blandsäd

1101 00 15 9100

0–600

1 370

1101 00 15 9130

601–900

1 280

1101 00 15 9150

901–1 100

1 180

1101 00 15 9170

1 101–1 650

1 090

1101 00 15 9180

1 651–1 900

1 020

| 2. | Rågmjöl |
| --- | --- |

2.

Rågmjöl

1102 10 00 9500

0–1 400

1 370

1102 10 00 9700

1 401–2 000

1 080

| 3. | Krossgryn och grovt mjöl från vete |
| --- | --- |

3.

Krossgryn och grovt mjöl från vete

1103 11 90 9200

0–600

1 370

| 4. | Krossgryn och grovt mjöl från durumvete |
| --- | --- |

4.

Krossgryn och grovt mjöl från durumvete

1103 11 10 9200

0–1 300

(0,160 mm såll)

1 500

1103 11 10 9400

0–1 300

1 340

1103 11 10 9900

större än 1 300

1 260

| 5. | Malt som inte är rostad |
| --- | --- |

5.

Malt som inte är rostad

1107 10 19

1 270

1107 10 99

Rostad malt

1107 20 00

1 490

---

BILAGA II

Metod för dosering av aska i mjöl

APPARATUR

| 1. | Laboratorievåg med en känslighet på 0,1 mg. Likvärdig vågskål. |
| --- | --- |

1.

Laboratorievåg med en känslighet på 0,1 mg. Likvärdig vågskål.

| 2. | Elektrisk muffelugn med tillräcklig cirkulation av luft och försedd med regleringsanordning och temperaturkontroll. |
| --- | --- |

2.

Elektrisk muffelugn med tillräcklig cirkulation av luft och försedd med regleringsanordning och temperaturkontroll.

| 3. | Runda förbränningskapslar med platt botten (diameter ungefär 5 cm, maximal höjd 2 cm) företrädesvis av en legering av guld och platina eller i kvarts eller porslin. |
| --- | --- |

3.

Runda förbränningskapslar med platt botten (diameter ungefär 5 cm, maximal höjd 2 cm) företrädesvis av en legering av guld och platina eller i kvarts eller porslin.

| 4. | Ecksikator (med en inre diameter av ungefär 18 cm) försedd med ett rör och en perforerad skiva i porslin eller aluminium.
  Det dehydratiserande medlet består av kalciumklorid, anhydridfosfor eller blåfärgad silicagelé. |
| --- | --- |

4.

Ecksikator (med en inre diameter av ungefär 18 cm) försedd med ett rör och en perforerad skiva i porslin eller aluminium.

Det dehydratiserande medlet består av kalciumklorid, anhydridfosfor eller blåfärgad silicagelé.

METOD

| 1. | Provets vikt ska vara 5 till 6 g. När det gäller mjöl vars askinnehåll, som anges som torrsubstans, förmodligen är högre än 1 % ska provets vikt vara 2 till 3 g. Det är tillräckligt att justera provets vikt till en noggrannhet av 10 mg. Alla de andra vägningarna bör utföras med en noggrannhet av 0,1 mg. |
| --- | --- |

1.

Provets vikt ska vara 5 till 6 g. När det gäller mjöl vars askinnehåll, som anges som torrsubstans, förmodligen är högre än 1 % ska provets vikt vara 2 till 3 g. Det är tillräckligt att justera provets vikt till en noggrannhet av 10 mg. Alla de andra vägningarna bör utföras med en noggrannhet av 0,1 mg.

| 2. | Kapslarna ska, omedelbart före användandet, värmas i muffelugnen till förbränningstemperatur och fram till en konstant vikt. I allmänhet räcker en tidsperiod på 15 minuter.
  Kapslarna kyls sedan ned i ecksikatorn till laboratorietemperatur enligt de villkor som anges i punkt 7. |
| --- | --- |

2.

Kapslarna ska, omedelbart före användandet, värmas i muffelugnen till förbränningstemperatur och fram till en konstant vikt. I allmänhet räcker en tidsperiod på 15 minuter.

Kapslarna kyls sedan ned i ecksikatorn till laboratorietemperatur enligt de villkor som anges i punkt 7.

| 3. | För in provet i kapseln och fördela det jämnt utan att trycka ihop det. Fukta provet med 1 till 2 ml etylalkohol omedelbart före förbränningen. |
| --- | --- |

3.

För in provet i kapseln och fördela det jämnt utan att trycka ihop det. Fukta provet med 1 till 2 ml etylalkohol omedelbart före förbränningen.

| 4. | Placera kapslarna vid ugnen som ska ha öppen lucka. När substansen har slutat brinna ska kapslarna skjutas in i ugnen. När luckan till ugnen är stängd ska en tillräcklig luftström upprätthållas men den ska inte vara så stark att den drar med sig substansen utanför kapslarna. |
| --- | --- |

4.

Placera kapslarna vid ugnen som ska ha öppen lucka. När substansen har slutat brinna ska kapslarna skjutas in i ugnen. När luckan till ugnen är stängd ska en tillräcklig luftström upprätthållas men den ska inte vara så stark att den drar med sig substansen utanför kapslarna.

| 5. | Förbränningen ska leda till att mjölet helt förbränns, inberäknat de kolpartiklar som kan vara inneslutna i askan. Den kan anses som avslutad när återstoden är praktiskt taget vit efter nedkylning. |
| --- | --- |

5.

Förbränningen ska leda till att mjölet helt förbränns, inberäknat de kolpartiklar som kan vara inneslutna i askan. Den kan anses som avslutad när återstoden är praktiskt taget vit efter nedkylning.

| 6. | Förbränningstemperaturen bör uppgå till 900 °C. |
| --- | --- |

6.

Förbränningstemperaturen bör uppgå till 900 °C.

| 7. | När förbränningen är avslutad ska kapslarna tas ut från ugnen och ställas på en eternitplatta för kylning under ungefär en minut och sedan föras in i ecksikatorn (högst 4 kapslar på samma gång). Den stängda ecksikatorn förs till analysvågen. Väg kapslarna efter komplett nedkylning (ungefär en timme). |
| --- | --- |

7.

När förbränningen är avslutad ska kapslarna tas ut från ugnen och ställas på en eternitplatta för kylning under ungefär en minut och sedan föras in i ecksikatorn (högst 4 kapslar på samma gång). Den stängda ecksikatorn förs till analysvågen. Väg kapslarna efter komplett nedkylning (ungefär en timme).

RESULTAT

| 1. | Felaktighetsgräns: När askinnehållet överstiger 1 % bör ett provresultat som utförts två gånger inte ha en avvikelse som överstiger 0,02 enheter askinnehåll. Om askinnehållet överstiger 1 % bör avvikelsen inte överstiga 2 % av askinnehållet. Om avvikelsen överstiger denna gräns bör provet göras om. |
| --- | --- |

1.

Felaktighetsgräns: När askinnehållet överstiger 1 % bör ett provresultat som utförts två gånger inte ha en avvikelse som överstiger 0,02 enheter askinnehåll. Om askinnehållet överstiger 1 % bör avvikelsen inte överstiga 2 % av askinnehållet. Om avvikelsen överstiger denna gräns bör provet göras om.

| 2. | Askinnehållet återges för 100 partier torrsubstans och avrundas till 0,01. |
| --- | --- |

2.

Askinnehållet återges för 100 partier torrsubstans och avrundas till 0,01.

---

BILAGA III

Uppgifter som avses i artikel 12 andra stycket

| — | : | på bulgariska | : | Износ на зърнени култури по море — член 12 от Регламент (ЕC) No 234/2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| — | : | på spanska | : | Exportación de cereales por vía marítima; artículo 12 del Reglamento (UE) no 234/2010 |
| — | : | på tjeckiska | : | Vývoz obilovin po moři – článek 12 nařízení (EU) č. 234/2010 |
| — | : | på danska | : | Eksport af korn ad søvejen — Artikel 12 i forordning (EU) nr. 234/2010 |
| — | : | på tyska | : | Ausfuhr von Getreide auf dem Seeweg — Verordnung (EU) Nr. 234/2010 Artikel 12 |
| — | : | på estniska | : | Teravilja eksport meritsi – määruse (EL) nr 234/2010 artikkel 12 |
| — | : | på grekiska | : | Εξαγωγή σιτηρών δια θαλάσσης — Άρθρο 12 του κανονισμού (ΕE) αριθ. 234/2010 |
| — | : | på engelska | : | Export of cereals by sea — Article 12 of Regulation (EU) No 234/2010 |
| — | : | på franska | : | Exportation de céréales par voie maritime — Règlement (UE) no 234/2010, article 12 |
| — | : | på italienska | : | Esportazione di cereali per via marittima — Regolamento (UE) n. 234/2010, articolo 12 |
| — | : | på lettiska | : | Graudu izvešana pa jūras ceļiem – Regulas (ES) Nr. 234/2010 12. pants |
| — | : | på litauiska | : | Grūdų eksportas jūra – reglamento (ES) Nr. 234/2010 12 straipsnis |
| — | : | på ungerska | : | Gabonafélék exportja tengeri úton – 2010/234/EU rendelet 12. cikk |
| — | : | på maltesiska | : | Esportazzjoni ta' ċereali bil-baħar – Artikolu 12 tar-Regolament (UE) Nru 234/2010 |
| — | : | på nederländska | : | Uitvoer van graan over zee — Verordening (EU) nr. 234/2010, artikel 12 |
| — | : | på polska | : | Wywóz zbóż drogą morską – Art. 12 rozporządzenia (UE) nr 234/2010 |
| — | : | på portugisiska | : | Exportação de cereais por via marítima — Artigo 12.o, Regulamento (UE) n.o 234/2010 |
| — | : | på rumänska | : | Export de cereale pe cale maritimă – Regulamentul (UE) nr. 234/2010 articolul 12 |
| — | : | på slovakiska | : | Vývoz obilnín po mori — článok 12 nariadenia (EÚ) č. 234/2010 |
| — | : | på slovenska | : | Izvoz žit s pomorskim prometom – člen 12 Uredbe (EU) št. 234/2010 |
| — | : | på finska | : | Viljan vienti meriteitse – Asetus (EU) N:o 234/2010 12 artikla |
| — | : | på svenska | : | Export av spannmål sjövägen – Artikel 12 i förordning (EU) nr 234/2010. |

—

:

på bulgariska

:

Износ на зърнени култури по море — член 12 от Регламент (ЕC) No 234/2010

—

:

på spanska

:

Exportación de cereales por vía marítima; artículo 12 del Reglamento (UE) no 234/2010

—

:

på tjeckiska

:

Vývoz obilovin po moři – článek 12 nařízení (EU) č. 234/2010

—

:

på danska

:

Eksport af korn ad søvejen — Artikel 12 i forordning (EU) nr. 234/2010

—

:

på tyska

:

Ausfuhr von Getreide auf dem Seeweg — Verordnung (EU) Nr. 234/2010 Artikel 12

—

:

på estniska

:

Teravilja eksport meritsi – määruse (EL) nr 234/2010 artikkel 12

—

:

på grekiska

:

Εξαγωγή σιτηρών δια θαλάσσης — Άρθρο 12 του κανονισμού (ΕE) αριθ. 234/2010

—

:

på engelska

:

Export of cereals by sea — Article 12 of Regulation (EU) No 234/2010

—

:

på franska

:

Exportation de céréales par voie maritime — Règlement (UE) no 234/2010, article 12

—

:

på italienska

:

Esportazione di cereali per via marittima — Regolamento (UE) n. 234/2010, articolo 12

—

:

på lettiska

:

Graudu izvešana pa jūras ceļiem – Regulas (ES) Nr. 234/2010 12. pants

—

:

på litauiska

:

Grūdų eksportas jūra – reglamento (ES) Nr. 234/2010 12 straipsnis

—

:

på ungerska

:

Gabonafélék exportja tengeri úton – 2010/234/EU rendelet 12. cikk

—

:

på maltesiska

:

Esportazzjoni ta' ċereali bil-baħar – Artikolu 12 tar-Regolament (UE) Nru 234/2010

—

:

på nederländska

:

Uitvoer van graan over zee — Verordening (EU) nr. 234/2010, artikel 12

—

:

på polska

:

Wywóz zbóż drogą morską – Art. 12 rozporządzenia (UE) nr 234/2010

—

:

på portugisiska

:

Exportação de cereais por via marítima — Artigo 12.o, Regulamento (UE) n.o 234/2010

—

:

på rumänska

:

Export de cereale pe cale maritimă – Regulamentul (UE) nr. 234/2010 articolul 12

—

:

på slovakiska

:

Vývoz obilnín po mori — článok 12 nariadenia (EÚ) č. 234/2010

—

:

på slovenska

:

Izvoz žit s pomorskim prometom – člen 12 Uredbe (EU) št. 234/2010

—

:

på finska

:

Viljan vienti meriteitse – Asetus (EU) N:o 234/2010 12 artikla

—

:

på svenska

:

Export av spannmål sjövägen – Artikel 12 i förordning (EU) nr 234/2010.

---

BILAGA IV

Upphävd förordning och en förteckning över dess efterföljande ändringar

| Kommissionens förordning (EG) nr 1501/95 (1)

  (EGT L 147, 30.6.1995, s. 7) | |
| --- | --- |
| Kommissionens förordning (EG) nr 2480/95
  (EGT L 256, 26.10.1995, s. 9) | |
| Kommissionens förordning (EG) nr 95/96
  (EGT L 18, 24.1.1996, s. 10) | |
| Kommissionens förordning (EG) nr 1259/97
  (EGT L 174, 2.7.1997, s. 10) | |
| Kommissionens förordning (EG) nr 2052/97
  (EGT L 287, 21.10.1997, s. 14) | |
| Kommissionens förordning (EG) nr 2513/98
  (EGT L 313, 21.11.1998, s. 16) | |
| Kommissionens förordning (EG) nr 602/2001
  (EGT L 89, 29.3.2001, s. 16) | |
| Kommissionens förordning (EG) nr 1163/2002
  (EGT L 170, 29.6.2002, s. 46) | |
| Kommissionens förordning (EG) nr 1431/2003
  (EUT L 203, 12.8.2003, s. 16) | |
| Kommissionens förordning (EG) nr 777/2004
  (EUT L 123, 27.4.2004, s. 50) | endast artikel 3 |
| Kommissionens förordning (EG) nr 1996/2006
  (EUT L 398, 30.12.2006, s. 1) | endast artikel 5 |
| Kommissionens förordning (EG) nr 499/2008
  (EUT L 146, 5.6.2008, s. 9) | endast artikel 1 |

Kommissionens förordning (EG) nr 1501/95 (1)

(EGT L 147, 30.6.1995, s. 7)

Kommissionens förordning (EG) nr 2480/95

(EGT L 256, 26.10.1995, s. 9)

Kommissionens förordning (EG) nr 95/96

(EGT L 18, 24.1.1996, s. 10)

Kommissionens förordning (EG) nr 1259/97

(EGT L 174, 2.7.1997, s. 10)

Kommissionens förordning (EG) nr 2052/97

(EGT L 287, 21.10.1997, s. 14)

Kommissionens förordning (EG) nr 2513/98

(EGT L 313, 21.11.1998, s. 16)

Kommissionens förordning (EG) nr 602/2001

(EGT L 89, 29.3.2001, s. 16)

Kommissionens förordning (EG) nr 1163/2002

(EGT L 170, 29.6.2002, s. 46)

Kommissionens förordning (EG) nr 1431/2003

(EUT L 203, 12.8.2003, s. 16)

Kommissionens förordning (EG) nr 777/2004

(EUT L 123, 27.4.2004, s. 50)

endast artikel 3

Kommissionens förordning (EG) nr 1996/2006

(EUT L 398, 30.12.2006, s. 1)

endast artikel 5

Kommissionens förordning (EG) nr 499/2008

(EUT L 146, 5.6.2008, s. 9)

endast artikel 1

---

(1)  Denna förordning har även ändrats genom förordning (EG) nr 2094/98 (EGT L 266, 1.10.1998, s. 61), vilken har upphävts genom förordning (EG) nr 2513/98 (EGT L 313, 21.11.1998, s. 16).

---

BILAGA V

Jämförelsetabell

| Förordning (EG) nr 1501/95 | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artiklarna 1–11 | Artiklarna 1–11 |
| Artikel 12 | — |
| Artikel 13 | Artikel 12 |
| Artikel 13a | — |
| Artikel 14 | Artikel 13 |
| Artikel 15 | Artikel 14 |
| Artikel 16 | Artikel 15 |
| Artikel 17 | Artikel 16 |
| Artikel 18 | — |
| Artikel 19 | — |
| — | Artikel 17 |
| — | Artikel 18 |
| Bilaga I | Bilaga I |
| Bilaga II | Bilaga II |
| Bilaga III | Bilaga III |
| — | Bilaga IV |
| — | Bilaga V |

Förordning (EG) nr 1501/95

Denna förordning

Artiklarna 1–11

Artiklarna 1–11

Artikel 12

—

Artikel 13

Artikel 12

Artikel 13a

—

Artikel 14

Artikel 13

Artikel 15

Artikel 14

Artikel 16

Artikel 15

Artikel 17

Artikel 16

Artikel 18

—

Artikel 19

—

—

Artikel 17

—

Artikel 18

Bilaga I

Bilaga I

Bilaga II

Bilaga II

Bilaga III

Bilaga III

—

Bilaga IV

—

Bilaga V

---

| 20.3.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 72/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 72/13

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 235/2010

av den 19 mars 2010

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1580/2007 av den 21 december 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordningar (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007 avseende sektorn för frukt och grönsaker (2), särskilt artikel 138.1, och

av följande skäl:

I förordning (EG) nr 1580/2007 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilaga XV, del A till den förordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 138 i förordning (EG) nr 1580/2007 ska fastställas i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 20 mars 2010.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 mars 2010.

För kommissionen, på ordförandens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 350, 31.12.2007, s. 1.

2

---

BILAGA

Fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-nr | Kod för tredjeland (1) | Schablonvärde vid import |
| 0702 00 00 | IL | 106,9 |
| JO | 59,9 |
| MA | 74,6 |
| TN | 128,3 |
| TR | 103,8 |
| ZZ | 94,7 |
| 0707 00 05 | JO | 121,4 |
| MK | 124,9 |
| TR | 131,0 |
| ZZ | 125,8 |
| 0709 90 70 | JO | 97,9 |
| MA | 177,1 |
| TR | 94,4 |
| ZZ | 123,1 |
| 0805 10 20 | EG | 41,0 |
| IL | 57,7 |
| MA | 47,0 |
| TN | 55,5 |
| TR | 62,7 |
| ZZ | 52,8 |
| 0805 50 10 | EG | 76,3 |
| IL | 91,6 |
| MA | 42,8 |
| TR | 65,4 |
| ZZ | 69,0 |
| 0808 10 80 | AR | 89,5 |
| BR | 86,5 |
| CA | 95,5 |
| CL | 93,7 |
| CN | 69,7 |
| MK | 24,7 |
| US | 117,4 |
| UY | 70,1 |
| ZZ | 80,9 |
| 0808 20 50 | AR | 81,2 |
| CL | 59,5 |
| CN | 45,4 |
| ZA | 88,1 |
| ZZ | 68,6 |

(EUR/100 kg)

KN-nr

Kod för tredjeland (1)

Schablonvärde vid import

0702 00 00

IL

106,9

JO

59,9

MA

74,6

TN

128,3

TR

103,8

ZZ

94,7

0707 00 05

JO

121,4

MK

124,9

TR

131,0

ZZ

125,8

0709 90 70

JO

97,9

MA

177,1

TR

94,4

ZZ

123,1

0805 10 20

EG

41,0

IL

57,7

MA

47,0

TN

55,5

TR

62,7

ZZ

52,8

0805 50 10

EG

76,3

IL

91,6

MA

42,8

TR

65,4

ZZ

69,0

0808 10 80

AR

89,5

BR

86,5

CA

95,5

CL

93,7

CN

69,7

MK

24,7

US

117,4

UY

70,1

ZZ

80,9

0808 20 50

AR

81,2

CL

59,5

CN

45,4

ZA

88,1

ZZ

68,6

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ”ZZ” betecknar ”övrigt ursprung”.

---

| 20.3.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 72/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 72/15

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 236/2010

av den 19 mars 2010

om ändring av de representativa priser och tilläggsbelopp för import av vissa sockerprodukter som fastställs genom förordning (EG) nr 877/2009 för regleringsåret 2009/10

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 951/2006 av 30 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 318/2006 för handel med tredjeländer i sockersektorn (2), särskilt artikel 36.2 andra stycket andra meningen, och

av följande skäl:

| (1) | De representativa priserna och tilläggsbeloppen för import av vitsocker, råsocker och vissa sockerlösningar för regleringsåret 2009/10 har fastställts genom kommissionens förordning (EG) nr 877/2009 (3). Priserna och tillläggen ändrades senast genom kommissionens förordning (EU) nr 224/2010 (4). |
| --- | --- |

(1)

De representativa priserna och tilläggsbeloppen för import av vitsocker, råsocker och vissa sockerlösningar för regleringsåret 2009/10 har fastställts genom kommissionens förordning (EG) nr 877/2009 (3). Priserna och tillläggen ändrades senast genom kommissionens förordning (EU) nr 224/2010 (4).

| (2) | De uppgifter som kommissionen för närvarande har tillgång till medför att dessa belopp bör ändras i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 951/2006, |
| --- | --- |

(2)

De uppgifter som kommissionen för närvarande har tillgång till medför att dessa belopp bör ändras i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 951/2006,

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De representativa priser och tilläggsbelopp för import av de produkter som avses i artikel 36 i förordning (EG) nr 951/2006, och som fastställs i förordning (EG) nr 877/2009 för regleringsåret 2009/10, ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 20 mars 2010.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 mars 2010.

För kommissionen, på ordförandens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 178, 1.7.2006, s. 24.

2

(3)  EUT L 253, 25.9.2009, s. 3.

3

(4)  EUT L 68, 18.3.2010, s. 5.

4

---

BILAGA

De ändrade representativa priser och tilläggsbelopp för import av vitsocker, råsocker och produkter enligt KN-nummer 1702 90 95 som gäller från och med den 20 mars 2010

| (EUR) |
| --- |
| KN-nummer | Representativt pris per 100 kg netto av produkten i fråga | Tilläggsbelopp per 100 kg netto av produkten i fråga |
| 1701 11 10 (1) | 35,58 | 0,61 |
| 1701 11 90 (1) | 35,58 | 4,23 |
| 1701 12 10 (1) | 35,58 | 0,48 |
| 1701 12 90 (1) | 35,58 | 3,93 |
| 1701 91 00 (2) | 37,99 | 6,24 |
| 1701 99 10 (2) | 37,99 | 2,94 |
| 1701 99 90 (2) | 37,99 | 2,94 |
| 1702 90 95 (3) | 0,38 | 0,29 |

(EUR)

KN-nummer

Representativt pris per 100 kg netto av produkten i fråga

Tilläggsbelopp per 100 kg netto av produkten i fråga

1701 11 10 (1)

35,58

0,61

1701 11 90 (1)

35,58

4,23

1701 12 10 (1)

35,58

0,48

1701 12 90 (1)

35,58

3,93

1701 91 00 (2)

37,99

6,24

1701 99 10 (2)

37,99

2,94

1701 99 90 (2)

37,99

2,94

1702 90 95 (3)

0,38

0,29

---

(1)  Fastställande för den standardkvalitet som definieras i punkt III i bilaga IV till förordning (EG) nr 1234/2007.

(2)  Fastställande för den standardkvalitet som definieras i punkt II i bilaga IV till förordning (EG) nr 1234/2007.

(3)  Fastställande per 1 % sackarosinnehåll.

---

DIREKTIV

| 20.3.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 72/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 72/17

---

KOMMISSIONENS DIREKTIV 2010/19/EU

av den 9 mars 2010

om ändring av rådets direktiv 91/226/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG för att anpassa dessa till den tekniska utvecklingen på området stänkskyddsanordningar på vissa typer av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG av den 5 september 2007 om fastställande av en ram för godkännande av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon samt av system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för sådana fordon (ramdirektiv) (1), särskilt artikel 39.2, och

av följande skäl:

| (1) | Rådets direktiv 91/226/EEG av den 27 mars 1991 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om stänkskyddsanordningar på vissa typer av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (2) är ett av särdirektiven inom ramen för det förfarande för EG-typgodkännande som fastställs i direktiv 2007/46/EG. Bestämmelserna i direktiv 2007/46/EG om system, komponenter och separata tekniska enheter för fordon är därför tillämpliga på direktiv 91/226/EEG. |
| --- | --- |

(1)

Rådets direktiv 91/226/EEG av den 27 mars 1991 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om stänkskyddsanordningar på vissa typer av motorfordon och släpvagnar till dessa fordon (2) är ett av särdirektiven inom ramen för det förfarande för EG-typgodkännande som fastställs i direktiv 2007/46/EG. Bestämmelserna i direktiv 2007/46/EG om system, komponenter och separata tekniska enheter för fordon är därför tillämpliga på direktiv 91/226/EEG.

| (2) | Med tanke på att förfarandet för EG-typgodkännande måste tillämpas på alla fordonskategorier som omfattas av direktiv 2007/46/EG är det nödvändigt att det finns harmoniserade krav vad gäller stänkskydd för alla fordonskategorier som omfattas av direktiv 91/226/EEG. Det måste också klargöras att dessa krav inte är obligatoriska för terrängfordon. Slutligen och med tanke på de erfarenheter som vunnits är det nödvändigt att anpassa direktiv 91/226/EEG och följaktligen även bilaga IV till direktiv 2007/46/EG till den tekniska utvecklingen. |
| --- | --- |

(2)

Med tanke på att förfarandet för EG-typgodkännande måste tillämpas på alla fordonskategorier som omfattas av direktiv 2007/46/EG är det nödvändigt att det finns harmoniserade krav vad gäller stänkskydd för alla fordonskategorier som omfattas av direktiv 91/226/EEG. Det måste också klargöras att dessa krav inte är obligatoriska för terrängfordon. Slutligen och med tanke på de erfarenheter som vunnits är det nödvändigt att anpassa direktiv 91/226/EEG och följaktligen även bilaga IV till direktiv 2007/46/EG till den tekniska utvecklingen.

| (3) | Direktiven 91/226/EEG och 2007/46/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(3)

Direktiven 91/226/EEG och 2007/46/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (4) | De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från tekniska kommittén för motorfordon. |
| --- | --- |

(4)

De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från tekniska kommittén för motorfordon.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Direktiv 91/226/EEG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Förteckningen över bilagor och bilagorna I, II och III ska ändras i enlighet med bilaga I till det här direktivet. |
| --- | --- |

1.

Förteckningen över bilagor och bilagorna I, II och III ska ändras i enlighet med bilaga I till det här direktivet.

| 2. | Den onumrerade bilagan med rubriken ”Figurer” ersätts med texten i bilaga II till det här direktivet. |
| --- | --- |

2.

Den onumrerade bilagan med rubriken ”Figurer” ersätts med texten i bilaga II till det här direktivet.

Artikel 2

Punkt 43 i bilaga IV och i tilläggen 2 och 4 till bilaga XI till direktiv 2007/46/EG ska ersättas med följande:

| ”43 | Stänkskyddsanordningar | Direktiv 91/226/EEG | L 103, 23.4.1991, s. 5 | | | | X | X | X | X | X | X | X” |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

”43

Stänkskyddsanordningar

Direktiv 91/226/EEG

L 103, 23.4.1991, s. 5

X

X

X

X

X

X

X”

Artikel 3

1.   Från och med den 9 april 2011 får medlemsstaterna inte, av skäl som hänför sig till stänkskydd, vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för fordon eller komponenter som uppfyller kraven i direktiv 91/226/EEG som det ändrats genom detta direktiv.

2.   Från och med den 9 april 2011 ska medlemsstaterna, av skäl som hänför sig till stänkskydd, vägra att bevilja EG-typgodkännande eller nationellt typgodkännande för fordon eller komponenter som inte uppfyller kraven i direktiv 91/226/EEG som det ändrats genom detta direktiv.

3.   Vid ansökan om EG-typgodkännande av hela fordon enligt direktiv 2007/46/EG ska fordonstyper som beviljats nationellt typgodkännande eller EG-typgodkännande med avseende på stänkskydd inte behöva uppfylla kraven på stänkskydd i direktiv 91/226/EEG.

Artikel 4

1.   Medlemsstaterna ska senast den 8 april 2011 sätta i kraft de lagar, förordningar och administrativa bestämmelser som är nödvändiga för att följa detta direktiv. De ska till kommissionen genast överlämna texten till dessa bestämmelser.

De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 9 april 2011.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 5

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Artikel 6

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 9 mars 2010.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 263, 9.10.2007, s. 1.

1

(2)  EGT L 103, 23.4.1991, s. 5.

2

---

BILAGA I

| 1. | Förteckningen över bilagor till direktiv 91/226/EEG ska ändras enligt följande:






  a) | För tillägg 3 till bilaga II ska rubriken ersättas med följande: |
| --- | --- | --- |

1.

Förteckningen över bilagor till direktiv 91/226/EEG ska ändras enligt följande:

a)

För tillägg 3 till bilaga II ska rubriken ersättas med följande:

| b) | För bilaga III ska rubriken ersättas med följande:







  ”Bilaga III | : | Krav för EG-typgodkännande av ett fordon när det gäller montering av stänkskyddssystem







  Tillägg 1 | : | Informationsdokument för EG-typgodkännande av fordon |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tillägg 2 | : | Mall för EG-typgodkännandeintyg för fordon” |

b)

För bilaga III ska rubriken ersättas med följande:

”Bilaga III

:

Krav för EG-typgodkännande av ett fordon när det gäller montering av stänkskyddssystem

Tillägg 1

:

Informationsdokument för EG-typgodkännande av fordon

Tillägg 2

:

Mall för EG-typgodkännandeintyg för fordon”

| c) | Raden ”FIGURER: (1 till 9)” ska ersättas med följande:







  ”BILAGA V | : | Figurer 1–9”. |
| --- | --- | --- | --- |

c)

Raden ”FIGURER: (1 till 9)” ska ersättas med följande:

”BILAGA V

:

Figurer 1–9”.

| 2. | Bilaga I till direktiv 91/226/EEG ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkterna 9, 10 och 11 ska ersättas med följande:
  ”9.   Lyftbar axel

  Lyftbar axel innebär en axel enligt definitionen i punkt 2.15 i bilaga I till direktiv 97/27/EG.
  10.   Olastat fordon

  Olastat fordon innebär ett fordon i körklart skick enligt definitionen i punkt 2.6 i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (1).
  11.   Däcksmönster

  Däcksmönster är den del av däcket som definieras i punkt 2.8 i bilaga II till direktiv 92/23/EEG. |
| --- | --- | --- |

2.

Bilaga I till direktiv 91/226/EEG ska ändras på följande sätt:

a)

Punkterna 9, 10 och 11 ska ersättas med följande:

”9.   Lyftbar axel

Lyftbar axel innebär en axel enligt definitionen i punkt 2.15 i bilaga I till direktiv 97/27/EG.

10.   Olastat fordon

Olastat fordon innebär ett fordon i körklart skick enligt definitionen i punkt 2.6 i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/46/EG (1).

11.   Däcksmönster

Däcksmönster är den del av däcket som definieras i punkt 2.8 i bilaga II till direktiv 92/23/EEG.

| b) | Följande punkter ska läggas till som punkterna 13, 14 och 15:
  ”13.   Dragfordon för släpvagn

  Dragfordon för släpvagn innebär ett dragfordon enligt definitionen i punkt 2.1.1.2.2 i bilaga I till direktiv 97/27/EG.
  14.   Högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last

  Högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last innebär fordonets högsta vikt enligt definitionen i punkt 2.6. i bilaga I till direktiv 97/27/EG.
  15.   Typ av fordon

  Typ av fordon innebär, vad avser stänkskydd, färdigbyggda, icke-färdigbyggda eller etappvis färdigbyggda fordon som inte skiljer sig åt vad avser






  — | typ av stänkskyddsanordning (monterad på fordonet), |
| --- | --- | --- |

b)

Följande punkter ska läggas till som punkterna 13, 14 och 15:

”13.   Dragfordon för släpvagn

Dragfordon för släpvagn innebär ett dragfordon enligt definitionen i punkt 2.1.1.2.2 i bilaga I till direktiv 97/27/EG.

14.   Högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last

Högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last innebär fordonets högsta vikt enligt definitionen i punkt 2.6. i bilaga I till direktiv 97/27/EG.

15.   Typ av fordon

Typ av fordon innebär, vad avser stänkskydd, färdigbyggda, icke-färdigbyggda eller etappvis färdigbyggda fordon som inte skiljer sig åt vad avser

—

typ av stänkskyddsanordning (monterad på fordonet),

| — | tillverkarens typbeteckning för stänkskyddssystemet.” |
| --- | --- |

—

tillverkarens typbeteckning för stänkskyddssystemet.”

| 3. | Bilaga II till direktiv 91/226/EEG ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkterna 2–3.4.3 ska ersättas med följande:
  ”2.   Ansökan om EG-typgodkännande för komponent

  2.1   Ansökan om EG-typgodkännande för komponent enligt artikel 7 i direktiv 2007/46/EG för en typ av stänkskyddsanordning ska lämnas av tillverkaren.
  2.2   En mall för informationsdokumentet finns i tillägg 3.
  2.3   Följande ska överlämnas till den tekniska tjänst som har ansvaret för att utföra provningar för typgodkännande:
  Fyra provexemplar: tre som ska provas och ett som ska hållas kvar på laboratoriet för eventuella efterföljande kontroller. Provningslaboratoriet får begära fler provexemplar.
  2.4   Märkning
  Varje provexemplar ska vara tydligt och outplånligt märkt med tillverkarens namn eller varumärke och en typangivelse, samt ett utrymme stort nog för EG-typgodkännandemärket.
  3.   Beviljande av EG-typgodkännande för komponenter

  3.1   Om de relevanta kraven är uppfyllda ska ett EG-typgodkännande enligt artikel 10 i direktiv 2007/46/EG beviljas.
  3.2   En mall för EG-typgodkännandeintyget finns i tillägg 4.
  3.3   Ett godkännandenummer enligt bilaga VII till direktiv 2007/46/EG ska tilldelas varje typ av stänkskyddsanordning som godkänns. Medlemsstaten i fråga får inte tilldela samma nummer till någon annan typ av stänkskyddsanordning.
  3.4   Varje stänkskyddsanordning som överensstämmer med en typ som godkänts i enlighet med detta direktiv ska vara försedd med ett EG-typgodkännandemärke placerat så att det är outplånligt och väl synligt även när anordningen monterats på ett fordon.
  3.5   Godkännandemärket ska också innehålla symbolen A för anordningar av energiabsorberande typ eller symbolen S för anordningar av luft-/vattenseparerande typ, enligt punkt 1.3 i tillägget till bilaga VII till direktiv 2007/46/EG.” |
| --- | --- | --- |

3.

Bilaga II till direktiv 91/226/EEG ska ändras på följande sätt:

a)

Punkterna 2–3.4.3 ska ersättas med följande:

”2.   Ansökan om EG-typgodkännande för komponent

2.1   Ansökan om EG-typgodkännande för komponent enligt artikel 7 i direktiv 2007/46/EG för en typ av stänkskyddsanordning ska lämnas av tillverkaren.

2.2   En mall för informationsdokumentet finns i tillägg 3.

2.3   Följande ska överlämnas till den tekniska tjänst som har ansvaret för att utföra provningar för typgodkännande:

Fyra provexemplar: tre som ska provas och ett som ska hållas kvar på laboratoriet för eventuella efterföljande kontroller. Provningslaboratoriet får begära fler provexemplar.

2.4   Märkning

Varje provexemplar ska vara tydligt och outplånligt märkt med tillverkarens namn eller varumärke och en typangivelse, samt ett utrymme stort nog för EG-typgodkännandemärket.

3.   Beviljande av EG-typgodkännande för komponenter

3.1   Om de relevanta kraven är uppfyllda ska ett EG-typgodkännande enligt artikel 10 i direktiv 2007/46/EG beviljas.

3.2   En mall för EG-typgodkännandeintyget finns i tillägg 4.

3.3   Ett godkännandenummer enligt bilaga VII till direktiv 2007/46/EG ska tilldelas varje typ av stänkskyddsanordning som godkänns. Medlemsstaten i fråga får inte tilldela samma nummer till någon annan typ av stänkskyddsanordning.

3.4   Varje stänkskyddsanordning som överensstämmer med en typ som godkänts i enlighet med detta direktiv ska vara försedd med ett EG-typgodkännandemärke placerat så att det är outplånligt och väl synligt även när anordningen monterats på ett fordon.

3.5   Godkännandemärket ska också innehålla symbolen A för anordningar av energiabsorberande typ eller symbolen S för anordningar av luft-/vattenseparerande typ, enligt punkt 1.3 i tillägget till bilaga VII till direktiv 2007/46/EG.”

| b) | Tilläggen 1–4 ska ersättas med följande:”
  Tillägg 1

  Provning av stänkskyddsanordningar av energiabsorberande typ

  1.   Princip

  Syftet med denna provning är att kvantifiera förmågan hos en anordning att hålla kvar vatten som en serie munstycken riktar mot anordningen. Provningsutrustningen har som syfte att simulera de användningsförhållanden (volym och hastighet hos det vatten som däcksmönstret slungar upp från marken) som en anordning monterad på ett fordon utsätts för.
  2.   Utrustning

  Provningsutrustningen beskrivs i figur 8 i bilaga V.
  3.   Provningsbetingelser







  3.1 | Provningarna ska utföras i ett slutet rum med stillastående luft. |
| --- | --- | --- |

b)

Tilläggen 1–4 ska ersättas med följande:

Tillägg 1

Provning av stänkskyddsanordningar av energiabsorberande typ

1.   Princip

Syftet med denna provning är att kvantifiera förmågan hos en anordning att hålla kvar vatten som en serie munstycken riktar mot anordningen. Provningsutrustningen har som syfte att simulera de användningsförhållanden (volym och hastighet hos det vatten som däcksmönstret slungar upp från marken) som en anordning monterad på ett fordon utsätts för.

2.   Utrustning

Provningsutrustningen beskrivs i figur 8 i bilaga V.

3.   Provningsbetingelser

3.1

Provningarna ska utföras i ett slutet rum med stillastående luft.

| 3.2 | Omgivningstemperaturen och provexemplarets temperatur ska vara 21 (± 3) °C. |
| --- | --- |

3.2

Omgivningstemperaturen och provexemplarets temperatur ska vara 21 (± 3) °C.

| 3.3 | Avjoniserat vatten ska användas. |
| --- | --- |

3.3

Avjoniserat vatten ska användas.

| 3.4 | Provexemplaren ska vätas före varje provningsomgång. |
| --- | --- |

3.4

Provexemplaren ska vätas före varje provningsomgång.

4.   Förfarande

| 4.1 | Fäst ett 500 (+ 0/– 5) mm brett och 750 mm högt provexemplar vid provutrustningens lodräta platta. Se till att provet gott och väl ligger inom uppsamlarens begränsningslinjer och att inget hinder kan avleda vattnet, varken före eller efter det att vattnet träffar anordningen. |
| --- | --- |

4.1

Fäst ett 500 (+ 0/– 5) mm brett och 750 mm högt provexemplar vid provutrustningens lodräta platta. Se till att provet gott och väl ligger inom uppsamlarens begränsningslinjer och att inget hinder kan avleda vattnet, varken före eller efter det att vattnet träffar anordningen.

| 4.2 | Ställ in vattenflödet på 0,675 (+/– 0,01) l/s och spruta minst 90 l vågrätt mot provet från ett avstånd på 500 (+/– 2) mm (figur 8 i bilaga V). |
| --- | --- |

4.2

Ställ in vattenflödet på 0,675 (+/– 0,01) l/s och spruta minst 90 l vågrätt mot provet från ett avstånd på 500 (+/– 2) mm (figur 8 i bilaga V).

| 4.3 | Låt vattnet rinna av provet och ner i uppsamlaren. Beräkna hur stor procentandel det uppsamlade vattnet utgör av den sprutade mängden. |
| --- | --- |

4.3

Låt vattnet rinna av provet och ner i uppsamlaren. Beräkna hur stor procentandel det uppsamlade vattnet utgör av den sprutade mängden.

| 4.4 | Gör totalt fem provningar enligt punkterna 4.2 och 4.3. Beräkna medelprocenten för serien med fem provningar. |
| --- | --- |

4.4

Gör totalt fem provningar enligt punkterna 4.2 och 4.3. Beräkna medelprocenten för serien med fem provningar.

5.   Resultat

| 5.1 | Den medelprocent som beräknas enligt punkt 4.4 måste vara minst 70 %. |
| --- | --- |

5.1

Den medelprocent som beräknas enligt punkt 4.4 måste vara minst 70 %.

| 5.2 | Om den högsta och lägsta procentandelen uppsamlat vatten i en serie med fem provningar avviker från medelprocenten med mer än 5 %, måste en ny serie med fem provningar göras.
  Om den högsta och lägsta procentandelen vatten som samlats upp även efter den andra provningsserien avviker med mer än 5 % från medelprocenten och det lägre värdet inte uppfyller kraven i punkt 5.1 ska typgodkännande vägras. |
| --- | --- |

5.2

Om den högsta och lägsta procentandelen uppsamlat vatten i en serie med fem provningar avviker från medelprocenten med mer än 5 %, måste en ny serie med fem provningar göras.

Om den högsta och lägsta procentandelen vatten som samlats upp även efter den andra provningsserien avviker med mer än 5 % från medelprocenten och det lägre värdet inte uppfyller kraven i punkt 5.1 ska typgodkännande vägras.

| 5.3 | Pröva om anordningens lodräta ställning påverkar resultaten. I så fall måste förfarandet enligt punkterna 4.1–4.4 upprepas i den ställningen med beräkning av högsta och lägsta uppsamlade procentandel, varvid kraven enligt punkt 5.2 fortfarande gäller.
  Därefter beräknas den genomsnittliga procentandelen för att ge medelprocenten av provningarnas resultat. Medelprocenten måste vara minst 70. |
| --- | --- |

5.3

Pröva om anordningens lodräta ställning påverkar resultaten. I så fall måste förfarandet enligt punkterna 4.1–4.4 upprepas i den ställningen med beräkning av högsta och lägsta uppsamlade procentandel, varvid kraven enligt punkt 5.2 fortfarande gäller.

Därefter beräknas den genomsnittliga procentandelen för att ge medelprocenten av provningarnas resultat. Medelprocenten måste vara minst 70.

Tillägg 2

Provning av stänkskyddsanordningar av luft-/vattenseparerande typ

1.   Princip

Syftet med denna provning är att bestämma hur effektivt ett poröst material kan hålla kvar vatten som sprutas mot materialet som en luft-/vattendimma under högt tryck.

Utrustningen som används för provningen ska simulera de förhållanden som anordningen utsätts för när den är monterad på ett fordon och utsätts för vattenstänk av viss volym och hastighet från däcken.

2.   Utrustning

I figur 9 i bilaga V finns en beskrivning av provningsutrustningen.

3.   Provningsbetingelser

| 3.1 | Provningarna ska utföras i ett slutet rum med stillastående luft. |
| --- | --- |

3.1

Provningarna ska utföras i ett slutet rum med stillastående luft.

| 3.2 | Omgivningstemperaturen och provexemplarets temperatur ska vara 21 (± 3) °C. |
| --- | --- |

3.2

Omgivningstemperaturen och provexemplarets temperatur ska vara 21 (± 3) °C.

| 3.3 | Avjoniserat vatten ska användas. |
| --- | --- |

3.3

Avjoniserat vatten ska användas.

| 3.4 | Provexemplaren ska vätas före varje provning. |
| --- | --- |

3.4

Provexemplaren ska vätas före varje provning.

4.   Förfarande

| 4.1 | Fäst ett prov på 305 × 100 mm lodrätt i provningsutrustningen. Se till att det inte finns något utrymme mellan provet och den övre böjda plattan och att uppsamlingsbrickan sitter i rätt läge. Fyll vattentanken med 1 ± 0,005 liter vatten och placera denna enligt figuren. |
| --- | --- |

4.1

Fäst ett prov på 305 × 100 mm lodrätt i provningsutrustningen. Se till att det inte finns något utrymme mellan provet och den övre böjda plattan och att uppsamlingsbrickan sitter i rätt läge. Fyll vattentanken med 1 ± 0,005 liter vatten och placera denna enligt figuren.

| 4.2 | Ställ in sprutanordningen enligt följande: | Tryck (vid sprutmunstycket): 5 bar + 10 %/– 0 % |
| --- | --- | --- |

4.2

Ställ in sprutanordningen enligt följande:

Tryck (vid sprutmunstycket): 5 bar + 10 %/– 0 %

| | Flöde: 1 liter/minut ± 5 sekunder |
| --- | --- |

Flöde: 1 liter/minut ± 5 sekunder

| | Strålens form: rund, 50 ± 5 mm diameter på 200 ± 5 mm avstånd från provet, munstyckets diameter 5 ± 0,1 mm. |
| --- | --- |

Strålens form: rund, 50 ± 5 mm diameter på 200 ± 5 mm avstånd från provet, munstyckets diameter 5 ± 0,1 mm.

| 4.3 | Spruta tills vattendimman upphör och notera den tid det tagit. Låt vattnet rinna under 60 sekunders tid ur provexemplaret och ner på uppsamlingsbrickan och mät den vattenvolym som samlats upp. Mät vattenmängden som återstår i sprutningstanken. Beräkna volymandelen vatten som samlats upp jämfört med den utsprutade volymen. |
| --- | --- |

4.3

Spruta tills vattendimman upphör och notera den tid det tagit. Låt vattnet rinna under 60 sekunders tid ur provexemplaret och ner på uppsamlingsbrickan och mät den vattenvolym som samlats upp. Mät vattenmängden som återstår i sprutningstanken. Beräkna volymandelen vatten som samlats upp jämfört med den utsprutade volymen.

| 4.4 | Gör proceduren totalt fem gånger och beräkna medelprocenten vatten som samlats upp. Kontrollera före varje omgång att uppsamlingsbrickan, spruttanken och mätkärlet är torra. |
| --- | --- |

4.4

Gör proceduren totalt fem gånger och beräkna medelprocenten vatten som samlats upp. Kontrollera före varje omgång att uppsamlingsbrickan, spruttanken och mätkärlet är torra.

5.   Resultat

| 5.1 | Den beräknade medelprocenten enligt punkt 4.4 måste vara minst 85 %. |
| --- | --- |

5.1

Den beräknade medelprocenten enligt punkt 4.4 måste vara minst 85 %.

| 5.2 | Om den högsta och lägsta procentandelen uppsamlat vatten skiljer sig mer än 5 % från medelprocenten är provningsserien inte giltig utan måste göras om. Om den högsta och lägsta procentandelen uppsamlat vatten även efter den andra provningsserien avviker med mer än 5 % från medelprocenten och det lägre värdet inte uppfyller kraven i punkt 5.1 kan typgodkännande inte beviljas. |
| --- | --- |

5.2

Om den högsta och lägsta procentandelen uppsamlat vatten skiljer sig mer än 5 % från medelprocenten är provningsserien inte giltig utan måste göras om. Om den högsta och lägsta procentandelen uppsamlat vatten även efter den andra provningsserien avviker med mer än 5 % från medelprocenten och det lägre värdet inte uppfyller kraven i punkt 5.1 kan typgodkännande inte beviljas.

| 5.3 | Om resultaten påverkas av anordningens placering i höjdled ska det förfarande som beskrivs i punkterna 4.1–4.4 upprepas i de lägen som ger högst och lägst procentandel uppsamlat vatten. Kraven i punkt 5.2 gäller.
  Kraven i punkt 5.1 gäller även för resultaten av detta upprepade förfarande. |
| --- | --- |

5.3

Om resultaten påverkas av anordningens placering i höjdled ska det förfarande som beskrivs i punkterna 4.1–4.4 upprepas i de lägen som ger högst och lägst procentandel uppsamlat vatten. Kraven i punkt 5.2 gäller.

Kraven i punkt 5.1 gäller även för resultaten av detta upprepade förfarande.

Tillägg 3

Informationsdokument nr ... rörande EG-typgodkännande för stänkskyddsanordningar (direktiv 91/226/EEG)

Följande uppgifter ska i den mån de är tillämpliga lämnas i tre uppsättningar inklusive innehållsförteckning. Alla ritningar måste lämnas i lämplig skala och tillräckligt detaljerade i formatet A4 eller vikt till formatet A4. Eventuella fotografier måste vara tillräckligt detaljerade.

Om systemen, komponenterna eller de separata tekniska enheterna har elektronisk styrning måste prestanda för denna styrning beskrivas.

0.   ALLMÄNT

| 0.1 | Fabrikat (tillverkarens firmanamn): |
| --- | --- |

0.1

Fabrikat (tillverkarens firmanamn):

| 0.2 | Typ: |
| --- | --- |

0.2

Typ:

| 0.5 | Tillverkarens namn och adress: |
| --- | --- |

0.5

Tillverkarens namn och adress:

| 0.7 | För komponenter och separata tekniska enheter: placering av EG-typgodkännandemärket och fastsättningsmetod: |
| --- | --- |

0.7

För komponenter och separata tekniska enheter: placering av EG-typgodkännandemärket och fastsättningsmetod:

| 0.8 | Namn och adress för monteringsanläggning(ar): |
| --- | --- |

0.8

Namn och adress för monteringsanläggning(ar):

1.   BESKRIVNING AV ANORDNINGEN

| 1.1 | En teknisk beskrivning av stänkskyddsanordningen med angivande av den fysikaliska funktionsprincipen och den relevanta provning som måste genomföras på den: |
| --- | --- |

1.1

En teknisk beskrivning av stänkskyddsanordningen med angivande av den fysikaliska funktionsprincipen och den relevanta provning som måste genomföras på den:

| 1.2 | Material som använts: |
| --- | --- |

1.2

Material som använts:

| 1.3 | Tillräckligt detaljerad(e) ritning(ar) i lämplig skala för att möjliggöra identifiering. Platsen för EG-typgodkännandemärkningen bör framgå av ritningen/ritningarna:
  Datum
  Underskrift |
| --- | --- |

1.3

Tillräckligt detaljerad(e) ritning(ar) i lämplig skala för att möjliggöra identifiering. Platsen för EG-typgodkännandemärkningen bör framgå av ritningen/ritningarna:

Datum

Underskrift

Tillägg 4

Image

Addendum

till EG-typgodkännandeintyg nr ... om typgodkännande av stänkskyddsanordningar enligt direktiv 91/226/EEG, senast ändrat genom direktiv 2010/19/EU

1.   Ytterligare information

| 1.1 | Anordningens funktionsprincip: energiabsorberande eller luft-/vattenseparerande (2): |
| --- | --- |

1.1

Anordningens funktionsprincip: energiabsorberande eller luft-/vattenseparerande (2):

| 1.2 | Stänkskyddsanordningarnas egenskaper (kort beskrivning, varumärke eller namn, antal): |
| --- | --- |

1.2

Stänkskyddsanordningarnas egenskaper (kort beskrivning, varumärke eller namn, antal):

| 5. | Eventuella anmärkningar: |
| --- | --- |

5.

Eventuella anmärkningar:

| 4. | Bilaga III till direktiv 91/226/EEG ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkterna 0.1 och 0.2 ska ersättas med följande:
  ”RÄCKVIDD






  0.1 | Fordon i kategori N och O, med undantag av terrängfordon enligt definitionen i bilaga II till direktiv 2007/46/EG, ska vara så konstruerade och/eller försedda med stänkskyddsanordningar att de uppfyller kraven enligt denna bilaga. För fordon med chassi med hytt är det tillåtet att endast tillämpa dessa krav på de hjul som täcks av hytten.
  För fordon i kategorierna N1 och N2 vars största tillåtna lastade vikt är högst 7,5 ton är det tillåtet att på tillverkarens begäran tillämpa kraven enligt direktiv 78/549/EEG (3) som alternativ till kraven enligt detta direktiv. |
| --- | --- | --- | --- |

4.

Bilaga III till direktiv 91/226/EEG ska ändras på följande sätt:

a)

Punkterna 0.1 och 0.2 ska ersättas med följande:

”RÄCKVIDD

0.1

Fordon i kategori N och O, med undantag av terrängfordon enligt definitionen i bilaga II till direktiv 2007/46/EG, ska vara så konstruerade och/eller försedda med stänkskyddsanordningar att de uppfyller kraven enligt denna bilaga. För fordon med chassi med hytt är det tillåtet att endast tillämpa dessa krav på de hjul som täcks av hytten.

För fordon i kategorierna N1 och N2 vars största tillåtna lastade vikt är högst 7,5 ton är det tillåtet att på tillverkarens begäran tillämpa kraven enligt direktiv 78/549/EEG (3) som alternativ till kraven enligt detta direktiv.

3

| 0.2 | Kraven enligt denna bilaga rörande stänkskyddsordningar, som de definieras i punkt 4 i bilaga I, gäller inte för fordon i kategorierna N, O1 och O2 vars högsta tillåtna last inte överskrider 7,5 ton, fordon med chassi med hytt, fordon utan kaross eller fordon där stänkskyddsanordningar skulle förhindra användningen av fordonet. Om stänkskyddsanordningar ändå monteras på sådana fordon måste anordningarna dock uppfylla kraven i det här direktivet. |
| --- | --- |

0.2

Kraven enligt denna bilaga rörande stänkskyddsordningar, som de definieras i punkt 4 i bilaga I, gäller inte för fordon i kategorierna N, O1 och O2 vars högsta tillåtna last inte överskrider 7,5 ton, fordon med chassi med hytt, fordon utan kaross eller fordon där stänkskyddsanordningar skulle förhindra användningen av fordonet. Om stänkskyddsanordningar ändå monteras på sådana fordon måste anordningarna dock uppfylla kraven i det här direktivet.

1

2

| b) | Punkt 4 ska ersättas med följande:
  ”4.   Skärmkantens läge

  Avståndet ’c’ mellan det längdplan som tangerar däckets ytterkant, bortsett från en eventuell utbuktning på däcket nära marken, och skärmkantens insida får inte överstiga 100 mm (se figurerna 1a och 1b i bilaga V).” |
| --- | --- |

b)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.   Skärmkantens läge

Skärmkantens läge

Avståndet ’c’ mellan det längdplan som tangerar däckets ytterkant, bortsett från en eventuell utbuktning på däcket nära marken, och skärmkantens insida får inte överstiga 100 mm (se figurerna 1a och 1b i bilaga V).”

| c) | Punkterna 4.1 och 4.2 ska utgå. |
| --- | --- |

c)

Punkterna 4.1 och 4.2 ska utgå.

| d) | Punkt 7.1.1 ska ersättas med följande:






  ”7.1.1 | Stänkskärmarna måste täcka området rakt ovanför, framför och bakom däcket eller däcken på följande sätt:






  a) | För en axel eller en axelkombination måste framkanten (C) nå framåt till en linje O–Z där θ (theta) är högst 45° över horisontalplanet.
  Den bakersta kanten (figur 2 i bilaga V) måste nå neråt så att den ligger högst 100 mm över en vågrät linje som passerar hjulcentrum. |
| --- | --- | --- | --- |

d)

Punkt 7.1.1 ska ersättas med följande:

”7.1.1

Stänkskärmarna måste täcka området rakt ovanför, framför och bakom däcket eller däcken på följande sätt:

a)

För en axel eller en axelkombination måste framkanten (C) nå framåt till en linje O–Z där θ (theta) är högst 45° över horisontalplanet.

Den bakersta kanten (figur 2 i bilaga V) måste nå neråt så att den ligger högst 100 mm över en vågrät linje som passerar hjulcentrum.

| b) | För axelkombinationer gäller kravet rörande vinkeln θ endast för främsta axeln och kravet rörande bakersta kanten endast för bakersta axeln. |
| --- | --- |

b)

För axelkombinationer gäller kravet rörande vinkeln θ endast för främsta axeln och kravet rörande bakersta kanten endast för bakersta axeln.

| c) | Stänkskärmens totalbredd ’q’ (figur 1a i bilaga V) måste minst täcka däckets totala bredd ’b’ eller vid dubbelmontage två däcks totala bredd ’t’, med beaktande av de största däck-/hjuldimensioner som anges av tillverkaren. Måtten ’b’ och ’t’ ska mätas på navhöjd och ska inte inbegripa eventuella markeringar, ribbor, skyddsband osv. på däckssidorna.” |
| --- | --- |

c)

Stänkskärmens totalbredd ’q’ (figur 1a i bilaga V) måste minst täcka däckets totala bredd ’b’ eller vid dubbelmontage två däcks totala bredd ’t’, med beaktande av de största däck-/hjuldimensioner som anges av tillverkaren. Måtten ’b’ och ’t’ ska mätas på navhöjd och ska inte inbegripa eventuella markeringar, ribbor, skyddsband osv. på däckssidorna.”

| e) | Punkt 7.1.3 ska ersättas med följande:






  ”7.1.3 | Om en stänkskärm är sammansatt av flera komponenter får det inte finnas någon öppning där stänk kan komma igenom när fordonet är i rörelse. Detta krav anses vara uppfyllt om, när fordonet är lastat eller olastat, radiella strålar som stänker utåt från hjulcentrum över hjulets hela löpyta och inom den omfattning som täcks av stänkskärmen alltid träffar en del av stänkskyddssystemet.” |
| --- | --- | --- |

e)

Punkt 7.1.3 ska ersättas med följande:

”7.1.3

Om en stänkskärm är sammansatt av flera komponenter får det inte finnas någon öppning där stänk kan komma igenom när fordonet är i rörelse. Detta krav anses vara uppfyllt om, när fordonet är lastat eller olastat, radiella strålar som stänker utåt från hjulcentrum över hjulets hela löpyta och inom den omfattning som täcks av stänkskärmen alltid träffar en del av stänkskyddssystemet.”

| f) | Punkterna 7.2.1, 7.2.2 och 7.2.3 ska ersättas med följande:






  ”7.2.1 | För en axel får skärmkantens nederkant inte vara belägen på mindre än följande avstånd och radier mätta från hjulcentrum, utom vid eventuellt rundade lägsta ytterkanter (se figur 2 i bilaga V).
  Luftfjädring:












  a) | Axlar med styrda eller självstyrande hjul: | Från framkanten (mot fordonets främre del) (punkt C) |
| --- | --- | --- | --- | --- |

f)

Punkterna 7.2.1, 7.2.2 och 7.2.3 ska ersättas med följande:

”7.2.1

För en axel får skärmkantens nederkant inte vara belägen på mindre än följande avstånd och radier mätta från hjulcentrum, utom vid eventuellt rundade lägsta ytterkanter (se figur 2 i bilaga V).

Luftfjädring:

a)

Axlar med styrda eller självstyrande hjul:

Från framkanten (mot fordonets främre del) (punkt C)

| | Till bakre kanten (mot fordonets bakre del) (punkt A) |
| --- | --- |

Till bakre kanten (mot fordonets bakre del) (punkt A)

Rv ≤ 1,5 R

v

| b) | Axlar med icke-styrda hjul: | Från framkanten (punkt C) |
| --- | --- | --- |

b)

Axlar med icke-styrda hjul:

Från framkanten (punkt C)

| | Till bakre kanten (punkt A) |
| --- | --- |

Till bakre kanten (punkt A)

Rv ≤ 1,25 R

v

Mekanisk fjädring

| a) | Allmänt } Rv ≤ 1,8 R |
| --- | --- |

a)

Allmänt } Rv ≤ 1,8 R

v

| b) | Icke-styrda hjul för fordon vars tekniskt tillåtna vikt inklusive last överstiger 7,5 t } Rv ≤ 1,5 R
  där R är radien på det hjul som monterats på fordonet och Rv är det avstånd, uttryckt som en radie, på vilket skärmkantens lägre kant befinner sig. |
| --- | --- |

b)

Icke-styrda hjul för fordon vars tekniskt tillåtna vikt inklusive last överstiger 7,5 t } Rv ≤ 1,5 R

v

där R är radien på det hjul som monterats på fordonet och Rv är det avstånd, uttryckt som en radie, på vilket skärmkantens lägre kant befinner sig.

| 7.2.2 | För axelkombinationer gäller kraven enligt punkt 7.2.1 inte mellan de lodräta transversala ytor som går genom första och sista axlarnas centrum, där skärmkanten kan vara rak för att säkerställa stänkskyddssystemets kontinuitet (se figur 4 i bilaga V). |
| --- | --- |

7.2.2

För axelkombinationer gäller kraven enligt punkt 7.2.1 inte mellan de lodräta transversala ytor som går genom första och sista axlarnas centrum, där skärmkanten kan vara rak för att säkerställa stänkskyddssystemets kontinuitet (se figur 4 i bilaga V).

| 7.2.3 | Avståndet mellan stänkskyddssystemets högsta och lägsta punkt (stänkskärm och skärmkant) uppmätt i varje tvärsnitt som är vinkelrätt mot stänkskärmen (se figurerna 1b och 2 i bilaga V) måste uppgå till minst 45 mm vid alla punkter bakom en lodrät linje som går genom centrum av hjulet eller av det första hjulet i en axelkombination. Detta mått får gradvis avta framför denna linje.” |
| --- | --- |

7.2.3

Avståndet mellan stänkskyddssystemets högsta och lägsta punkt (stänkskärm och skärmkant) uppmätt i varje tvärsnitt som är vinkelrätt mot stänkskärmen (se figurerna 1b och 2 i bilaga V) måste uppgå till minst 45 mm vid alla punkter bakom en lodrät linje som går genom centrum av hjulet eller av det första hjulet i en axelkombination. Detta mått får gradvis avta framför denna linje.”

| g) | Följande punkter ska införas som punkterna 7.2.5 och 7.2.6:






  ”7.2.5 | Kraven i punkterna 7.2.3 och 7.2.4 får frångås lokalt om skärmkanten består av olika delar som är inbördes rörliga. |
| --- | --- | --- |

g)

Följande punkter ska införas som punkterna 7.2.5 och 7.2.6:

”7.2.5

Kraven i punkterna 7.2.3 och 7.2.4 får frångås lokalt om skärmkanten består av olika delar som är inbördes rörliga.

| 7.2.6 | Dragfordon för påhängsvagnar med låg kaross (enligt definitionen i punkt 6.20 i standarden ISO 612 från 1978), dvs. sådana där kopplingsaxelns höjd från marken är högst 1 100 mm, får utformas på sådant sätt att de inte uppfyller kraven i punkterna 7.1.1.a, 7.1.3 och 7.2.4. I sådana fall behöver stänkskärm och skärmkant inte täcka området rakt ovanför bakaxlarnas däck när dragfordonet är kopplat till en påhängsvagn, för att undvika skador på stänkskyddssystemet. Stänkskärmar och skärmkanter hos sådana fordon måste dock uppfylla kraven enligt ovanstående punkter i sektorer som befinner sig mer än 60° från den lodräta linje som går genom hjulcentrum framför och bakom däcken.
  Dessa fordon måste därför utformas på sådant sätt att de uppfyller kraven enligt första stycket när de används utan påhängsvagn.
  För att fordonen ska kunna uppfylla dessa krav kan stänkskärmar och skärmkanter exempelvis ha löstagbara delar.” |
| --- | --- |

7.2.6

Dragfordon för påhängsvagnar med låg kaross (enligt definitionen i punkt 6.20 i standarden ISO 612 från 1978), dvs. sådana där kopplingsaxelns höjd från marken är högst 1 100 mm, får utformas på sådant sätt att de inte uppfyller kraven i punkterna 7.1.1.a, 7.1.3 och 7.2.4. I sådana fall behöver stänkskärm och skärmkant inte täcka området rakt ovanför bakaxlarnas däck när dragfordonet är kopplat till en påhängsvagn, för att undvika skador på stänkskyddssystemet. Stänkskärmar och skärmkanter hos sådana fordon måste dock uppfylla kraven enligt ovanstående punkter i sektorer som befinner sig mer än 60° från den lodräta linje som går genom hjulcentrum framför och bakom däcken.

Dessa fordon måste därför utformas på sådant sätt att de uppfyller kraven enligt första stycket när de används utan påhängsvagn.

För att fordonen ska kunna uppfylla dessa krav kan stänkskärmar och skärmkanter exempelvis ha löstagbara delar.”

| h) | Punkt 7.3.1 ska ersättas med följande:






  ”7.3.1 | Stänkskyddets bredd måste uppfylla kraven för ’q’ i punkt 7.1.1 c, utom om stänkskyddet ligger innanför stänkskärmen, i vilket fall det måste vara minst lika brett som däcksmönstret.
  Bredden hos den del av stänkskydd som befinner sig under stänkskärmen måste uppfylla villkoret enligt denna punkt med en tolerans på 10 mm på var sida.” |
| --- | --- | --- |

h)

Punkt 7.3.1 ska ersättas med följande:

”7.3.1

Stänkskyddets bredd måste uppfylla kraven för ’q’ i punkt 7.1.1 c, utom om stänkskyddet ligger innanför stänkskärmen, i vilket fall det måste vara minst lika brett som däcksmönstret.

Bredden hos den del av stänkskydd som befinner sig under stänkskärmen måste uppfylla villkoret enligt denna punkt med en tolerans på 10 mm på var sida.”

| i) | Punkt 7.3.3 ska ersättas med följande:






  ”7.3.3 | Nederkantens högsta höjd får inte överstiga 200 mm (se figur 3 i bilaga V).
  Detta avstånd ökas till 300 mm för den bakersta axeln om det radiella avståndet Rv för skärmkantens nederkant inte överstiger radien hos de däck som sitter på hjulen på denna axel.
  Den högsta tillåtna höjden för stänkskyddets underkant i förhållande till marken får höjas till 300 mm om tillverkaren bedömer detta vara tekniskt lämpligt med tanke på fjädringsegenskaperna.” |
| --- | --- | --- |

i)

Punkt 7.3.3 ska ersättas med följande:

”7.3.3

Nederkantens högsta höjd får inte överstiga 200 mm (se figur 3 i bilaga V).

Detta avstånd ökas till 300 mm för den bakersta axeln om det radiella avståndet Rv för skärmkantens nederkant inte överstiger radien hos de däck som sitter på hjulen på denna axel.

Den högsta tillåtna höjden för stänkskyddets underkant i förhållande till marken får höjas till 300 mm om tillverkaren bedömer detta vara tekniskt lämpligt med tanke på fjädringsegenskaperna.”

| j) | I punkt 7.3.5 ska hänvisningen till ”figur 4b” ersättas med hänvisning till ”figur 4 i bilaga V”. |
| --- | --- |

j)

I punkt 7.3.5 ska hänvisningen till ”figur 4b” ersättas med hänvisning till ”figur 4 i bilaga V”.

| k) | Punkt 9.3.2.1 ska ersättas med följande:






  ”9.3.2.1 | Stänkskyddsanordningens nederkant får inte ligga mer än 200 mm över marken.
  Den högsta tillåtna höjden för stänkskyddets underkant i förhållande till marken får höjas till 300 mm om tillverkaren bedömer detta vara tekniskt lämpligt med tanke på fjädringsegenskaperna.” |
| --- | --- | --- |

k)

Punkt 9.3.2.1 ska ersättas med följande:

”9.3.2.1

Stänkskyddsanordningens nederkant får inte ligga mer än 200 mm över marken.

Den högsta tillåtna höjden för stänkskyddets underkant i förhållande till marken får höjas till 300 mm om tillverkaren bedömer detta vara tekniskt lämpligt med tanke på fjädringsegenskaperna.”

| l) | Följande punkt ska läggas till som punkt 10:






  ”10. | För kombinationsaxlar behöver stänkskyddssystemet hos en axel som inte är den bakersta axeln inte alltid täcka hela däcksmönstret om det lokalt finns risk för att stänkskyddssystemet och axlarnas struktur eller underredets fjädring stör varandra.” |
| --- | --- | --- |

l)

Följande punkt ska läggas till som punkt 10:

”10.

För kombinationsaxlar behöver stänkskyddssystemet hos en axel som inte är den bakersta axeln inte alltid täcka hela däcksmönstret om det lokalt finns risk för att stänkskyddssystemet och axlarnas struktur eller underredets fjädring stör varandra.”

| m) | Tillägget ska utgå. |
| --- | --- |

m)

Tillägget ska utgå.

| n) | Följande tillägg ska läggas till som tillägg 1 och tillägg 2:”
  Tillägg 1
  INFORMATIONSDOKUMENT nr ... FÖR EG-TYPGODKÄNNANDE AV ETT FORDON I FRÅGA OM MONTERING AV STÄNKSKYDDSSYSTEM (DIREKTIV 91/226/EEG, SENAST ÄNDRAT GENOM DIREKTIV 2010/19/EU) (4)


  (För förklaringar, se bilaga I till direktiv 2007/46/EG)

  Följande uppgifter ska i den mån de är tillämpliga lämnas i tre uppsättningar inklusive innehållsförteckning. Alla ritningar måste lämnas i lämplig skala och tillräckligt detaljerade, i formatet A4 eller vikt till formatet A4. Eventuella fotografier måste vara tillräckligt detaljerade.
  Om systemen, komponenterna eller de separata tekniska enheterna har elektronisk styrning måste prestanda för denna styrning beskrivas.
  0.   ALLMÄNT
  0.1   Fabrikat (tillverkarens firmanamn):
  0.2   Typ:






  0.2.1 | Varumärke(n) (i förekommande fall): |
| --- | --- | --- |

n)

Följande tillägg ska läggas till som tillägg 1 och tillägg 2:

Tillägg 1

INFORMATIONSDOKUMENT nr ... FÖR EG-TYPGODKÄNNANDE AV ETT FORDON I FRÅGA OM MONTERING AV STÄNKSKYDDSSYSTEM (DIREKTIV 91/226/EEG, SENAST ÄNDRAT GENOM DIREKTIV 2010/19/EU) (4)

(För förklaringar, se bilaga I till direktiv 2007/46/EG)

Följande uppgifter ska i den mån de är tillämpliga lämnas i tre uppsättningar inklusive innehållsförteckning. Alla ritningar måste lämnas i lämplig skala och tillräckligt detaljerade, i formatet A4 eller vikt till formatet A4. Eventuella fotografier måste vara tillräckligt detaljerade.

Om systemen, komponenterna eller de separata tekniska enheterna har elektronisk styrning måste prestanda för denna styrning beskrivas.

0.   ALLMÄNT

0.1   Fabrikat (tillverkarens firmanamn):

0.2   Typ:

0.2.1

Varumärke(n) (i förekommande fall):

0.3   Identifiering av typ om sådan finns märkt på fordonet (b)

| 0.3.1 | Märkningens placering: |
| --- | --- |

0.3.1

Märkningens placering:

0.4   Fordonskategori (c):

0.5   Tillverkarens namn och adress:

0.8   Namn och adress för monteringsanläggning(ar):

1.   ALLMÄNNA UPPGIFTER OM FORDONETS KONSTRUKTION

1.1   Fotografier och/eller ritningar av ett representativt fordon:

1.3   Antal axlar och hjul:

| 1.3.1 | Antal axlar med tvillingmonterade hjul och deras placering: |
| --- | --- |

1.3.1

Antal axlar med tvillingmonterade hjul och deras placering:

| 1.3.2 | Antal styrda axlar och deras placering: |
| --- | --- |

1.3.2

Antal styrda axlar och deras placering:

2.   MÅTT OCH VIKTER (f) (g)

(i kg och mm) (se ritning om tillämpligt)

2.1   Hjulbas(er) (vid full last) (g) (l):

2.6   Vikt i körklart skick (maximum och minimum för varje variant).

Fordonets vikt med karosseri och, för dragfordon i andra kategorier än M1, med kopplingsanordning, om denna är fabriksinstallerad, i körklart skick, eller vikten av chassit eller av chassit med hytt utan kaross och/eller kopplingsanordning om karossen och/eller kopplingsanordningen inte har fabriksmonterats (inklusive vätskor, verktyg, reservhjul, om monterat, och förare, och för bussar och turistbussar, vikten av en besättningsmedlem om det i fordonet finns en sittplats avsedd för besättning) (h) (maximum och minimum för varje variant):

| 2.6.1 | Viktens fördelning mellan axlarna och, för påhängsvagnar och släpkärror, belastning på kopplingspunkten (maximum och minimum för varje variant): |
| --- | --- |

2.6.1

Viktens fördelning mellan axlarna och, för påhängsvagnar och släpkärror, belastning på kopplingspunkten (maximum och minimum för varje variant):

2.8   Högsta tekniskt tillåtna vikt inklusive last enligt tillverkarens uppgifter (i) (3):

9.   KAROSSERI

9.20   Stänkskyddssystem:

| 9.20.0 | Medföljer: ja/nej/ofullständigt (1) |
| --- | --- |

9.20.0

Medföljer: ja/nej/ofullständigt (1)

| 9.20.1 | Kortfattad beskrivning av fordonet med avseende på stänkskyddssystemet och de ingående beståndsdelarna: |
| --- | --- |

9.20.1

Kortfattad beskrivning av fordonet med avseende på stänkskyddssystemet och de ingående beståndsdelarna:

| 9.20.2 | Detaljerade ritningar av stänkskyddssystemet och dess position i fordonet som visar de mått som anges i figurerna i bilaga V till direktiv 91/226/EEG och med beaktande av extrema däck- och hjulkombinationer: |
| --- | --- |

9.20.2

Detaljerade ritningar av stänkskyddssystemet och dess position i fordonet som visar de mått som anges i figurerna i bilaga V till direktiv 91/226/EEG och med beaktande av extrema däck- och hjulkombinationer:

| 9.20.3 | Godkännandenummer för stänkskyddsanordning(ar) (i förekommande fall): |
| --- | --- |

9.20.3

Godkännandenummer för stänkskyddsanordning(ar) (i förekommande fall):

Datum, akt

Tillägg 2

Image

Addendum

TILL EG-TYPGODKÄNNANDEINTYG nr ... FÖR TYPGODKÄNNANDE AV ETT FORDON ENLIGT DIREKTIV 91/226/EEG, SENAST ÄNDRAT GENOM DIREKTIV 2010/19/EU

1.   Ytterligare information

| 1.1 | Stänkskyddsanordningarnas egenskaper (typ, kort beskrivning, varumärke eller namn, typgodkännandenummer): |
| --- | --- |

1.1

Stänkskyddsanordningarnas egenskaper (typ, kort beskrivning, varumärke eller namn, typgodkännandenummer):

5.   Eventuella anmärkningar:

---

(1)  EUT L 263, 9.10.2007, s. 1.”

1

(2)  Stryk det som inte är tillämpligt.

2

(3)  EGT L 168, 26.6.1978, s. 45.”

3

(4)  För fordon i kategorin N1 och fordon i kategorin N2 med en högsta tekniskt tillåten vikt på högst 7,5 ton kan man med stöd av undantaget i punkt 0.1 i bilaga III till detta direktiv använda informationsdokumentet enligt bilaga II till direktiv 78/549/EEG.

4

---

BILAGA II

”BILAGA V

FIGURER

Figur 1a

Bredd (q) hos stänkskärm (a) och skärmkantens läge (j)

Image

Figur 1b

Exempel på skärmkantens mått

Image

Figur 2

Stänkskärmens och skärmkantens mått

Image

Figur 3

Stänkskärmens och stänkskyddets läge

Image

Figur 4

Diagram som visar sammansättningen hos ett stänkskyddssystem (stänkskärm, stänkskydd, skärmkant) som inbegriper stänkskyddsanordningar (energiabsorbenter) för kombinationsaxlar

Image

Figur 5

Diagram som visar sammansättningen hos ett stänkskyddssystem som inbegriper stänkskyddsanordningar (energiabsorbenter) för axlar med icke-styrda eller självstyrande hjul

(bilaga III – punkterna 6.2 och 8)

Image

Image

Figur 6

Diagram som visar sammansättningen hos ett stänkskyddssystem som inbegriper stänkskyddsanordningar försedda med luft/vattenseparatorer för styrda, självstyrande eller icke-styrda hjul

Image

Figur 7

Diagram som visar sammansättningen hos ett stänkskyddssystem som inbegriper stänkskyddsanordningar (stänkskärm, stänkskydd, skärmkant) för kombinationsaxlar där avståndet mellan däcken är högst 300 mm

Image

Figur 8

Provningsutrustning för energiabsorberande stänkskyddsanordningar

(bilaga II, tillägg 1)

Image

Figur 9

Provningsutrustning för luft/vattenseparerande stänkskyddsanordningar

(bilaga II, tillägg 2)

Image

Image

”

---

BESLUT

| 20.3.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 72/38 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 72/38

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 19 mars 2010

om harmoniserade villkor för radiospektrumanvändning för mobila kommunikationstjänster på fartyg i Europeiska unionen

[delgivet med nr K(2010) 1644]

(Text av betydelse för EES)

(2010/166/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets beslut nr 676/2002/EG av den 7 mars 2002 om ett regelverk för radiospektrumpolitiken i Europeiska gemenskapen (radiospektrumbeslut) (1), särskilt artikel 4.3, och

av följande skäl:

| (1) | Strategin i2010 för ett europeiskt informationssamhälle (2) främjar en öppen och konkurrenskraftig digital ekonomi i Europeiska unionen och betonar informations- och kommunikationsteknikens betydelse för deltagande och livskvalitet. Om kompletterande kommunikationsverktyg utvecklas kan det förbättra både arbetsproduktiviteten och tillväxten inom mobiltelefonin. |
| --- | --- |

(1)

Strategin i2010 för ett europeiskt informationssamhälle (2) främjar en öppen och konkurrenskraftig digital ekonomi i Europeiska unionen och betonar informations- och kommunikationsteknikens betydelse för deltagande och livskvalitet. Om kompletterande kommunikationsverktyg utvecklas kan det förbättra både arbetsproduktiviteten och tillväxten inom mobiltelefonin.

| (2) | Kommunikationstillämpningar på fartyg används ombord på frakt- och passagerarfartyg på territorialhav och internationellt vatten i Europeiska unionen, och är till karaktären ofta alleuropeiska eller mellanstatliga. System som tillhandahåller mobila kommunikationstjänster på fartyg syftar till att komplettera befintliga mobila anslutningar i de områden av EU-medlemsstaternas territorialhav (enligt definitionen i Förenta nationernas havsrättskonvention) som inte täcks av landbaserade mobilnät. Dessa mobilnät regleras genom kommissionens beslut 2009/766/EG av den 16 oktober 2009 om harmonisering av frekvensbanden 900 MHz och 1 800 MHz i markbundna system med kapacitet för alleuropeiska tjänster för elektronisk kommunikation i gemenskapen (3). En samordnad strategi för att reglera dessa tjänster bör gagna den inre marknadens mål och potentiellt förbättra tillgången till GSM-tjänster inom Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(2)

Kommunikationstillämpningar på fartyg används ombord på frakt- och passagerarfartyg på territorialhav och internationellt vatten i Europeiska unionen, och är till karaktären ofta alleuropeiska eller mellanstatliga. System som tillhandahåller mobila kommunikationstjänster på fartyg syftar till att komplettera befintliga mobila anslutningar i de områden av EU-medlemsstaternas territorialhav (enligt definitionen i Förenta nationernas havsrättskonvention) som inte täcks av landbaserade mobilnät. Dessa mobilnät regleras genom kommissionens beslut 2009/766/EG av den 16 oktober 2009 om harmonisering av frekvensbanden 900 MHz och 1 800 MHz i markbundna system med kapacitet för alleuropeiska tjänster för elektronisk kommunikation i gemenskapen (3). En samordnad strategi för att reglera dessa tjänster bör gagna den inre marknadens mål och potentiellt förbättra tillgången till GSM-tjänster inom Europeiska unionen.

| (3) | En harmonisering av bestämmelserna om användning av radiospektrum inom Europeiska unionen bör påskynda utvecklingen och införandet av mobila kommunikationstjänster på fartyg inom Europeiska unionen. De huvudsakliga syftena med detta är att undvika skadlig störning på landbaserade mobilnät och att förhindra anslutning till system för mobila kommunikationstjänster på fartyg när anslutning till landbaserade mobilnät är möjlig. |
| --- | --- |

(3)

En harmonisering av bestämmelserna om användning av radiospektrum inom Europeiska unionen bör påskynda utvecklingen och införandet av mobila kommunikationstjänster på fartyg inom Europeiska unionen. De huvudsakliga syftena med detta är att undvika skadlig störning på landbaserade mobilnät och att förhindra anslutning till system för mobila kommunikationstjänster på fartyg när anslutning till landbaserade mobilnät är möjlig.

| (4) | Enligt artikel 4.2 i beslut nr 676/2002/EG har Europeiska kommissionen gett Europeiska post- och telesammanslutningen (nedan kallad Cept) i uppdrag (4) att fastställa vilka tekniska och driftsmässiga villkor som krävs för att undvika att GSM-system i frekvensbanden 900 MHz och 1 800 MHz som används ombord på fartyg på medlemsstaternas territorialhav orsakar skadlig störning på befintliga landbaserade mobilnät, även i de områden i territorialhaven där tjänster tillhandahålls via dessa nät. Cept ska även se till att landbaserade mobila terminaler inte är anslutna till sådana system när de används i territorialhaven och att eventuella mobila terminaler inte förhindras att ansluta till landbaserade nät. Detta beslut grundar sig på Cepts tekniska undersökningar på Europeiska kommissionens uppdrag i enlighet med Cept-rapport 28 (5). |
| --- | --- |

(4)

Enligt artikel 4.2 i beslut nr 676/2002/EG har Europeiska kommissionen gett Europeiska post- och telesammanslutningen (nedan kallad Cept) i uppdrag (4) att fastställa vilka tekniska och driftsmässiga villkor som krävs för att undvika att GSM-system i frekvensbanden 900 MHz och 1 800 MHz som används ombord på fartyg på medlemsstaternas territorialhav orsakar skadlig störning på befintliga landbaserade mobilnät, även i de områden i territorialhaven där tjänster tillhandahålls via dessa nät. Cept ska även se till att landbaserade mobila terminaler inte är anslutna till sådana system när de används i territorialhaven och att eventuella mobila terminaler inte förhindras att ansluta till landbaserade nät. Detta beslut grundar sig på Cepts tekniska undersökningar på Europeiska kommissionens uppdrag i enlighet med Cept-rapport 28 (5).

| (5) | De system för mobila kommunikationstjänster på fartyg som avses i Cept:s rapport består av en eller flera pikocellsbasstationer (nedan kallade fartygsbasstationer) som ger tillträde till ett GSM-stomnät via en stomnätslänk, till exempel via satellit, som använder andra delar av spektrumet än frekvensbanden 900 MHz och 1 800 MHz. Fartygsbasstationen i ett sådant system möjliggör roaming via GSM-mobilterminaler tillhörande passagerare eller besättning genom att tillhandahålla anslutningar i frekvensbanden GSM-900 och/eller GSM-1 800 när fartyget är på internationellt vatten eller i områden i territorialhaven där täckning från landbaserade mobilnät saknas eller är otillräcklig. |
| --- | --- |

(5)

De system för mobila kommunikationstjänster på fartyg som avses i Cept:s rapport består av en eller flera pikocellsbasstationer (nedan kallade fartygsbasstationer) som ger tillträde till ett GSM-stomnät via en stomnätslänk, till exempel via satellit, som använder andra delar av spektrumet än frekvensbanden 900 MHz och 1 800 MHz. Fartygsbasstationen i ett sådant system möjliggör roaming via GSM-mobilterminaler tillhörande passagerare eller besättning genom att tillhandahålla anslutningar i frekvensbanden GSM-900 och/eller GSM-1 800 när fartyget är på internationellt vatten eller i områden i territorialhaven där täckning från landbaserade mobilnät saknas eller är otillräcklig.

| (6) | Slutsatsen av Cept-rapporten är att system för mobila kommunikationstjänster på fartyg inte ska användas närmare baslinjen i en kuststat än två sjömil. I rapporten anges ett antal tekniska och driftsmässiga villkor för användningen av sådana system i territorialhaven mellan två och tolv sjömil från baslinjen. |
| --- | --- |

(6)

Slutsatsen av Cept-rapporten är att system för mobila kommunikationstjänster på fartyg inte ska användas närmare baslinjen i en kuststat än två sjömil. I rapporten anges ett antal tekniska och driftsmässiga villkor för användningen av sådana system i territorialhaven mellan två och tolv sjömil från baslinjen.

| (7) | Den utrustning för mobila kommunikationstjänster på fartyg som avses i detta beslut omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (6). Om utrustningen uppfyller kraven i de relevanta harmoniserade standarderna för GSM-900 och/eller GSM-1 800 som avses i det direktivet, innebär detta att kraven i direktivet antas vara uppfyllda, och utrustningen kan då tillåtas att sättas på marknaden. |
| --- | --- |

(7)

Den utrustning för mobila kommunikationstjänster på fartyg som avses i detta beslut omfattas av Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (6). Om utrustningen uppfyller kraven i de relevanta harmoniserade standarderna för GSM-900 och/eller GSM-1 800 som avses i det direktivet, innebär detta att kraven i direktivet antas vara uppfyllda, och utrustningen kan då tillåtas att sättas på marknaden.

| (8) | Även om det finns harmoniserade Etsi-standarder med tekniska krav som tillåter att GSM-utrustning som uppfyller kraven sätts på marknaden, och sådan GSM-utrustning kan användas av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg, bör man ändå ange specifika operativa värden som ska uppfyllas av sådana system som används i territorialhaven för att undvika skadlig störning på landbaserade mobilnät. |
| --- | --- |

(8)

Även om det finns harmoniserade Etsi-standarder med tekniska krav som tillåter att GSM-utrustning som uppfyller kraven sätts på marknaden, och sådan GSM-utrustning kan användas av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg, bör man ändå ange specifika operativa värden som ska uppfyllas av sådana system som används i territorialhaven för att undvika skadlig störning på landbaserade mobilnät.

| (9) | Bilagan till detta beslut innehåller därför alla de tekniska och driftsmässiga krav som förtecknas i Cept-rapporten. Dessa krav, som ligger inom GSM-standardernas anpassningsbara parametrar, förväntas garantera parallell funktion av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg och landbaserade GSM/UMTS-nät i 900 MHz- och 1 800 MHz-banden, liksom system för kortdistansradiokommunikation inom luftfart som använder 862–960 MHz-bandet. I kraven ingår begränsningsmetoder baserade på specifika driftsparametrar för GSM-system, men andra tekniker eller begränsningsmetoder kan användas om de ger motsvarande skyddsnivå. |
| --- | --- |

(9)

Bilagan till detta beslut innehåller därför alla de tekniska och driftsmässiga krav som förtecknas i Cept-rapporten. Dessa krav, som ligger inom GSM-standardernas anpassningsbara parametrar, förväntas garantera parallell funktion av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg och landbaserade GSM/UMTS-nät i 900 MHz- och 1 800 MHz-banden, liksom system för kortdistansradiokommunikation inom luftfart som använder 862–960 MHz-bandet. I kraven ingår begränsningsmetoder baserade på specifika driftsparametrar för GSM-system, men andra tekniker eller begränsningsmetoder kan användas om de ger motsvarande skyddsnivå.

| (10) | Detta beslut kan inte anses införa skyldigheter för medlemsstater som inte har territorialhav. Detta ska inte påverka auktorisationen av mobila kommunikationstjänster på fartyg, som inte omfattas av detta beslut, men som kan kräva insatser från medlemsstaterna enligt EU-lagstiftningen avseende fartyg med respektive nationalitet. |
| --- | --- |

(10)

Detta beslut kan inte anses införa skyldigheter för medlemsstater som inte har territorialhav. Detta ska inte påverka auktorisationen av mobila kommunikationstjänster på fartyg, som inte omfattas av detta beslut, men som kan kräva insatser från medlemsstaterna enligt EU-lagstiftningen avseende fartyg med respektive nationalitet.

| (11) | Medlemsstaterna bör sträva efter att så tidigt som möjligt göra hela frekvensbanden 900 MHz och 1 800 MHz tillgängliga för system för störningsfria och oskyddade mobila kommunikationstjänster på fartyg i sina territorialhav, bland annat för att undvika diskriminering mellan rättighetshavare i dessa frekvensband. Om nationella omständigheter förhindrar att hela frekvensbanden görs tillgängliga kan dock medlemsstaterna göra en mindre del av spektrumet tillgänglig, dock minst 2 MHz i upplänksriktning och 2 MHz i nedlänksriktning, eftersom denna mängd spektrum anses vara den minsta som krävs för mobila kommunikationstjänster på fartyg. |
| --- | --- |

(11)

Medlemsstaterna bör sträva efter att så tidigt som möjligt göra hela frekvensbanden 900 MHz och 1 800 MHz tillgängliga för system för störningsfria och oskyddade mobila kommunikationstjänster på fartyg i sina territorialhav, bland annat för att undvika diskriminering mellan rättighetshavare i dessa frekvensband. Om nationella omständigheter förhindrar att hela frekvensbanden görs tillgängliga kan dock medlemsstaterna göra en mindre del av spektrumet tillgänglig, dock minst 2 MHz i upplänksriktning och 2 MHz i nedlänksriktning, eftersom denna mängd spektrum anses vara den minsta som krävs för mobila kommunikationstjänster på fartyg.

| (12) | Med tanke på den snabba utvecklingen inom radiospektrumsmiljön och för att de villkor som anges i detta beslut ska förbli aktuella bör de nationella myndigheterna så långt det är möjligt övervaka i vilken utsträckning radiospektrumet utnyttjas av utrustning för mobila kommunikationstjänster på fartyg, så att beslutet kan ses över kontinuerligt. Vid en sådan översyn bör man beakta den tekniska utvecklingen och verifiera att de ursprungliga antagandena rörande mobila kommunikationstjänster på fartyg fortfarande är relevanta. |
| --- | --- |

(12)

Med tanke på den snabba utvecklingen inom radiospektrumsmiljön och för att de villkor som anges i detta beslut ska förbli aktuella bör de nationella myndigheterna så långt det är möjligt övervaka i vilken utsträckning radiospektrumet utnyttjas av utrustning för mobila kommunikationstjänster på fartyg, så att beslutet kan ses över kontinuerligt. Vid en sådan översyn bör man beakta den tekniska utvecklingen och verifiera att de ursprungliga antagandena rörande mobila kommunikationstjänster på fartyg fortfarande är relevanta.

| (13) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från radiospektrumkommittén. |
| --- | --- |

(13)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från radiospektrumkommittén.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Detta beslut syftar till harmonisering av de tekniska villkoren för tillgång till och effektiv användning av 900 MHz- och 1 800 MHz-banden för system för mobila kommunikationstjänster på fartyg på territorialhav inom Europeiska unionen.

Artikel 2

I detta beslut avses med

| 1. | mobila kommunikationstjänster på fartyg: elektroniska kommunikationstjänster, enligt definitionen i artikel 2 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG (7), som tillhandahålls av företag för att göra det möjligt för personer ombord på ett fartyg att med hjälp av GSM-system kommunicera via allmänna kommunikationsnät utan att upprätta någon direkt förbindelse med markbundna mobilnät, |
| --- | --- |

1.

mobila kommunikationstjänster på fartyg: elektroniska kommunikationstjänster, enligt definitionen i artikel 2 c i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG (7), som tillhandahålls av företag för att göra det möjligt för personer ombord på ett fartyg att med hjälp av GSM-system kommunicera via allmänna kommunikationsnät utan att upprätta någon direkt förbindelse med markbundna mobilnät,

| 2. | 900 MHz-bandet: frekvensbandet 880–915 MHz för upplänk (sändning från terminal och mottagning från basstation) och frekvensbandet 925–960 MHz för nedlänk (sändning från basstation och mottagning från terminal), |
| --- | --- |

2.

900 MHz-bandet: frekvensbandet 880–915 MHz för upplänk (sändning från terminal och mottagning från basstation) och frekvensbandet 925–960 MHz för nedlänk (sändning från basstation och mottagning från terminal),

| 3. | 1 800 MHz-bandet: frekvensbandet 1 710–1 785 MHz för upplänk (sändning från terminal och mottagning från basstation) och frekvensbandet 1 805–1 880 MHz för nedlänk (sändning från basstation och mottagning från terminal), |
| --- | --- |

3.

1 800 MHz-bandet: frekvensbandet 1 710–1 785 MHz för upplänk (sändning från terminal och mottagning från basstation) och frekvensbandet 1 805–1 880 MHz för nedlänk (sändning från basstation och mottagning från terminal),

| 4. | GSM-system: elektroniskt kommunikationsnät som uppfyller kraven i GSM-standarden såsom den offentliggjorts av Etsi, framför allt EN 301 502 och EN 301 511, |
| --- | --- |

4.

GSM-system: elektroniskt kommunikationsnät som uppfyller kraven i GSM-standarden såsom den offentliggjorts av Etsi, framför allt EN 301 502 och EN 301 511,

| 5. | störningsfritt och oskyddat: att inga skadliga störningar kan orsakas radiokommunikationstjänster och att det inte kan göras anspråk på skydd för sådana tjänster mot skadliga störningar från andra radiokommunikationstjänster, |
| --- | --- |

5.

störningsfritt och oskyddat: att inga skadliga störningar kan orsakas radiokommunikationstjänster och att det inte kan göras anspråk på skydd för sådana tjänster mot skadliga störningar från andra radiokommunikationstjänster,

| 6. | territorialhav: enligt definitionen i Förenta nationernas havsrättskonvention, |
| --- | --- |

6.

territorialhav: enligt definitionen i Förenta nationernas havsrättskonvention,

| 7. | fartygsbasstation: en mobil pikocell på ett fartyg som hanterar GSM-tjänster i frekvensbanden 900 MHz och/eller 1 800 MHz. |
| --- | --- |

7.

fartygsbasstation: en mobil pikocell på ett fartyg som hanterar GSM-tjänster i frekvensbanden 900 MHz och/eller 1 800 MHz.

Artikel 3

Senast tolv månader efter det att detta beslut träder i kraft ska medlemsstaterna göra minst 2 MHz spektrum i upplänksriktning och 2 MHz i motsvarande parade spektrum i nedlänksriktning tillgängliga i 900 MHz- och/eller 1 800 MHz-banden för system för störningsfria och oskyddade mobila kommunikationstjänster på fartyg i deras territorialhav, och säkerställa att dessa system följer bestämmelserna i bilagan till detta beslut.

Artikel 4

Medlemsstaterna ska kontinuerligt se över hur 900 MHz- och 1 800 MHz-banden används för system för mobila kommunikationstjänster på fartyg på sina territorialhav, särskilt med avseende på att villkoren i artikel 3 i detta beslut förblir aktuella och på förekomsten av skadlig störning.

Artikel 5

Medlemsstaterna ska lämna in en rapport till Europeiska kommissionen om relevanta iakttagelser i samband med den översyn som avses i artikel 4 i detta beslut. Europeiska kommissionen ska vid behov se över detta beslut.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 19 mars 2010.

På kommissionens vägnar

Neelie KROES

Vice ordförande

---

(1)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 1.

1

(2)  KOM(2005) 229 slutlig av den 1 juni 2005.

2

(3)  EUT L 274, 20.10.2009, s. 32.

3

(4)  Uppdrag till Cept om mobila kommunikationstjänster på fartyg, 8 juli 2008.

4

(5)  Slutlig rapport från Cept till Europeiska kommissionens om EU:s uppdrag rörande mobila kommunikationstjänster på fartyg, 1 juli 2009.

5

(6)  EGT L 91, 7.4.1999, s. 10.

6

(7)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.

7

---

BILAGA

Villkor som ska uppfyllas av system som tillhandahåller mobila kommunikationstjänster på fartyg i EU-medlemsstaternas territorialhav för att undvika skadliga störningar i landbaserade mobilnät

Följande villkor ska uppfyllas:

| 1. | Ett system som tillhandahåller mobila kommunikationstjänster på fartyg ska inte användas närmare baslinjen än två sjömil (1) enligt Förenta nationernas havsrättskonvention. |
| --- | --- |

1.

Ett system som tillhandahåller mobila kommunikationstjänster på fartyg ska inte användas närmare baslinjen än två sjömil (1) enligt Förenta nationernas havsrättskonvention.

| 2. | Mellan två och tolv sjömil från baslinjen får endast inomhusantenner användas för fartygsbasstationer. |
| --- | --- |

2.

Mellan två och tolv sjömil från baslinjen får endast inomhusantenner användas för fartygsbasstationer.

| 3. | Begränsningar för mobila terminaler som används ombord på fartyg och för fartygsbasstationer:






  Parameter | Beskrivning |
| --- | --- | --- |
| Sändningseffekt/effekttäthet | För mobila terminaler ombord på fartyg, styrda av fartygsbasstationen i frekvensbandet 900 MHz, maximal utstrålad effekt:
  5 dBm |
| För mobila terminaler ombord på fartyg, styrda av fartygsbasstationen i frekvensbandet 1 800 MHz, maximal utstrålad effekt:
  0 dBm |
| För fartygsbasstationer, den maximala effekttätheten uppmätt utomhus på fartyget, med en uppmätt antennförstärkning på 0 dBi:
  – 80 dBm/200 kHz |
| Regler för kanaltillgång och kanalutnyttjande | Begränsningsmetoder som ger prestanda som minst motsvarar följande begränsningsfaktorer baserade på GSM-standarder ska användas:






  — | Mellan två och tre sjömil från baslinjen ska mottagarens känslighet och frånkopplingströskeln (ACCMIN (2) och miniminivå enligt RXLEV (3)) för den mobila terminal som används ombord på fartyget vara lika med eller högre än – 70 dBm/200 kHz och mellan tre och tolv sjömil från baslinjen lika med eller högre än – 75 dBm/200 kHz. |

3.

Begränsningar för mobila terminaler som används ombord på fartyg och för fartygsbasstationer:

Parameter

Beskrivning

Sändningseffekt/effekttäthet

För mobila terminaler ombord på fartyg, styrda av fartygsbasstationen i frekvensbandet 900 MHz, maximal utstrålad effekt:

5 dBm

För mobila terminaler ombord på fartyg, styrda av fartygsbasstationen i frekvensbandet 1 800 MHz, maximal utstrålad effekt:

0 dBm

För fartygsbasstationer, den maximala effekttätheten uppmätt utomhus på fartyget, med en uppmätt antennförstärkning på 0 dBi:

– 80 dBm/200 kHz

Regler för kanaltillgång och kanalutnyttjande

Begränsningsmetoder som ger prestanda som minst motsvarar följande begränsningsfaktorer baserade på GSM-standarder ska användas:

—

Mellan två och tre sjömil från baslinjen ska mottagarens känslighet och frånkopplingströskeln (ACCMIN (2) och miniminivå enligt RXLEV (3)) för den mobila terminal som används ombord på fartyget vara lika med eller högre än – 70 dBm/200 kHz och mellan tre och tolv sjömil från baslinjen lika med eller högre än – 75 dBm/200 kHz.

| — | Diskontinuerlig överföring (4) ska aktiveras i systemets upplänksriktning. |
| --- | --- |

—

Diskontinuerlig överföring (4) ska aktiveras i systemets upplänksriktning.

| — | Värdet för påskyndande (5) för fartygsbasstationer ska ställas in på lägsta möjliga. |
| --- | --- |

—

Värdet för påskyndande (5) för fartygsbasstationer ska ställas in på lägsta möjliga.

---

(1)  En sjömil = 1 852 meter.

(2)  ACCMIN (RX_LEV_ACCESS_MIN) enligt beskrivningen i GSM-standarden Etsi TS 144 018.

(3)  RXLEV (RXLEV-FULL-SERVING-CELL) enligt beskrivningen i GSM-standarden Etsi TS 148 008.

(4)  Diskontinuerlig överföring (DTX) enligt beskrivningen i GSM-standarden Etsi TS 148 008.

(5)  Påskyndande, enligt beskrivningen i GSM-standarden Etsi TS 144 018.

---

REKOMMENDATIONER

| 20.3.2010 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 72/42 |
| --- | --- | --- | --- |

20.3.2010

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 72/42

---

KOMMISSIONENS REKOMMENDATION

av den 19 mars 2010

om auktorisation av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg

(Text av betydelse för EES)

(2010/167/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN UTFÄRDAR DENNA REKOMMENDATION

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) (1), särskilt artikel 19.1, och

av följande skäl:

| (1) | Strategin i2010 för ett europeiskt informationssamhälle främjar en öppen och konkurrenskraftig digital ekonomi i Europeiska unionen, betonar informations- och kommunikationsteknikens betydelse för deltagande och livskvalitet och understryker fördelarna med att överallt i vardagen ha tillgång till information och kommunikationsmöjligheter. |
| --- | --- |

(1)

Strategin i2010 för ett europeiskt informationssamhälle främjar en öppen och konkurrenskraftig digital ekonomi i Europeiska unionen, betonar informations- och kommunikationsteknikens betydelse för deltagande och livskvalitet och understryker fördelarna med att överallt i vardagen ha tillgång till information och kommunikationsmöjligheter.

| (2) | Mobila kommunikationstjänster på fartyg används ombord på frakt- och passagerarfartyg som seglar på territorialhaven i Europeiska unionen och på internationellt vatten och är till karaktären ofta alleuropeiska eller mellanstatliga. System som tillhandahåller mobila kommunikationstjänster på fartyg syftar till att komplettera befintliga mobila anslutningar vid användning i de områden av EU-medlemsstaternas territorialhav (enligt definitionen i Förenta nationernas havsrättskonvention) som inte täcks av landbaserade mobila nätverk. |
| --- | --- |

(2)

Mobila kommunikationstjänster på fartyg används ombord på frakt- och passagerarfartyg som seglar på territorialhaven i Europeiska unionen och på internationellt vatten och är till karaktären ofta alleuropeiska eller mellanstatliga. System som tillhandahåller mobila kommunikationstjänster på fartyg syftar till att komplettera befintliga mobila anslutningar vid användning i de områden av EU-medlemsstaternas territorialhav (enligt definitionen i Förenta nationernas havsrättskonvention) som inte täcks av landbaserade mobila nätverk.

| (3) | Ett system avsett för mobila kommunikationstjänster på fartyg består i allmänhet av en eller flera pikocellsbasstationer som ger tillträde till ett GSM-stomnät via en stomnätslänk, till exempel via satellit. Fartygsbasstationen i ett sådant system möjliggör roaming via passagerarnas eller besättningens GSM-mobilterminaler. |
| --- | --- |

(3)

Ett system avsett för mobila kommunikationstjänster på fartyg består i allmänhet av en eller flera pikocellsbasstationer som ger tillträde till ett GSM-stomnät via en stomnätslänk, till exempel via satellit. Fartygsbasstationen i ett sådant system möjliggör roaming via passagerarnas eller besättningens GSM-mobilterminaler.

| (4) | Mobila kommunikationstjänster på fartyg drivs för närvarande kommersiellt endast med GSM-standarden och endast i frekvensbanden 880–915 MHz och 1 710–1 785 MHz för upplänk (sändning från terminal och mottagning från basstation) och frekvensbanden 925–960 MHz och 1 805–1 880 MHz för nedlänk (sändning från basstation och mottagning från terminal). I framtiden kan de dock komma att utvidgas till andra markbundna allmänna system för mobil kommunikation som fungerar enligt andra standarder och i andra frekvensband. |
| --- | --- |

(4)

Mobila kommunikationstjänster på fartyg drivs för närvarande kommersiellt endast med GSM-standarden och endast i frekvensbanden 880–915 MHz och 1 710–1 785 MHz för upplänk (sändning från terminal och mottagning från basstation) och frekvensbanden 925–960 MHz och 1 805–1 880 MHz för nedlänk (sändning från basstation och mottagning från terminal). I framtiden kan de dock komma att utvidgas till andra markbundna allmänna system för mobil kommunikation som fungerar enligt andra standarder och i andra frekvensband.

| (5) | En åtskillnad bör göras mellan driften av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg och den utökade täckning som tillhandahålls via landbaserade mobilnät för elektronisk kommunikation i territorialhaven i den mån som detta grundas på operatörernas rättigheter att upprätta och driva landbaserade mobilnät. |
| --- | --- |

(5)

En åtskillnad bör göras mellan driften av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg och den utökade täckning som tillhandahålls via landbaserade mobilnät för elektronisk kommunikation i territorialhaven i den mån som detta grundas på operatörernas rättigheter att upprätta och driva landbaserade mobilnät.

| (6) | En samordnad strategi för att reglera mobila kommunikationstjänster på fartyg skulle underlätta tillhandahållandet av sådana tjänster i Europeiska unionen, och därigenom bidra till att uppnå den inre marknadens mål. Det skulle även bidra till sömlös mobil anslutning för konsumenter och affärsanvändare och öka potentialen för innovativa kommunikationstjänster för fartyg. |
| --- | --- |

(6)

En samordnad strategi för att reglera mobila kommunikationstjänster på fartyg skulle underlätta tillhandahållandet av sådana tjänster i Europeiska unionen, och därigenom bidra till att uppnå den inre marknadens mål. Det skulle även bidra till sömlös mobil anslutning för konsumenter och affärsanvändare och öka potentialen för innovativa kommunikationstjänster för fartyg.

| (7) | Vid auktorisation för mobila kommunikationstjänster på fartyg måste medlemsstaterna uppfylla bestämmelserna i direktiv 2002/21/EG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv) (2). Enligt artiklarna 9.1 och 9.2 i direktiv 2002/21/EG ska medlemsstaterna säkerställa en effektiv förvaltning av radiofrekvenserna för elektroniska kommunikationstjänster inom sitt territorium och främja harmoniseringen av användningen av radiofrekvenser inom Europeiska unionen, i linje med behovet av en ändamålsenlig och effektiv användning. |
| --- | --- |

(7)

Vid auktorisation för mobila kommunikationstjänster på fartyg måste medlemsstaterna uppfylla bestämmelserna i direktiv 2002/21/EG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/20/EG av den 7 mars 2002 om auktorisation för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (auktorisationsdirektiv) (2). Enligt artiklarna 9.1 och 9.2 i direktiv 2002/21/EG ska medlemsstaterna säkerställa en effektiv förvaltning av radiofrekvenserna för elektroniska kommunikationstjänster inom sitt territorium och främja harmoniseringen av användningen av radiofrekvenser inom Europeiska unionen, i linje med behovet av en ändamålsenlig och effektiv användning.

| (8) | Enligt direktiv 2002/21/EG ska de nationella regleringsmyndigheterna i medlemsstaterna bidra till utvecklandet av den inre marknaden genom att bland annat avlägsna kvarvarande hinder för tillhandahållande av elektroniska kommunikationsnät, tillhörande faciliteter och tjänster samt elektroniska kommunikationstjänster på det europeiska planet. De ska också främja inrättande och utveckling av transeuropeiska nät och samverkan mellan alleuropeiska tjänster och uppkoppling mellan slutanvändare. De ska även främja konkurrens vid tillhandahållandet av elektroniska kommunikationsnät, och kommunikationstjänster samt tillhörande faciliteter och tjänster och därvid bland annat främja en effektiv användning och säkerställa en ändamålsenlig förvaltning av radiofrekvenser och nummerresurser. |
| --- | --- |

(8)

Enligt direktiv 2002/21/EG ska de nationella regleringsmyndigheterna i medlemsstaterna bidra till utvecklandet av den inre marknaden genom att bland annat avlägsna kvarvarande hinder för tillhandahållande av elektroniska kommunikationsnät, tillhörande faciliteter och tjänster samt elektroniska kommunikationstjänster på det europeiska planet. De ska också främja inrättande och utveckling av transeuropeiska nät och samverkan mellan alleuropeiska tjänster och uppkoppling mellan slutanvändare. De ska även främja konkurrens vid tillhandahållandet av elektroniska kommunikationsnät, och kommunikationstjänster samt tillhörande faciliteter och tjänster och därvid bland annat främja en effektiv användning och säkerställa en ändamålsenlig förvaltning av radiofrekvenser och nummerresurser.

| (9) | Enligt direktiv 2002/20/EG bör systemet för utfärdande av auktorisationer för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster vara så lite betungande som möjligt, för att stimulera framväxten av nya elektroniska kommunikationstjänster och alleuropeiska kommunikationsnät och kommunikationstjänster och för att tjänsteleverantörer och konsumenter ska kunna dra nytta av de stordriftsfördelar som en inre marknad innebär. |
| --- | --- |

(9)

Enligt direktiv 2002/20/EG bör systemet för utfärdande av auktorisationer för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster vara så lite betungande som möjligt, för att stimulera framväxten av nya elektroniska kommunikationstjänster och alleuropeiska kommunikationsnät och kommunikationstjänster och för att tjänsteleverantörer och konsumenter ska kunna dra nytta av de stordriftsfördelar som en inre marknad innebär.

| (10) | I enlighet med artikel 3.2 i direktiv 2002/20/EG får tillhandahållande av elektroniska kommunikationsnät eller tillhandahållande av elektroniska kommunikationstjänster, utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda skyldigheter som anges i artikel 6.2 eller nyttjanderätten enligt artikel 5, endast underkastas allmän auktorisation. |
| --- | --- |

(10)

I enlighet med artikel 3.2 i direktiv 2002/20/EG får tillhandahållande av elektroniska kommunikationsnät eller tillhandahållande av elektroniska kommunikationstjänster, utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda skyldigheter som anges i artikel 6.2 eller nyttjanderätten enligt artikel 5, endast underkastas allmän auktorisation.

| (11) | Enligt artikel 5.1 i direktiv 2002/20/EG ska medlemsstaterna om det är möjligt, och särskilt om risken för skadlig störning är försumbar, inte kräva att individuella nyttjanderätter beviljas som förutsättning för användningen av radiofrekvenser utan ska i stället knyta villkoren för användning av radiofrekvenser till den allmänna auktorisationen. |
| --- | --- |

(11)

Enligt artikel 5.1 i direktiv 2002/20/EG ska medlemsstaterna om det är möjligt, och särskilt om risken för skadlig störning är försumbar, inte kräva att individuella nyttjanderätter beviljas som förutsättning för användningen av radiofrekvenser utan ska i stället knyta villkoren för användning av radiofrekvenser till den allmänna auktorisationen.

| (12) | Under förutsättning att de tekniska villkoren i kommissionens beslut 2010/166/EU (3) är uppfyllda kommer risken för skadlig störning som orsakas av mobila kommunikationstjänster på fartyg att vara försumbar, så i princip bör allmänna auktorisationer beviljas av medlemsstaterna för användning av radiospektrumet för mobila kommunikationstjänster på fartyg. |
| --- | --- |

(12)

Under förutsättning att de tekniska villkoren i kommissionens beslut 2010/166/EU (3) är uppfyllda kommer risken för skadlig störning som orsakas av mobila kommunikationstjänster på fartyg att vara försumbar, så i princip bör allmänna auktorisationer beviljas av medlemsstaterna för användning av radiospektrumet för mobila kommunikationstjänster på fartyg.

| (13) | Vissa medlemsstater kräver för närvarande individuella nyttjanderätter för att spektrum ska få användas för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg. Sådana auktorisationer bör omprövas, även mot bakgrund av eventuella erfarenheter av tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg i medlemsstaternas territorialhav. |
| --- | --- |

(13)

Vissa medlemsstater kräver för närvarande individuella nyttjanderätter för att spektrum ska få användas för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg. Sådana auktorisationer bör omprövas, även mot bakgrund av eventuella erfarenheter av tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg i medlemsstaternas territorialhav.

| (14) | Enligt artikel 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/114/EG av den 16 september 2009 om ändring av rådets direktiv 87/372/EEG om vilka frekvensband som skall reserveras för det samordnade införandet av allmänt tillgänglig, alleuropeisk, cellulär, digital, landbaserad mobilkommunikation inom gemenskapen (4) ska medlemsstaterna undersöka huruvida de befintliga tilldelningarna av 900 MHz-bandet till konkurrerande mobiloperatörer på deras territorier kan förmodas snedvrida konkurrensen på de berörda mobilmarknaderna och hantera sådana snedvridningar i enlighet med artikel 14 i direktiv 2002/20/EG. Medlemsstaterna bör vid behov överväga att ta detta tillfälle att ändra eventuella befintliga exklusiva nyttjanderätter som beviljats operatörer av landbaserade mobilnät, så att de inte utesluter tillhandahållandet av mobila kommunikationstjänster på fartyg på dessa frekvenser. |
| --- | --- |

(14)

Enligt artikel 1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/114/EG av den 16 september 2009 om ändring av rådets direktiv 87/372/EEG om vilka frekvensband som skall reserveras för det samordnade införandet av allmänt tillgänglig, alleuropeisk, cellulär, digital, landbaserad mobilkommunikation inom gemenskapen (4) ska medlemsstaterna undersöka huruvida de befintliga tilldelningarna av 900 MHz-bandet till konkurrerande mobiloperatörer på deras territorier kan förmodas snedvrida konkurrensen på de berörda mobilmarknaderna och hantera sådana snedvridningar i enlighet med artikel 14 i direktiv 2002/20/EG. Medlemsstaterna bör vid behov överväga att ta detta tillfälle att ändra eventuella befintliga exklusiva nyttjanderätter som beviljats operatörer av landbaserade mobilnät, så att de inte utesluter tillhandahållandet av mobila kommunikationstjänster på fartyg på dessa frekvenser.

| (15) | Medlemsstaterna bör dela information med varandra och med kommissionen för att lösa eventuella problem med skadlig störning som orsakas av mobila kommunikationstjänster på fartyg. I de fall då kommunikationskommittén och radiospektrumkommittén kan underlätta lösningen av sådana problem bör de informeras av kommissionen. |
| --- | --- |

(15)

Medlemsstaterna bör dela information med varandra och med kommissionen för att lösa eventuella problem med skadlig störning som orsakas av mobila kommunikationstjänster på fartyg. I de fall då kommunikationskommittén och radiospektrumkommittén kan underlätta lösningen av sådana problem bör de informeras av kommissionen.

| (16) | I enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster) (5) ska medlemsstaterna säkerställa att slutanvändare och konsumenter får tillgång till öppet redovisad och aktuell information om gällande priser, taxor och allmänna villkor för tillträde till och användning av allmänt tillgängliga telefonitjänster. I direktivet uppmanas medlemsstaterna också att säkerställa att konsumenter som abonnerar på tjänster som ger anslutning och/eller tillträde till det allmänna telefonnätet har rätt till ett avtal med ett eller flera företag som tillhandahåller sådana tjänster. Bland annat ska detaljerade uppgifter om priser och taxor liksom sätten för att erhålla aktuell information om gällande taxor och underhållsavgifter anges. |
| --- | --- |

(16)

I enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (direktiv om samhällsomfattande tjänster) (5) ska medlemsstaterna säkerställa att slutanvändare och konsumenter får tillgång till öppet redovisad och aktuell information om gällande priser, taxor och allmänna villkor för tillträde till och användning av allmänt tillgängliga telefonitjänster. I direktivet uppmanas medlemsstaterna också att säkerställa att konsumenter som abonnerar på tjänster som ger anslutning och/eller tillträde till det allmänna telefonnätet har rätt till ett avtal med ett eller flera företag som tillhandahåller sådana tjänster. Bland annat ska detaljerade uppgifter om priser och taxor liksom sätten för att erhålla aktuell information om gällande taxor och underhållsavgifter anges.

| (17) | Internationella avtal inom sjösäkerhet och/eller allmän säkerhet bör inte påverkas negativt av driften av mobila kommunikationstjänster på fartyg. |
| --- | --- |

(17)

Internationella avtal inom sjösäkerhet och/eller allmän säkerhet bör inte påverkas negativt av driften av mobila kommunikationstjänster på fartyg.

| (18) | De rättsliga och tekniska aspekterna av det gemensamma synsättet på auktorisation för användningen av spektrum för mobila kommunikationstjänster på fartyg i EU bör regelbundet granskas i syfte att säkerställa att de fortsätter att vara tillfredsställande med avseende på det övergripande syftet att undvika skadlig störning. I annat fall får lämpliga korrigerande åtgärder övervägas. |
| --- | --- |

(18)

De rättsliga och tekniska aspekterna av det gemensamma synsättet på auktorisation för användningen av spektrum för mobila kommunikationstjänster på fartyg i EU bör regelbundet granskas i syfte att säkerställa att de fortsätter att vara tillfredsställande med avseende på det övergripande syftet att undvika skadlig störning. I annat fall får lämpliga korrigerande åtgärder övervägas.

| (19) | De åtgärder som beskrivs i denna rekommendation är förenliga med yttrandet från kommunikationskommittén. |
| --- | --- |

(19)

De åtgärder som beskrivs i denna rekommendation är förenliga med yttrandet från kommunikationskommittén.

HÄRIGENOM REKOMMENDERAS FÖLJANDE.

| 1. | Målet med denna rekommendation är att samordna nationella villkor och förfaranden för auktorisation för användning av radiospektrum för mobila kommunikationstjänster på fartyg i medlemsstaternas territorialhav för att underlätta utbyggnaden av sådana tjänster i EU och samtidigt undvika att tjänsterna orsakar skadlig störning på landbaserade mobila tjänster för elektronisk kommunikation.
  De nationella villkor och bestämmelser för auktorisation som denna rekommendation hänvisar till ska tillämpas utan att det påverkar rättsliga förpliktelser avseende sjösäkerhet och allmän säkerhet och regler och/eller administrativa bestämmelser om utrustning för mobila kommunikationstjänster på fartyg som medlemsstaterna infört i överensstämmelse med EU-lagstiftningen, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (6) och eventuella tillämpliga EU-instrument och internationella instrument om sjöfartsutrustning. |
| --- | --- |

1.

Målet med denna rekommendation är att samordna nationella villkor och förfaranden för auktorisation för användning av radiospektrum för mobila kommunikationstjänster på fartyg i medlemsstaternas territorialhav för att underlätta utbyggnaden av sådana tjänster i EU och samtidigt undvika att tjänsterna orsakar skadlig störning på landbaserade mobila tjänster för elektronisk kommunikation.

De nationella villkor och bestämmelser för auktorisation som denna rekommendation hänvisar till ska tillämpas utan att det påverkar rättsliga förpliktelser avseende sjösäkerhet och allmän säkerhet och regler och/eller administrativa bestämmelser om utrustning för mobila kommunikationstjänster på fartyg som medlemsstaterna infört i överensstämmelse med EU-lagstiftningen, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/5/EG av den 9 mars 1999 om radioutrustning och teleterminalutrustning och om ömsesidigt erkännande av utrustningens överensstämmelse (6) och eventuella tillämpliga EU-instrument och internationella instrument om sjöfartsutrustning.

| 2. | Med ”mobila kommunikationstjänster på fartyg” avses elektroniska kommunikationstjänster, enligt definitionen i artikel 2 c i direktiv 2002/21/EG, som tillhandahålls av företag för att göra det möjligt för personer ombord på ett fartyg att via ett GSM-system kommunicera via allmänna kommunikationsnät utan att upprätta någon direkt förbindelse med markbundna mobilnät. |
| --- | --- |

2.

Med ”mobila kommunikationstjänster på fartyg” avses elektroniska kommunikationstjänster, enligt definitionen i artikel 2 c i direktiv 2002/21/EG, som tillhandahålls av företag för att göra det möjligt för personer ombord på ett fartyg att via ett GSM-system kommunicera via allmänna kommunikationsnät utan att upprätta någon direkt förbindelse med markbundna mobilnät.

| 3. | Denna rekommendation gäller auktorisation av användning av radiospektrum i de frekvensband som anges i beslut 2010/166/EU för mobila kommunikationstjänster på fartyg i medlemsstaternas territorialhav (enligt definitionen i Förenta nationernas havsrättskonvention). Tillhandahållandet av mobila kommunikationstjänster på fartyg på det fria havet, satellitkommunikation mellan fartyg och rymdstationer, samt tillhandahållande av mobila satellittjänster till slutanvändare ombord på fartyg omfattas inte av denna rekommendation. |
| --- | --- |

3.

Denna rekommendation gäller auktorisation av användning av radiospektrum i de frekvensband som anges i beslut 2010/166/EU för mobila kommunikationstjänster på fartyg i medlemsstaternas territorialhav (enligt definitionen i Förenta nationernas havsrättskonvention). Tillhandahållandet av mobila kommunikationstjänster på fartyg på det fria havet, satellitkommunikation mellan fartyg och rymdstationer, samt tillhandahållande av mobila satellittjänster till slutanvändare ombord på fartyg omfattas inte av denna rekommendation.

| 4. | Medlemsstaterna bör i förekommande fall, senast tolv månader efter antagandet av denna rekommendation, vidta de åtgärder som krävs för att auktorisera användningen av spektrum i de frekvensband eller delband som gjorts tillgängliga i enlighet med beslut 2010/166/EU för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster i sina territorialhav på fartyg av egen nationalitet och användningen av spektrum för tillhandahållande av sådana tjänster i sina territorialhav. |
| --- | --- |

4.

Medlemsstaterna bör i förekommande fall, senast tolv månader efter antagandet av denna rekommendation, vidta de åtgärder som krävs för att auktorisera användningen av spektrum i de frekvensband eller delband som gjorts tillgängliga i enlighet med beslut 2010/166/EU för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster i sina territorialhav på fartyg av egen nationalitet och användningen av spektrum för tillhandahållande av sådana tjänster i sina territorialhav.

| 5. | Medlemsstaterna bör inte auktorisera användning av spektrum för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg om inte de tekniska villkoren i beslut 2010/166/EU är uppfyllda. |
| --- | --- |

5.

Medlemsstaterna bör inte auktorisera användning av spektrum för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg om inte de tekniska villkoren i beslut 2010/166/EU är uppfyllda.

| 6. | Medlemsstaterna kan kräva att system för mobila kommunikationstjänster på fartyg endast använder de specifika frekvensband eller delband som gjorts tillgängliga, i enlighet med beslut 2010/166/EU, för driften av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg i sina territorialhav. |
| --- | --- |

6.

Medlemsstaterna kan kräva att system för mobila kommunikationstjänster på fartyg endast använder de specifika frekvensband eller delband som gjorts tillgängliga, i enlighet med beslut 2010/166/EU, för driften av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg i sina territorialhav.

| 7. | Medlemsstaterna bör låta nyttjanderätter för spektrum för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg bli föremål för allmän auktorisation. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.1 i direktiv 2002/20/EG, enligt vilken individuella nyttjanderätter är en förutsättning för användningen av spektrum för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg, bör medlemsstaterna ompröva behovet av sådana individuella nyttjanderätter i syfte att införliva de villkor som är förknippade med sådana rättigheter i en allmän auktorisation så snart som möjligt och senast inom tre år efter antagandet av denna rekommendation. |
| --- | --- |

7.

Medlemsstaterna bör låta nyttjanderätter för spektrum för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg bli föremål för allmän auktorisation. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.1 i direktiv 2002/20/EG, enligt vilken individuella nyttjanderätter är en förutsättning för användningen av spektrum för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg, bör medlemsstaterna ompröva behovet av sådana individuella nyttjanderätter i syfte att införliva de villkor som är förknippade med sådana rättigheter i en allmän auktorisation så snart som möjligt och senast inom tre år efter antagandet av denna rekommendation.

| 8. | Medlemsstaterna bör, senast tolv månader efter antagandet av denna rekommendation, inte kräva någon ytterligare auktorisation för användning av spektrum som gjorts tillgängligt för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg i sina territorialhav, om det berörda systemets användning av spektrum redan är auktoriserat av en annan medlemsstat, i enlighet med dess auktorisationssystem och i överensstämmelse med denna rekommendation. |
| --- | --- |

8.

Medlemsstaterna bör, senast tolv månader efter antagandet av denna rekommendation, inte kräva någon ytterligare auktorisation för användning av spektrum som gjorts tillgängligt för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg i sina territorialhav, om det berörda systemets användning av spektrum redan är auktoriserat av en annan medlemsstat, i enlighet med dess auktorisationssystem och i överensstämmelse med denna rekommendation.

| 9. | Medlemsstaterna bör överväga att inte kräva någon ytterligare auktorisation för användning av spektrum i sina territorialhav för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg från tredjeland, under förutsättning att spektrumanvändningen för sådana tjänster på sådana fartyg redan tillåts av berörda länder på samma villkor som i beslut 2010/166/EU. |
| --- | --- |

9.

Medlemsstaterna bör överväga att inte kräva någon ytterligare auktorisation för användning av spektrum i sina territorialhav för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg från tredjeland, under förutsättning att spektrumanvändningen för sådana tjänster på sådana fartyg redan tillåts av berörda länder på samma villkor som i beslut 2010/166/EU.

| 10. | Medlemsstater som, innan denna rekommendation antas, har beviljat exklusiva individuella nyttjanderätter för landbaserade mobilnät för elektronisk kommunikation och/eller tjänster som når deras territorialhav i de frekvensband eller delband som gjorts tillgängliga för drift av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg, bör vid den första översynen, ändringen, utvidgningen eller förnyelsen av sådana exklusiva nyttjanderätter vid behov ändra dessa, baserat antingen på EU-lag eller nationell lag, för att möjliggöra drift av sådana system i sina territorialhav. I väntan på denna första översyn, ändring, utvidgning eller förnyelse bör de berörda medlemsstaterna underlätta tillhandahållandet av mobila kommunikationstjänster på fartyg i sina territorialhav genom spektrumhandel, spektrumdelning eller andra motsvarande arrangemang med de landbaserade mobiloperatörer som innehar de berörda exklusiva nyttjanderätterna. |
| --- | --- |

10.

Medlemsstater som, innan denna rekommendation antas, har beviljat exklusiva individuella nyttjanderätter för landbaserade mobilnät för elektronisk kommunikation och/eller tjänster som når deras territorialhav i de frekvensband eller delband som gjorts tillgängliga för drift av system för mobila kommunikationstjänster på fartyg, bör vid den första översynen, ändringen, utvidgningen eller förnyelsen av sådana exklusiva nyttjanderätter vid behov ändra dessa, baserat antingen på EU-lag eller nationell lag, för att möjliggöra drift av sådana system i sina territorialhav. I väntan på denna första översyn, ändring, utvidgning eller förnyelse bör de berörda medlemsstaterna underlätta tillhandahållandet av mobila kommunikationstjänster på fartyg i sina territorialhav genom spektrumhandel, spektrumdelning eller andra motsvarande arrangemang med de landbaserade mobiloperatörer som innehar de berörda exklusiva nyttjanderätterna.

| 11. | Medlemsstaterna bör samarbeta aktivt, konstruktivt och i en anda av solidaritet, och där så är lämpligt tillämpa befintliga förfaranden, för att lösa eventuella problem med skadlig störning som påstås vara orsakade av användningen av mobila kommunikationstjänster på fartyg. |
| --- | --- |

11.

Medlemsstaterna bör samarbeta aktivt, konstruktivt och i en anda av solidaritet, och där så är lämpligt tillämpa befintliga förfaranden, för att lösa eventuella problem med skadlig störning som påstås vara orsakade av användningen av mobila kommunikationstjänster på fartyg.

| 12. | Om det uppstår skadlig störning som påstås vara orsakad av användningen av mobila kommunikationstjänster på fartyg som faller under en annan medlemsstats jurisdiktion bör medlemsstaterna genast informera den berörda medlemsstaten samt kommissionen. Kommissionen bör, där så är lämpligt, informera kommunikationskommittén och radiospektrumkommittén i ovanstående frågor, för att finna lösningar på eventuella problem. |
| --- | --- |

12.

Om det uppstår skadlig störning som påstås vara orsakad av användningen av mobila kommunikationstjänster på fartyg som faller under en annan medlemsstats jurisdiktion bör medlemsstaterna genast informera den berörda medlemsstaten samt kommissionen. Kommissionen bör, där så är lämpligt, informera kommunikationskommittén och radiospektrumkommittén i ovanstående frågor, för att finna lösningar på eventuella problem.

| 13. | Om ett system för mobila kommunikationstjänster på fartyg misstänks orsaka skadlig störning inom en annan medlemsstats territorium bör den medlemsstat som har behörighet över systemet i fråga agera och omgående se till att störningen upphör. |
| --- | --- |

13.

Om ett system för mobila kommunikationstjänster på fartyg misstänks orsaka skadlig störning inom en annan medlemsstats territorium bör den medlemsstat som har behörighet över systemet i fråga agera och omgående se till att störningen upphör.

| 14. | Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att konsumenter och andra slutanvändare får tillräcklig information om villkor för och bestämmelser om användning av mobila kommunikationstjänster på fartyg. |
| --- | --- |

14.

Medlemsstaterna bör vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att konsumenter och andra slutanvändare får tillräcklig information om villkor för och bestämmelser om användning av mobila kommunikationstjänster på fartyg.

| 15. | Medlemsstaterna bör hålla användningen av spektrum för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg under noggrann uppsikt, framför allt med avseende på faktisk eller möjlig skadlig störning, och bör rapportera till kommissionen så att denna rekommendation kan revideras i god tid, om så är nödvändigt. |
| --- | --- |

15.

Medlemsstaterna bör hålla användningen av spektrum för tillhandahållande av mobila kommunikationstjänster på fartyg under noggrann uppsikt, framför allt med avseende på faktisk eller möjlig skadlig störning, och bör rapportera till kommissionen så att denna rekommendation kan revideras i god tid, om så är nödvändigt.

Utfärdad i Bryssel den 19 mars 2010.

På kommissionens vägnar

Neelie KROES

Vice ordförande

---

(1)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.

1

(2)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 21.

2

(3)  Se sidan 38 I detta nummer av EUT.

3

(4)  EUT L 274, 20.10.2009, s. 25.

4

(5)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 51.

5

(6)  EGT L 91, 7.4.1999, s. 10.

6

---