# Euroopan unionin L 130/2010

| | ISSN 1725-261X
  doi:10.3000/1725261X.L_2010.130.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 130 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 53. vuosikerta28. toukokuu 2010 |

ISSN 1725-261X

doi:10.3000/1725261X.L_2010.130.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 130

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

53. vuosikerta28. toukokuu 2010

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET |
| | * | Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 77 – Moottorikäyttöisten ajoneuvojen pysäköintivalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset | 1 |
| | * | Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 90 – Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien varaosina toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen ja rumpujarrupäällysteiden tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset | 19 |
| | * | Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 94 – Ajoneuvojen hyväksyntää matkustajien etutörmäyssuojauksen osalta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset | 50 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET

*

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 77 – Moottorikäyttöisten ajoneuvojen pysäköintivalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

1

*

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 90 – Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien varaosina toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen ja rumpujarrupäällysteiden tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

19

*

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 94 – Ajoneuvojen hyväksyntää matkustajien etutörmäyssuojauksen osalta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

50

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

KANSAINVÄLISILLÄ SOPIMUKSILLA PERUSTETTUJEN ELINTEN ANTAMAT SÄÄDÖKSET

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 130/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 130/1

---

Kansainvälisillä sopimuksilla perustettujen elinten antamat säädökset. Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä olisi tarkastettava UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 77 – Moottorikäyttöisten ajoneuvojen pysäköintivalaisimien hyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraavaan saakka:

Säännön alkuperäisen version täydennys 12 – Voimaantulopäivä: 15. lokakuuta 2008

SISÄLLYS

SÄÄNTÖ

| 1. | Soveltamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Määritelmät |
| --- | --- |

2.

| 3. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

3.

| 4. | Merkinnät |
| --- | --- |

4.

| 5. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

5.

| 6. | Yleiset vaatimukset |
| --- | --- |

6.

| 7. | Fotometriset ominaisuudet |
| --- | --- |

7.

| 8. | Testausmenettely |
| --- | --- |

8.

| 9. | Säteilevän valon väri |
| --- | --- |

9.

| 10. | Värejä koskevat huomautukset |
| --- | --- |

10.

| 11. | Pysäköintivalaisimen tyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

11.

| 12. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

12.

| 13. | Seuraamukset vaatimuksenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

13.

| 14. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

14.

| 15. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

15.

| 16. | Siirtymämääräykset |
| --- | --- |

16.

LIITTEET

| Liite 1 – | Ilmoitus pysäköintivalaisintyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta tai tuotannon lopettamisesta säännön nro 77 nojalla |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Hyväksyntämerkki |
| --- | --- |

Liite 2 –

| Liite 3 – | Valon jakautumisen vähimmäiskulmat |
| --- | --- |

Liite 3 –

| Liite 4 – | Fotometriset mittaukset |
| --- | --- |

Liite 4 –

| Liite 5 – | Säteilevän valon väri – trikromaattiset koordinaatit |
| --- | --- |

Liite 5 –

| Liite 6 – | Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 6 –

| Liite 7 – | Tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevat vähimmäisvaatimukset |
| --- | --- |

Liite 7 –

1.   SOVELTAMISALA

Tätä sääntöä sovelletaan luokkiin M, N ja T (1) kuuluvien ajoneuvojen pysäköintivalaisimiin.

2.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä:

| 2.1 | ”pysäköintivalaisimella” tarkoitetaan valaisinta, jota käytetään huomion kiinnittämiseksi paikallaan seisovaan ajoneuvoon. |
| --- | --- |

2.1

”pysäköintivalaisimella” tarkoitetaan valaisinta, jota käytetään huomion kiinnittämiseksi paikallaan seisovaan ajoneuvoon.

| 2.2 | Tähän sääntöön sovelletaan määritelmiä, jotka annetaan säännössä nro 48 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän soveltamishetkellä. |
| --- | --- |

2.2

Tähän sääntöön sovelletaan määritelmiä, jotka annetaan säännössä nro 48 ja sen muutossarjoissa, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän soveltamishetkellä.

| 2.3 | ”erityyppisillä pysäköintivalaisimilla” tarkoitetaan valaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten kohtien osalta:






  a) | kauppanimi tai tavaramerkki; |
| --- | --- | --- |

2.3

”erityyppisillä pysäköintivalaisimilla” tarkoitetaan valaisimia, jotka eroavat toisistaan seuraavien olennaisten kohtien osalta:

a)

kauppanimi tai tavaramerkki;

| b) | optisen järjestelmän ominaisuudet (voimakkuus, valon jakautumiskulmat, hehkulampun luokka, valonlähde jne.). |
| --- | --- |

b)

optisen järjestelmän ominaisuudet (voimakkuus, valon jakautumiskulmat, hehkulampun luokka, valonlähde jne.).

Hehkulampun värin tai mahdollisen suodattimen värin muutosta ei pidetä luokan muutoksena.

| 2.4 | Tässä säännössä olevat viittaukset standardihehkulamppuihin ja sääntöön nro 37 viittaavat sääntöön nro 37 ja sen muutossarjoihin, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä. |
| --- | --- |

2.4

Tässä säännössä olevat viittaukset standardihehkulamppuihin ja sääntöön nro 37 viittaavat sääntöön nro 37 ja sen muutossarjoihin, jotka ovat voimassa tyyppihyväksynnän hakemishetkellä.

3.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

| 3.1 | Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää.
  Hakijan valinnan mukaan laite voidaan asentaa ajoneuvoon eri vertailuakselin kallistuskulmissa ajoneuvon vertailutasoihin ja maahan nähden tai kiertää vertailuakselinsa ympäri. Näiden erilaisten asennustapojen tulee näkyä ilmoituslomakkeessa. |
| --- | --- |

3.1

Kauppanimen tai tavaramerkin omistajan tai tämän valtuutetun edustajan on haettava hyväksyntää.

Hakijan valinnan mukaan laite voidaan asentaa ajoneuvoon eri vertailuakselin kallistuskulmissa ajoneuvon vertailutasoihin ja maahan nähden tai kiertää vertailuakselinsa ympäri. Näiden erilaisten asennustapojen tulee näkyä ilmoituslomakkeessa.

| 3.2 | Hakemukseen on liitettävä kunkin pysäköintivalaisintyypin osalta:






  3.2.1 | lyhyt tekninen kuvaus, jossa ilmoitetaan varsinkin seuraavat, paitsi sellaisten valaisinten osalta, joissa on ei-vaihdettava valonlähde:






  a) | käytettävän hehkulampun tai käytettävien hehkulamppujen luokka; hehkulamppujen luokan on oltava jokin säännössä nro 37 ja sen hakuajankohtana voimassa olevissa muutossarjoissa esitetyistä lamppuluokista; ja/tai |
| --- | --- | --- | --- |

3.2

Hakemukseen on liitettävä kunkin pysäköintivalaisintyypin osalta:

3.2.1

lyhyt tekninen kuvaus, jossa ilmoitetaan varsinkin seuraavat, paitsi sellaisten valaisinten osalta, joissa on ei-vaihdettava valonlähde:

a)

käytettävän hehkulampun tai käytettävien hehkulamppujen luokka; hehkulamppujen luokan on oltava jokin säännössä nro 37 ja sen hakuajankohtana voimassa olevissa muutossarjoissa esitetyistä lamppuluokista; ja/tai

| b) | valonlähdemoduulin tunnuskoodi |
| --- | --- |

b)

valonlähdemoduulin tunnuskoodi

| 3.2.2 | riittävän yksityiskohtaiset piirustukset (kolmena kappaleena), joiden perusteella pysäköintivalaisimen tyyppi voidaan tunnistaa ja joissa esitetään geometrisesti kohdat, joissa valaisin voidaan asentaa ajoneuvoon, havaintoakseli, jota käytetään vertailuakselina testeissä (vaakasuora kulma H = 0°, pystysuora kulma V = 0°), ja kohta, jota pidetään edellä tarkoitettujen testien vertailukeskipisteenä |
| --- | --- |

3.2.2

riittävän yksityiskohtaiset piirustukset (kolmena kappaleena), joiden perusteella pysäköintivalaisimen tyyppi voidaan tunnistaa ja joissa esitetään geometrisesti kohdat, joissa valaisin voidaan asentaa ajoneuvoon, havaintoakseli, jota käytetään vertailuakselina testeissä (vaakasuora kulma H = 0°, pystysuora kulma V = 0°), ja kohta, jota pidetään edellä tarkoitettujen testien vertailukeskipisteenä

| 3.2.3 | kaksi näytekappaletta. Jos pysäköintivalaisimet ovat sellaiset, että ne voidaan asentaa vain ajoneuvon toiselle puolelle, toimitetut kaksi näytekappaletta voivat olla identtisiä ja asennettavissa vain ajoneuvon vasemmalle tai oikealle puolelle. |
| --- | --- |

3.2.3

kaksi näytekappaletta. Jos pysäköintivalaisimet ovat sellaiset, että ne voidaan asentaa vain ajoneuvon toiselle puolelle, toimitetut kaksi näytekappaletta voivat olla identtisiä ja asennettavissa vain ajoneuvon vasemmalle tai oikealle puolelle.

4.   MERKINNÄT

| 4.1 | Hyväksyttäväksi toimitetuissa pysäköintivalaisimissa on oltava selkeästi, luettavasti ja pysyvästi merkittynä seuraavat tiedot:






  4.1.1 | Hakijan kauppanimi tai tavaramerkki |
| --- | --- | --- |

4.1

Hyväksyttäväksi toimitetuissa pysäköintivalaisimissa on oltava selkeästi, luettavasti ja pysyvästi merkittynä seuraavat tiedot:

4.1.1

Hakijan kauppanimi tai tavaramerkki

| 4.1.2 | Kaikissa muissa paitsi ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustetuissa valaisimissa selvästi luettavissa oleva ja pysyvä merkintä, jossa näkyvät:






  a) | käytettävän hehkulampun tai käytettävien hehkulamppujen luokka ja/tai |
| --- | --- | --- |

4.1.2

Kaikissa muissa paitsi ei-vaihdettavilla valonlähteillä varustetuissa valaisimissa selvästi luettavissa oleva ja pysyvä merkintä, jossa näkyvät:

a)

käytettävän hehkulampun tai käytettävien hehkulamppujen luokka ja/tai

| b) | valonlähdemoduulin tunnuskoodi. |
| --- | --- |

b)

valonlähdemoduulin tunnuskoodi.

| 4.1.3 | Ei-vaihdettavilla valonlähteillä tai valonlähdemoduuleilla varustettujen valaisimien osalta nimellisjännitemerkintä ja nimellistehomerkintä. |
| --- | --- |

4.1.3

Ei-vaihdettavilla valonlähteillä tai valonlähdemoduuleilla varustettujen valaisimien osalta nimellisjännitemerkintä ja nimellistehomerkintä.

| 4.2 | Kussakin valaisimessa on oltava riittävän suuri tila jäljempänä kohdassa 5.5 määritellylle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Tämä paikka on merkittävä kohdassa 3.2.2 tarkoitettuihin piirustuksiin. |
| --- | --- |

4.2

Kussakin valaisimessa on oltava riittävän suuri tila jäljempänä kohdassa 5.5 määritellylle hyväksyntämerkille ja lisätunnuksille. Tämä paikka on merkittävä kohdassa 3.2.2 tarkoitettuihin piirustuksiin.

| 4.3 | Valonlähdemoduuleilla varustettujen valaisimien tapauksessa valonlähdemoduuleissa on oltava seuraavat:






  4.3.1 | Hakijan kauppanimi tai tavaramerkki selvästi luettavissa ja pysyvästi merkittynä |
| --- | --- | --- |

4.3

Valonlähdemoduuleilla varustettujen valaisimien tapauksessa valonlähdemoduuleissa on oltava seuraavat:

4.3.1

Hakijan kauppanimi tai tavaramerkki selvästi luettavissa ja pysyvästi merkittynä

| 4.3.2 | Moduulin tunnuskoodi selvästi luettavissa ja pysyvästi merkittynä. Tunnuskoodin on sisällettävä alkukirjaimet ”MD” lyhenteenä sanasta ”MODUULI” sekä sen jälkeen hyväksyntämerkki ilman kohdassa 5.5.1 määrättyä ympyrää ja, silloin kun käytetään useita erilaisia valonlähdemoduuleita, lisätunnuksia ja -merkkejä. Tämä tunnuskoodi on merkittävä kohdassa 3.2.2 mainittuihin piirustuksiin.
  Hyväksyntämerkin ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa oleva hyväksyntämerkki, jossa moduulia käytetään, mutta molempien merkkien on oltava saman hakijan. |
| --- | --- |

4.3.2

Moduulin tunnuskoodi selvästi luettavissa ja pysyvästi merkittynä. Tunnuskoodin on sisällettävä alkukirjaimet ”MD” lyhenteenä sanasta ”MODUULI” sekä sen jälkeen hyväksyntämerkki ilman kohdassa 5.5.1 määrättyä ympyrää ja, silloin kun käytetään useita erilaisia valonlähdemoduuleita, lisätunnuksia ja -merkkejä. Tämä tunnuskoodi on merkittävä kohdassa 3.2.2 mainittuihin piirustuksiin.

Hyväksyntämerkin ei tarvitse olla sama kuin siinä valaisimessa oleva hyväksyntämerkki, jossa moduulia käytetään, mutta molempien merkkien on oltava saman hakijan.

| 4.3.3 | Nimellisjännite- ja nimellistehomerkintä. |
| --- | --- |

4.3.3

Nimellisjännite- ja nimellistehomerkintä.

5.   HYVÄKSYNTÄ

| 5.1 | Jos kohdan 3.2.3 mukaisesti hyväksyttäväksi toimitetut kaksi pysäköintivalaisimen tyypin näytettä täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään. |
| --- | --- |

5.1

Jos kohdan 3.2.3 mukaisesti hyväksyttäväksi toimitetut kaksi pysäköintivalaisimen tyypin näytettä täyttävät tämän säännön vaatimukset, hyväksyntä myönnetään.

| 5.2 | Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 00 säännön ollessa alkuperäisessä muodossaan) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle pysäköintivalaisintyypille. |
| --- | --- |

5.2

Kullekin hyväksytylle tyypille annetaan hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 00 säännön ollessa alkuperäisessä muodossaan) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle pysäköintivalaisintyypille.

| 5.3 | Kun hyväksyntää haetaan valaisin- tai merkkivalolaitetyypille, joka käsittää pysäköintivalaisimen ja muita valaisimia, voidaan yhteinen hyväksyntämerkki antaa, jos kyseinen valaisin täyttää tämän direktiivin vaatimukset ja jos kaikki muut valaisimet, jotka muodostavat osan valaisimesta tai merkkivalolaitteesta, jolle hyväksyntää haetaan, ovat niihin sovellettavien sääntöjen mukaisia. |
| --- | --- |

5.3

Kun hyväksyntää haetaan valaisin- tai merkkivalolaitetyypille, joka käsittää pysäköintivalaisimen ja muita valaisimia, voidaan yhteinen hyväksyntämerkki antaa, jos kyseinen valaisin täyttää tämän direktiivin vaatimukset ja jos kaikki muut valaisimet, jotka muodostavat osan valaisimesta tai merkkivalolaitteesta, jolle hyväksyntää haetaan, ovat niihin sovellettavien sääntöjen mukaisia.

| 5.4 | Tämän säännön mukaisesta hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisella lomakkeella. |
| --- | --- |

5.4

Tämän säännön mukaisesta hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisella lomakkeella.

| 5.5 | Jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä vastaavaan pysäköintivalaisimeen on kiinnitettävä kohdassa 4.2 määriteltyyn paikkaan ja kohdassa 4.1 määriteltyjen merkintöjen lisäksi kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu






  5.5.1 | ympyrän sisällä olevasta E-kirjaimesta, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (2); |
| --- | --- | --- |

5.5

Jokaiseen tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä tyyppiä vastaavaan pysäköintivalaisimeen on kiinnitettävä kohdassa 4.2 määriteltyyn paikkaan ja kohdassa 4.1 määriteltyjen merkintöjen lisäksi kansainvälinen hyväksyntämerkki, joka koostuu

5.5.1

ympyrän sisällä olevasta E-kirjaimesta, jota seuraa hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero (2);

| 5.5.2 | tämän säännön numerosta, jota seuraa kirjain R, väliviivasta ja hyväksyntänumerosta; |
| --- | --- |

5.5.2

tämän säännön numerosta, jota seuraa kirjain R, väliviivasta ja hyväksyntänumerosta;

| 5.5.3 | Jos valaisin säteilee ruskeankeltaista valoa auton etu- ja takaosan suuntaan, on valaisin merkittävä sen suunnan osoittavalla nuolella siten, että nuoli osoittaa ajoneuvon etuosan suuntaan. |
| --- | --- |

5.5.3

Jos valaisin säteilee ruskeankeltaista valoa auton etu- ja takaosan suuntaan, on valaisin merkittävä sen suunnan osoittavalla nuolella siten, että nuoli osoittaa ajoneuvon etuosan suuntaan.

| 5.5.4 | Kun valaisin- tai merkkivalolaitetyypille, joka käsittää pysäköintivalaisimen ja muita valaisimia, annetaan yksi hyväksyntänumero kohdan 5.3 mukaisesti, voidaan laitteeseen kiinnittää yksi hyväksyntämerkki, joka sisältää niiden sääntöjen mukaiset lisätunnukset, joiden perusteella hyväksyntä on myönnetty. |
| --- | --- |

5.5.4

Kun valaisin- tai merkkivalolaitetyypille, joka käsittää pysäköintivalaisimen ja muita valaisimia, annetaan yksi hyväksyntänumero kohdan 5.3 mukaisesti, voidaan laitteeseen kiinnittää yksi hyväksyntämerkki, joka sisältää niiden sääntöjen mukaiset lisätunnukset, joiden perusteella hyväksyntä on myönnetty.

| 5.5.5 | Laitteissa, joissa valon jakautumista on rajoitettu tämän säännön liitteessä 4 olevan kohdan 2.3 mukaisesti, on oltava vaakasuoralta janalta lähtevä, alaspäin osoittava pystysuora nuoli. |
| --- | --- |

5.5.5

Laitteissa, joissa valon jakautumista on rajoitettu tämän säännön liitteessä 4 olevan kohdan 2.3 mukaisesti, on oltava vaakasuoralta janalta lähtevä, alaspäin osoittava pystysuora nuoli.

| 5.6 | Kohdissa 4.1.1 ja 5.5 tarkoitetun merkinnän on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä silloinkin, kun pysäköintivalaisin on asennettu ajoneuvoon. |
| --- | --- |

5.6

Kohdissa 4.1.1 ja 5.5 tarkoitetun merkinnän on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä silloinkin, kun pysäköintivalaisin on asennettu ajoneuvoon.

| 5.7 | Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä. Se voidaan asettaa laitteen sisä- tai ulkopuoliseen osaan (joko läpinäkyvään tai läpinäkymättömään), jota ei voi irrottaa laitteen valoa säteilevästä läpinäkyvästä osasta. Merkinnän on joka tapauksessa oltava näkyvillä, kun laite on asennettu ajoneuvoon tai kun jokin liikkuva osa, kuten konepelti tai tavaratilan luukku, avataan. |
| --- | --- |

5.7

Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvä. Se voidaan asettaa laitteen sisä- tai ulkopuoliseen osaan (joko läpinäkyvään tai läpinäkymättömään), jota ei voi irrottaa laitteen valoa säteilevästä läpinäkyvästä osasta. Merkinnän on joka tapauksessa oltava näkyvillä, kun laite on asennettu ajoneuvoon tai kun jokin liikkuva osa, kuten konepelti tai tavaratilan luukku, avataan.

| 5.8 | Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkki hyväksyntämerkistä. |
| --- | --- |

5.8

Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkki hyväksyntämerkistä.

6.   YLEISET VAATIMUKSET

| 6.1 | Jokaisen näytekappaleen on täytettävä kohtien 7 ja 9 vaatimukset. |
| --- | --- |

6.1

Jokaisen näytekappaleen on täytettävä kohtien 7 ja 9 vaatimukset.

| 6.2 | Pysäköintivalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne toimivat tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja säilyttävät tässä säännössä tarkoitetut ominaisuudet huolimatta niihin käytön aikana mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä. |
| --- | --- |

6.2

Pysäköintivalaisimet on suunniteltava ja valmistettava siten, että ne toimivat tyydyttävästi tavanomaisissa käyttöolosuhteissa ja säilyttävät tässä säännössä tarkoitetut ominaisuudet huolimatta niihin käytön aikana mahdollisesti kohdistuvasta tärinästä.

| 6.3 | Valonlähdemoduuleita käytettäessä on tarkistettava seuraavat:






  6.3.1 | Valonlähdemoduulin tai -moduulien rakenne on sellainen, että






  a) | kunkin valonlähdemoduulin voi asentaa vain määrättyyn eli oikeaan asentoon ja poistaa vain työkalua tai -kaluja käyttämällä; |
| --- | --- | --- | --- |

6.3

Valonlähdemoduuleita käytettäessä on tarkistettava seuraavat:

6.3.1

Valonlähdemoduulin tai -moduulien rakenne on sellainen, että

a)

kunkin valonlähdemoduulin voi asentaa vain määrättyyn eli oikeaan asentoon ja poistaa vain työkalua tai -kaluja käyttämällä;

| b) | jos laitteen kotelossa on useampia valonlähdemoduuleita, erityyppisillä ominaisuuksilla varustettuja valonlähdemoduuleita ei voi vaihtaa keskenään valaisimen kotelon sisällä. |
| --- | --- |

b)

jos laitteen kotelossa on useampia valonlähdemoduuleita, erityyppisillä ominaisuuksilla varustettuja valonlähdemoduuleita ei voi vaihtaa keskenään valaisimen kotelon sisällä.

| 6.3.2 | Valonlähdemoduulien on oltava asiattomalta käsittelyltä suojattuja. |
| --- | --- |

6.3.2

Valonlähdemoduulien on oltava asiattomalta käsittelyltä suojattuja.

| 6.4 | Käytettäessä vaihdettavia hehkulamppuja:






  6.4.1 | Minkä tahansa säännön nro 37 mukaisesti hyväksytyn hehkulamppuluokan käyttäminen on hyväksyttyä, mikäli säännössä nro 37 ja sen tyyppihyväksynnän hakemishetkellä voimassa olevissa muutossarjoissa ei rajoiteta hehkulamppuluokkien käyttöä. |
| --- | --- | --- |

6.4

Käytettäessä vaihdettavia hehkulamppuja:

6.4.1

Minkä tahansa säännön nro 37 mukaisesti hyväksytyn hehkulamppuluokan käyttäminen on hyväksyttyä, mikäli säännössä nro 37 ja sen tyyppihyväksynnän hakemishetkellä voimassa olevissa muutossarjoissa ei rajoiteta hehkulamppuluokkien käyttöä.

| 6.4.2 | Laitteen rakenteen on oltava sellainen, että hehkulampun voi asentaa ainoastaan oikeaan asentoon. |
| --- | --- |

6.4.2

Laitteen rakenteen on oltava sellainen, että hehkulampun voi asentaa ainoastaan oikeaan asentoon.

| 6.4.3 | Hehkulampun kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Tässä yhteydessä sovelletaan tietolomaketta, joka koskee kyseisessä hehkulamppuluokassa käytettävää kantaa. |
| --- | --- |

6.4.3

Hehkulampun kannan on oltava IEC:n julkaisussa 60061 määriteltyjen ominaisuuksien mukainen. Tässä yhteydessä sovelletaan tietolomaketta, joka koskee kyseisessä hehkulamppuluokassa käytettävää kantaa.

7.   FOTOMETRISET OMINAISUUDET

| 7.1 | Kummankaan näytekappaleen säteilemä valo vertailuakselilla ei saa olla pienempi kuin seuraavassa määritelty vähimmäisvoimakkuus eikä suurempi kuin enimmäisvoimakkuus: | Vähintään
  (cd) | Enintään
  (cd) |
| --- | --- | --- | --- |
| 7.1.1. | Eteenpäin suunnatun pysäköintivalaisimen voimakkuus: |

7.1

Kummankaan näytekappaleen säteilemä valo vertailuakselilla ei saa olla pienempi kuin seuraavassa määritelty vähimmäisvoimakkuus eikä suurempi kuin enimmäisvoimakkuus:

Vähintään

(cd)

Enintään

(cd)

7.1.1.

Eteenpäin suunnatun pysäköintivalaisimen voimakkuus:

2

60

| 7.1.2. | Taaksepäin suunnatun pysäköintivalaisimen voimakkuus: |
| --- | --- |

7.1.2.

Taaksepäin suunnatun pysäköintivalaisimen voimakkuus:

2

30

| 7.1.3 | Jos kyseessä on yksittäinen valaisin, jossa on enemmän kuin yksi valonlähde, valaisimen on täytettävä vaadittava vähimmäisvoimakkuus, jos jokin valonlähteistä vioittuu, ja kun kaikki valonlähteet ovat toiminnassa, enimmäisvoimakkuudet eivät saa ylittyä.
  Kaikkia sarjaan kytkettyjä valonlähteitä pidetään yhtenä valonlähteenä. |
| --- | --- |

7.1.3

Jos kyseessä on yksittäinen valaisin, jossa on enemmän kuin yksi valonlähde, valaisimen on täytettävä vaadittava vähimmäisvoimakkuus, jos jokin valonlähteistä vioittuu, ja kun kaikki valonlähteet ovat toiminnassa, enimmäisvoimakkuudet eivät saa ylittyä.

Kaikkia sarjaan kytkettyjä valonlähteitä pidetään yhtenä valonlähteenä.

| 7.2 | Vertailuakselin ulkopuolella ja tämän säännön liitteen 3 piirroksissa määritellyissä kulmissa kummankin näytteen lähettämän valon voimakkuus:






  7.2.1 | on kunkin tämän säännön liitteessä 4 esitetyssä valovoiman jakautumisen taulukossa määritellyn pisteen suuntaan oltava vähintään kyseessä olevan suunnan taulukkoarvon suuruinen, ilmaistuna prosentteina kohdassa 7.1 tarkoitetusta vähimmäisarvosta; |
| --- | --- | --- |

7.2

Vertailuakselin ulkopuolella ja tämän säännön liitteen 3 piirroksissa määritellyissä kulmissa kummankin näytteen lähettämän valon voimakkuus:

7.2.1

on kunkin tämän säännön liitteessä 4 esitetyssä valovoiman jakautumisen taulukossa määritellyn pisteen suuntaan oltava vähintään kyseessä olevan suunnan taulukkoarvon suuruinen, ilmaistuna prosentteina kohdassa 7.1 tarkoitetusta vähimmäisarvosta;

| 7.2.2 | on kaikissa suunnissa, joihin valo näkyy, enintään kohdassa 7.1. tarkoitetun enimmäisarvon suuruinen. |
| --- | --- |

7.2.2

on kaikissa suunnissa, joihin valo näkyy, enintään kohdassa 7.1. tarkoitetun enimmäisarvon suuruinen.

| 7.2.3 | 60 kandelan valovoima on kuitenkin sallittu taaksepäin suunnatuille pysäköintivalaisimille, jotka on rakenteellisesti yhdistetty jarruvalaisimiin (ks. kohta 7.1.2), sellaisen tason alapuolella, joka muodostaa 5°:n kulman vaakasuoran tason kanssa ja siitä alaspäin. |
| --- | --- |

7.2.3

60 kandelan valovoima on kuitenkin sallittu taaksepäin suunnatuille pysäköintivalaisimille, jotka on rakenteellisesti yhdistetty jarruvalaisimiin (ks. kohta 7.1.2), sellaisen tason alapuolella, joka muodostaa 5°:n kulman vaakasuoran tason kanssa ja siitä alaspäin.

| 7.2.4 | Lisäksi






  7.2.4.1 | säteilevän valon voimakkuuden on oltava vähintään 0,05 cd liitteessä 3 määriteltyjen kenttien koko alueella |
| --- | --- | --- |

7.2.4

Lisäksi

7.2.4.1

säteilevän valon voimakkuuden on oltava vähintään 0,05 cd liitteessä 3 määriteltyjen kenttien koko alueella

| 7.2.4.2 | liitteessä 4 olevan kohdan 2.2 vaatimukset voimakkuuden paikallisista vaihteluista on otettava huomioon. |
| --- | --- |

7.2.4.2

liitteessä 4 olevan kohdan 2.2 vaatimukset voimakkuuden paikallisista vaihteluista on otettava huomioon.

| 7.3 | Yksityiskohtaiset tiedot käytettävistä mittausmenetelmistä annetaan liitteessä 4, johon kohdassa 7.2.1 viitataan. |
| --- | --- |

7.3

Yksityiskohtaiset tiedot käytettävistä mittausmenetelmistä annetaan liitteessä 4, johon kohdassa 7.2.1 viitataan.

8.   TESTAUSMENETTELY

Kaikki mittaukset on suoritettava laitteelle määrättyjen lampputyyppien mukaisella värittömällä standardihehkulampulla säädettynä siten, että se tuottaa kyseisille lampputyypeille määrätyn tavanomaisen valovirran.

| 8.1 | Kaikki sellaisten valaisimien mittaukset, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), on tehtävä jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V.
  Jos valonlähteissä on erikoisvirtalähde, edellä mainittuja testausjännitteitä sovelletaan virtalähteen tulonapoihin. Testilaboratorio voi vaatia valmistajalta valonlähteiden tarvitseman erikoisvirtalähteen. |
| --- | --- |

8.1

Kaikki sellaisten valaisimien mittaukset, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), on tehtävä jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V.

Jos valonlähteissä on erikoisvirtalähde, edellä mainittuja testausjännitteitä sovelletaan virtalähteen tulonapoihin. Testilaboratorio voi vaatia valmistajalta valonlähteiden tarvitseman erikoisvirtalähteen.

| 8.2 | Merkkivalolaitteen näkyvän pinnan rajat vertailuakselin suunnassa määritetään. |
| --- | --- |

8.2

Merkkivalolaitteen näkyvän pinnan rajat vertailuakselin suunnassa määritetään.

9.   SÄTEILEVÄN VALON VÄRI

Liitteessä 4 olevassa kohdassa 2 määritellyllä valonjakautumisalueella säteilevän valon väri mitataan Kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) valonlähdettä A vastaavalla valonlähteellä, jonka värilämpötila on 2 856 K, ja sen on oltava väriltään punainen, valkoinen tai ruskeankeltainen. Testauksesta ks. tämän säännön liite 5. Väri ei saa vaihdella jyrkästi kyseisen alueen ulkopuolella.

Lampuissa, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), kolorimetriset ominaisuudet on kuitenkin tarkistettava siten, että valonlähteet ovat paikoillaan valaisimessa, tämän säännön kohdan 8.1 mukaisesti.

10.   VÄREJÄ KOSKEVAT HUOMAUTUKSET

Jokainen tämän säännön mukainen hyväksyntä myönnetään kohdan 5 mukaisesti laitetyypille, joka lähettää tietynväristä tai väritöntä valoa. Sen sopimuksen sopimuspuolia, jonka liitteenä tämä sääntö on, ei mainitun sopimuksen 3 artiklalla estetä kieltämästä joidenkin tässä säännössä tarkoitettujen värien käyttämistä laitteissa, jotka asennetaan niiden rekisteröimiin ajoneuvoihin.

11.   PYSÄKÖINTIVALAISIMEN TYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

| 11.1 | Pysäköintivalaisintyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen valaisintyypin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen






  11.1.1 | katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että pysäköintivalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai |
| --- | --- | --- |

11.1

Pysäköintivalaisintyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hallinnolliselle yksikölle, joka on hyväksynyt kyseisen valaisintyypin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen

11.1.1

katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että pysäköintivalaisin joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, tai

| 11.1.2 | vaatia uutta testausselostetta testien tekemisestä vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta. |
| --- | --- |

11.1.2

vaatia uutta testausselostetta testien tekemisestä vastaavalta tekniseltä tutkimuslaitokselta.

| 11.2 | Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä ja muutoksista on ilmoitettava edellä kohdassa 5.4 tarkoitettua menettelyä noudattaen. |
| --- | --- |

11.2

Hyväksynnän vahvistamisesta tai epäämisestä ja muutoksista on ilmoitettava edellä kohdassa 5.4 tarkoitettua menettelyä noudattaen.

| 11.3 | Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava sarjanumero kaikille kyseistä laajentamista koskeville ilmoituslomakkeille. |
| --- | --- |

11.3

Hyväksynnän laajentamisen myöntävän toimivaltaisen viranomaisen on annettava sarjanumero kaikille kyseistä laajentamista koskeville ilmoituslomakkeille.

12.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on vastattava sopimuksen lisäyksessä 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) vahvistettuja menettelyjä, ja seuraavassa esitettyjen vaatimusten on täytyttävä.

| 12.1 | Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät valaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät kohtien 7 ja 9 vaatimukset. |
| --- | --- |

12.1

Tämän säännön mukaisesti hyväksyttävät valaisimet on valmistettava siten, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä ja täyttävät kohtien 7 ja 9 vaatimukset.

| 12.2 | Tämän säännön liitteessä 6 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava. |
| --- | --- |

12.2

Tämän säännön liitteessä 6 asetettuja tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontaa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

| 12.3 | Tämän säännön liitteessä 7 asetettujen tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava. |
| --- | --- |

12.3

Tämän säännön liitteessä 7 asetettujen tarkastajan suorittamaa näytteenottoa koskevia vähimmäisvaatimuksia on noudatettava.

| 12.4 | Hyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastukset on tavanomaisesti suoritettava kerran kahdessa vuodessa. |
| --- | --- |

12.4

Hyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tarkastukset on tavanomaisesti suoritettava kerran kahdessa vuodessa.

13.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

| 13.1 | Pysäköintivalaisintyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu pysäköintivalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä. |
| --- | --- |

13.1

Pysäköintivalaisintyypille tämän säännön mukaisesti myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos edellä esitetyt vaatimukset eivät täyty tai jos hyväksyntämerkillä varustettu pysäköintivalaisin ei vastaa hyväksyttyä tyyppiä.

| 13.2 | Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aikaisemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava asiasta muille sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. |
| --- | --- |

13.2

Jos tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli peruuttaa aikaisemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava asiasta muille sääntöä soveltaville sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 olevan mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

14.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn pysäköintivalaisimen valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava tästä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

15.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta.

16.   SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET

| 16.1 | Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei voi täydennyksen 5 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä antamasta ECE-hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5. |
| --- | --- |

16.1

Mikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei voi täydennyksen 5 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltäytyä antamasta ECE-hyväksyntää tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5.

| 16.2 | Kun voimaantulopäivästä on kulunut 24 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää ECE-hyväksynnän ainoastaan siinä tapauksessa, että hyväksyttävä pysäköintivalaisintyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5. |
| --- | --- |

16.2

Kun voimaantulopäivästä on kulunut 24 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää ECE-hyväksynnän ainoastaan siinä tapauksessa, että hyväksyttävä pysäköintivalaisintyyppi täyttää tämän säännön vaatimukset, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5.

| 16.3 | Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä hyväksynnän laajentamista tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on alkuperäisessä muodossaan ja täydennettynä. |
| --- | --- |

16.3

Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa evätä hyväksynnän laajentamista tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on alkuperäisessä muodossaan ja täydennettynä.

| 16.4 | Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 12 kuukauden ajan täydennyksen 5 voimaantulosta annettava hyväksyntä pysäköintivalaisimien tyypeille, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset, sellaisina kuin ne ovat alkuperäisen muotoisessa ja myöhemmin täydennetyssä säännössä. |
| --- | --- |

16.4

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 12 kuukauden ajan täydennyksen 5 voimaantulosta annettava hyväksyntä pysäköintivalaisimien tyypeille, jotka täyttävät tämän säännön vaatimukset, sellaisina kuin ne ovat alkuperäisen muotoisessa ja myöhemmin täydennetyssä säännössä.

| 16.5 | ECE-hyväksynnät, jotka on myönnetty tämän säännön mukaisesti alle 12 kuukautta voimaantulon jälkeen, ja kaikki hyväksyntien laajennukset, myös alkuperäisen muotoisen säännön ja sen myöhempien täydennysten mukaiset, pysyvät voimassa rajoittamattoman ajan. Jos pysäköintivalaisintyyppi, joka on hyväksytty tämän säännön alkuperäisen muodon ja sen myöhempien täydennysten mukaisesti, täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5, vaatimukset, hyväksynnän myöntäneen sopimuspuolen on ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille. |
| --- | --- |

16.5

ECE-hyväksynnät, jotka on myönnetty tämän säännön mukaisesti alle 12 kuukautta voimaantulon jälkeen, ja kaikki hyväksyntien laajennukset, myös alkuperäisen muotoisen säännön ja sen myöhempien täydennysten mukaiset, pysyvät voimassa rajoittamattoman ajan. Jos pysäköintivalaisintyyppi, joka on hyväksytty tämän säännön alkuperäisen muodon ja sen myöhempien täydennysten mukaisesti, täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5, vaatimukset, hyväksynnän myöntäneen sopimuspuolen on ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille.

| 16.6 | Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa kieltää sellaista pysäköintivalaisintyyppiä, joka on hyväksytty tämän säännön täydennyksen 5 mukaisesti. |
| --- | --- |

16.6

Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa kieltää sellaista pysäköintivalaisintyyppiä, joka on hyväksytty tämän säännön täydennyksen 5 mukaisesti.

| 16.7 | Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa 36 kuukauden aikana tämän säännön täydennyksen 5 virallisesta voimaantulosta kieltää sellaista pysäköintivalaisintyyppiä, joka on hyväksytty tämän säännön alkuperäisen muodon ja myöhempien täydennysten mukaisesti. |
| --- | --- |

16.7

Tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet eivät saa 36 kuukauden aikana tämän säännön täydennyksen 5 virallisesta voimaantulosta kieltää sellaista pysäköintivalaisintyyppiä, joka on hyväksytty tämän säännön alkuperäisen muodon ja myöhempien täydennysten mukaisesti.

| 16.8 | Kun tämän säännön täydennyksen 5 voimaantulosta on kulunut 36 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisen pysäköintivalaisintyypin myynnin, joka ei täytä tämän säännön täydennyksen 5 vaatimuksia, ellei kyseinen pysäköintivalaisin ole tarkoitettu varaosaksi käytössä oleviin ajoneuvoihin. |
| --- | --- |

16.8

Kun tämän säännön täydennyksen 5 voimaantulosta on kulunut 36 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisen pysäköintivalaisintyypin myynnin, joka ei täytä tämän säännön täydennyksen 5 vaatimuksia, ellei kyseinen pysäköintivalaisin ole tarkoitettu varaosaksi käytössä oleviin ajoneuvoihin.

| 16.9 | Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen myönnettävä hyväksyntiä pysäköintivalaisimille tämän säännön edellisten täydennysten perusteella, jos kyseiset pysäköintivalaisimet on tarkoitettu varaosiksi käytössä oleviin ajoneuvoihin. |
| --- | --- |

16.9

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen myönnettävä hyväksyntiä pysäköintivalaisimille tämän säännön edellisten täydennysten perusteella, jos kyseiset pysäköintivalaisimet on tarkoitettu varaosiksi käytössä oleviin ajoneuvoihin.

| 16.10 | Tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa täydennyksen 5 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltää pysäköintivalaisimen asentamista ajoneuvoon, jos kyseinen pysäköintivalaisin on hyväksytty tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5. |
| --- | --- |

16.10

Tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli ei saa täydennyksen 5 virallisen voimaantulopäivän jälkeen kieltää pysäköintivalaisimen asentamista ajoneuvoon, jos kyseinen pysäköintivalaisin on hyväksytty tämän säännön perusteella, sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5.

| 16.11 | Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 48 kuukauden ajan täydennyksen 5 voimaantulosta sallittava pysäköintivalaisimen asentaminen ajoneuvoon, jos kyseinen pysäköintivalaisin on hyväksytty tämän säännön perusteella säännön ollessa alkuperäismuodossa tai muutettuna myöhemmillä täydennyksillä. |
| --- | --- |

16.11

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on 48 kuukauden ajan täydennyksen 5 voimaantulosta sallittava pysäköintivalaisimen asentaminen ajoneuvoon, jos kyseinen pysäköintivalaisin on hyväksytty tämän säännön perusteella säännön ollessa alkuperäismuodossa tai muutettuna myöhemmillä täydennyksillä.

| 16.12 | Kun tämän säännön täydennyksen 5 voimaantulosta on kulunut 48 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisen pysäköintivalaisimen, joka ei vastaa tämän säännön vaatimuksia sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5, asentamisen uusiin ajoneuvoihin, joiden kansallinen tai yksittäinen tyyppihyväksyntä oli myönnetty yli 24 kuukautta tämän säännön täydennyksen 5 voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

16.12

Kun tämän säännön täydennyksen 5 voimaantulosta on kulunut 48 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisen pysäköintivalaisimen, joka ei vastaa tämän säännön vaatimuksia sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5, asentamisen uusiin ajoneuvoihin, joiden kansallinen tai yksittäinen tyyppihyväksyntä oli myönnetty yli 24 kuukautta tämän säännön täydennyksen 5 voimaantulon jälkeen.

| 16.13 | Kun täydennyksen 5 voimaantulosta on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisen pysäköintivalaisintyypin, joka ei vastaa tämän säännön vaatimuksia sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5, asentamisen uusiin ajoneuvoihin, jotka rekisteröidään ensimmäistä kertaa yli 60 kuukautta tämän säännön täydennyksen 5 voimaantulon jälkeen. |
| --- | --- |

16.13

Kun täydennyksen 5 voimaantulosta on kulunut 60 kuukautta, tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet voivat kieltää sellaisen pysäköintivalaisintyypin, joka ei vastaa tämän säännön vaatimuksia sellaisena kuin se on muutettuna täydennyksellä 5, asentamisen uusiin ajoneuvoihin, jotka rekisteröidään ensimmäistä kertaa yli 60 kuukautta tämän säännön täydennyksen 5 voimaantulon jälkeen.

---

(1)  Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP.29/78/Rev.1/Amend.2 sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella Amend.4).

(2)  Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjä 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät ECE-tunnuksin), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50, Etelä-Korea 51, Malesia 52, Thaimaa 53, 54 ja 55 (antamatta), Montenegro 56, 57 (antamatta) ja Tunisia 58. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

---

1 LIITE

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

LIITE 2

HYVÄKSYNTÄMERKKI

Image

Valonlähdemoduulit

MD E3 17325

Yllä olevalla tunnuskoodilla merkitty valonlähdemoduuli on hyväksytty yhdessä Italiassa (E3) hyväksyntänumerolla 17325 hyväksytyn valaisimen kanssa.

---

LIITE 3

VALON JAKAUTUMISEN VÄHIMMÄISKULMAT
   (1)

Valon jakautumisen vähimmäiskulmat ovat kaikissa tapauksissa 15° vaakasuoran tason yläpuolella ja 15° sen alapuolella, paitsi jos kyse on lampuista, jotka saa asentaa enintään 750 mm maanpinnan yläpuolelle, jolloin kulmat ovat 15° vaakasuoran tason yläpuolella ja 5° sen alapuolella.

Image

---

(1)  Näissä kuvissa esitetyt kulmat vastaavat ajoneuvon oikealle puolelle asennettaviksi tarkoitettuja laitteita. Nuolet osoittavat ajoneuvojen etuosaan.

---

LIITE 4

FOTOMETRISET MITTAUKSET

1.   MITTAUSMENETELMÄT

1.1   Fotometristen mittausten aikana on estettävä hajaheijastukset tarkoituksenmukaisella suojauksella.

1.2   Siltä varalta, että mittaustulokset kyseenalaistetaan, mittaukset on suoritettava siten, että ne täyttävät seuraavat vaatimukset:

| 1.2.1 | mittausetäisyyden on oltava sellainen, että etäisyyden käänteistä neliöjuurilakia voidaan soveltaa; |
| --- | --- |

1.2.1

mittausetäisyyden on oltava sellainen, että etäisyyden käänteistä neliöjuurilakia voidaan soveltaa;

| 1.2.2 | mittauslaitteen on oltava sellainen, että ilmaisimen avauskulma valaisimen vertailukeskipisteestä katsottuna on 10’–1°. |
| --- | --- |

1.2.2

mittauslaitteen on oltava sellainen, että ilmaisimen avauskulma valaisimen vertailukeskipisteestä katsottuna on 10’–1°.

| 1.2.3 | Valovoimavaatimus tiettyyn havaintosuuntaan täyttyy, jos vaatimus täyttyy suunnassa, joka poikkeaa enintään 15’ havaintosuunnasta. |
| --- | --- |

1.2.3

Valovoimavaatimus tiettyyn havaintosuuntaan täyttyy, jos vaatimus täyttyy suunnassa, joka poikkeaa enintään 15’ havaintosuunnasta.

1.3   Jos laite voidaan asentaa ajoneuvoon useampaan kuin yhteen kohtaan tai eri kohtiin tietylle alueelle, fotometriset mittaukset on toistettava kussakin kohdassa tai valmistajan määrittämän vertailuakselin ääripisteissä.

2.   VALOVOIMAN JAKAUTUMISEN VAKIOTAULUKKO

| Vasen | Oikea |
| --- | --- |
| |

Vasen

Oikea

Image

2.1   Suunnat H = 0° ja V = 0° vastaavat vertailuakselia. (Ajoneuvossa se on vaakasuorassa ja yhdensuuntainen ajoneuvon pituussuuntaisen keskitason kanssa ja suunnattu haluttuun näkyvyyssuuntaan). Vertailuakseli kulkee vertailukeskipisteen kautta. Taulukon arvoista saadaan vähimmäisvalovoimat eri mittaussuuntiin prosentteina vähimmäisvaatimuksesta kunkin valaisimen akselilla (suunnassa H = 0° ja V = 0°).

2.2   Valokuvion on 2 kohdassa ruudukkona esitetyllä valonjakautumisalueella oltava lähes yhdenmukainen, ts. valon voimakkuuden on kunkin ruudukon viivan muodostaman alueen osan suunnassa täytettävä vähintään vähimmäisprosenttiarvo, joka näkyy kyseistä suuntaa ympäröivillä viivoilla.

2.3   Jos laite kuitenkin on tarkoitettu asennettavaksi enintään 750 mm korkeudelle maanpinnasta, fotometrinen voimakkuus tarkastetaan vain 5°:een kulmaan saakka alaspäin.

3.   VALAISIMIEN FOTOMETRINEN MITTAUS

Fotometrisen tehon tarkastus

3.1   Ei-vaihdettavat valonlähteet (hehkulamput ja muut):

Tarkastetaan valaisimessa olevista valonlähteistä tämän säännön kohdan 8.1. mukaisesti.

3.2   Vaihdettavat hehkulamput:

Jos valaisimet on varustettu 6,75 V:n, 13,5 V:n tai 28,0 V:n hehkulampuilla, niiden tuottamat valotiheysarvot on korjattava. Korjauskerroin on vertailuvalovirran ja käytettävän virtalähteen (6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V) kohdalla mitatun valovirran keskiarvon välinen suhde. Minkään käytettävän hehkulampun todelliset valovirrat eivät saa poiketa enempää kuin 5 prosenttia keskiarvosta. Vaihtoehtoisesti voidaan käyttää vuorottain vertailuvalovirrallaan toimivaa standardihehkulamppua jokaisessa kohdassa ja laskea jokaisen kohdan yksittäiset mittaustulokset yhteen.

3.3   Kaikkien merkkivalaisimien, paitsi hehkulampuilla varusteltujen, yhden minuutin ja 30 minuutin toiminnan jälkeen mitattujen valotiheysarvojen on oltava vähimmäis- ja enimmäisvaatimusten mukaisia. Yhden minuutin toiminnan jälkeinen valovoiman jakauma voidaan laskea 30 minuutin toiminnan jälkeisestä valovoiman jakaumasta soveltamalla kuhunkin testauspisteeseen yhden minuutin ja 30 minuutin toiminnan jälkeen kohdassa HV mitattujen valovoima-arvojen suhdetta.

---

LIITE 5

SÄTEILEVÄN VALON VÄRI: VÄRIKOORDINAATIT

Valon väriä koskevien arvojen tarkastamisessa käytetään Kansainvälisen valaistustoimikunnan (CIE) valonlähdettä A vastaavaa valonlähdettä, jonka värilämpötila on 2 854 K. Valaisimissa, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), kolorimetriset ominaisuudet on kuitenkin tarkistettava siten, että valonlähteet ovat paikoillaan valaisimessa, tämän säännön kohdan 8.1 mukaisesti.

---

LIITE 6

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden valvontamenettelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset

1.   YLEISTÄ

1.1   Vaatimustenmukaisuutta koskevat mekaaniset ja geometriset vaatimukset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia tämän säännön vaatimusten rajoissa.

1.2   Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien fotometrisiin ominaisuuksiin liittyvää vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos testattaessa fotometrisiä ominaisuuksia sattumanvaraisesti valitusta valaisimesta, joka on varustettu standardihehkulampulla taikka ei-vaihdettavalla valonlähteellä (hehkulamput ja muut), jolloin kaikki mittaukset tehdään tapauksen mukaan jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V,

| 1.2.1 | mikään mitattu arvo ei poikkea negatiivisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. |
| --- | --- |

1.2.1

mikään mitattu arvo ei poikkea negatiivisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista.

| 1.2.2 | Jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde on vaihdettava, ja jos edellä tarkoitetun testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, valaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttäen toista standardihehkulamppua. |
| --- | --- |

1.2.2

Jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde on vaihdettava, ja jos edellä tarkoitetun testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, valaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttäen toista standardihehkulamppua.

1.3   Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun valaisin on varustettu standardihehkulampulla, tai niiden valaisimien, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), osalta silloin, kun kolorimetriset ominaisuudet tarkastetaan valonlähteen ollessa valaisimessa.

2.   VALMISTAJAN SUORITTAMAN VAATIMUSTENMUKAISUUDEN TARKASTUKSEN VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

Hyväksyntämerkin haltijan on suoritettava kullekin valaisintyypille asianmukaisin väliajoin ainakin seuraavassa esitetyt testit. Testit on suoritettava tämän säännön vaatimusten mukaisesti.

Jos näyte ei täytä kyseisen testityypin vaatimuksia, on otettava lisää näytteitä ja testattava ne. Valmistajan on toteutettava toimenpiteitä kyseisen tuotannon vaatimustenmukaisuuden varmistamiseksi.

2.1   Testien luonne

Tässä säännössä esitetyt vaatimustenmukaisuustestit koskevat fotometrisia ja kolorimetrisia ominaisuuksia.

2.2   Testimenetelmät

| 2.2.1 | Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti. |
| --- | --- |

2.2.1

Testit on yleensä suoritettava tässä säännössä esitettyjen menetelmien mukaisesti.

| 2.2.2 | Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä. |
| --- | --- |

2.2.2

Missä tahansa valmistajan suorittamassa vaatimustenmukaisuustestissä voidaan käyttää tässä säännössä esitettyjä menetelmiä vastaavia menetelmiä tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella. Valmistajan vastuulla on osoittaa, että käytetyt menetelmät vastaavat tässä säännössä esitettyjä menetelmiä.

| 2.2.3 | Kohtien 2.2.1 ja 2.2.2 soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittaman mittauksen kanssa. |
| --- | --- |

2.2.3

Kohtien 2.2.1 ja 2.2.2 soveltaminen edellyttää testilaitteen säännöllistä kalibrointia ja testilaitteen vastaavuutta toimivaltaisen viranomaisen suorittaman mittauksen kanssa.

| 2.2.4 | Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten. |
| --- | --- |

2.2.4

Vertailumenetelminä on käytettävä kaikissa tapauksissa tämän säännön vertailumenetelmiä, erityisesti hallinnollisen tarkastuksen ja näytteenoton tarkoituksia varten.

2.3   Näytteenotto

Valaisinnäytteet on valittava sattumanvaraisesti yhdenmukaisen erän tuotannosta. Yhdenmukaisella erällä tarkoitetaan samaa tyyppiä edustavien valaisimien sarjaa, joka on määritetty valmistajan tuotantomenetelmien mukaisesti.

Arvioinnin on yleensä kohdistuttava yksittäisten tehtaiden sarjatuotantoon. Valmistaja voi kuitenkin ryhmittää yhteen useista eri tehtaista saadut samaa tyyppiä koskevat tiedot, jos tehtaissa sovelletaan samaa laatujärjestelmää ja laadunhallintaa.

2.4   Mitattavat ja tallennettavat fotometriset ominaisuudet

Valaisimien näytekappaleista on tehtävä fotometrisiä mittauksia, joilla määritetään vähimmäisarvot liitteessä 4 lueteltujen pisteiden kohdalla ja vaaditut värikoordinaatit.

2.5   Hyväksyttävyysperusteet

Valmistaja vastaa siitä, että testituloksista laaditaan tilastollinen tutkimus ja toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella määritetään hyväksyttävyysperusteet valmistajan tuotteille, jotta tuotteiden vaatimustenmukaisuuden tarkastukselle tämän säännön kohdassa 12.1 asetetut edellytykset täyttyvät.

Hyväksyttävyysperusteiden on oltava sellaiset, että 95 prosentin luotettavuustasolla liitteen 7 (ensimmäinen näytteenotto) mukaisesti suoritetun pistokokeen läpäisemisen vähimmäistodennäköisyys on 0,95.

---

LIITE 7

TARKASTAJAN SUORITTAMAA NÄYTTEENOTTOA KOSKEVAT VÄHIMMÄISVAATIMUKSET

1.   YLEISTÄ

1.1   Mekaanista ja geometrista vaatimustenmukaisuutta koskevat tämän säännön määräykset katsotaan täytetyiksi, jos eroavuudet eivät ylitä väistämättömiä valmistuspoikkeamia.

1.2   Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien fotometrisiin ominaisuuksiin liittyvää vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi, jos testattaessa fotometrisia ominaisuuksia sattumanvaraisesti valitusta valaisimesta, joka on varustettu standardihehkulampulla taikka ei-vaihdettavalla valonlähteellä (hehkulamput ja muut), jolloin kaikki mittaukset tehdään tapauksen mukaan jännitteillä 6,75 V, 13,5 V tai 28,0 V,

| 1.2.1 | mikään mitattu arvo ei poikkea negatiivisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista. |
| --- | --- |

1.2.1

mikään mitattu arvo ei poikkea negatiivisesti yli 20 prosentilla tässä säännössä määritellyistä arvoista.

| 1.2.2 | Jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde on vaihdettava, ja jos edellä tarkoitetun testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, valaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttäen toista standardihehkulamppua. |
| --- | --- |

1.2.2

Jos kyseessä on valaisin, jonka valonlähde on vaihdettava, ja jos edellä tarkoitetun testin tulokset eivät täytä vaatimuksia, valaisimille suoritettavat testit on toistettava käyttäen toista standardihehkulamppua.

| 1.2.3 | Valaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon. |
| --- | --- |

1.2.3

Valaisimia, joissa on selviä vikoja, ei oteta huomioon.

1.3   Värikoordinaatteja koskevien vaatimusten on täytyttävä silloin, kun valaisin on varustettu standardihehkulampulla, tai niiden valaisimien, joiden valonlähde ei ole vaihdettava (hehkulamput ja muut), osalta silloin, kun kolorimetriset ominaisuudet tarkastetaan valonlähteen ollessa valaisimessa.

2.   ENSIMMÄINEN NÄYTTEENOTTO

Ensimmäisessä näytteenotossa valitaan sattumanvaraisesti neljä valaisinta. Ensimmäinen kahden valaisimen näyte merkitään A:ksi ja toinen B:ksi.

2.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

| 2.1.1 | Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos valaisimien mitattujen arvojen negatiiviset poikkeamat ovat seuraavat:






  2.1.1.1 | näyte A







  A1: | yksi valaisin | 0 prosenttia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| yksi valaisin enintään | 20 prosenttia |
| A2: | molemmat valaisimet yli | 0 prosenttia |
| mutta enintään | 20 prosenttia |
| siirrytään näytteeseen B | |

2.1.1

Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos valaisimien mitattujen arvojen negatiiviset poikkeamat ovat seuraavat:

2.1.1.1

näyte A

A1:

yksi valaisin

0 prosenttia

yksi valaisin enintään

20 prosenttia

A2:

molemmat valaisimet yli

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

siirrytään näytteeseen B

| 2.1.1.2 | näyte B







  B1: | molemmat valaisimet | 0 prosenttia |
| --- | --- | --- | --- |

2.1.1.2

näyte B

B1:

molemmat valaisimet

0 prosenttia

| 2.1.2 | tai jos kohdan 1.2.2. edellytykset näytteen A osalta täyttyvät. |
| --- | --- |

2.1.2

tai jos kohdan 1.2.2. edellytykset näytteen A osalta täyttyvät.

2.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

| 2.2.1 | Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:






  2.2.1.1 | näyte A







  A3: | yksi valaisin enintään | 20 prosenttia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| yksi valaisin yli | 20 prosenttia |
| mutta enintään | 30 prosenttia |

2.2.1

Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

2.2.1.1

näyte A

A3:

yksi valaisin enintään

20 prosenttia

yksi valaisin yli

20 prosenttia

mutta enintään

30 prosenttia

| 2.2.1.2 | näyte B







  B2: | A2:n osalta | |
| --- | --- | --- | --- |
| yksi valaisin yli | 0 prosenttia |
| mutta enintään | 20 prosenttia |
| yksi valaisin enintään | 20 prosenttia |
| B3: | A2:n osalta | |
| yksi valaisin | 0 prosenttia |
| yksi valaisin yli | 20 prosenttia |
| mutta enintään | 30 prosenttia |

2.2.1.2

näyte B

B2:

A2:n osalta

yksi valaisin yli

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

yksi valaisin enintään

20 prosenttia

B3:

A2:n osalta

yksi valaisin

0 prosenttia

yksi valaisin yli

20 prosenttia

mutta enintään

30 prosenttia

| 2.2.2 | tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteen A osalta eivät täyty. |
| --- | --- |

2.2.2

tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteen A osalta eivät täyty.

2.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja kohtaa 13 on sovellettava, jos tämän liitteen kuvion 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

| 2.3.1 | näyte A







  A4: | yksi valaisin enintään | 20 prosenttia |
| --- | --- | --- | --- |
| yksi valaisin yli | 30 prosenttia |
| A5: | molemmat valaisimet yli | 20 prosenttia |

2.3.1

näyte A

A4:

yksi valaisin enintään

20 prosenttia

yksi valaisin yli

30 prosenttia

A5:

molemmat valaisimet yli

20 prosenttia

| 2.3.2 | näyte B







  B4: | A2:n osalta | |
| --- | --- | --- | --- |
| yksi valaisin yli | 0 prosenttia |
| mutta enintään | 20 prosenttia |
| yksi valaisin yli | 20 prosenttia |
| B5: | A2:n osalta | |
| molemmat valaisimet yli | 20 prosenttia |
| B6: | A2:n osalta | |
| yksi valaisin | 0 prosenttia |
| yksi valaisin yli | 30 prosenttia |

2.3.2

näyte B

B4:

A2:n osalta

yksi valaisin yli

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

yksi valaisin yli

20 prosenttia

B5:

A2:n osalta

molemmat valaisimet yli

20 prosenttia

B6:

A2:n osalta

yksi valaisin

0 prosenttia

yksi valaisin yli

30 prosenttia

| 2.3.3 | tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty. |
| --- | --- |

2.3.3

tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteiden A ja B osalta eivät täyty.

3.   TOISTETTU NÄYTTEENOTTO

A3:n, B2:n ja B3:n osalta on kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen antamisesta suoritettava toistettu näytteenotto (kahdesta sellaisesta valaisimesta koostuvat kolmas näyte C ja neljäs näyte D, jotka on valittu sen jälkeen valmistetusta erästä, kun valmistaja on saattanut tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi).

3.1   Vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi

| 3.1.1 | Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:






  3.1.1.1 | näyte C







  C1: | yksi valaisin | 0 prosenttia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| yksi valaisin enintään | 20 prosenttia |
| C2: | molemmat valaisimet yli | 0 prosenttia |
| mutta enintään | 20 prosenttia |
| siirrytään näytteeseen D | |

3.1.1

Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuutta ei aseteta kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.1.1.1

näyte C

C1:

yksi valaisin

0 prosenttia

yksi valaisin enintään

20 prosenttia

C2:

molemmat valaisimet yli

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

siirrytään näytteeseen D

| 3.1.1.2 | näyte D







  D1: | C2:n osalta | |
| --- | --- | --- | --- |
| molemmat valaisimet | 0 prosenttia |

3.1.1.2

näyte D

D1:

C2:n osalta

molemmat valaisimet

0 prosenttia

| 3.1.2 | tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteen C osalta täyttyvät. |
| --- | --- |

3.1.2

tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteen C osalta täyttyvät.

3.2   Vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi

| 3.2.1 | Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:






  3.2.1.1 | näyte D







  D2: | C2:n osalta | |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| yksi valaisin yli | 0 prosenttia |
| mutta enintään | 20 prosenttia |
| yksi valaisin enintään | 20 prosenttia |

3.2.1

Sarjatuotantona valmistettujen valaisimien vaatimustenmukaisuus asetetaan kyseenalaiseksi tämän liitteen kuviossa 1 esitetyn näytteenottomenettelyn mukaisesti ja valmistajaa kehotetaan saattamaan tuotantonsa vaatimusten mukaiseksi, jos valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

3.2.1.1

näyte D

D2:

C2:n osalta

yksi valaisin yli

0 prosenttia

mutta enintään

20 prosenttia

yksi valaisin enintään

20 prosenttia

| 3.2.1.2 | tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteen C osalta eivät täyty. |
| --- | --- |

3.2.1.2

tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteen C osalta eivät täyty.

3.3   Hyväksyntä peruutetaan

Vaatimustenmukaisuus on asetettava kyseenalaiseksi ja kohtaa 13 on sovellettava, jos tämän liitteen kuvion 1 mukaisessa näytteenottomenettelyssä valaisimien mitattujen arvojen poikkeamat ovat seuraavat:

| 3.3.1 | näyte C







  C3: | yksi valaisin enintään | 20 prosenttia |
| --- | --- | --- | --- |
| yksi valaisin yli | 20 prosenttia |
| C4: | molemmat valaisimet yli | 20 prosenttia |

3.3.1

näyte C

C3:

yksi valaisin enintään

20 prosenttia

yksi valaisin yli

20 prosenttia

C4:

molemmat valaisimet yli

20 prosenttia

| 3.3.2 | näyte D







  D3: | C2:n osalta | |
| --- | --- | --- | --- |
| yksi valaisin 0 tai yli | 0 prosenttia |
| yksi valaisin yli | 20 prosenttia |

3.3.2

näyte D

D3:

C2:n osalta

yksi valaisin 0 tai yli

0 prosenttia

yksi valaisin yli

20 prosenttia

| 3.3.3 | tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty. |
| --- | --- |

3.3.3

tai jos kohdan 1.2.2 edellytykset näytteiden C ja D osalta eivät täyty.

Kuvio 1

Image

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 130/19 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 130/19

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 90 – Moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa käytettävien varaosina toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen ja rumpujarrupäällysteiden tyyppihyväksyntää koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

Muutossarjan 01 täydennys 11 – Voimaantulopäivä: 24. lokakuuta 2009

SISÄLTÖ

SÄÄNTÖ

| 1. | Soveltamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Määritelmät |
| --- | --- |

2.

| 3. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

| 5. | Vaatimukset ja testit |
| --- | --- |

5.

| 6. | Pakkaukset ja merkinnät |
| --- | --- |

6.

| 7. | Varaosina toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai varaosina toimitettavien rumpujarrupäällysteiden muuttaminen ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

7.

| 8. | Valmistuksen vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

8.

| 9. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

10.

| 11. | Hyväksyntätestauksesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

11.

| 12. | Siirtymäsäännökset |
| --- | --- |

12.

LIITTEET

| Liite 1 – | Ilmoitus säännön nro 90 mukaisen varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai varaosana toimitettavan rumpujarrupäällysteen hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Hyväksyntämerkin ja hyväksyntätietojen sijoittelu |
| --- | --- |

Liite 2 –

| Liite 3 – | Luokkien M1, M2 ja N1 ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

Liite 3 –

| Liite 4 – | Luokkien M3, N2 ja N3 ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja ja rumpujarrupäällysteitä koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

Liite 4 –

| Liite 5 – | Luokkien O1 ja O2 ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

Liite 5 –

| Liite 6 – | Luokkien O3 ja O4 ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja ja rumpujarrupäällysteitä koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

Liite 6 –

| Liite 7 – | Luokan L ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja koskevat vaatimukset |
| --- | --- |

Liite 7 –

| Liite 8 – | Tekniset vaatimukset varaosina toimitettaville jarrupäällysteasennussarjoille, jotka on tarkoitettu ajoneuvon käyttöjarrujärjestelmästä riippumattomiin erillisiin seisontajarrujärjestelmiin |
| --- | --- |

Liite 8 –

| Liite 9 – | Jarrupäällysteiden kitkakäyttäytymisen määrittäminen konetestauksella |
| --- | --- |

Liite 9 –

1.   SOVELTAMISALA

| 1.1 | Tätä sääntöä sovelletaan seuraaviin:






  1.1.1 | Varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat, jotka on tarkoitettu käytettäviksi luokkien M, N, L ja O ajoneuvojen jarrujärjestelmään kuuluvissa kitkajarruissa ja jotka on tyyppihyväksytty säännön nro 13, nro 13-H tai nro 78 mukaisesti. |
| --- | --- | --- |

1.1

Tätä sääntöä sovelletaan seuraaviin:

1.1.1

Varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat, jotka on tarkoitettu käytettäviksi luokkien M, N, L ja O ajoneuvojen jarrujärjestelmään kuuluvissa kitkajarruissa ja jotka on tyyppihyväksytty säännön nro 13, nro 13-H tai nro 78 mukaisesti.

| 1.1.2 | Varaosana toimitettavat rumpujarrupäällysteet, jotka on tarkoitettu niitattavaksi jarrukenkään, joka asennetaan käytettäväksi luokan M3, N2, N3, O3 tai O4 ajoneuvoissa ja joka on tyyppihyväksytty säännön nro 13 mukaisesti. |
| --- | --- |

1.1.2

Varaosana toimitettavat rumpujarrupäällysteet, jotka on tarkoitettu niitattavaksi jarrukenkään, joka asennetaan käytettäväksi luokan M3, N2, N3, O3 tai O4 ajoneuvoissa ja joka on tyyppihyväksytty säännön nro 13 mukaisesti.

| 1.1.3 | Varaosana toimitettaviin jarrupäällysteasennussarjoihin, jotka on tarkoitettu ajoneuvon käyttöjarrujärjestelmästä riippumattomiin erillisiin seisontajarrujärjestelmiin, sovelletaan ainoastaan tämän säännön liitteessä 8 vahvistettuja teknisiä vaatimuksia. |
| --- | --- |

1.1.3

Varaosana toimitettaviin jarrupäällysteasennussarjoihin, jotka on tarkoitettu ajoneuvon käyttöjarrujärjestelmästä riippumattomiin erillisiin seisontajarrujärjestelmiin, sovelletaan ainoastaan tämän säännön liitteessä 8 vahvistettuja teknisiä vaatimuksia.

| 1.2 | Varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat voidaan hyväksyä asennettavaksi käyttöön moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa, jotka on tyyppihyväksytty säännön nro 13 tai nro 78 mukaisesti. Varaosana toimitettavat rumpujarrupäällysteet, jotka on tarkoitettu niitattavaksi jarrukenkään, voidaan hyväksyä asennettavaksi käyttöön luokkiin M3, N2, N3, O3 ja O4 kuuluvissa ajoneuvoissa, jotka on tyyppihyväksytty säännön nro 13 mukaisesti (1). |
| --- | --- |

1.2

Varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat voidaan hyväksyä asennettavaksi käyttöön moottoriajoneuvoissa ja niiden perävaunuissa, jotka on tyyppihyväksytty säännön nro 13 tai nro 78 mukaisesti. Varaosana toimitettavat rumpujarrupäällysteet, jotka on tarkoitettu niitattavaksi jarrukenkään, voidaan hyväksyä asennettavaksi käyttöön luokkiin M3, N2, N3, O3 ja O4 kuuluvissa ajoneuvoissa, jotka on tyyppihyväksytty säännön nro 13 mukaisesti (1).

2.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

| 2.1 | ’Jarrujärjestelmällä’ tarkoitetaan säännön nro 13 kohdassa 2.3 tarkoitettuja laitteita. |
| --- | --- |

2.1

’Jarrujärjestelmällä’ tarkoitetaan säännön nro 13 kohdassa 2.3 tarkoitettuja laitteita.

| 2.2 | ’Kitkajarrulla’ tarkoitetaan sitä jarrujärjestelmän osaa, jossa suhteessa toisiinsa liikkuvien jarrupäällysteen ja pyörän navan tai rummun välisestä kitkasta syntyy ajoneuvon liikettä vastustava voima. |
| --- | --- |

2.2

’Kitkajarrulla’ tarkoitetaan sitä jarrujärjestelmän osaa, jossa suhteessa toisiinsa liikkuvien jarrupäällysteen ja pyörän navan tai rummun välisestä kitkasta syntyy ajoneuvon liikettä vastustava voima.

| 2.3 | ’Jarrupäällysteasennussarjalla’ tarkoitetaan kitkajarrun osaa, jota painetaan rumpua tai levyä vasten kitkavoiman tuottamiseksi. |
| --- | --- |

2.3

’Jarrupäällysteasennussarjalla’ tarkoitetaan kitkajarrun osaa, jota painetaan rumpua tai levyä vasten kitkavoiman tuottamiseksi.

| 2.3.1 | ’Jarrukenkäasennussarjalla’ tarkoitetaan rumpujarrun jarrupäällysteasennussarjaa. |
| --- | --- |

2.3.1

’Jarrukenkäasennussarjalla’ tarkoitetaan rumpujarrun jarrupäällysteasennussarjaa.

| 2.3.1.1 | ’Jarrukengällä’ tarkoitetaan jarrukenkäasennussarjan osaa, jossa on jarrupäällyste. |
| --- | --- |

2.3.1.1

’Jarrukengällä’ tarkoitetaan jarrukenkäasennussarjan osaa, jossa on jarrupäällyste.

| 2.3.2 | ’Jarrupala-asennussarjalla’ tarkoitetaan levyjarrun jarrupäällysteasennussarjaa. |
| --- | --- |

2.3.2

’Jarrupala-asennussarjalla’ tarkoitetaan levyjarrun jarrupäällysteasennussarjaa.

| 2.3.2.1 | ’Tukilevyllä’ tarkoitetaan jarrupala-asennussarjan osaa, jossa on jarrupäällyste. |
| --- | --- |

2.3.2.1

’Tukilevyllä’ tarkoitetaan jarrupala-asennussarjan osaa, jossa on jarrupäällyste.

| 2.3.3 | ’Jarrupäällysteellä’ tarkoitetaan jarrukenkään tai tukilevyyn kiinnitettäväksi tarkoitettua kitkamateriaaliosaa, joka on valmiissa muodossaan ja lopullisissa mitoissaan. |
| --- | --- |

2.3.3

’Jarrupäällysteellä’ tarkoitetaan jarrukenkään tai tukilevyyn kiinnitettäväksi tarkoitettua kitkamateriaaliosaa, joka on valmiissa muodossaan ja lopullisissa mitoissaan.

| 2.3.4 | ’Rumpujarrupäällysteellä’ tarkoitetaan rumpujarruun tarkoitettua jarrupäällystettä. |
| --- | --- |

2.3.4

’Rumpujarrupäällysteellä’ tarkoitetaan rumpujarruun tarkoitettua jarrupäällystettä.

| 2.3.5 | ’Kitkamateriaalilla’ tarkoitetaan niiden materiaalien ja valmistustapojen erityistä yhdistelmää, jotka määräävät jarrupäällysteen ominaisuudet. |
| --- | --- |

2.3.5

’Kitkamateriaalilla’ tarkoitetaan niiden materiaalien ja valmistustapojen erityistä yhdistelmää, jotka määräävät jarrupäällysteen ominaisuudet.

| 2.4 | ’Jarrupäällystetyypillä’ tarkoitetaan sellaisten jarrupäällysteiden luokkaa, jotka eivät eroa toisistaan kitkamateriaaliominaisuuksiltaan. |
| --- | --- |

2.4

’Jarrupäällystetyypillä’ tarkoitetaan sellaisten jarrupäällysteiden luokkaa, jotka eivät eroa toisistaan kitkamateriaaliominaisuuksiltaan.

| 2.5 | ’Jarrupäällysteasennussarjan tyypillä’ tarkoitetaan sellaisten jarrupäällysteasennussarjojen sarjoja, jotka eivät eroa toisistaan jarrupäällystetyypiltään, mitoiltaan tai toiminnallisilta ominaisuuksiltaan. |
| --- | --- |

2.5

’Jarrupäällysteasennussarjan tyypillä’ tarkoitetaan sellaisten jarrupäällysteasennussarjojen sarjoja, jotka eivät eroa toisistaan jarrupäällystetyypiltään, mitoiltaan tai toiminnallisilta ominaisuuksiltaan.

| 2.6 | ’Rumpujarrupäällysteiden tyypillä’ tarkoitetaan sellaisten jarrupäällysteiden asennussarjojen sarjoja, jotka eivät eroa toisistaan jarrupäällystetyypiltään, mitoiltaan tai toiminnallisilta ominaisuuksiltaan. |
| --- | --- |

2.6

’Rumpujarrupäällysteiden tyypillä’ tarkoitetaan sellaisten jarrupäällysteiden asennussarjojen sarjoja, jotka eivät eroa toisistaan jarrupäällystetyypiltään, mitoiltaan tai toiminnallisilta ominaisuuksiltaan.

| 2.7 | ’Alkuperäisellä jarrupäällysteellä’ tarkoitetaan jarrupäällystetyyppiä, johon viitataan ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoissa säännön nro 13 liitteessä 2 olevan kohdan 8.1 (2) tai säännön nro 78 liitteessä 1 olevan kohdan 5.4 mukaisesti. |
| --- | --- |

2.7

’Alkuperäisellä jarrupäällysteellä’ tarkoitetaan jarrupäällystetyyppiä, johon viitataan ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoissa säännön nro 13 liitteessä 2 olevan kohdan 8.1 (2) tai säännön nro 78 liitteessä 1 olevan kohdan 5.4 mukaisesti.

| 2.8 | ’Alkuperäisellä jarrupäällysteasennussarjalla’ tarkoitetaan ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoissa esitettyjen tietojen mukaista jarrupäällysteasennussarjaa. |
| --- | --- |

2.8

’Alkuperäisellä jarrupäällysteasennussarjalla’ tarkoitetaan ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoissa esitettyjen tietojen mukaista jarrupäällysteasennussarjaa.

| 2.9 | ’Varaosana toimitettavalla jarrupäällysteasennussarjalla’ tarkoitetaan tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä jarrupäällysteasennussarjatyyppiä, jolla voidaan korvata alkuperäinen jarrupäällysteasennussarja. |
| --- | --- |

2.9

’Varaosana toimitettavalla jarrupäällysteasennussarjalla’ tarkoitetaan tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä jarrupäällysteasennussarjatyyppiä, jolla voidaan korvata alkuperäinen jarrupäällysteasennussarja.

| 2.10 | ’Alkuperäisellä rumpujarrupäällysteellä’ tarkoitetaan ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoissa esitettyjen tietojen mukaista rumpujarrupäällystettä. |
| --- | --- |

2.10

’Alkuperäisellä rumpujarrupäällysteellä’ tarkoitetaan ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoissa esitettyjen tietojen mukaista rumpujarrupäällystettä.

| 2.11 | ’Varaosana toimitettavalla rumpujarrupäällysteellä’ tarkoitetaan tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä rumpujarrupäällystettä, jolla voidaan korvata alkuperäinen rumpujarrupäällyste. |
| --- | --- |

2.11

’Varaosana toimitettavalla rumpujarrupäällysteellä’ tarkoitetaan tämän säännön mukaisesti hyväksyttyä rumpujarrupäällystettä, jolla voidaan korvata alkuperäinen rumpujarrupäällyste.

| 2.12 | ’Seisontajarrun jarrupäällysteasennussarjalla’ tarkoitetaan jarrupala- tai jarrukenkäasennussarjaa, joka kuuluu käyttöjarrujärjestelmästä erilliseen ja riippumattomaan seisontajarrujärjestelmään. |
| --- | --- |

2.12

’Seisontajarrun jarrupäällysteasennussarjalla’ tarkoitetaan jarrupala- tai jarrukenkäasennussarjaa, joka kuuluu käyttöjarrujärjestelmästä erilliseen ja riippumattomaan seisontajarrujärjestelmään.

| 2.13 | ’Valmistajalla’ tarkoitetaan tahoa, joka voi ottaa teknisen vastuun jarrupäällysteasennussarjoista tai rumpujarrupäällysteistä ja pystyy osoittamaan, että sillä on keinot tuotannon vaatimustenmukaisuuden saavuttamiseksi. |
| --- | --- |

2.13

’Valmistajalla’ tarkoitetaan tahoa, joka voi ottaa teknisen vastuun jarrupäällysteasennussarjoista tai rumpujarrupäällysteistä ja pystyy osoittamaan, että sillä on keinot tuotannon vaatimustenmukaisuuden saavuttamiseksi.

3.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

| 3.1 | Hakemuksen tiettyjä ajoneuvotyyppejä koskevan varaosajarrupäällysteasennussarjan tyypin tai rumpujarrupäällysteiden tyypin hyväksymiseksi tekee varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden valmistaja tai hänen valtuuttamansa edustaja. |
| --- | --- |

3.1

Hakemuksen tiettyjä ajoneuvotyyppejä koskevan varaosajarrupäällysteasennussarjan tyypin tai rumpujarrupäällysteiden tyypin hyväksymiseksi tekee varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden valmistaja tai hänen valtuuttamansa edustaja.

| 3.2 | Säännön nro 13 tai säännön nro 78 mukaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän haltija voi jättää hakemuksen, joka koskee ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoissa mainitun tyypin mukaisia varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja tai rumpujarrupäällysteitä. |
| --- | --- |

3.2

Säännön nro 13 tai säännön nro 78 mukaisen ajoneuvon tyyppihyväksynnän haltija voi jättää hakemuksen, joka koskee ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoissa mainitun tyypin mukaisia varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja tai rumpujarrupäällysteitä.

| 3.3 | Hyväksyntähakemukseen on liitettävä kolmena kappaleena varaosana toimitettavasta jarrupäällysteasennussarjasta tai rumpujarrupäällysteestä kuvaus, jossa esitetään tämän säännön liitteessä 1 täsmennetyt osat, sekä seuraavat tiedot:






  3.3.1 | piirrokset, joissa esitetään varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen toiminnalliset mitat; |
| --- | --- | --- |

3.3

Hyväksyntähakemukseen on liitettävä kolmena kappaleena varaosana toimitettavasta jarrupäällysteasennussarjasta tai rumpujarrupäällysteestä kuvaus, jossa esitetään tämän säännön liitteessä 1 täsmennetyt osat, sekä seuraavat tiedot:

3.3.1

piirrokset, joissa esitetään varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen toiminnalliset mitat;

| 3.3.2 | varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen sijoittelu ajoneuvoissa, joiden osalta asennuksen hyväksymistä haetaan. |
| --- | --- |

3.3.2

varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen sijoittelu ajoneuvoissa, joiden osalta asennuksen hyväksymistä haetaan.

| 3.4 | On toimitettava hyväksyntätestien suorittamiseen riittävä määrä sen tyypin mukaisia jarrupäällysteasennussarjoja tai rumpujarrupäällysteitä, jota varten hyväksyntää haetaan. |
| --- | --- |

3.4

On toimitettava hyväksyntätestien suorittamiseen riittävä määrä sen tyypin mukaisia jarrupäällysteasennussarjoja tai rumpujarrupäällysteitä, jota varten hyväksyntää haetaan.

| 3.5 | Hakijan on sovittava hyväksyntätesteistä vastaavan tutkimuslaitoksen kanssa sopivien edustavien ajoneuvojen ja/tai jarrujen toimittamisesta laitokselle. |
| --- | --- |

3.5

Hakijan on sovittava hyväksyntätesteistä vastaavan tutkimuslaitoksen kanssa sopivien edustavien ajoneuvojen ja/tai jarrujen toimittamisesta laitokselle.

| 3.6 | Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa. |
| --- | --- |

3.6

Ennen tyyppihyväksynnän myöntämistä toimivaltaisen viranomaisen on todennettava, että on huolehdittu tyydyttävistä järjestelyistä, joiden avulla tuotannon vaatimustenmukaisuuden tehokas valvonta voidaan varmistaa.

| 3.6.1 | Hakijan on toimitettava kitkakäyttäytymistä koskevat arvot tapauksen mukaan tämän säännön liitteessä 9 olevan kohdan 2.4.1 tai 3.4.1 mukaisesti. |
| --- | --- |

3.6.1

Hakijan on toimitettava kitkakäyttäytymistä koskevat arvot tapauksen mukaan tämän säännön liitteessä 9 olevan kohdan 2.4.1 tai 3.4.1 mukaisesti.

4.   HYVÄKSYNTÄ

| 4.1 | Jos tämän säännön mukaista hyväksyntää varten toimitetut jarrupäällysteasennussarjat tai rumpujarrupäällysteet täyttävät jäljempänä olevan kohdan 5 vaatimukset, varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyyppi on hyväksyttävä. |
| --- | --- |

4.1

Jos tämän säännön mukaista hyväksyntää varten toimitetut jarrupäällysteasennussarjat tai rumpujarrupäällysteet täyttävät jäljempänä olevan kohdan 5 vaatimukset, varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyyppi on hyväksyttävä.

| 4.1.1 | Kun kyse on varaosana toimitettavista jarrupäällysteasennussarjoista, jotka on tarkoitettu säännön nro 78 kohdassa 2.9 tarkoitetulla yhdistetyllä jarrujärjestelmällä varustettuihin luokan L ajoneuvoihin, hyväksyntä on rajoitettava koskemaan jarrupäällysteasennussarjojen yhdistelmiä ainoastaan niillä ajoneuvon akseleilla, joiden osalta on tehty tämän säännön liitteen 7 mukaiset testit. |
| --- | --- |

4.1.1

Kun kyse on varaosana toimitettavista jarrupäällysteasennussarjoista, jotka on tarkoitettu säännön nro 78 kohdassa 2.9 tarkoitetulla yhdistetyllä jarrujärjestelmällä varustettuihin luokan L ajoneuvoihin, hyväksyntä on rajoitettava koskemaan jarrupäällysteasennussarjojen yhdistelmiä ainoastaan niillä ajoneuvon akseleilla, joiden osalta on tehty tämän säännön liitteen 7 mukaiset testit.

| 4.2 | Kullekin hyväksytylle varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypille on annettava hyväksyntänumero, joka koostuu kolmesta numeroryhmästä seuraavasti:






  4.2.1 | Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 01, mikä vastaa muutossarjaa 01) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. |
| --- | --- | --- |

4.2

Kullekin hyväksytylle varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypille on annettava hyväksyntänumero, joka koostuu kolmesta numeroryhmästä seuraavasti:

4.2.1

Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 01, mikä vastaa muutossarjaa 01) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät.

| 4.2.2 | Seuraavat kolme numeroa osoittavat jarrupäällysteen tyypin. |
| --- | --- |

4.2.2

Seuraavat kolme numeroa osoittavat jarrupäällysteen tyypin.

| 4.2.3 | Viimeiset kolme numeroa osoittavat jarrukengän tai tukilevyn taikka rumpujarrupäällysteiden tapauksessa täsmällisen mitan. |
| --- | --- |

4.2.3

Viimeiset kolme numeroa osoittavat jarrukengän tai tukilevyn taikka rumpujarrupäällysteiden tapauksessa täsmällisen mitan.

| 4.3 | Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypille. Sama tyyppihyväksyntänumero voi kattaa kyseisen jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypin käytön useissa eri ajoneuvotyypeissä. |
| --- | --- |

4.3

Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa numeroa toiselle jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypille. Sama tyyppihyväksyntänumero voi kattaa kyseisen jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypin käytön useissa eri ajoneuvotyypeissä.

| 4.4 | Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella. |
| --- | --- |

4.4

Tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille on ilmoitettava tähän sääntöön perustuvasta jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypin hyväksynnästä, hyväksynnän laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella lomakkeella.

| 4.5 | Jokaiseen tämän säännön perusteella hyväksytyn tyypin mukaiseen jarrupäällysteasennussarjaan tai rumpujarrupäällysteeseen on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen kohtaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat






  4.5.1 | E-kirjain ja sitä seuraava hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero 3 (3) |
| --- | --- | --- |

4.5

Jokaiseen tämän säännön perusteella hyväksytyn tyypin mukaiseen jarrupäällysteasennussarjaan tai rumpujarrupäällysteeseen on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen kohtaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

4.5.1

E-kirjain ja sitä seuraava hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumero 3 (3)

| 4.5.2 | kohdassa 4.5.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella tämän säännön numero, R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero. |
| --- | --- |

4.5.2

kohdassa 4.5.1 tarkoitetun ympyrän oikealla puolella tämän säännön numero, R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero.

| 4.6 | Kohdassa 4.5 tarkoitetun hyväksyntämerkin on oltava helposti luettava ja pysyvä. |
| --- | --- |

4.6

Kohdassa 4.5 tarkoitetun hyväksyntämerkin on oltava helposti luettava ja pysyvä.

| 4.7 | Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkkejä edellä ja kohdassa 6.5 tarkoitetuista hyväksyntämerkin ja hyväksyntätietojen sijoitteluista. |
| --- | --- |

4.7

Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkkejä edellä ja kohdassa 6.5 tarkoitetuista hyväksyntämerkin ja hyväksyntätietojen sijoitteluista.

5.   VAATIMUKSET JA TESTIT

5.1   Yleistä

Varaosana toimitettava jarrupäällysteasennussarja tai rumpujarrupäällyste on suunniteltava ja rakennettava siten, että kun sillä korvataan ajoneuvoon alun perin asennettu asennussarja tai päällyste, ajoneuvon jarrutusteho vastaa hyväksytyn ajoneuvotyypin jarrutustehoa.

Erityiset vaatimukset:

| a) | Varaosana toimitettavilla jarrupäällysteasennussarjoilla tai rumpujarrupäällysteillä varustetun ajoneuvon on täytettävä asiaankuuluvat jarrutusta koskevat vaatimukset, jotka on vahvistettu säännössä nro 13 (muutossarja 09 mukaan luettuna) tai säännössä nro 78 (muutossarja 01 mukaan luettuna). |
| --- | --- |

a)

Varaosana toimitettavilla jarrupäällysteasennussarjoilla tai rumpujarrupäällysteillä varustetun ajoneuvon on täytettävä asiaankuuluvat jarrutusta koskevat vaatimukset, jotka on vahvistettu säännössä nro 13 (muutossarja 09 mukaan luettuna) tai säännössä nro 78 (muutossarja 01 mukaan luettuna).

| b) | Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen suoritusarvojen on vastattava korvattavan alkuperäisen asennussarjan tai rumpujarrupäällysteen suoritusarvoja. |
| --- | --- |

b)

Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen suoritusarvojen on vastattava korvattavan alkuperäisen asennussarjan tai rumpujarrupäällysteen suoritusarvoja.

| c) | Varaosana toimitettavalla jarrupäällysteasennussarjalla tai rumpujarrupäällysteellä on oltava tarkoitukseen soveltuvat mekaaniset ominaisuudet. |
| --- | --- |

c)

Varaosana toimitettavalla jarrupäällysteasennussarjalla tai rumpujarrupäällysteellä on oltava tarkoitukseen soveltuvat mekaaniset ominaisuudet.

| d) | Jarrupäällysteissä ei saa olla asbestia. |
| --- | --- |

d)

Jarrupäällysteissä ei saa olla asbestia.

5.1.1   Jos varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat tai rumpujarrupäällysteet vastaavat säännön nro 13 tai säännön nro 78 mukaisissa ajoneuvon tyyppihyväksyntäasiakirjoissa täsmennettyä tyyppiä, niiden katsotaan täyttävän tämän säännön kohdan 5 vaatimukset.

5.2   Suoritusvaatimukset

5.2.1   Luokkien M1, M2 ja N1 ajoneuvojen varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat

Ainakin yhdet varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat, jotka edustavat hyväksyntähakemuksen kohteena olevaa päällystetyyppiä, on testattava asennettuina ainakin yhteen hyväksyntähakemuksen kohteena olevaa ajoneuvotyyppiä edustavaan ajoneuvoon liitteessä 3 annettujen ohjeiden mukaisesti, ja niiden on täytettävä kyseisessä liitteessä asetetut vaatimukset. Edustavat ajoneuvot on valittava käyttökohteena olevista ajoneuvoista huonoimman tapauksen määrittämisen perusteella (4). Testattaessa nopeusherkkyyttä ja verrattaessa kylmäjarrutustehoa on käytettävä jompaakumpaa liitteessä 3 esitetyistä menetelmästä.

5.2.2   Luokkien M3, N2 ja N3 ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja ja rumpujarrupäällysteitä koskevat vaatimukset

Ainakin yhdet varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat tai rumpujarrupäällysteet, jotka edustavat hyväksyntähakemuksen kohteena olevaa päällystetyyppiä, on testattava asennettuina ainakin yhteen hyväksyntähakemuksen kohteena olevaa ajoneuvotyyppiä edustavaan ajoneuvoon liitteessä 4 annettujen ohjeiden mukaisesti käyttäen joko kohdassa 1 (ajoneuvon testaus) tai kohdassa 2 (inertiadynamometritesti) kuvattua menetelmää, ja niiden on täytettävä kyseisessä liitteessä asetetut vaatimukset. Edustavat ajoneuvot on valittava käyttökohteena olevista ajoneuvoista huonoimman tapauksen määrittämisen perusteella (4).

5.2.3   Luokkien O1 ja O2 ajoneuvojen varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat

Varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat on testattava liitteen 5 määräysten mukaisesti, ja niiden on täytettävä liitteessä esitetyt vaatimukset.

5.2.4   Luokkien O3 ja O4 ajoneuvojen varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat ja rumpujarrupäällysteet

Varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat ja rumpujarrupäällysteet on testattava liitteen 6 määräysten mukaisesti, ja niiden on täytettävä liitteessä esitetyt vaatimukset. Testauksessa on käytettävä jotakin säännön nro 13 liitteen 11 lisäyksessä 2 olevassa kohdassa 3 kuvatuista kolmesta menetelmästä.

5.2.5   Luokan L ajoneuvojen varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat

Ainakin yhdet varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat, jotka edustavat hyväksyntähakemuksen kohteena olevaa päällystetyyppiä, on testattava asennettuina ainakin yhteen hyväksyntähakemuksen kohteena olevaa ajoneuvotyyppiä edustavaan ajoneuvoon liitteessä 7 annettujen ohjeiden mukaisesti, ja niiden on täytettävä kyseisessä liitteessä asetetut vaatimukset. Edustavat ajoneuvot on valittava käyttökohteena olevista ajoneuvoista huonoimman tapauksen määrittämisen perusteella (5).

5.3   Mekaaniset ominaisuudet

5.3.1   Luokkien M1, M2, N1, O1, O2 ja L ajoneuvojen varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat

5.3.1.1   Siihen tyyppiin, jolle hyväksyntää haetaan, kuuluvien varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen leikkauslujuus on testattava standardin ISO 6312:1981 tai ISO 6312:2001 mukaisesti.

Jarrupala-asennussarjan pienin sallittu leikkauslujuus on 250 N/cm2 ja jarrukenkäasennussarjan 100 N/cm2.

5.3.1.2   Siihen tyyppiin, jolle hyväksyntää haetaan, kuuluvien varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen puristuvuus on testattava standardin ISO 6310:1981 tai ISO 6310:2001 mukaisesti.

Jarrupala-asennussarjojen puristuvuusarvo saa olla enintään 2 prosenttia ympäristön lämpötilassa ja 5 prosenttia lämpötilassa 400 °C. Jarrukenkäasennussarjojen kohdalla enimmäisarvot ovat 2 prosenttia ympäristön lämpötilassa ja 4 prosenttia lämpötilassa 200 °C. Vaatimus ei koske seisontajarrujen jarrupäällysteasennussarjoja.

5.3.2   Luokkien M3, N2, N3, O3 ja O4 ajoneuvojen varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat ja rumpujarrupäällysteet

5.3.2.1   Leikkauslujuus

Testi koskee ainoastaan levyjarrujen jarrupala-asennussarjoja.

Siihen tyyppiin, jolle hyväksyntää haetaan, kuuluvien varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen leikkauslujuus on testattava standardin ISO 6312:1981 tai ISO 6312:2001 mukaisesti. Jarrupäällysteasennussarjat voidaan jakaa kahteen tai kolmeen osaan testauslaitteen kapasiteetin mukaisesti.

Pienin sallittu leikkauslujuus on 250 N/cm2.

5.3.2.2   Puristuvuus

Siihen tyyppiin, jolle hyväksyntää haetaan, kuuluvien varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen ja rumpujarrupäällysteiden puristuvuus on testattava standardin ISO 6310:1981 tai ISO 6310:2001 mukaisesti. Testauksessa voidaan käyttää näytetyypin I mukaisia litteitä testikappaleita.

Jarrupala-asennussarjojen puristuvuusarvo saa olla enintään 2 prosenttia ympäristön lämpötilassa ja 5 prosenttia lämpötilassa 400 °C. Jarrukenkäasennussarjojen ja rumpujarrupäällysteiden kohdalla enimmäisarvot ovat 2 prosenttia ympäristön lämpötilassa ja 4 prosenttia lämpötilassa 200 °C.

5.3.2.3   Materiaalin kovuus 5 (6)

Vaatimusta sovelletaan rumpujarrujen päällysteasennussarjoihin ja rumpujarrupäällysteisiin.

Siihen tyyppiin, jolle hyväksyntää haetaan, kuuluvien varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen ja rumpujarrupäällysteiden kovuus on testattava standardin ISO 2039–2:1987 mukaisesti.

Kitkamateriaalin kitkapinnan kovuusarvo saadaan määrittämällä viiden eri tuotantoeristä (jos mahdollista) peräisin olevan näytepäällysteen kovuusarvojen keskiarvo, mitä varten tehdään eri kohdista viisi mittausta kustakin jarrupäällysteestä.

6.   PAKKAUS JA MERKINNÄT

| 6.1 | Tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiset varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat ja rumpujarrupäällysteet on pidettävä kaupan akselikohtaisina sarjoina. |
| --- | --- |

6.1

Tämän säännön mukaisesti hyväksytyn tyypin mukaiset varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat ja rumpujarrupäällysteet on pidettävä kaupan akselikohtaisina sarjoina.

| 6.2 | Jokaisen akselikohtaisen sarjan on oltava suljetussa pakkauksessa, jonka rakenteesta voidaan todeta, onko sitä avattu aiemmin. |
| --- | --- |

6.2

Jokaisen akselikohtaisen sarjan on oltava suljetussa pakkauksessa, jonka rakenteesta voidaan todeta, onko sitä avattu aiemmin.

| 6.3 | Jokaisessa pakkauksessa on esitettävä seuraavat tiedot:






  6.3.1 | pakkauksessa olevien varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden määrä |
| --- | --- | --- |

6.3

Jokaisessa pakkauksessa on esitettävä seuraavat tiedot:

6.3.1

pakkauksessa olevien varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden määrä

| 6.3.2 | valmistajan nimi tai tavaramerkki |
| --- | --- |

6.3.2

valmistajan nimi tai tavaramerkki

| 6.3.3 | varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden merkki ja tyyppi |
| --- | --- |

6.3.3

varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden merkki ja tyyppi

| 6.3.4 | ajoneuvot/akselit/jarrut, joita sisällön hyväksyminen koskee |
| --- | --- |

6.3.4

ajoneuvot/akselit/jarrut, joita sisällön hyväksyminen koskee

| 6.3.5 | hyväksyntämerkki. |
| --- | --- |

6.3.5

hyväksyntämerkki.

| 6.4 | Kussakin pakkauksessa on oltava jollakin ECE:n virallisella kielellä laaditut asennusohjeet ja vastaava teksti myyntimaan kielellä.






  6.4.1 | Tekstissä on viitattava erityisesti lisäosiin. |
| --- | --- | --- |

6.4

Kussakin pakkauksessa on oltava jollakin ECE:n virallisella kielellä laaditut asennusohjeet ja vastaava teksti myyntimaan kielellä.

6.4.1

Tekstissä on viitattava erityisesti lisäosiin.

| 6.4.2 | Tekstissä on todettava, että varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat tai rumpujarrupäällysteet olisi vaihdettava akselikohtaisina sarjoina. |
| --- | --- |

6.4.2

Tekstissä on todettava, että varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat tai rumpujarrupäällysteet olisi vaihdettava akselikohtaisina sarjoina.

| 6.4.3 | Kun kyse on varaosana toimitettavista rumpujarrupäällysteistä, on tekstissä kiinnitettävä huomio seuraaviin seikkoihin: | kengän, kiinnittimen ja tapin on oltava vahingoittumattomat |
| --- | --- | --- |

6.4.3

Kun kyse on varaosana toimitettavista rumpujarrupäällysteistä, on tekstissä kiinnitettävä huomio seuraaviin seikkoihin:

kengän, kiinnittimen ja tapin on oltava vahingoittumattomat

| | kenkä ei saa olla vääntynyt eikä ruostunut |
| --- | --- |

kenkä ei saa olla vääntynyt eikä ruostunut

| | käytettävän niitin tyyppi ja koko |
| --- | --- |

käytettävän niitin tyyppi ja koko

| | niittaamisessa tarvittavat työkalut ja voimat. |
| --- | --- |

niittaamisessa tarvittavat työkalut ja voimat.

| 6.4.4 | Kun kyse on säännön nro 78 kohdassa 2.9 tarkoitetusta yhdistetystä jarrujärjestelmästä, on lisäksi mainittava hyväksytyt jarrupäällysteasennussarjojen yhdistelmät. |
| --- | --- |

6.4.4

Kun kyse on säännön nro 78 kohdassa 2.9 tarkoitetusta yhdistetystä jarrujärjestelmästä, on lisäksi mainittava hyväksytyt jarrupäällysteasennussarjojen yhdistelmät.

| 6.5 | Jokaisessa varaosana toimitettavassa jarrupäällysteasennussarjassa ja rumpujarrupäällysteessä on oltava pysyvästi seuraavat hyväksyntätiedot:






  6.5.1 | hyväksyntämerkki |
| --- | --- | --- |

6.5

Jokaisessa varaosana toimitettavassa jarrupäällysteasennussarjassa ja rumpujarrupäällysteessä on oltava pysyvästi seuraavat hyväksyntätiedot:

6.5.1

hyväksyntämerkki

| 6.5.2 | valmistuspäivämäärä, ainakin kuukausi ja vuosi, tai erän numero |
| --- | --- |

6.5.2

valmistuspäivämäärä, ainakin kuukausi ja vuosi, tai erän numero

| 6.5.3 | jarrupäällysteiden merkki ja tyyppi. |
| --- | --- |

6.5.3

jarrupäällysteiden merkki ja tyyppi.

7.   VARAOSINA TOIMITETTAVIEN JARRUPÄÄLLYSTEASENNUSSARJOJEN TAI VARAOSINA TOIMITETTAVIEN RUMPUJARRUPÄÄLLYSTEIDEN MUUTTAMINEN JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

| 7.1 | Kaikista varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden tyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hyväksynnän antaneelle hallinnolliselle yksikölle, joka voi sitten






  7.1.1 | joko katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että jarrupäällysteasennussarja tai rumpujarrupäällyste joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset, |
| --- | --- | --- |

7.1

Kaikista varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden tyyppiin tehtävistä muutoksista on ilmoitettava hyväksynnän antaneelle hallinnolliselle yksikölle, joka voi sitten

7.1.1

joko katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole havaittavaa kielteistä vaikutusta ja että jarrupäällysteasennussarja tai rumpujarrupäällyste joka tapauksessa edelleen täyttää vaatimukset,

| 7.1.2 | tai vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen. |
| --- | --- |

7.1.2

tai vaatia testien suorittamisesta vastaavalta tutkimuslaitokselta uuden testausselosteen.

| 7.2 | Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, on annettava tiedoksi tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille kohdan 4.4 mukaisella menettelyllä. |
| --- | --- |

7.2

Hyväksynnän vahvistus tai epääminen, jossa eritellään muutokset, on annettava tiedoksi tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille kohdan 4.4 mukaisella menettelyllä.

| 7.3 | Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. |
| --- | --- |

7.3

Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

8.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

| 8.1 | Tämän säännön mukaisesti hyväksytyt varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat ja rumpujarrupäällysteet on valmistettava niin, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä. |
| --- | --- |

8.1

Tämän säännön mukaisesti hyväksytyt varaosana toimitettavat jarrupäällysteasennussarjat ja rumpujarrupäällysteet on valmistettava niin, että ne vastaavat hyväksyttyä tyyppiä.

| 8.2 | Alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden, joista tehdään hakemus kohdan 3.2 mukaisesti, katsotaan olevan kohdan 8 vaatimusten mukaiset. |
| --- | --- |

8.2

Alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden, joista tehdään hakemus kohdan 3.2 mukaisesti, katsotaan olevan kohdan 8 vaatimusten mukaiset.

| 8.3 | Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta voidaan varmistaa kohdassa 8.1 tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen. Tällöin on tarkastettava käytetyt raaka-aineet ja komponentit. |
| --- | --- |

8.3

Valmistusta on valvottava asianmukaisesti, jotta voidaan varmistaa kohdassa 8.1 tarkoitettujen vaatimusten täyttyminen. Tällöin on tarkastettava käytetyt raaka-aineet ja komponentit.

| 8.4 | Hyväksyntätodistuksen haltijan on erityisesti






  8.4.1 | varmistettava, että kullekin varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypille tehdään ainakin kohdassa 5.3 määrätyt asiaankuuluvat testit ja tämän säännön liitteessä 9 määrätty kitkakäyttäytymistesti tilastollisesti valvotusti ja sattumanvaraisesti sekä säännöllisen laadunvarmistusmenettelyn mukaisesti. Seisontajarrun jarrupäällysteasennussarjojen tapauksessa vaaditaan vain kohdassa 5.3 kuvattu leikkauslujuustesti. |
| --- | --- | --- |

8.4

Hyväksyntätodistuksen haltijan on erityisesti

8.4.1

varmistettava, että kullekin varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypille tehdään ainakin kohdassa 5.3 määrätyt asiaankuuluvat testit ja tämän säännön liitteessä 9 määrätty kitkakäyttäytymistesti tilastollisesti valvotusti ja sattumanvaraisesti sekä säännöllisen laadunvarmistusmenettelyn mukaisesti. Seisontajarrun jarrupäällysteasennussarjojen tapauksessa vaaditaan vain kohdassa 5.3 kuvattu leikkauslujuustesti.

| 8.4.2 | varmistettava, että tuotteiden laaduntarkastukseen sovellettavat menettelyt ovat riittäviä |
| --- | --- |

8.4.2

varmistettava, että tuotteiden laaduntarkastukseen sovellettavat menettelyt ovat riittäviä

| 8.4.3 | voitava käyttää tarkastuslaitteita, joita tarvitaan kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen |
| --- | --- |

8.4.3

voitava käyttää tarkastuslaitteita, joita tarvitaan kunkin hyväksytyn tyypin vaatimustenmukaisuuden tarkastamiseen

| 8.4.4 | analysoitava kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden, kuitenkin niin, että teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut sallitaan |
| --- | --- |

8.4.4

analysoitava kunkin testityypin tulokset tarkastaakseen ja varmistaakseen tuotteen ominaisuuksien pysyvyyden, kuitenkin niin, että teollisessa tuotannossa esiintyvät vaihtelut sallitaan

| 8.4.5 | varmistettava, että testitulosten tiedot talletetaan ja että liiteasiakirjat ovat saatavilla ajan, joka määritetään hallinnollisen yksikön kanssa |
| --- | --- |

8.4.5

varmistettava, että testitulosten tiedot talletetaan ja että liiteasiakirjat ovat saatavilla ajan, joka määritetään hallinnollisen yksikön kanssa

| 8.4.6 | huolehdittava, että näytekappaleiden otto ja testi uusitaan, jos näytteet tai testikappaleet osoittavat, että testattava tyyppi ei ole vaatimusten mukainen. Kyseisen tuotannon palauttamiseksi vaatimusten mukaiseksi on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet. |
| --- | --- |

8.4.6

huolehdittava, että näytekappaleiden otto ja testi uusitaan, jos näytteet tai testikappaleet osoittavat, että testattava tyyppi ei ole vaatimusten mukainen. Kyseisen tuotannon palauttamiseksi vaatimusten mukaiseksi on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet.

| 8.5 | Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kuhunkin tuotantoyksikköön sovellettavat vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenetelmät. |
| --- | --- |

8.5

Tyyppihyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen voi milloin tahansa tarkastaa kuhunkin tuotantoyksikköön sovellettavat vaatimustenmukaisuuden tarkastusmenetelmät.

| 8.5.1 | Kussakin tarkastuksessa on vierailevalle tarkastajalle esitettävä testiä ja tuotannon valvontaa koskevat asiakirjat. |
| --- | --- |

8.5.1

Kussakin tarkastuksessa on vierailevalle tarkastajalle esitettävä testiä ja tuotannon valvontaa koskevat asiakirjat.

| 8.5.2 | Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten perusteella. |
| --- | --- |

8.5.2

Tarkastaja voi ottaa satunnaisnäytteitä testattavaksi valmistajan laboratoriossa. Näytteiden vähimmäismäärä voidaan määrittää valmistajan omien tarkastusten tulosten perusteella.

| 8.5.3 | Jos laatutaso ei ole tyydyttävä tai jos näyttää tarpeelliselta tarkistaa kohdan 8.5.2 mukaisten testien pätevyys, tarkastaja valitsee näytekappaleet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tutkimuslaitokselle. |
| --- | --- |

8.5.3

Jos laatutaso ei ole tyydyttävä tai jos näyttää tarpeelliselta tarkistaa kohdan 8.5.2 mukaisten testien pätevyys, tarkastaja valitsee näytekappaleet, jotka toimitetaan tyyppihyväksyntätestit suorittaneelle tutkimuslaitokselle.

| 8.5.4 | Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa kaikki tässä säännössä määrätyt testit. |
| --- | --- |

8.5.4

Toimivaltainen viranomainen voi suorittaa kaikki tässä säännössä määrätyt testit.

| 8.5.5 | Toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkastustiheys on tavallisesti yksi tarkastus vuodessa. Jos jostakin tarkastuskäynnistä saadaan kielteisiä tuloksia, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet toteutetaan tuotannon palauttamiseksi vaatimusten mukaiseksi mahdollisimman pian. |
| --- | --- |

8.5.5

Toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä tarkastustiheys on tavallisesti yksi tarkastus vuodessa. Jos jostakin tarkastuskäynnistä saadaan kielteisiä tuloksia, toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kaikki tarpeelliset toimenpiteet toteutetaan tuotannon palauttamiseksi vaatimusten mukaiseksi mahdollisimman pian.

9.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

| 9.1 | Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypille tämän säännön perusteella myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos kohdan 8.1 vaatimukset eivät täyty. |
| --- | --- |

9.1

Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypille tämän säännön perusteella myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos kohdan 8.1 vaatimukset eivät täyty.

| 9.2 | Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella. |
| --- | --- |

9.2

Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

10.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa kokonaan tämän säännön perusteella hyväksytyn varasosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypin valmistamisen, hyväksynnän haltijan on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11.   HYVÄKSYNTÄTESTEISTÄ VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN SEKÄ HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien vuoden 1958 sopimuksen osapuolien on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä niiden hallintoviranomaisten nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnän ja joille ilmoitus muissa maissa tapahtuvasta hyväksynnän myöntämisestä, laajentamisesta, epäämisestä tai peruuttamisesta taikka tuotannon lopettamisesta on lähetettävä.

12.   SIIRTYMÄMÄÄRÄYKSET

| 12.1 | Sopimuspuolet eivät saa evätä tähän sääntöön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, perustuvia hyväksyntiä. |
| --- | --- |

12.1

Sopimuspuolet eivät saa evätä tähän sääntöön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, perustuvia hyväksyntiä.

| 12.2 | Tammikuun 1. päivästä 1995 lähtien tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksyntiä vain siinä tapauksessa, että kyseinen varaosana toimitettava jarrupäällysteasennussarja tai rumpujarrupäällyste täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, vaatimukset. |
| --- | --- |

12.2

Tammikuun 1. päivästä 1995 lähtien tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää hyväksyntiä vain siinä tapauksessa, että kyseinen varaosana toimitettava jarrupäällysteasennussarja tai rumpujarrupäällyste täyttää tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjalla 01, vaatimukset.

| 12.3 | Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen sallittava tämän säännön alkuperäisen muodon mukaisesti hyväksyttyjen varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen asentaminen ajoneuvoon ja käyttö ajoneuvossa. |
| --- | --- |

12.3

Tätä sääntöä soveltavien sopimuspuolten on edelleen sallittava tämän säännön alkuperäisen muodon mukaisesti hyväksyttyjen varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen asentaminen ajoneuvoon ja käyttö ajoneuvossa.

---

(1)  Tässä säännössä olevilla viittauksilla sääntöön nro 13 tarkoitetaan viittauksia myös muihin kansainvälisiin sääntöihin, joissa sovelletaan samoja teknisiä vaatimuksia kuin säännössä nro 13. Viittauksia säännöksen eri kohtiin on tulkittava vastaavasti.

(2)  Jos tällaisia jarrupäällysteitä ei ole saatavilla, voidaan käyttää kohdassa 8.2 lueteltuja jarrupäällysteitä.

(3)  3/ Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Serbia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjä 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät ECE-tunnuksin), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47, Uusi-Seelanti 48, Kypros 49, Malta 50, Etelä-Korea 51, Malesia 52, Thaimaa 53, 54 ja 55 (antamatta), Montenegro 56, 57 (antamatta) ja Tunisia 58. Seuraavat numerot annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat pyörillä varustettuihin ajoneuvoihin ja niihin asennettaviin tai niissä käytettäviin varusteisiin ja osiin sovellettavien yhdenmukaisten teknisten vaatimusten hyväksymistä sekä näiden vaatimusten mukaisesti annettujen hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevia ehtoja koskevan sopimuksen, ja Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetut numerot sopimuksen sopimuspuolille.

(4)  Huonoimman tapauksen määrittämisessä on tarkasteltava (ainakin) seuraavia teknisiä ominaisuuksia kussakin käyttökohteeksi aiotussa ajoneuvotyypissä:

| a) | jarrukiekon halkaisija |
| --- | --- |

a)

jarrukiekon halkaisija

| b) | jarrukiekon paksuus |
| --- | --- |

b)

jarrukiekon paksuus

| c) | tuuletettava/umpinainen levy |
| --- | --- |

c)

tuuletettava/umpinainen levy

| d) | männän halkaisija |
| --- | --- |

d)

männän halkaisija

| e) | renkaiden dynaaminen säde |
| --- | --- |

e)

renkaiden dynaaminen säde

| f) | ajoneuvon massa |
| --- | --- |

f)

ajoneuvon massa

| g) | akselimassa ja jarrutustehon prosenttiosuus akselilla |
| --- | --- |

g)

akselimassa ja jarrutustehon prosenttiosuus akselilla

| h) | ajoneuvon huippunopeus. |
| --- | --- |

h)

ajoneuvon huippunopeus.

Testausolosuhteet on määriteltävä testausselosteessa.

(5)  Katso alaviite 4.

(6)  Testi on otettu mukaan tuotannon vaatimustenmukaisuuden selvittämistä varten. Vähimmäisarvoista ja toleransseista sovitaan tutkimuslaitoksen kanssa.

---

LIITE 1

ILMOITUS

(Enimmäiskoko: A4 (210 × 297 mm))

Image

---

LIITE 2

HYVÄKSYNTÄMERKIN JA HYVÄKSYNTÄTIETOJEN SIJOITTELU

(Ks. tämän säännön kohta 4.7)

Image

a = vähintään 8 mm

Yllä olevasta hyväksyntämerkistä käy ilmi, että hyväksyntä on annettu Alankomaissa (E4) säännön nro 90 mukaisesti. Hyväksyntänumeron kaksi ensimmäistä merkkiä tarkoittavat, että hyväksyntää myönnettäessä sääntöön nro 90 sisältyi muutossarja 01. Seuraavat kolme numeroa ovat hyväksyntäviranomaisen jarrupäällystetyypille antamat numerot ja lisänumerot viranomaisen jarrukengälle tai tukilevylle antamat numerot. Kaikki kahdeksan numeroa muodostavat yhdessä kyseisen varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjatyypin hyväksyntänumeron.

Esimerkki jarrupala-asennussarjan merkinnästä

Image

Esimerkki jarrukenkäasennussarjan merkinnöistä

Image

Esimerkki rumpujarrupäällysteen merkinnästä

Image

Huomautus: Merkintöjen sijainnin ja niiden keskinäisen sijoittelun ei tarvitse vastata esimerkeissä esitettyä.

---

LIITE 3

Luokkien M1, M2 ja N1 ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja koskevat vaatimukset

1.   Vastaavuus suhteessa sääntöön nro 13

Vastaavuus säännön nro 13 vaatimusten kanssa on osoitettava ajoneuvotestissä.

1.1   Ajoneuvon valmistelu

1.1.1   Testiajoneuvo

Niitä tyyppejä, joille varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen hyväksyntää haetaan, edustava ajoneuvo on varustettava hyväksyntähakemuksen kohteena olevan tyypin mukaisella varaosana toimitettavalla jarrupäällysteasennussarjalla sekä säännöissä nro 13 ja 13-H jarrutustestiä varten edellytetyillä välineillä.

Testattavat jarrupäällysteet on asennettava asianomaisiin jarruihin ja kiillotettava valmistajan ohjeiden mukaisesti tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla, kunnes noudatettava kiillotusmenettely vahvistetaan.

1.1.2   Valmistelu (kiillotusmenettely)

1.1.2.1   Yleiset edellytykset

Testattavat jarrupäällysteasennussarjat on asennettava asianomaisiin jarruihin. Kun kyse on varaosana toimitettavista jarrupäällysteasennussarjoista, on käytettävä uusia jarrupäällysteitä. Rumpujarrupäällysteet voidaan työstää siten, että ne ja rummut ovat aluksi mahdollisimman hyvässä kosketuksessa toisiinsa. Testiajoneuvon on oltava täysin kuormitettu.

Vertailutesteissä käytettyjä, jo testiajoneuvoon asennettuja alkuperäisiä jarrupäällysteasennussarjoja voidaan käyttää, kunhan ne ovat hyvässä kunnossa eivätkä ole kulumisen vaikutuksesta menettäneet yli 20:tä prosenttia alkuperäisestä paksuudestaan. Niissä ei saa olla merkkejä vaurioitumisesta, murtumisesta, liiallisesta korroosiosta tai ylikuumentumisesta. Ne on valmisteltava seuraavassa esitettävän menettelyn mukaisesti.

1.1.2.2   Menettely

Ajetaan vähintään 50 km ja tehdään vähintään 100 jarrutusta vaihtelevilla hidastuvuuksilla (ainakin 1–5 m/s2) siten, että lähtönopeus on välillä 50–120 km/h. Valmistelun aikana on saavutettava vähintään kolme kertaa 250–500 celsiusasteen lämpötila jarrupala-asennelmien osalta ja 150–250 celsiusasteen lämpötila rumpujarrupäällysteasennelmien osalta (mitattuna levyn tai rummun kitkapinnalta). Jarrupala-asennelmien lämpötila saa nousta enintään 500 celsiusasteeseen ja rumpujarrupäällysteasennelmien lämpötila enintään 250 celsiusasteeseen.

1.1.2.3   Jarrutehotesti

Jarrutetaan yhtä akselia kerrallaan viisi kertaa nopeudesta 70 km/h nopeuteen 0 km/h (etuakseli) ja nopeudesta 45 km/h nopeuteen 0 km/h (taka-akseli) siten, että johtopaine on 4 MPa (1) ja alkulämpötila kussakin pysäytyksessä 100 °C. Nämä viisi perättäistä ei-monotonista tulosta saavat vaihdella enintään 0,6 m/s2 (etuakseli) tai 0,4 m/s2 (taka-akseli) täysin kehittyneen hidastuvuuden keskiarvosta.

Jos vaatimus ei täyty, on jatkettava kohdan 1.1.2.2 mukaista valmistelua ja toistettava kohdan 1.1.2.3 mukainen jarrutustehotesti.

1.2   Ajoneuvon jarrujärjestelmä on testattava kyseistä ajoneuvoluokkaa (M1, M2 tai N1) koskevien säännön nro 13 liitteessä 4 olevien kohtien 1 ja 2 vaatimusten mukaisesti. Sovellettavat vaatimukset tai testit ovat seuraavat:

1.2.1.   Käyttöjarru

1.2.1.1.   Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormitettuna

1.2.1.2.   Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormittamattomana ja kuormitettuna säännön nro 13 liitteessä 4 olevien kohtien 1.4.3.1 (vakaustesti) ja 1.4.3.2 (ainoastaan testi alkunopeudella v = 0,8 vmax) mukaisesti

1.2.1.3.   Tyyppi I -testi

1.2.2.   Varajarru

1.2.2.1.   Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormitettuna (tätä testiä ei tarvitse tehdä, jos on selvää, että vaatimukset täyttyvät esimerkiksi diagonaalisen piirijaon ansiosta)

1.2.3.   Seisontajarru

(Tätä kohtaa sovelletaan ainoastaan, jos jarrua, jonka päällysteille hyväksyntää haetaan, käytetään seisontajarruna).

1.2.3.1.   Alamäkitesti 18 prosentin kaltevuudella ja ajoneuvo kuormitettuna

1.3   Ajoneuvon on täytettävä kaikki asiaankuuluvat vaatimukset, jotka kyseiselle ajoneuvoluokalle on vahvistettu säännön nro 13 liitteessä 4 olevassa kohdassa 2.

2.   Lisävaatimukset

Lisävaatimusten noudattaminen on osoitettava jommallakummalla seuraavista menetelmistä:

2.1   Ajoneuvotesti (akselikohtainen testi)

Tätä testiä varten ajoneuvon on oltava täysin kuormitettu, ja jarrutukset on tehtävä vaihde vapaalla tasaisella tiellä.

Ajoneuvon käyttöjarrujärjestelmän on oltava varustettu järjestelmällä, jolla etu- ja taka-akselien jarrut voidaan erottaa toisistaan, jotta molempia voidaan käyttää toisistaan riippumattomina.

Jos jarrupäällysteasennussarjan hyväksyntää haetaan etuakselin jarrujen osalta, taka-akselin jarrujen on oltava pois käytöstä koko testin ajan.

Jos jarrupäällysteasennussarjan hyväksyntää haetaan taka-akselin osalta, etuakselin jarrujen on oltava pois käytöstä koko testin ajan.

2.1.1   Kylmäjarrutustehon vastaavuuden testaaminen

Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan ja alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan kylmäjarrutustehon vastaavuutta testataan vertaamalla testin tuloksia seuraavasti:

2.1.1.1   Jarrutetaan vähintään kuusi kertaa nostamalla poljintehoa tai johtopainetta tasaisin välein pyörien lukkiutumiseen saakka tai vaihtoehtoisesti siihen saakka, että saavutetaan 6 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus taikka kyseiselle ajoneuvoluokalle vahvistettu enimmäispoljinvoima. Lähtönopeuden on oltava seuraavan taulukon mukainen:

| Ajoneuvoluokka | Testinopeus km/h |
| --- | --- |
| etuakseli | taka-akseli |
| M1 | 70 | 45 |
| M2 | 50 | 40 |
| N1 | 65 | 50 |

Ajoneuvoluokka

Testinopeus km/h

etuakseli

taka-akseli

M1

70

45

M2

50

40

N1

65

50

Kutakin jarrutusta aloitettaessa jarrujen alkulämpötila saa olla enintään 100 °C.

2.1.1.2   Mitataan poljinvoima tai johtopaine sekä keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus ja esitetään ne graafisesti. Määritetään se poljinvoima tai johtopaine, jolla saavutetaan (jos mahdollista) 5 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus etuakselin jarrujen osalta ja 3 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus taka-akselin jarrujen osalta. Jos näitä arvoja ei voi saavuttaa suurimmalla sallitulla poljinvoimalla, määritetään se poljinvoima tai johtopaine, jolla saavutetaan enimmäishidastuvuus.

2.1.1.3   Varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen suoritusarvoja on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen arvoja vastaavina, jos samalla poljinvoimalla tai johtopaineella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet poikkeavat syntyneen käyrän ylimmällä kahdella kolmasosalla enintään 15 prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteasennussarjoilla saavutetuista hidastuvuuksista.

2.1.2   Nopeusherkkyystesti

2.1.2.1   Jarrutetaan kolme kertaa tämän liitteen kohdan 2.1.1.2 mukaista poljinvoimaa käyttäen siten, että jarrujen alkulämpötila on enintään 100 °C ja akselien alkunopeudet ovat seuraavanlaiset:

| a) | etuakseli: 65 km/h, 100 km/h ja lisäksi 135vkm/h, jos vmax on suurempi kuin 150 km/h |
| --- | --- |

a)

etuakseli: 65 km/h, 100 km/h ja lisäksi 135vkm/h, jos vmax on suurempi kuin 150 km/h

| b) | taka-akseli: 45 km/h, 65 km/h ja lisäksi 90 km/h, jos vmax on suurempi kuin 150 km/h. |
| --- | --- |

b)

taka-akseli: 45 km/h, 65 km/h ja lisäksi 90 km/h, jos vmax on suurempi kuin 150 km/h.

2.1.2.2   Lasketaan kunkin kolmen jarrutusryhmän keskiarvo ja esitetään nopeus graafisesti vastaavien keskimääräisten täysin kehittyneiden hidastuvuuksien funktiona.

2.1.2.3   Suuremmilla nopeuksilla mitatut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet saavat poiketa enintään 15 prosenttia pienimmällä nopeudella mitatusta hidastuvuudesta.

2.2   Inertiadynamometritesti

2.2.1   Testauslaitteet

Testattava ajoneuvon jarru varustetaan inertiadynamometrillä. Dynamometri varustetaan välineillä kierrosnopeuden, jarrutusmomentin, jarrujohdon paineen, jarrutuksen jälkeisen kierrosten määrän, jarrutusajan sekä jarrukiekon lämpötilan jatkuvaa tallentamista varten.

2.2.2   Testausolosuhteet

2.2.2.1   Dynamometrin pyörimismassan on vastattava puolta akselin osuudesta ajoneuvon enimmäismassasta jäljempänä esitettävän taulukon mukaisesti sekä suurimman kyseisille ajoneuvotyypeille hyväksytyn renkaan vierintäsädettä.

| Ajoneuvoluokka | Akselin osuus ajoneuvon enimmäismassasta |
| --- | --- |
| etuakseli | taka-akseli |
| M1 | 0,77 | 0,32 |
| M2 | 0,69 | 0,44 |
| N1 | 0,66 | 0,39 |

Ajoneuvoluokka

Akselin osuus ajoneuvon enimmäismassasta

etuakseli

taka-akseli

M1

0,77

0,32

M2

0,69

0,44

N1

0,66

0,39

2.2.2.2   Dynamometrin alkupyörimisnopeuden on vastattava tämän liitteen kohdissa 2.2.3 ja 2.2.4 ilmoitettuja ajoneuvon lineaarinopeuksia ja perustuttava renkaan dynaamiseen vierintäsäteeseen.

2.2.2.3   Testattavaksi toimitetut jarrupäällysteet on asennettava asianomaisin jarruihin ja valmisteltava (kiillotettava) seuraavalla menettelyllä:

| | Kiillotusvaihe 1: 64 lyhyttä jarrutusta nopeudesta 80 km/h nopeuteen 30 km/h eri johtopaineilla.








  Parametri | Etuakseli | Taka-akseli
  Levyjarru | Taka-akseli
  Rumpujarru |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jarrutuksia per sykli | 32 | 32 | 32 |
| Nopeus jarrutuksen alussa (km/h) | 80 | 80 | 80 |
| Nopeus jarrutuksen päättyessä (km/h) | 30 | 30 | 30 |
| Jarrun alkulämpötila (°C) | < 100 | < 100 | < 80 |
| Jarrun loppulämpötila (°C) | Ei määritelty | Ei määritelty | Ei määritelty |
| Paine jarrutuksessa 1 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Paine jarrutuksessa 2 (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Paine jarrutuksessa 3 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Paine jarrutuksessa 4 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Paine jarrutuksessa 5 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Paine jarrutuksessa 6 (kPa) | 3 800 | 3 800 | 3 800 |
| Paine jarrutuksessa 7 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Paine jarrutuksessa 8 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Paine jarrutuksessa 9 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Paine jarrutuksessa 10 (kPa) | 3 400 | 3 400 | 3 400 |
| Paine jarrutuksessa 11 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Paine jarrutuksessa 12 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Paine jarrutuksessa 13 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Paine jarrutuksessa 14 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Paine jarrutuksessa 15 (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Paine jarrutuksessa 16 (kPa) | 4 600 | 4 600 | 4 600 |
| Paine jarrutuksessa 17 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Paine jarrutuksessa 18 (kPa) | 5 100 | 5 100 | 5 100 |
| Paine jarrutuksessa 19 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Paine jarrutuksessa 20 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Paine jarrutuksessa 21 (kPa) | 4 200 | 4 200 | 4 200 |
| Paine jarrutuksessa 22 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Paine jarrutuksessa 23 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Paine jarrutuksessa 24 (kPa) | 4 600 | 4 600 | 4 600 |
| Paine jarrutuksessa 25 (kPa) | 2 600 | 2 600 | 2 600 |
| Paine jarrutuksessa 26 (kPa) | 1 500 | 1 500 | 1 500 |
| Paine jarrutuksessa 27 (kPa) | 3 400 | 3 400 | 3 400 |
| Paine jarrutuksessa 28 (kPa) | 2 200 | 2 200 | 2 200 |
| Paine jarrutuksessa 29 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Paine jarrutuksessa 30 (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Paine jarrutuksessa 31 (kPa) | 1 800 | 1 800 | 1 800 |
| Paine jarrutuksessa 32 (kPa) | 3 800 | 3 800 | 3 800 |
| Syklien määrä | 2 | 2 | 2 |

Kiillotusvaihe 1: 64 lyhyttä jarrutusta nopeudesta 80 km/h nopeuteen 30 km/h eri johtopaineilla.

Parametri

Etuakseli

Taka-akseli

Levyjarru

Taka-akseli

Rumpujarru

Jarrutuksia per sykli

32

32

32

Nopeus jarrutuksen alussa (km/h)

80

80

80

Nopeus jarrutuksen päättyessä (km/h)

30

30

30

Jarrun alkulämpötila (°C)

< 100

< 100

< 80

Jarrun loppulämpötila (°C)

Ei määritelty

Ei määritelty

Ei määritelty

Paine jarrutuksessa 1 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Paine jarrutuksessa 2 (kPa)

3 000

3 000

3 000

Paine jarrutuksessa 3 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Paine jarrutuksessa 4 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Paine jarrutuksessa 5 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Paine jarrutuksessa 6 (kPa)

3 800

3 800

3 800

Paine jarrutuksessa 7 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Paine jarrutuksessa 8 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Paine jarrutuksessa 9 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Paine jarrutuksessa 10 (kPa)

3 400

3 400

3 400

Paine jarrutuksessa 11 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Paine jarrutuksessa 12 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Paine jarrutuksessa 13 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Paine jarrutuksessa 14 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Paine jarrutuksessa 15 (kPa)

3 000

3 000

3 000

Paine jarrutuksessa 16 (kPa)

4 600

4 600

4 600

Paine jarrutuksessa 17 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Paine jarrutuksessa 18 (kPa)

5 100

5 100

5 100

Paine jarrutuksessa 19 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Paine jarrutuksessa 20 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Paine jarrutuksessa 21 (kPa)

4 200

4 200

4 200

Paine jarrutuksessa 22 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Paine jarrutuksessa 23 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Paine jarrutuksessa 24 (kPa)

4 600

4 600

4 600

Paine jarrutuksessa 25 (kPa)

2 600

2 600

2 600

Paine jarrutuksessa 26 (kPa)

1 500

1 500

1 500

Paine jarrutuksessa 27 (kPa)

3 400

3 400

3 400

Paine jarrutuksessa 28 (kPa)

2 200

2 200

2 200

Paine jarrutuksessa 29 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Paine jarrutuksessa 30 (kPa)

3 000

3 000

3 000

Paine jarrutuksessa 31 (kPa)

1 800

1 800

1 800

Paine jarrutuksessa 32 (kPa)

3 800

3 800

3 800

Syklien määrä

2

2

2

| | Kiillotusvaihe 2: 10 jarrutusta nopeudesta 100 km/h nopeuteen 5 km/h, hidastuvuus 0,4 g, nouseva alkulämpötila.








  Parametri | Etuakseli | Taka-akseli
  Levyjarru | Taka-akseli
  Rumpujarru |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jarrutuksia per sykli | 10 | 10 | 10 |
| Nopeus jarrutuksen alussa (km/h) | 100 | 100 | 100 |
| Nopeus jarrutuksen päättyessä (km/h) | < 5 | < 5 | < 5 |
| Hidastuvuus (g) | 0,4 | 0,4 | 0,4 |
| Enimmäispaine (kPa) | 16 000 | 16 000 | 10 000 |
| Alkulämpötila 1 (°C) | < 100 | < 100 | < 100 |
| Alkulämpötila 2 (°C) | < 215 | < 215 | < 151 |
| Alkulämpötila 3 (°C) | < 283 | < 283 | < 181 |
| Alkulämpötila 4 (°C) | < 330 | < 330 | < 202 |
| Alkulämpötila 5 (°C) | < 367 | < 367 | < 219 |
| Alkulämpötila 6 (°C) | < 398 | < 398 | < 232 |
| Alkulämpötila 7 (°C) | < 423 | < 423 | < 244 |
| Alkulämpötila 8 (°C) | < 446 | < 446 | < 254 |
| Alkulämpötila 9 (°C) | < 465 | < 465 | < 262 |
| Alkulämpötila 10 (°C) | < 483 | < 483 | < 270 |
| Syklien määrä | 1 | 1 | 1 |

Kiillotusvaihe 2: 10 jarrutusta nopeudesta 100 km/h nopeuteen 5 km/h, hidastuvuus 0,4 g, nouseva alkulämpötila.

Parametri

Etuakseli

Taka-akseli

Levyjarru

Taka-akseli

Rumpujarru

Jarrutuksia per sykli

10

10

10

Nopeus jarrutuksen alussa (km/h)

100

100

100

Nopeus jarrutuksen päättyessä (km/h)

< 5

< 5

< 5

Hidastuvuus (g)

0,4

0,4

0,4

Enimmäispaine (kPa)

16 000

16 000

10 000

Alkulämpötila 1 (°C)

< 100

< 100

< 100

Alkulämpötila 2 (°C)

< 215

< 215

< 151

Alkulämpötila 3 (°C)

< 283

< 283

< 181

Alkulämpötila 4 (°C)

< 330

< 330

< 202

Alkulämpötila 5 (°C)

< 367

< 367

< 219

Alkulämpötila 6 (°C)

< 398

< 398

< 232

Alkulämpötila 7 (°C)

< 423

< 423

< 244

Alkulämpötila 8 (°C)

< 446

< 446

< 254

Alkulämpötila 9 (°C)

< 465

< 465

< 262

Alkulämpötila 10 (°C)

< 483

< 483

< 270

Syklien määrä

1

1

1

| | Palautuminen: 18 jarrutusta nopeudesta 80 km/h nopeuteen 30 km/h, johtopaine 3 000 kPa








  Parametri | Etuakseli | Taka-akseli
  Levyjarru | Taka-akseli
  Rumpujarru |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jarrutuksia per sykli | 18 | 18 | 18 |
| Nopeus jarrutuksen alussa (km/h) | 80 | 80 | 80 |
| Nopeus jarrutuksen päättyessä (km/h) | 30 | 30 | 30 |
| Paine (kPa) | 3 000 | 3 000 | 3 000 |
| Jarrun alkulämpötila (°C) | < 100 | < 100 | < 80 |
| Jarrun loppulämpötila (°C) | Ei määritelty | Ei määritelty | Ei määritelty |
| Syklien määrä | 1 | 1 | 1 |

Palautuminen: 18 jarrutusta nopeudesta 80 km/h nopeuteen 30 km/h, johtopaine 3 000 kPa

Parametri

Etuakseli

Taka-akseli

Levyjarru

Taka-akseli

Rumpujarru

Jarrutuksia per sykli

18

18

18

Nopeus jarrutuksen alussa (km/h)

80

80

80

Nopeus jarrutuksen päättyessä (km/h)

30

30

30

Paine (kPa)

3 000

3 000

3 000

Jarrun alkulämpötila (°C)

< 100

< 100

< 80

Jarrun loppulämpötila (°C)

Ei määritelty

Ei määritelty

Ei määritelty

Syklien määrä

1

1

1

2.2.2.4   Jarrutetaan viisi kertaa nopeudesta 80 km/h nopeuteen 0 km/h siten, että johtopaine on 4 MPa ja alkulämpötila kussakin pysäytyksessä 100 °C. Nämä viisi perättäistä ei-monotonista tulosta saavat vaihdella enintään 0,6 m/s2 täysin kehittyneen hidastuvuuden keskiarvosta.

Jos vaatimus ei täyty, toistetaan valmistelumenetelmän ensimmäinen osa, kiillotusvaihe 1, kunnes teholta vaadittu vakaus saavutetaan.

2.2.2.5   Jäähdytysilman käyttö on sallittu. Ilman virtausnopeuden jarrulla on oltava

vair = 0,33 v

jossa

v = testiajoneuvon nopeus jarrutuksen alkaessa.

2.2.3   Kylmäjarrutustehon vastaavuuden testaaminen

Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan ja alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan kylmäjarrutustehon vastaavuutta testataan vertaamalla testin tuloksia seuraavasti:

2.2.3.1   Kun luokkien M1 ja N1 ajoneuvon alkunopeus on 80 km/h ja luokan M2 ajoneuvon alkunopeus on 60 km/h ja jarrujen lämpötila on enintään 100 °C kunkin jarrutuksen alussa, jarrutetaan vähintään kuusi kertaa nostamalla johtopainetta tasaisin välein, kunnes saavutetaan 6 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus.

2.2.3.2   Mitataan ja esitetään graafisesti kunkin jarrutuksen johtopaine ja keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus ja määritetään 5 m/s2:n hidastuvuuden saavuttamiseksi vaadittava johtopaine.

2.2.3.3   Varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen suoritusarvoja on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen arvoja vastaavina, jos samalla poljinvoimalla tai johtopaineella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet poikkeavat syntyneen käyrän ylimmällä kahdella kolmasosalla enintään 15 prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteasennussarjoilla saavutetuista hidastuvuuksista.

2.2.4   Nopeusherkkyystesti

2.2.4.1   Jarrutetaan kohdan 2.2.3.2 mukaista poljinvoimaa käyttäen kolme kertaa, kun jarrujen alkulämpötila on enintään 100 °C ja pyörimisnopeudet vastaavat seuraavia ajoneuvojen lineaarinopeuksia:

| a) | 75 km/h, 120 km/h ja lisäksi 160 km/h, jos vmax on suurempi kuin 150 km/h. |
| --- | --- |

a)

75 km/h, 120 km/h ja lisäksi 160 km/h, jos vmax on suurempi kuin 150 km/h.

2.2.4.2   Lasketaan kunkin kolmen jarrutusryhmän keskiarvo ja esitetään nopeus graafisesti vastaavien keskimääräisten täysin kehittyneiden hidastuvuuksien funktiona.

2.2.4.3   Suuremmilla nopeuksilla mitatut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet saavat poiketa enintään 15 prosenttia pienimmällä nopeudella mitatusta hidastuvuudesta.

---

(1)  Kun kyse on muista kuin hydraulisista jarrulaitteista, olisi käytettävä vastaavaa syöttöarvoa.

---

LIITE 4

Luokkien M3, N2 ja N3 ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja ja rumpujarrupäällysteitä koskevat vaatimukset

1.   Ajoneuvon testaus

1.1   Testiajoneuvo

Niitä tyyppejä, joille varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden hyväksyntää haetaan, edustava ajoneuvo on varustettava hyväksyntähakemuksen kohteena olevan tyypin mukaisilla varaosana toimitettavilla jarrupäällysteasennussarjoilla tai rumpujarrupäällysteillä sekä säännössä nro 13 jarrutustestiä varten edellytetyillä välineillä.

Testattavat jarrupäällysteet on asennettava asianomaisiin jarruihin ja kiillotettava valmistajan ohjeiden mukaisesti tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla, kunnes noudatettava kiillotusmenettely vahvistetaan.

1.2   Testit ja vaatimukset

1.2.1   Vastaavuus suhteessa sääntöön nro 13

1.2.1.1   Ajoneuvon jarrujärjestelmä on testattava kyseistä ajoneuvoluokkaa (M3, N2 tai N3) koskevien säännön nro 13 liitteessä 4 olevien kohtien 1 ja 2 vaatimusten mukaisesti. Sovellettavat vaatimukset tai testit ovat seuraavat:

| 1.2.1.1.1 | Käyttöjarru






  1.2.1.1.1.1 | Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormitettuna |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.1

Käyttöjarru

1.2.1.1.1.1

Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormitettuna

| 1.2.1.1.1.2 | Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormittamattomana ja kuormitettuna säännön nro 13 liitteessä 4 olevien kohtien 1.4.3.1 (vakaustesti) ja 1.4.3.2 (ainoastaan testi alkunopeudella v = 0,8 vmax) mukaisesti. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.2

Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormittamattomana ja kuormitettuna säännön nro 13 liitteessä 4 olevien kohtien 1.4.3.1 (vakaustesti) ja 1.4.3.2 (ainoastaan testi alkunopeudella v = 0,8 vmax) mukaisesti.

| 1.2.1.1.1.3 | Tyyppi I -testi säännön nro 13 liitteessä 4 olevien kohtien 1.5.1 ja 1.5.3 mukaisesti. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.3

Tyyppi I -testi säännön nro 13 liitteessä 4 olevien kohtien 1.5.1 ja 1.5.3 mukaisesti.

| 1.2.1.1.1.4 | Tyyppi II -testi
  Kuormitettu ajoneuvo testataan siten, että jarruihin syötettävän energian määrä vastaa saman ajan kuluessa rekisteröityä energiamäärää kuormitetussa ajoneuvossa sen kulkiessa 30 km/h:n keskinopeudella 6 km:n matkan alamäessä, jonka kaltevuus on 2,5 prosenttia, vaihde vapaalla ja siten, että yksinomaan käyttöjarrut absorboivat jarrutusenergian. |
| --- | --- |

1.2.1.1.1.4

Tyyppi II -testi

Kuormitettu ajoneuvo testataan siten, että jarruihin syötettävän energian määrä vastaa saman ajan kuluessa rekisteröityä energiamäärää kuormitetussa ajoneuvossa sen kulkiessa 30 km/h:n keskinopeudella 6 km:n matkan alamäessä, jonka kaltevuus on 2,5 prosenttia, vaihde vapaalla ja siten, että yksinomaan käyttöjarrut absorboivat jarrutusenergian.

| 1.2.1.1.2 | Varajarru






  1.2.1.1.2.1 | Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormitettuna (testiä ei tarvitse tehdä, jos se sisältyy tämän liitteen kohdan 1.2.2 mukaisiin testeihin). |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.2

Varajarru

1.2.1.1.2.1

Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla ja ajoneuvo kuormitettuna (testiä ei tarvitse tehdä, jos se sisältyy tämän liitteen kohdan 1.2.2 mukaisiin testeihin).

| 1.2.1.1.3 | Seisontajarru
  (Tätä kohtaa sovelletaan ainoastaan, jos jarrua, jonka päällysteille hyväksyntää haetaan, käytetään seisontajarruna).






  1.2.1.1.3.1 | Alamäkitesti 18 prosentin kaltevuudella ja ajoneuvo kuormitettuna |
| --- | --- | --- |

1.2.1.1.3

Seisontajarru

(Tätä kohtaa sovelletaan ainoastaan, jos jarrua, jonka päällysteille hyväksyntää haetaan, käytetään seisontajarruna).

1.2.1.1.3.1

Alamäkitesti 18 prosentin kaltevuudella ja ajoneuvo kuormitettuna

1.2.1.2   Ajoneuvon on täytettävä kaikki asiaankuuluvat vaatimukset, jotka kyseiselle ajoneuvoluokalle on vahvistettu säännön nro 13 liitteessä 4 olevassa kohdassa 2.

1.2.2   Lisävaatimukset (akselikohtainen testi)

Seuraavia testejä varten ajoneuvon on oltava täysin kuormitettu, ja jarrutukset on tehtävä vaihde vapaalla tasaisella tiellä.

Ajoneuvon käyttöjarrujärjestelmän on oltava varustettu järjestelmällä, jolla etu- ja taka-akselien jarrut voidaan erottaa toisistaan, jotta molempia voidaan käyttää toisistaan riippumattomina.

Jos jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteiden hyväksyntää haetaan etuakselin jarrujen osalta, taka-akselin jarrujen on oltava pois käytöstä koko testin ajan.

Jos jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteiden hyväksyntää haetaan taka-akselin jarrujen osalta, etuakselin jarrujen on oltava pois käytöstä koko testin ajan.

1.2.2.1   Kylmäjarrutustehon vastaavuuden testaaminen

Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen ja alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen kylmäjarrutustehon vastaavuutta testataan vertaamalla testin tuloksia seuraavasti:

| 1.2.2.1.1 | Jarrutetaan vähintään kuusi kertaa nostamalla poljintehoa tai johtopainetta tasaisin välein pyörien lukkiutumiseen saakka tai vaihtoehtoisesti siihen saakka, että saavutetaan 3,5 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus, suurin sallittu poljinvoima tai johtopaineen enimmäisarvo. Lähtönopeuden on oltava 45 km/h ja jarrujen lämpötilan enintään 100 °C kunkin jarrutuksen alkaessa. |
| --- | --- |

1.2.2.1.1

Jarrutetaan vähintään kuusi kertaa nostamalla poljintehoa tai johtopainetta tasaisin välein pyörien lukkiutumiseen saakka tai vaihtoehtoisesti siihen saakka, että saavutetaan 3,5 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus, suurin sallittu poljinvoima tai johtopaineen enimmäisarvo. Lähtönopeuden on oltava 45 km/h ja jarrujen lämpötilan enintään 100 °C kunkin jarrutuksen alkaessa.

| 1.2.2.1.2 | Mitataan poljinvoima tai johtopaine sekä keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus ja esitetään ne graafisesti. Määritetään se poljinvoima tai johtopaine, jolla saavutetaan (jos mahdollista) 3 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus. Jos näitä arvoja ei voi saavuttaa, määritetään se poljinvoima tai johtopaine, jolla saavutetaan enimmäishidastuvuus. |
| --- | --- |

1.2.2.1.2

Mitataan poljinvoima tai johtopaine sekä keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus ja esitetään ne graafisesti. Määritetään se poljinvoima tai johtopaine, jolla saavutetaan (jos mahdollista) 3 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus. Jos näitä arvoja ei voi saavuttaa, määritetään se poljinvoima tai johtopaine, jolla saavutetaan enimmäishidastuvuus.

| 1.2.2.1.3 | Varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden suoritusarvoja on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden arvoja vastaavina, jos samalla poljinvoimalla tai johtopaineella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet poikkeavat syntyneen käyrän ylimmällä kahdella kolmasosalla enintään 15 prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteasennussarjoilla tai rumpujarrupäällysteillä saavutetuista hidastuvuuksista. |
| --- | --- |

1.2.2.1.3

Varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden suoritusarvoja on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden arvoja vastaavina, jos samalla poljinvoimalla tai johtopaineella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet poikkeavat syntyneen käyrän ylimmällä kahdella kolmasosalla enintään 15 prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteasennussarjoilla tai rumpujarrupäällysteillä saavutetuista hidastuvuuksista.

1.2.2.2   Nopeusherkkyystesti

| 1.2.2.2.1 | Jarrutetaan kolme kertaa tämän liitteen kohdan 1.2.2.1.2 mukaista poljinvoimaa käyttäen siten, että jarrujen alkulämpötila on enintään 100 °C ja nopeudet ovat seuraavanlaiset: | nopeudesta 40 km/h nopeuteen 20 km/h |
| --- | --- | --- |

1.2.2.2.1

Jarrutetaan kolme kertaa tämän liitteen kohdan 1.2.2.1.2 mukaista poljinvoimaa käyttäen siten, että jarrujen alkulämpötila on enintään 100 °C ja nopeudet ovat seuraavanlaiset:

nopeudesta 40 km/h nopeuteen 20 km/h

| | nopeudesta 60 km/h nopeuteen 40 km/h sekä |
| --- | --- |

nopeudesta 60 km/h nopeuteen 40 km/h sekä

| | nopeudesta 80 km/h nopeuteen 60 km/h (jos vmax ≥ 90 km/h). |
| --- | --- |

nopeudesta 80 km/h nopeuteen 60 km/h (jos vmax ≥ 90 km/h).

| 1.2.2.2.2 | Lasketaan kunkin kolmen jarrutusryhmän keskiarvo ja esitetään nopeus graafisesti vastaavien keskimääräisten täysin kehittyneiden hidastuvuuksien funktiona. |
| --- | --- |

1.2.2.2.2

Lasketaan kunkin kolmen jarrutusryhmän keskiarvo ja esitetään nopeus graafisesti vastaavien keskimääräisten täysin kehittyneiden hidastuvuuksien funktiona.

| 1.2.2.2.3 | Suuremmilla nopeuksilla mitatut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet saavat poiketa enintään 25 prosenttia pienimmällä nopeudella mitatusta hidastuvuudesta. |
| --- | --- |

1.2.2.2.3

Suuremmilla nopeuksilla mitatut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet saavat poiketa enintään 25 prosenttia pienimmällä nopeudella mitatusta hidastuvuudesta.

2.   Inertiadynamometritesti

2.1   Testauslaitteet

Testattava ajoneuvon jarru varustetaan inertiadynamometrillä. Dynamometri varustetaan välineillä kierrosnopeuden, jarrutusmomentin, jarrujohdon paineen, jarrutuksen jälkeisen kierrosten määrän, jarrutusajan sekä jarrukiekon lämpötilan jatkuvaa tallentamista varten.

2.1.1   Testausolosuhteet

| 2.1.1.1 | Dynamometrin pyörimismassan on vastattava puolta akselin osuudesta kertoimella 0,55 kerrotusta ajoneuvon enimmäismassasta sekä suurimman kyseisille ajoneuvotyypeille hyväksytyn renkaan vierintäsädettä. |
| --- | --- |

2.1.1.1

Dynamometrin pyörimismassan on vastattava puolta akselin osuudesta kertoimella 0,55 kerrotusta ajoneuvon enimmäismassasta sekä suurimman kyseisille ajoneuvotyypeille hyväksytyn renkaan vierintäsädettä.

| 2.1.1.2 | Dynamometrin alkupyörimisnopeuden on vastattava seuraavissa kohdissa ilmoitettuja ajoneuvon lineaarinopeuksia ja perustuttava ajoneuvotyypeille hyväksytyn pienimmän ja suurimman renkaan dynaamisten vierintäsäteiden keskiarvoon. |
| --- | --- |

2.1.1.2

Dynamometrin alkupyörimisnopeuden on vastattava seuraavissa kohdissa ilmoitettuja ajoneuvon lineaarinopeuksia ja perustuttava ajoneuvotyypeille hyväksytyn pienimmän ja suurimman renkaan dynaamisten vierintäsäteiden keskiarvoon.

| 2.1.1.3 | Testattavat jarrupäällysteasennussarjat tai rumpujarrupäällysteet on asennettava jarruun ja kiillotettava valmistajan ohjeiden mukaisesti tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla, kunnes noudatettava kiillotusmenettely vahvistetaan. |
| --- | --- |

2.1.1.3

Testattavat jarrupäällysteasennussarjat tai rumpujarrupäällysteet on asennettava jarruun ja kiillotettava valmistajan ohjeiden mukaisesti tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla, kunnes noudatettava kiillotusmenettely vahvistetaan.

| 2.1.1.4 | Mahdollisesti käytettävän jäähdytysilman virtausnopeuden jarrulla on oltava:
  vair = 0,33 v
  jossa
  v = testiajoneuvon nopeus jarrutuksen alkaessa. |
| --- | --- |

2.1.1.4

Mahdollisesti käytettävän jäähdytysilman virtausnopeuden jarrulla on oltava:

vair = 0,33 v

jossa

v = testiajoneuvon nopeus jarrutuksen alkaessa.

| 2.1.1.5 | Jarruun asennettavan työsylinterin on oltava pienintä ajoneuvotyypeille sallittua kokoa. |
| --- | --- |

2.1.1.5

Jarruun asennettavan työsylinterin on oltava pienintä ajoneuvotyypeille sallittua kokoa.

2.2   Testit ja vaatimukset

2.2.1   Sääntöön nro 13 perustuvat testit

2.2.1.1   Tyyppi 0 -testi

Kun ajoneuvon alkunopeus on 60 km/h ja jarrujen lämpötila enintään 100 °C kunkin jarrutuksen alussa, jarrutetaan vähintään kuusi kertaa nostamalla johtopainetta tasaisin välein, kunnes saavutetaan ajoneuvotyypin jarrujärjestelmän takaama paine (esim. kompressorin kytkentäpaine). On saavutettava vähintään 5 m/s2:n keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus.

2.2.1.2   Tyyppi 0 -testi, suuri nopeus

Tehdään kolme jarrutusta jarrujen lämpötilan ollessa enintään 100 °C kunkin jarrutuksen alussa ja nopeus 100 km/h, kun hyväksyntä koskee luokan N2 ajoneuvoja, ja 90 km/h, kun se koskee luokkien M3 ja N3 ajoneuvoja, käyttäen kohdan 2.2.1.1 mukaista taattua johtopainetta. Kolmen jarrutuksen aikaansaaman keskimääräisen täysin kehittyneen hidastuvuuden keskiarvon on oltava vähintään 4 m/s2.

2.2.1.3   Tyyppi I -testi

2.2.1.3.1   Lämmitysmenettely

Tehdään 60 sekunnin mittaisessa syklissä 20 perättäistä lyhyttä jarrutusta siten, että v1 = 60 km/h ja v2 = 30 km/h ja jarrujen lämpötila on ensimmäisessä jarrutuksessa enintään 100 °C. Johtopaineen on vastattava hidastuvuutta 3 m/s2 ensimmäisessä jarrutuksessa ja pysyttävä vakaana seuraavissa jarrutuksissa.

2.2.1.3.2   Kuumajarrutusteho

Lämmityksen jälkeen mitataan kuumajarrutusteho kohdassa 2.2.1.1 vahvistetuissa oloissa käyttäen kohdan 2.2.1.1 mukaista taattua johtopainetta (lämpötilat voivat olla toiset). Lämmitetyn jarrun keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus ei saa olla pienempi kuin 60 prosenttia kylmillä jarruilla saavutetusta arvosta tai pienempi kuin 4 m/s2.

2.2.1.3.3   Palautuminen

120 sekuntia kuumajarrutuksen jälkeen tehdään kohdassa 2.2.1.3.1 käytetyllä johtopaineella viisi täysjarrutusta vähintään kahden minuutin väliajoin lähtönopeudesta 60 km/h. Viidennen jarrutuksen alussa jarrujen lämpötilan on oltava ≤ 100 °C, ja keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus saa poiketa enintään 10 prosenttia arvosta, joka on laskettu 60 km/h nopeudella tehdyssä tyyppi 0 -testissä mitatusta johtopaineen ja hidastuvuuden suhteesta.

2.2.1.4   Tyyppi II -testi

2.2.1.4.1   Lämmitysmenettely

Jarruja lämmitetään vakiojarrumomentilla, joka vastaa hidastuvuutta 0,15 m/s2, jatkuvalla nopeudella 30 km/h 12 minuutin ajan.

2.2.1.4.2   Kuumajarrutusteho

Lämmityksen jälkeen mitataan kuumajarrutusteho kohdassa 2.2.1.1 vahvistetuissa oloissa käyttäen kohdan 2.2.1.1 mukaista taattua johtopainetta (lämpötilat voivat olla toiset). Keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus lämmitetyllä jarrulla ei saa olla pienempi kuin 3,75 m/s2.

2.2.1.5   Staattinen seisontajarrutehon testi

| 2.2.1.5.1 | Määritetään koko soveltamisalueelle huonoimman tapauksen mukainen jarruun kohdistuva käyttövoima, enimmäismassa, jota jarrutetaan yhdellä akselilla, ja renkaan säde. |
| --- | --- |

2.2.1.5.1

Määritetään koko soveltamisalueelle huonoimman tapauksen mukainen jarruun kohdistuva käyttövoima, enimmäismassa, jota jarrutetaan yhdellä akselilla, ja renkaan säde.

| 2.2.1.5.2 | Jarrutetaan kohdassa 2.2.1.5.1 määritetyllä käyttövoimalla. |
| --- | --- |

2.2.1.5.2

Jarrutetaan kohdassa 2.2.1.5.1 määritetyllä käyttövoimalla.

| 2.2.1.5.3 | Kasvatetaan hitaasti dynamometrin akseliin kohdistettavaa vääntömomenttia, jotta rumpu tai levy kääntyy. Mitataan momentti jarrulla sillä hetkellä, kun dynamometrin akseli alkaa liikkua, ja lasketaan vastaava akselijarruvoima käyttäen kohdan 2.2.1.5.1 mukaista renkaan sädettä. |
| --- | --- |

2.2.1.5.3

Kasvatetaan hitaasti dynamometrin akseliin kohdistettavaa vääntömomenttia, jotta rumpu tai levy kääntyy. Mitataan momentti jarrulla sillä hetkellä, kun dynamometrin akseli alkaa liikkua, ja lasketaan vastaava akselijarruvoima käyttäen kohdan 2.2.1.5.1 mukaista renkaan sädettä.

| 2.2.1.5.4 | Kohdan 2.2.1.5.3 mukaisesti mitattu jarrutusvoima jaetaan puolella kohdassa 2.2.1.5.2 tarkoitetusta ajoneuvon massasta, jolloin osamääräksi on saatava vähintään 0,18. |
| --- | --- |

2.2.1.5.4

Kohdan 2.2.1.5.3 mukaisesti mitattu jarrutusvoima jaetaan puolella kohdassa 2.2.1.5.2 tarkoitetusta ajoneuvon massasta, jolloin osamääräksi on saatava vähintään 0,18.

2.2.2   Kylmäjarrutustehon vastaavuuden testaaminen

Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen ja alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen kylmäjarrutustehon vastaavuutta testataan vertaamalla kohdan 2.2.1.1 mukaisen tyyppi 0 -testin tuloksia.

2.2.2.1   Kohdassa 2.2.1.1 kuvattu tyyppi 0 -testi tehdään yhdellä sarjalla alkuperäisiä jarrupäällysteasennussarjoja tai rumpujarrupäällysteitä.

2.2.2.2   Varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden suoritusarvoja on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden arvoja vastaavina, jos samalla johtopaineella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet poikkeavat syntyneen käyrän ylimmällä kahdella kolmasosalla enintään 15 prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteasennussarjoilla tai rumpujarrupäällysteillä saavutetuista hidastuvuuksista.

2.2.3   Nopeusherkkyystesti

| 2.2.3.1 | Jarrutetaan kolme kertaa kohdan 2.2.1.1 mukaista taattua johtopainetta käyttäen siten, että jarrujen alkulämpötila on enintään 100 °C ja lähtönopeudet ovat seuraavanlaiset: | nopeudesta 60 km/h nopeuteen 30 km/h |
| --- | --- | --- |

2.2.3.1

Jarrutetaan kolme kertaa kohdan 2.2.1.1 mukaista taattua johtopainetta käyttäen siten, että jarrujen alkulämpötila on enintään 100 °C ja lähtönopeudet ovat seuraavanlaiset:

nopeudesta 60 km/h nopeuteen 30 km/h

| | nopeudesta 80 km/h nopeuteen 60 km/h |
| --- | --- |

nopeudesta 80 km/h nopeuteen 60 km/h

| | nopeudesta 110 km/h nopeuteen 80 km/h (jos vmax ≥ 90 km/h). |
| --- | --- |

nopeudesta 110 km/h nopeuteen 80 km/h (jos vmax ≥ 90 km/h).

| 2.2.3.2 | Lasketaan kunkin kolmen jarrutusryhmän keskiarvo ja esitetään nopeus graafisesti vastaavien keskimääräisten täysin kehittyneiden hidastuvuuksien funktiona. |
| --- | --- |

2.2.3.2

Lasketaan kunkin kolmen jarrutusryhmän keskiarvo ja esitetään nopeus graafisesti vastaavien keskimääräisten täysin kehittyneiden hidastuvuuksien funktiona.

| 2.2.3.3 | Suuremmilla nopeuksilla mitatut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet saavat poiketa enintään 25 prosenttia pienimmällä nopeudella mitatusta hidastuvuudesta. |
| --- | --- |

2.2.3.3

Suuremmilla nopeuksilla mitatut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet saavat poiketa enintään 25 prosenttia pienimmällä nopeudella mitatusta hidastuvuudesta.

---

LIITE 5

Luokkien O1 ja O2 ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja koskevat vaatimukset

1.   Yleistä

Tässä liitteessä kuvattu testimenetelmä perustuu inertiadynamometritestiin. Testit voidaan tehdä testiajoneuvolla taikka ajomatolla varustetulla testipenkillä, jos saavutetaan samat testiolosuhteet ja mitataan samat parametrit kuin inertiadynamometritestissä.

2.   Testauslaitteet

Testattava ajoneuvon jarru varustetaan inertiadynamometrillä. Dynamometri varustetaan välineillä kierrosnopeuden, jarrumomentin, jarrujohdon paineen tai käyttövoiman, jarrutuksen jälkeisen kierrosten määrän, jarrutusajan sekä jarrukiekon lämpötilan jatkuvaa tallentamista varten.

2.1   Testausolosuhteet

2.1.1   Dynamometrin pyörimismassan on vastattava puolta akselin osuudesta ajoneuvon enimmäismassassa sekä suurimman kyseisille ajoneuvotyypeille hyväksytyn renkaan vierintäsädettä.

2.1.2   Dynamometrin alkupyörimisnopeuden on vastattava tämän liitteen kohdassa 3.1 ilmoitettuja ajoneuvon lineaarinopeuksia ja perustuttava pienimmän ajoneuvotyypeille hyväksytyn renkaan dynaamiseen vierintäsäteeseen.

2.1.3   Testattavat jarrupäällysteet on asennettava asianomaiseen jarruun ja kiillotettava valmistajan ohjeiden mukaisesti tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla, kunnes noudatettava kiillotusmenettely vahvistetaan.

2.1.4   Mahdollisesti käytettävän jäähdytysilman virtausnopeuden jarrulla on oltava:

vair = 0,33 v

jossa

v = testiajoneuvon nopeus jarrutuksen alkaessa.

2.1.5   Jarruun asennetun käyttölaitteen on oltava ajoneuvon mukainen.

3.   Testit ja vaatimukset

3.1   Tyyppi 0 -testi

Kun alkunopeus on 60 km/h ja jarrujen lämpötila on enintään 100 °C kunkin jarrutuksen alussa, jarrutetaan vähintään kuusi kertaa peräkkäin nostamalla johtopainetta tai käyttövoimaa tasaisin välein johtopaineen enimmäisarvoon saakka taikka kunnes saavutetaan hidastuvuus 6 m/s2. Viimeisin jarrutus toistetaan käyttämällä alkunopeutta 40 km/h.

3.2   Tyyppi I -testi

3.2.1   Lämmitysmenettely

Jarrua lämmitetään käyttämällä sitä jatkuvasti säännön nro 13 liitteen 4 kohdan 1.3.2 vaatimuksen mukaisesti, kun jarrukiekon alkulämpötila on enintään 100 °C.

3.2.2   Kuumajarrutusteho

Lämmityksen jälkeen mitataan kuumajarrutusteho kohdassa 3.2.1 vahvistetuissa oloissa käyttäen samaa johtopainetta tai käyttövoimaa (lämpötilat saavat olla erilaiset), kun alkunopeus on 40 km/h. Lämmitetyn jarrun keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus ei saa olla pienempi kuin 60 prosenttia kylmillä jarruilla saavutetusta arvosta tai pienempi kuin 3,5 m/s2.

3.3   Kylmäjarrutustehon vastaavuuden testaaminen

Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan ja alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan kylmäjarrutustehon vastaavuutta testataan vertaamalla kohdassa 3.1 kuvatun tyyppi 0 -testin tuloksia.

3.3.1   Kohdassa 3.1 kuvattu tyyppi 0 -testi tehdään yhdellä sarjalla alkuperäisiä jarrupäällysteasennussarjoja.

3.3.2   Varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen suoritusarvoja on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen arvoja vastaavina, jos samalla käyttövoimalla tai johtopaineella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet poikkeavat syntyneen käyrän ylimmällä kahdella kolmasosalla enintään 15 prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteasennussarjoilla saavutetuista hidastuvuuksista.

---

LIITE 6

Luokkien O3 ja O4 ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja ja rumpujarrupäällysteitä koskevat vaatimukset

1.   Testausolosuhteet

Tässä liitteessä kuvatut testit voidaan tehdä myös testiajoneuvolla tai inertiadynamometrillä taikka ajomatolla varustetulla testipenkillä samoissa olosuhteissa kuin ne, jotka mainitaan säännön nro 13 liitteen 11 lisäyksen 2 kohdissa 3.1–3.4.

Testattavat jarrupäällysteet on asennettava asianomaisiin jarruihin ja kiillotettava valmistajan ohjeiden mukaisesti tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla, kunnes noudatettava kiillotusmenettely vahvistetaan.

2.   Testit ja vaatimukset

2.1   Vastaavuus suhteessa säännön nro 13 liitteeseen 11.

Jarrut testataan säännön nro 13 liitteen 11 lisäyksen 2 kohdan 3.5 vaatimusten mukaisesti.

| 2.1.1 | Tulokset kirjataan säännön nro 13 liitteen 11 lisäyksen 3 mukaisesti. |
| --- | --- |

2.1.1

Tulokset kirjataan säännön nro 13 liitteen 11 lisäyksen 3 mukaisesti.

| 2.1.2 | Tuloksia verrataan tuloksiin, jotka on saatu käyttäen alkuperäisiä jarrupäällysteasennussarjoja tai rumpujarrupäällysteitä samoissa olosuhteissa. |
| --- | --- |

2.1.2

Tuloksia verrataan tuloksiin, jotka on saatu käyttäen alkuperäisiä jarrupäällysteasennussarjoja tai rumpujarrupäällysteitä samoissa olosuhteissa.

| 2.1.3 | Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen kuumajarrutustehon on samalla vääntömomentilla tehtävässä tyyppi I- tai tyyppi III -testissä (tapauksen mukaan) oltava:






  a) | sama tai suurempi kuin alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen kuumajarrutusteho tai |
| --- | --- | --- |

2.1.3

Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen kuumajarrutustehon on samalla vääntömomentilla tehtävässä tyyppi I- tai tyyppi III -testissä (tapauksen mukaan) oltava:

a)

sama tai suurempi kuin alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen kuumajarrutusteho tai

| b) | vähintään 90 prosenttia alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen kylmäjarrutustehosta. |
| --- | --- |

b)

vähintään 90 prosenttia alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen kylmäjarrutustehosta.

Vastaavan iskunpituuden on oltava alle 110 prosenttia arvosta, joka on saatu alkuperäisellä jarrupäällysteasennussarjalla tai rumpujarrupäällysteellä, eikä se saa ylittää säännön nro 13 liitteen 11 lisäyksen 2 kohdassa 2 määriteltyä arvoa sp. Jos alkuperäistä jarrupäällysteasennussarjaa tai rumpujarrupäällystettä on testattu tyyppi II -testin vaatimusten osalta, varaosana toimitettavaan jarrupäällysteasennussarjaan tai rumpujarrupäällysteeseen sovelletaan säännön nro 13 liitteen 4 kohdassa 1.7.2 (tyyppi III -testi) vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia.

2.2   Kylmäjarrutustehon vastaavuuden testaaminen (tyyppi 0)

| 2.2.1 | Jarrutetaan tämän liitteen kohdan 1 mukaisissa olosuhteissa lähtönopeudesta 60 km/h ja jarrujen lämpötilan ollessa enintään 100 °C kuusi kertaa nostaen käyttövoimaa tai johtopainetta arvoon 6,5 baaria tai hidastuvuuteen 6 m/s2 saakka. |
| --- | --- |

2.2.1

Jarrutetaan tämän liitteen kohdan 1 mukaisissa olosuhteissa lähtönopeudesta 60 km/h ja jarrujen lämpötilan ollessa enintään 100 °C kuusi kertaa nostaen käyttövoimaa tai johtopainetta arvoon 6,5 baaria tai hidastuvuuteen 6 m/s2 saakka.

| 2.2.2 | Mitataan kunkin jarrutuksen osalta käyttövoima tai johtopaine sekä keskimääräinen jarrumomentti tai täysin kehittynyt hidastuvuus ja esitetään ne graafisesti. |
| --- | --- |

2.2.2

Mitataan kunkin jarrutuksen osalta käyttövoima tai johtopaine sekä keskimääräinen jarrumomentti tai täysin kehittynyt hidastuvuus ja esitetään ne graafisesti.

| 2.2.3 | Verrataan tuloksia tuloksiin, jotka on saatu käyttäen alkuperäisiä jarrupäällysteasennussarjoja tai rumpujarrupäällysteitä samoissa olosuhteissa. |
| --- | --- |

2.2.3

Verrataan tuloksia tuloksiin, jotka on saatu käyttäen alkuperäisiä jarrupäällysteasennussarjoja tai rumpujarrupäällysteitä samoissa olosuhteissa.

| 2.2.4 | Varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden suoritusarvoja on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden arvoja vastaavina, jos samalla käyttövoimalla tai johtopaineella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet poikkeavat syntyneen käyrän ylimmällä kahdella kolmasosalla enintään – 5 tai + 15 prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteasennussarjoilla tai rumpujarrupäällysteillä saavutetuista hidastuvuuksista. |
| --- | --- |

2.2.4

Varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden suoritusarvoja on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen tai rumpujarrupäällysteiden arvoja vastaavina, jos samalla käyttövoimalla tai johtopaineella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet poikkeavat syntyneen käyrän ylimmällä kahdella kolmasosalla enintään – 5 tai + 15 prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteasennussarjoilla tai rumpujarrupäällysteillä saavutetuista hidastuvuuksista.

---

LIITE 7

Luokan L ajoneuvojen varaosana toimitettavia jarrupäällysteasennussarjoja koskevat vaatimukset

1.   Testausolosuhteet

1.1   Niitä tyyppejä, joille varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan hyväksyntää haetaan, edustavan ajoneuvon on oltava varustettu sitä tyyppiä edustavalla jarrupäällysteasennussarjalla, jolle hyväksyntää haetaan, sekä jarrutustestiä varten säännössä nro 78 edellytetyillä välineillä.

1.2   Testattavat jarrupäällysteet on asennettava asianomaisiin jarruihin ja kiillotettava valmistajan ohjeiden mukaisesti tutkimuslaitoksen hyväksymällä tavalla, kunnes noudatettava kiillotusmenettely vahvistetaan.

1.3   Kun kyse on jarrupäällysteasennussarjoista, jotka on tarkoitettu säännön nro 78 kohdassa 2.9 tarkoitetulla yhdistetyllä jarrujärjestelmällä varustettuihin luokan L ajoneuvoihin, on testattava etu- ja taka-akselille tarkoitetut jarrupäällysteasennussarjojen yhdistelmät, joille haetaan hyväksyntää.

Varaosana toimitettava jarrupäällysteasennussarja voidaan asentaa molemmille akseleille tai vain yhdelle akselille, jolloin toisella akselilla käytetään alkuperäistä jarrupäällysteasennussarjaa.

2.   Testit ja vaatimukset

2.1   Vastaavuus suhteessa sääntöön N:o 78

2.1.1   Ajoneuvon jarrujärjestelmät testataan kyseistä ajoneuvoluokkaa (L1, L2, L3, L4 tai L5) koskevien säännön N:o 78 liitteessä 3 olevan kohdan 1 vaatimusten mukaisesti. Sovellettavat vaatimukset tai testit ovat seuraavat:

2.1.1.1   Tyyppi 0 -testi vaihde vapaalla

Testi tehdään pelkästään kuormitetulla ajoneuvolla. Jarrutetaan vähintään kuusi kertaa nostamalla käyttövoimaa tai johtopainetta tasaisin välein pyörien lukkiutumiseen saakka tai siihen saakka, että saavutetaan keskimääräinen täysin kehittynyt hidastuvuus 6 m/s2 tai suurin sallittu käyttövoima.

2.1.1.2   Tyyppi 0 -testi vaihde kytkettynä

Koskee vain luokkien L3, L4 ja L5 ajoneuvoja.

2.1.1.3   Tyyppi 0 -testi jarrut märkinä

Ei sovelleta luokan L5 ajoneuvoihin eikä rumpujarruihin tai täysin koteloituihin levyjarruihin, joille ei tehdä tätä testiä säännön nro 78 mukaisen hyväksynnän yhteydessä.

2.1.1.4   Tyyppi I -testi

Koskee vain luokkien L3, L4 ja L5 ajoneuvoja.

2.1.2   Ajoneuvon on täytettävä kaikki asiaankuuluvat vaatimukset, jotka kyseiselle ajoneuvoluokalle on vahvistettu säännön nro 78 liitteessä 3 olevassa kohdassa 2.

2.2   Lisävaatimukset

2.2.1   Kylmäjarrutustehon vastaavuuden testaaminen

Varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan ja alkuperäisen jarrupäällysteasennussarjan kylmäjarrutustehon vastaavuutta testataan vertaamalla kohdassa 2.1.1.1 kuvatun tyyppi 0 -testin tuloksia.

2.2.1.1   Kohdassa 2.1.1.1 kuvattu tyyppi 0 -testi tehdään yhdellä sarjalla alkuperäisiä jarrupäällysteasennussarjoja.

2.2.1.2   Varaosana toimitettavien jarrupäällysteasennussarjojen suoritusarvoja on pidettävä alkuperäisten jarrupäällysteasennussarjojen arvoja vastaavina, jos samalla johtopaineella saavutetut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet poikkeavat syntyneen käyrän ylimmällä kahdella kolmasosalla enintään 15 prosenttia alkuperäisillä jarrupäällysteasennussarjoilla saavutetuista hidastuvuuksista.

2.2.2   Nopeusherkkyystesti

Testi tehdään vain luokkien L3, L4 ja L5 ajoneuvoille ajoneuvo kuormattuna ja vaihde vapaalla suoritettavan tyyppi 0 -testin olosuhteissa. Testausnopeudet ovat kuitenkin erilaiset.

2.2.2.1   Määritetään kohdan 2.1.1.1 mukaisen tyyppi 0 -testin tulosten perusteella käyttövoima tai johtopaine, joka vastaa ajoneuvoluokalta edellytettyä keskimääräisen täysin kehittyneen hidastuvuuden vähimmäisarvoa.

2.2.2.2   Jarrutetaan kolme kertaa kohdan 2.2.2.1 mukaista käyttövoimaa tai johtopainetta käyttäen siten, että jarrujen alkulämpötila on enintään 100 °C ja lähtönopeudet ovat seuraavanlaiset:

40 km/h, 80 km/h ja 120 km/h (jos vmax ≥ 130 km/h).

2.2.2.3   Lasketaan kunkin kolmen jarrutusryhmän keskiarvo ja esitetään nopeus graafisesti vastaavien keskimääräisten täysin kehittyneiden hidastuvuuksien funktiona.

2.2.2.4   Suuremmilla nopeuksilla mitatut keskimääräiset täysin kehittyneet hidastuvuudet saavat poiketa enintään 15 prosenttia pienimmällä nopeudella mitatusta hidastuvuudesta.

---

LIITE 8

Tekniset vaatimukset varaosina toimitettaville jarrupäällysteasennussarjoille, jotka on tarkoitettu ajoneuvon käyttöjarrujärjestelmästä riippumattomiin erillisiin seisontajarrujärjestelmiin

1.   VASTAAVUUS SUHTEESSA SÄÄNTÖÖN NRO 13

Säännön nro 13 vaatimusten noudattaminen on osoitettava ajoneuvotestissä.

1.1   Ajoneuvon testaus

Niitä tyyppejä, joille varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan hyväksyntää haetaan, edustavan ajoneuvon on oltava varustettu sitä tyyppiä edustavalla jarrupäällysteasennussarjalla, jolle hyväksyntää haetaan, sekä jarrutustestiä varten säännössä nro 13 edellytetyillä välineillä. Testiajoneuvon on oltava täysin kuormitettu. Testattavat jarrupäällysteet asennetaan asianomaisiin jarruihin. Niitä ei saa kiillottaa.

1.2   Ajoneuvon seisontajarru on testattava suhteessa kaikkiin säännön nro 13 liitteen 4 kohdassa 2.3 vahvistettuihin vaatimuksiin.

---

LIITE 9

KITKAKÄYTTÄYTYMISEN MÄÄRITTÄMINEN KONETESTAUKSELLA

1.   JOHDANTO

1.1   Varaosana toimitettavaa jarrupäällysteasennussarjatyyppiä edustavat näytteet testataan koneella, jolla voidaan tuottaa tässä lisäyksessä esitetyt testiolosuhteet sekä soveltaa tässä liitteessä esitettyjä testimenettelyjä.

1.2   Testitulokset arvioidaan näytteiden kitkakäyttäytymisen määrittämiseksi.

1.3   Näytteiden kitkakäyttäytymistä vertaillaan sen arvioimiseksi, ovatko ne varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tyypille vahvistetun standardin mukaiset.

2.   LUOKKIEN M1, M2, N1, O1, O2 JA L AJONEUVOJEN VARAOSANA TOIMITETTAVAT JARRUPÄÄLLYSTEASENNUSSARJAT

2.1   Laitteet

2.1.1   Koneen on oltava sellainen, että se voidaan varustaa ja sitä voidaan käyttää sellaisella täysimittaisella jarrulla, joka on samanlainen kuin tämän säännön kohdan 5 mukaisessa hyväksyntätestissä käytettyyn ajoneuvon akseliin asennettu jarru.

2.1.2   Levyn tai rummun pyörimisnopeuksien on oltava 660 ± 10 rpm (1) ilman kuormitusta ja vähintään 600 rpm täydessä kuormituksessa.

2.1.3   Testisyklien sekä testisyklien aikana tehtyjen jarrutusten on oltava säädettävät ja automaattisesti toimivat.

2.1.4   Käyttömomentti tai jarrupaine (vakiomomenttimenetelmä) sekä työpinnan lämpötila on kirjattava.

2.1.5   Jarruun on voitava johtaa jäähdytysilmaa 600 ± 60 m3 tunnissa.

2.2   Testausmenettely

2.2.1   Näytteen valmistelu

Valmistajan sovitussuunnitelman on oltava sellainen, että jarrupala-asennussarjan kosketuspinta-ala on vähintään 80 prosenttia, jolloin pinnan lämpötila saa olla enintään 300 °C, ja pääjarrukenkäasennussarjan kosketuspinta-ala vähintään 70 prosenttia, jolloin pinnan lämpötila saa olla enintään 200 °C.

2.2.2   Testiohjelma

Testiohjelmassa on useita peräkkäisiä jarrutussyklejä, joissa kussakin on X jarrutusjaksoa ja joissa viiden sekunnin pituista jarrutusta seuraa kymmenen sekunnin pituinen jarrun vapauttaminen.

Voidaan käyttää jompaakumpaa seuraavista menettelyistä:

2.2.2.1   Testiohjelma, jossa käytetään vakiopainetta

2.2.2.1.1   Jarrupalat

Hydraulipaineen p on oltava jarrusatulan mäntien alla vakiosuuruinen seuraavan kaavan mukaisesti:

Formula

| Md | = | 150 Nm, kun Ak ≤ 18,1 cm2 |
| --- | --- | --- |
| Md | = | 300 Nm, kun Ak > 18,1 cm2 |
| Ak | = | jarrusatulan mäntien ala |
| rw | = | levyn tehollinen säde |

Md

=

150 Nm, kun Ak ≤ 18,1 cm2

Md

=

300 Nm, kun Ak > 18,1 cm2

Ak

=

jarrusatulan mäntien ala

rw

=

levyn tehollinen säde

| Syklin numero | Jarrutusten määrä X | Jarrukiekon lähtölämpötila
  (°C) | Jarrukiekon enimmäislämpötila
  (°C) | Pakotettu jäähdytys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 10 | ≤ 60 | ei määritelty | ei |
| 2–6 | 5 × 10 | 100 | ei määritelty (350) 2 (2) | ei |
| 7 | 1 × 10 | 100 | ei määritelty | kyllä |

Syklin numero

Jarrutusten määrä X

Jarrukiekon lähtölämpötila

(°C)

Jarrukiekon enimmäislämpötila

(°C)

Pakotettu jäähdytys

1

1 × 10

≤ 60

ei määritelty

ei

2–6

5 × 10

100

ei määritelty (350) 2 (2)

ei

7

1 × 10

100

ei määritelty

kyllä

2.2.2.1.2   Jarrukengät

Jarrupäällysteiden kitkapinnan keskimääräisen kosketuspaineen on pysyttävä vakiona arvossa 22 ± 6 N/cm2, ja se lasketaan sellaisen staattisen jarrun osalta, joka ei ole itsetehostuva.

| Syklin numero | Jarrutusten määrä X | Jarrukiekon lähtölämpötila
  (°C) | Jarrukiekon enimmäislämpötila
  (°C) | Pakotettu jäähdytys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 10 | ≤ 60 | 200 | kyllä |
| 2 | 1 × 10 | 100 | ei määritelty | ei |
| 3 | 1 × 10 | 100 | 200 | kyllä |
| 4 | 1 × 10 | 100 | ei määritelty | ei |

Syklin numero

Jarrutusten määrä X

Jarrukiekon lähtölämpötila

(°C)

Jarrukiekon enimmäislämpötila

(°C)

Pakotettu jäähdytys

1

1 × 10

≤ 60

200

kyllä

2

1 × 10

100

ei määritelty

ei

3

1 × 10

100

200

kyllä

4

1 × 10

100

ei määritelty

ei

2.2.2.2   Testiohjelma, jossa käytetään vakiomomenttia

Tätä menetelmää sovelletaan ainoastaan jarrupala-asennussarjoihin. Jarrumomentin on oltava vakio ± 5 prosentin toleranssilla, ja se on säädettävä siten, että taulukossa esitetyt jarrukiekon enimmäislämpötilat saavutetaan.

| Syklin numero | Jarrutusten määrä X | Jarrukiekon lähtölämpötila
  (°C) | Jarrukiekon enimmäislämpötila
  (°C) | Pakotettu jäähdytys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 × 5 | ≤ 60 | 300–350 (200-250) 3 (3) | ei |
| 2–4 | 3 × 5 | 100 | 300–350 (200-250) | ei |
| 5 | 1 × 10 | 100 | 500–600 (300-350) | ei |
| 6–9 | 4 × 5 | 100 | 300–350 (200-250) | ei |
| 10 | 1 × 10 | 100 | 500–600 (300-350) | ei |
| 11–13 | 3 × 5 | 100 | 300–350 (200-250) | ei |
| 14 | 1 × 5 | ≤ 60 | 300–350 (200-250) | ei |

Syklin numero

Jarrutusten määrä X

Jarrukiekon lähtölämpötila

(°C)

Jarrukiekon enimmäislämpötila

(°C)

Pakotettu jäähdytys

1

1 × 5

≤ 60

300–350 (200-250) 3 (3)

ei

2–4

3 × 5

100

300–350 (200-250)

ei

5

1 × 10

100

500–600 (300-350)

ei

6–9

4 × 5

100

300–350 (200-250)

ei

10

1 × 10

100

500–600 (300-350)

ei

11–13

3 × 5

100

300–350 (200-250)

ei

14

1 × 5

≤ 60

300–350 (200-250)

ei

2.3   Testitulosten arviointi

Kitkakäyttäytyminen määritetään testiohjelmasta valituissa kohdissa mitatusta jarrumomentista. Kun jarrutuskerroin on vakio, esimerkiksi levyjarrun tapauksessa, jarrumomentti voidaan muuntaa kitkakertoimeksi.

2.3.1   Jarrupalat

2.3.1.1   Toiminnallinen kitkakerroin (μop) on niiden arvojen keskiarvo, jotka kirjataan syklien 2–7 aikana (vakiopainemenetelmä) tai syklien 2–4, 6–9 ja 11–13 aikana (vakiomomentin menetelmä). Mittaus tehdään yhden sekunnin kuluttua kunkin syklin ensimmäisen jarrutuksen aloittamisesta.

2.3.1.2   Enimmäiskitkakerroin (μmax) on kaikkien syklien aikana kirjatuista arvoista suurin.

2.3.1.3   Vähimmäiskitkakerroin (μmin) on kaikkien syklien aikana kirjatuista arvoista pienin.

2.3.2   Jarrukengät

2.3.2.1   Keskimomentti (Mmean) on syklien 1 ja 3 viidennen jarrutuksen aikana kirjatun jarrumomentin enimmäis- ja vähimmäisarvon keskiarvo.

2.3.2.2   Kuumamomentti (Mhot) on syklien 2 ja 4 aikana kehittynyt vähimmäisjarrumomentti. Jos lämpötila on yli 300 °C näiden syklien aikana, Mhot on 300 °C:n lämpötilassa saavutettu arvo.

2.4   Hyväksymiskriteerit

2.4.1   Kussakin jarrupäällysteasennussarjatyypin hyväksyntähakemuksessa on ilmoitettava seuraavat:

| 2.4.1.1 | jarrupala-asennussarjojen arvot μop, μmin ja μmax |
| --- | --- |

2.4.1.1

jarrupala-asennussarjojen arvot μop, μmin ja μmax

| 2.4.1.2 | jarrukenkäasennussarjojen arvot Mmean ja Mhot. |
| --- | --- |

2.4.1.2

jarrukenkäasennussarjojen arvot Mmean ja Mhot.

2.4.2   Hyväksytyn jarrupäällysteasennussarjatyypin tuotannon aikana on osoitettava testausnäytteillä, että kyseinen tyyppi noudattaa tämän liitteen kohdan 2.4.1 mukaisesti kirjattuja arvoja seuraavin toleranssein:

| 2.4.2.1 | levyjarrujen jarrupalat: | μop ± 15 prosenttia kirjatusta arvosta |
| --- | --- | --- |

2.4.2.1

levyjarrujen jarrupalat:

μop ± 15 prosenttia kirjatusta arvosta

| | μmin ≥ kirjattu arvo |
| --- | --- |

μmin ≥ kirjattu arvo

| | μmax ≥ kirjattu arvo |
| --- | --- |

μmax ≥ kirjattu arvo

| 2.4.2.2 | yksisylinteristen rumpujarrujen jarrupäällysteet: | Mmean ± 20 prosenttia kirjatusta arvosta |
| --- | --- | --- |

2.4.2.2

yksisylinteristen rumpujarrujen jarrupäällysteet:

Mmean ± 20 prosenttia kirjatusta arvosta

| | Mhot ≥ kirjattu arvo. |
| --- | --- |

Mhot ≥ kirjattu arvo.

3.   LUOKKIEN M3, N2, N3, O3 ja O4 AJONEUVOJEN JARRUPÄÄLLYSTEASENNUSSARJAT JA RUMPUJARRUPÄÄLLYSTEET

3.1   Laitteet

3.1.1   Testauslaitteeseen asennetaan kiinteällä jarrusatulalla varustettu levyjarru, jonka sylinterin halkaisija on 60 mm ja jonka umpinaisen (ei jäähdytettävän) levyn halkaisija on 278 ± 2 mm ja paksuus 12 ± 0,5 mm. Tukilevyyn kiinnitetään kitkamateriaalia suorakulmainen pala, jonka ala on 44 ± 0,5 cm2 ja paksuus vähintään 6 mm.

3.1.2   Levyn pyörimisnopeuden on oltava 660 ± 10 rpm ilman kuormitusta ja vähintään 600 rpm täydessä kuormituksessa.

3.1.3   Jarrupäällysteiden kitkapinnan keskimääräisen kosketuspaineen on pysyttävä vakiona arvossa 75 ± 10 N/cm2.

3.1.4   Testisyklien sekä testisyklien aikana tehtyjen jarrutusten on oltava säädettävät ja automaattisesti toimivat.

3.1.5   Käyttömomentti tai kitkapinnan lämpötila on kirjattava.

3.1.6   Jarruun on voitava johtaa jäähdytysilmaa 600 ± 60 m3 tunnissa.

3.2   Testausmenettely

3.2.1   Näytteen valmistelu

Valmistajan sovitusmenettelyssä on varmistettava vähintään 80 prosentin suuruinen kosketuspinta-ala, jolloin pinnan lämpötila saa olla enintään 200 °C.

3.2.2   Testiohjelma

Testiohjelmassa on useita peräkkäisiä jarrutussyklejä, joissa kussakin on X jarrutusjaksoa ja joissa viiden sekunnin pituista jarrutusta seuraa kymmenen sekunnin pituinen jarrun vapauttaminen.

| Syklin numero | Jarrutusten määrä X | Jarrukiekon lähtölämpötila
  (°C) | Pakotettu jäähdytys |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 | 100 | kyllä |
| 2 | 5 | kasvava, enintään 200 | ei |
| 3 | 5 | 200 | ei |
| 4 | 5 | kasvava, enintään 300 | ei |
| 5 | 5 | 300 | ei |
| 6 | 3 | 250 | kyllä |
| 7 | 3 | 200 | kyllä |
| 8 | 3 | 150 | kyllä |
| 9 | 10 | 100 | kyllä |
| 10 | 5 | kasvava, enintään 300 | ei |
| 11 | 5 | 300 | ei |

Syklin numero

Jarrutusten määrä X

Jarrukiekon lähtölämpötila

(°C)

Pakotettu jäähdytys

1

5

100

kyllä

2

5

kasvava, enintään 200

ei

3

5

200

ei

4

5

kasvava, enintään 300

ei

5

5

300

ei

6

3

250

kyllä

7

3

200

kyllä

8

3

150

kyllä

9

10

100

kyllä

10

5

kasvava, enintään 300

ei

11

5

300

ei

3.3   Testitulosten arviointi

Kitkakäyttäytyminen määritetään testiohjelmasta valituissa sykleissä mitatusta jarrumomentista. Jarrumomentti muunnetaan kitkakertoimeksi μ.

Kunkin jarrutuksen kitkakerroin on viiden sekunnin jarrutuksen keskiarvo.

3.3.1   Toiminnallinen kitkakerroin μop1 on syklissä 1 tehdyissä jarrutuksissa mitattujen arvojen μ keskiarvo ja kerroin μop2 syklissä 9 tehdyissä jarrutuksissa mitattujen arvojen μ keskiarvo.

3.3.2   Enimmäiskitkakerroin μmax on suurin sykleissä 1–11 mitattu kertoimen μ arvo.

3.3.3   Vähimmäiskitkakerroin μmin on pienin sykleissä 1–11 mitattu kertoimen μ arvo.

3.4   Hyväksymiskriteerit

3.4.1   Kussakin varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjan tai rumpujarrupäällysteen tyypin hyväksyntää koskevassa hakemuksessa on ilmoitettava arvot μop1, μop2, μmin ja μmax.

3.4.2   Hyväksytyn varaosana toimitettavan jarrupäällysteasennussarjatyypin tai rumpujarrupäällystetyypin tuotannon aikana on osoitettava testausnäytteillä, että kyseinen tyyppi noudattaa tämän liitteen kohdan 3.4.1 mukaisesti kirjattuja arvoja seuraavin toleranssein:

| | μop1, μop2 ± 15 prosenttia kirjatusta arvosta |
| --- | --- |

μop1, μop2 ± 15 prosenttia kirjatusta arvosta

| | μmin ≥ kirjattu arvo |
| --- | --- |

μmin ≥ kirjattu arvo

| | μmax ≥ kirjattu arvo. |
| --- | --- |

μmax ≥ kirjattu arvo.

---

(1)  Luokkien L1 ja L2 ajoneuvoja testattaessa voidaan käyttää pienempää nopeutta.

(2)  Luokan L ajoneuvojen tapauksessa lämpötila saa olla enintään 350 °C.Jarrutusjakson aikana tehtävien jarrutusten määrää on tarvittaessa vähennettävä.Tällöin on kuitenkin lisättävä jaksoja, jotta jarrutusten kokonaismäärä pysyy vakiona.

(3)  Suluissa olevat arvot koskevat luokan L ajoneuvoja.

---

| 28.5.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 130/50 |
| --- | --- | --- | --- |

28.5.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 130/50

---

Vain alkuperäiset UNECE:n tekstit ovat kansainvälisen julkisoikeuden mukaan sitovia. Tämän säännön asema ja voimaantulopäivä on hyvä tarkastaa UNECE:n asiakirjan TRANS/WP.29/343 viimeisimmästä versiosta. Asiakirja saatavana osoitteessa:

http://www.unece.org/trans/main/wp29/wp29wgs/wp29gen/wp29fdocstts.html

Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UN/ECE) sääntö N:o 94 – Ajoneuvojen hyväksyntää matkustajien etutörmäyssuojauksen osalta koskevat yhdenmukaiset vaatimukset

Sisältää kaiken voimassa olevan tekstin seuraaviin asti:

| | Muutossarjan 01 täydennys 3 – voimaantulopäivä 2. helmikuuta 2007 |
| --- | --- |

Muutossarjan 01 täydennys 3 – voimaantulopäivä 2. helmikuuta 2007

| | Muutossarjan 01 oikaisu 2, tallettajan ilmoitus C.N.1165.2007.TREATIES-2, 18. tammikuuta 2008 |
| --- | --- |

Muutossarjan 01 oikaisu 2, tallettajan ilmoitus C.N.1165.2007.TREATIES-2, 18. tammikuuta 2008

| | Tarkistuksen 1 oikaisu 1 – voimaantulopäivä 24. kesäkuuta 2009 |
| --- | --- |

Tarkistuksen 1 oikaisu 1 – voimaantulopäivä 24. kesäkuuta 2009

SISÄLLYS

SÄÄNTÖ

| 1. | Soveltamisala |
| --- | --- |

1.

| 2. | Määritelmät |
| --- | --- |

2.

| 3. | Hyväksynnän hakeminen |
| --- | --- |

3.

| 4. | Hyväksyntä |
| --- | --- |

4.

| 5. | Vaatimukset |
| --- | --- |

5.

| 6. | Ohjeet turvatyynyillä varustettujen ajoneuvojen matkustajille |
| --- | --- |

6.

| 7. | Ajoneuvotyypin muutokset ja hyväksynnän laajentaminen |
| --- | --- |

7.

| 8. | Tuotannon vaatimustenmukaisuus |
| --- | --- |

8.

| 9. | Seuraamukset vaatimustenmukaisuudesta poikkeavasta tuotannosta |
| --- | --- |

9.

| 10. | Tuotannon lopettaminen |
| --- | --- |

10.

| 11. | Siirtymäsäännökset |
| --- | --- |

11.

| 12. | Hyväksyntätesteistä vastaavien teknisten tutkimuslaitosten sekä hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet |
| --- | --- |

12.

LIITTEET

| Liite 1 – | Ilmoitus ajoneuvotyypin hyväksynnästä, hyväksynnän epäämisestä, hyväksynnän laajentamisesta, hyväksynnän peruuttamisesta tai tuotannon lopettamisesta matkustajien etutörmäyssuojan osalta säännön nro 94 mukaisesti |
| --- | --- |

Liite 1 –

| Liite 2 – | Tyyppihyväksyntämerkin asettelu |
| --- | --- |

Liite 2 –

| Liite 3 – | Testausmenettely |
| --- | --- |

Liite 3 –

| Liite 4 – | Suoritusarvokriteerien määrittäminen |
| --- | --- |

Liite 4 –

| Liite 5 – | Testinukkien sijoittaminen ja asentaminen sekä kiinnitysjärjestelmien säätö |
| --- | --- |

Liite 5 –

| Liite 6 – | Menettely moottoriajoneuvojen istumapaikkojen H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi
  Lisäys 1– Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kuvaus
  Lisäys 2– Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä
  Lisäys 3– Istumapaikkojen viitetiedot |
| --- | --- |

Liite 6 –

Menettely moottoriajoneuvojen istumapaikkojen H-pisteen ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi

Lisäys 1– Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kuvaus

Lisäys 2– Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä

Lisäys 3– Istumapaikkojen viitetiedot

| Liite 7 – | Testausmenettely kelkkaa käyttäen
  Lisäys– Ekvivalenssikuvaaja – Kuvaajan ΔV = f(t) toleranssialue |
| --- | --- |

Liite 7 –

Testausmenettely kelkkaa käyttäen

Lisäys– Ekvivalenssikuvaaja – Kuvaajan ΔV = f(t) toleranssialue

| Liite 8 – | Testien mittaustekniikka: laitteet |
| --- | --- |

Liite 8 –

| Liite 9 – | Muotoutuvan esteen määritelmä |
| --- | --- |

Liite 9 –

| Liite 10 – | Testinuken säären ja jalkaterän sertifiointimenettely |
| --- | --- |

Liite 10 –

1.   SOVELTAMISALA

1.1   Tätä sääntöä sovelletaan luokan M1
   (1) ajoneuvoihin, joiden suurin sallittu massa on enintään 2,5 tonnia. Muita ajoneuvoja voidaan hyväksyä valmistajan pyynnöstä.

1.2   Sääntöä sovelletaan ajoneuvon valmistajan hakiessa ajoneuvotyypille hyväksyntää ulommaisten etuistuinten matkustajien etutörmäyssuojan osalta.

2.   MÄÄRITELMÄT

Tässä säännössä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

| 2.1 | ’Turvajärjestelmällä’ tarkoitetaan sisävarusteita ja laitteita, joiden tehtävänä on pitää kuljettaja ja matkustajat paikallaan ja osaltaan varmistaa yhdenmukaisuus kohdassa 5 esitettyjen vaatimusten kanssa. |
| --- | --- |

2.1

’Turvajärjestelmällä’ tarkoitetaan sisävarusteita ja laitteita, joiden tehtävänä on pitää kuljettaja ja matkustajat paikallaan ja osaltaan varmistaa yhdenmukaisuus kohdassa 5 esitettyjen vaatimusten kanssa.

| 2.2 | ’Turvajärjestelmätyypillä’ tarkoitetaan sellaisten turvalaitteiden luokkaa, jotka ovat samanlaisia seuraavien olennaisten ominaisuuksien suhteen: | tekniikka |
| --- | --- | --- |

2.2

’Turvajärjestelmätyypillä’ tarkoitetaan sellaisten turvalaitteiden luokkaa, jotka ovat samanlaisia seuraavien olennaisten ominaisuuksien suhteen:

tekniikka

| | geometria |
| --- | --- |

geometria

| | rakennemateriaalit. |
| --- | --- |

rakennemateriaalit.

| 2.3 | ’Ajoneuvon leveydellä’ tarkoitetaan ajoneuvon pitkittäisen keskitason suuntaisten sellaisten kahden tason välistä etäisyyttä, jotka koskettavat ajoneuvoa kyseisen tason kummallakin puolella, ottamatta kuitenkaan lukuun taustapeilejä, sivuvaloja, rengaspaineen osoittimia, suuntavalaisimia, etu- ja takavaloja, joustavia lokasuojia sekä renkaan pullistumaa välittömästi maakosketuskohdan yläpuolella. |
| --- | --- |

2.3

’Ajoneuvon leveydellä’ tarkoitetaan ajoneuvon pitkittäisen keskitason suuntaisten sellaisten kahden tason välistä etäisyyttä, jotka koskettavat ajoneuvoa kyseisen tason kummallakin puolella, ottamatta kuitenkaan lukuun taustapeilejä, sivuvaloja, rengaspaineen osoittimia, suuntavalaisimia, etu- ja takavaloja, joustavia lokasuojia sekä renkaan pullistumaa välittömästi maakosketuskohdan yläpuolella.

| 2.4 | ’Törmäysleveydellä’ tarkoitetaan ajoneuvon leveyden sitä osuutta prosentteina, joka on suoraan esteen etuseinämän kohdalla. |
| --- | --- |

2.4

’Törmäysleveydellä’ tarkoitetaan ajoneuvon leveyden sitä osuutta prosentteina, joka on suoraan esteen etuseinämän kohdalla.

| 2.5 | ’Esteen muotoutuvalla etuseinämällä’ tarkoitetaan jäykän kappaleen eteen asennettua kokoonpuristuvaa kappaletta. |
| --- | --- |

2.5

’Esteen muotoutuvalla etuseinämällä’ tarkoitetaan jäykän kappaleen eteen asennettua kokoonpuristuvaa kappaletta.

| 2.6 | ’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan moottoriajoneuvoja, jotka eivät olennaisesti eroa toisistaan erityisesti seuraavilta ominaisuuksiltaan:






  2.6.1 | ajoneuvon pituus ja leveys siltä osin kuin ne vaikuttavat kielteisesti tämän säännön mukaisen törmäystestin tuloksiin |
| --- | --- | --- |

2.6

’Ajoneuvotyypillä’ tarkoitetaan moottoriajoneuvoja, jotka eivät olennaisesti eroa toisistaan erityisesti seuraavilta ominaisuuksiltaan:

2.6.1

ajoneuvon pituus ja leveys siltä osin kuin ne vaikuttavat kielteisesti tämän säännön mukaisen törmäystestin tuloksiin

| 2.6.2 | kuljettajan istuimen R-pisteen läpi kulkevan poikittaistason etupuolella olevan osan rakenne, mitat, muodot ja materiaalit siltä osin kuin ne vaikuttavat kielteisesti tämän säännön mukaisen määrätyn törmäystestin tuloksiin |
| --- | --- |

2.6.2

kuljettajan istuimen R-pisteen läpi kulkevan poikittaistason etupuolella olevan osan rakenne, mitat, muodot ja materiaalit siltä osin kuin ne vaikuttavat kielteisesti tämän säännön mukaisen määrätyn törmäystestin tuloksiin

| 2.6.3 | matkustamon muodot ja sisämitat sekä turvajärjestelmä siltä osin kuin ne vaikuttavat kielteisesti tämän säännön mukaisen törmäystestin tuloksiin |
| --- | --- |

2.6.3

matkustamon muodot ja sisämitat sekä turvajärjestelmä siltä osin kuin ne vaikuttavat kielteisesti tämän säännön mukaisen törmäystestin tuloksiin

| 2.6.4 | moottorin sijainti (edessä, takana tai keskellä) ja asento (poikittain tai pitkittäin) |
| --- | --- |

2.6.4

moottorin sijainti (edessä, takana tai keskellä) ja asento (poikittain tai pitkittäin)

| 2.6.5 | kuormittamaton massa siltä osin kuin se vaikuttaa kielteisesti tämän säännön mukaisen törmäystestin tuloksiin |
| --- | --- |

2.6.5

kuormittamaton massa siltä osin kuin se vaikuttaa kielteisesti tämän säännön mukaisen törmäystestin tuloksiin

| 2.6.6 | valmistajan tarjoamat lisävarusteet tai -laitteet siltä osin kuin ne vaikuttavat kielteisesti tämän säännön mukaisen törmäystestin tuloksiin. |
| --- | --- |

2.6.6

valmistajan tarjoamat lisävarusteet tai -laitteet siltä osin kuin ne vaikuttavat kielteisesti tämän säännön mukaisen törmäystestin tuloksiin.

| 2.7 | ’Matkustamolla’ tarkoitetaan ajoneuvossa matkustaville varattua tilaa, joka rajoittuu kattoon, lattiaan, sivuseiniin, oviin, ulkoseinien ikkunoihin, moottoritilan väliseinään sekä matkustamon takaosan väliseinän pintaan tai takaistuimen selkänojan takapintaan. |
| --- | --- |

2.7

’Matkustamolla’ tarkoitetaan ajoneuvossa matkustaville varattua tilaa, joka rajoittuu kattoon, lattiaan, sivuseiniin, oviin, ulkoseinien ikkunoihin, moottoritilan väliseinään sekä matkustamon takaosan väliseinän pintaan tai takaistuimen selkänojan takapintaan.

| 2.8 | ’R-pisteellä’ tarkoitetaan valmistajan kullekin istuimelle määrittämää ajoneuvon rakenteeseen liittyvää vertailupistettä liitteessä 6 tarkoitetun mukaisesti. |
| --- | --- |

2.8

’R-pisteellä’ tarkoitetaan valmistajan kullekin istuimelle määrittämää ajoneuvon rakenteeseen liittyvää vertailupistettä liitteessä 6 tarkoitetun mukaisesti.

| 2.9 | ’H-pisteellä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan tarkastuslaitoksen kullekin istuimelle liitteessä 6 kuvatun menettelyn mukaisesti määrittämää vertailupistettä. |
| --- | --- |

2.9

’H-pisteellä’ tarkoitetaan tyyppihyväksyntätesteistä vastaavan tarkastuslaitoksen kullekin istuimelle liitteessä 6 kuvatun menettelyn mukaisesti määrittämää vertailupistettä.

| 2.10 | ’Ajoneuvon kuormittamattomalla omamassalla’ tarkoitetaan ajokuntoisen ajoneuvon massaa ilman kuljettajaa, matkustajia tai lastia mutta sisältäen polttoaineen, jäähdytysnesteen, voiteluöljyt, työkalut ja varapyörän (jos valmistaja toimittaa viimeksi mainitut vakiovarusteina). |
| --- | --- |

2.10

’Ajoneuvon kuormittamattomalla omamassalla’ tarkoitetaan ajokuntoisen ajoneuvon massaa ilman kuljettajaa, matkustajia tai lastia mutta sisältäen polttoaineen, jäähdytysnesteen, voiteluöljyt, työkalut ja varapyörän (jos valmistaja toimittaa viimeksi mainitut vakiovarusteina).

| 2.11 | ’Turvatyynyllä’ tarkoitetaan moottorikäyttöisissä ajoneuvoissa turvavöitä ja turvajärjestelmiä täydentämään asennettua laitetta eli järjestelmää, joka ajoneuvoon vaikuttavassa kovassa törmäyksessä tuo automaattisesti esiin taipuisan rakenteen, jonka tarkoituksena on rakenteen sisällä olevan kaasun kokoonpuristumisen avulla lieventää kuljettajan tai matkustajan kehon osan tai osien törmäystä matkustamon sisäisen osan kanssa. |
| --- | --- |

2.11

’Turvatyynyllä’ tarkoitetaan moottorikäyttöisissä ajoneuvoissa turvavöitä ja turvajärjestelmiä täydentämään asennettua laitetta eli järjestelmää, joka ajoneuvoon vaikuttavassa kovassa törmäyksessä tuo automaattisesti esiin taipuisan rakenteen, jonka tarkoituksena on rakenteen sisällä olevan kaasun kokoonpuristumisen avulla lieventää kuljettajan tai matkustajan kehon osan tai osien törmäystä matkustamon sisäisen osan kanssa.

| 2.12 | ’Matkustajan turvatyynyllä’ tarkoitetaan turvatyynyasennelmaa, jonka tarkoituksena on suojata muilla kuin kuljettajan istuimella istuvia matkustajia etutörmäystilanteessa. |
| --- | --- |

2.12

’Matkustajan turvatyynyllä’ tarkoitetaan turvatyynyasennelmaa, jonka tarkoituksena on suojata muilla kuin kuljettajan istuimella istuvia matkustajia etutörmäystilanteessa.

| 2.13 | ’Lasten turvajärjestelmällä’ tarkoitetaan asennelmaa, johon voi kuulua yhdistelmä nauhoja tai taipuisia osia sekä lukkosolki, säätölaitteita, kiinnittimiä ja joissakin tapauksissa täydentävä tuoli ja/tai törmäyssuoja ja jonka voi kiinnittää moottorikäyttöiseen ajoneuvoon. Lasten turvajärjestelmä on suunniteltu pienentämään käyttäjän loukkaantumisriskiä törmäystilanteessa tai ajoneuvon vauhdin hidastuessa äkillisesti siten, että käyttäjän kehon liikettä rajoitetaan. |
| --- | --- |

2.13

’Lasten turvajärjestelmällä’ tarkoitetaan asennelmaa, johon voi kuulua yhdistelmä nauhoja tai taipuisia osia sekä lukkosolki, säätölaitteita, kiinnittimiä ja joissakin tapauksissa täydentävä tuoli ja/tai törmäyssuoja ja jonka voi kiinnittää moottorikäyttöiseen ajoneuvoon. Lasten turvajärjestelmä on suunniteltu pienentämään käyttäjän loukkaantumisriskiä törmäystilanteessa tai ajoneuvon vauhdin hidastuessa äkillisesti siten, että käyttäjän kehon liikettä rajoitetaan.

| 2.14 | ’Taaksepäin suunnatulla’ tarkoitetaan ajoneuvon tavanomaiseen kulkusuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan suunnattua. |
| --- | --- |

2.14

’Taaksepäin suunnatulla’ tarkoitetaan ajoneuvon tavanomaiseen kulkusuuntaan nähden vastakkaiseen suuntaan suunnattua.

3.   HYVÄKSYNNÄN HAKEMINEN

3.1   Ajoneuvotyypin hyväksyntää etuistuinten matkustajien etutörmäyssuojan osalta hakee ajoneuvon valmistaja tai hänen valtuuttamansa edustaja.

3.2   Hakemukseen on liitettävä jäljempänä mainitut asiakirjat kolmena kappaleena ja seuraavat tiedot:

| 3.2.1 | seikkaperäinen kuvaus ajoneuvotyypin rakenteesta, mitoista, muodosta ja materiaaleista |
| --- | --- |

3.2.1

seikkaperäinen kuvaus ajoneuvotyypin rakenteesta, mitoista, muodosta ja materiaaleista

| 3.2.2 | ajoneuvoa kuvaavat valokuvat ja/tai kaaviot ja piirustukset, joissa esitetään ajoneuvotyyppi edestä, sivulta ja takaa sekä rakenteen etuosan yksityiskohdat |
| --- | --- |

3.2.2

ajoneuvoa kuvaavat valokuvat ja/tai kaaviot ja piirustukset, joissa esitetään ajoneuvotyyppi edestä, sivulta ja takaa sekä rakenteen etuosan yksityiskohdat

| 3.2.3 | tiedot ajoneuvon kuormittamattomasta omamassasta |
| --- | --- |

3.2.3

tiedot ajoneuvon kuormittamattomasta omamassasta

| 3.2.4 | matkustamon muodot ja sisämitat |
| --- | --- |

3.2.4

matkustamon muodot ja sisämitat

| 3.2.5 | kuvaus ajoneuvoon asennetuista sisävarusteista ja turvajärjestelmistä. |
| --- | --- |

3.2.5

kuvaus ajoneuvoon asennetuista sisävarusteista ja turvajärjestelmistä.

3.3   Hakijalla on oikeus esittää kaikki tiedot ja testitulokset, joiden avulla mahdollinen vaatimustenmukaisuus voidaan vahvistaa riittävällä varmuudella.

3.4   Tyyppihyväksyntätesteistä vastaavalle tutkimuslaitokselle on toimitettava hyväksyttävää ajoneuvotyyppiä edustava ajoneuvo.

| 3.4.1 | Ajoneuvo, jossa ei ole kaikkia tyyppiin kuuluvia osia, voidaan ottaa hyväksyttäväksi, kunhan voidaan osoittaa, ettei osien puuttumisella ole kielteistä vaikutusta hyväksyntään tämän säännön vaatimusten kannalta. |
| --- | --- |

3.4.1

Ajoneuvo, jossa ei ole kaikkia tyyppiin kuuluvia osia, voidaan ottaa hyväksyttäväksi, kunhan voidaan osoittaa, ettei osien puuttumisella ole kielteistä vaikutusta hyväksyntään tämän säännön vaatimusten kannalta.

| 3.4.2 | Kohdan 3.4.1 soveltamiseksi hakijan on osoitettava, että tämän säännön vaatimuksia noudatetaan. |
| --- | --- |

3.4.2

Kohdan 3.4.1 soveltamiseksi hakijan on osoitettava, että tämän säännön vaatimuksia noudatetaan.

4.   HYVÄKSYNTÄ

4.1   Jos ajoneuvo, jolle haetaan hyväksyntää tämän säännön mukaisesti, täyttää tässä säännössä asetetut ehdot, sille on myönnettävä tyyppihyväksyntä.

| 4.1.1 | Kohdan 10 mukaisesti nimetty tekninen tutkimuslaitos tarkastaa, täyttyvätkö vaaditut ehdot. |
| --- | --- |

4.1.1

Kohdan 10 mukaisesti nimetty tekninen tutkimuslaitos tarkastaa, täyttyvätkö vaaditut ehdot.

| 4.1.2 | Todennettaessa ajoneuvon vastaavuutta tämän säännön vaatimusten kanssa on epävarmoissa tapauksissa otettava huomioon kaikki valmistajan antamat tiedot ja testaustulokset, joita voidaan käyttää tutkimuslaitoksen tekemän hyväksyntätestauksen validoinnissa. |
| --- | --- |

4.1.2

Todennettaessa ajoneuvon vastaavuutta tämän säännön vaatimusten kanssa on epävarmoissa tapauksissa otettava huomioon kaikki valmistajan antamat tiedot ja testaustulokset, joita voidaan käyttää tutkimuslaitoksen tekemän hyväksyntätestauksen validoinnissa.

4.2   Kullekin hyväksytylle tyypille on annettava hyväksyntänumero. Hyväksyntänumeron kahdesta ensimmäisestä numerosta (tällä hetkellä 01, mikä vastaa muutossarjaa 01) käy ilmi muutossarja, joka sisältää ne sääntöön tehdyt tärkeät tekniset muutokset, jotka ovat hyväksynnän myöntämishetkellä viimeisimmät. Sama sopimuspuoli ei saa antaa samaa hyväksyntänumeroa toiselle ajoneuvotyypille.

4.3   Tähän sääntöön perustuvasta ajoneuvotyypin hyväksynnästä tai sen epäämisestä on ilmoitettava tätä sääntöä soveltaville sopimuspuolille noudattaen tämän säännön liitteessä 1 olevaa ilmoitusmallia. Ilmoitukseen on liitettävä hyväksyntähakemuksen tekijän toimittamat valokuvat ja/tai kaaviot ja piirustukset sopivassa mittakaavassa enintään A4-kokoisina (210 × 297 mm) tai A4-kokoisiksi taitettuina.

4.4   Jokaiseen tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin mukaiseen ajoneuvoon on kiinnitettävä näkyvästi hyväksyntälomakkeessa määriteltyyn helppopääsyiseen kohtaan kansainvälinen hyväksyntämerkki, jonka osat ovat

| 4.4.1 | E-kirjaimesta ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumerosta (2), jotka ovat ympyrän sisällä |
| --- | --- |

4.4.1

E-kirjaimesta ja hyväksynnän myöntäneen maan tunnusnumerosta (2), jotka ovat ympyrän sisällä

| 4.4.2 | kohdassa 4.4.1. tarkoitetun ympyrän oikealla puolella tämän säännön numero, R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero. |
| --- | --- |

4.4.2

kohdassa 4.4.1. tarkoitetun ympyrän oikealla puolella tämän säännön numero, R-kirjain, viiva ja hyväksyntänumero.

4.5   Kohdassa 4.4.1 tarkoitettua tunnusta ei tarvitse toistaa, jos ajoneuvo on sellaisen ajoneuvotyypin mukainen, jolle on myönnetty hyväksyntä yhden tai useamman sopimukseen liitetyn säännön mukaisesti maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön mukaisesti. Tällöin sääntöjen ja hyväksyntien numerot sekä kaikkien niiden sääntöjen lisäsymbolit, joiden perusteella on myönnetty hyväksyntä maassa, joka on myöntänyt hyväksynnän tämän säännön mukaisesti, on sijoitettava pystysarakkeisiin kohdassa 4.4.1 määritellyn symbolin oikealle puolelle.

4.6   Hyväksyntämerkin on oltava selvästi luettavissa ja pysyvästi kiinnitetty.

4.7   Hyväksyntämerkki on sijoitettava valmistajan kiinnittämään ajoneuvon tyyppikilpeen tai lähelle sitä.

4.8   Tämän säännön liitteessä 2 annetaan esimerkkejä hyväksyntämerkeistä.

5.   VAATIMUKSET

5.1   Kaikkiin testeihin sovellettavat yleiset vaatimukset

| 5.1.1 | Kunkin istuimen H-piste määritetään liitteessä 6 kuvatun menettelyn mukaisesti. |
| --- | --- |

5.1.1

Kunkin istuimen H-piste määritetään liitteessä 6 kuvatun menettelyn mukaisesti.

| 5.1.2 | Jos etuistuinten turvajärjestelmiin kuuluu vöitä, vöiden osien on oltava säännön nro 16 vaatimusten mukaisia. |
| --- | --- |

5.1.2

Jos etuistuinten turvajärjestelmiin kuuluu vöitä, vöiden osien on oltava säännön nro 16 vaatimusten mukaisia.

| 5.1.3 | Istuimet, joihin asetetaan testinukke ja joiden turvajärjestelmiin kuuluu vöitä, varustetaan kiinnityspisteillä säännön nro 14 mukaisesti. |
| --- | --- |

5.1.3

Istuimet, joihin asetetaan testinukke ja joiden turvajärjestelmiin kuuluu vöitä, varustetaan kiinnityspisteillä säännön nro 14 mukaisesti.

5.2   Vaatimukset

Liitteessä 3 kuvatun menettelyn mukaisesti tehty ajoneuvon testi katsotaan hyväksytyksi, jos kaikki kohdissa 5.2.1–5.2.6 asetetut ehdot täyttyvät samanaikaisesti.

| 5.2.1 | Kun nuket on asetettu reunimmaisille etuistuimille, on lisäyksen 8 mukaisesti tehtävissä mittauksissa saatava seuraavat arvot:






  5.2.1.1 | Pään suorituskykyperuste (HPC) ei saa ylittää arvoa 1 000, ja tuloksena oleva pään kiihtyvyys saa enintään 3 millisekunnin ajan olla suurempi kuin 80 g. Jälkimmäinen arvo lasketaan kumulatiivisesti jättäen pään palautumisliike huomiotta. |
| --- | --- | --- |

5.2.1

Kun nuket on asetettu reunimmaisille etuistuimille, on lisäyksen 8 mukaisesti tehtävissä mittauksissa saatava seuraavat arvot:

5.2.1.1

Pään suorituskykyperuste (HPC) ei saa ylittää arvoa 1 000, ja tuloksena oleva pään kiihtyvyys saa enintään 3 millisekunnin ajan olla suurempi kuin 80 g. Jälkimmäinen arvo lasketaan kumulatiivisesti jättäen pään palautumisliike huomiotta.

| 5.2.1.2 | Niskavamma-arviointiperusteet (NIC) eivät saa ylittää kuvioissa 1 ja 2 annettuja arvoja.

  Kuva 1


  Niskaan kohdistuvan venytysvoiman arviointiperuste





  Kuva 2


  Niskaan kohdistuvan leikkausvoiman arviointiperuste |
| --- | --- |

5.2.1.2

Niskavamma-arviointiperusteet (NIC) eivät saa ylittää kuvioissa 1 ja 2 annettuja arvoja.

Kuva 1

Niskaan kohdistuvan venytysvoiman arviointiperuste

Image

Kuva 2

Niskaan kohdistuvan leikkausvoiman arviointiperuste

Image

| 5.2.1.3 | Niskan taivutusmomentti y-akselin ympäri ei saa olla suurempi kuin 57 Nm ojennettuna (3). |
| --- | --- |

5.2.1.3

Niskan taivutusmomentti y-akselin ympäri ei saa olla suurempi kuin 57 Nm ojennettuna (3).

| 5.2.1.4 | Rintakehään kohdistuvan puristusvoiman arviointiperuste (ThCC) ei saa olla suurempi kuin 50 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.4

Rintakehään kohdistuvan puristusvoiman arviointiperuste (ThCC) ei saa olla suurempi kuin 50 mm.

| 5.2.1.5 | Rintakehän viskositeetin arviointiperuste (V * C) ei saa olla suurempi kuin 1,0 m/s. |
| --- | --- |

5.2.1.5

Rintakehän viskositeetin arviointiperuste (V * C) ei saa olla suurempi kuin 1,0 m/s.

| 5.2.1.6 | Reisiluuhun kohdistuvan voiman arviointiperuste (FFC) ei saa olla suurempi kuin kuviossa 3 esitetty voima-aika-arviointiperuste.

  Kuva 3


  Reisiluuhun kohdistuvan voiman arviointiperuste |
| --- | --- |

5.2.1.6

Reisiluuhun kohdistuvan voiman arviointiperuste (FFC) ei saa olla suurempi kuin kuviossa 3 esitetty voima-aika-arviointiperuste.

Kuva 3

Reisiluuhun kohdistuvan voiman arviointiperuste

Image

| 5.2.1.7 | Sääriluuhun kohdistuvan puristusvoiman arviointiperuste (TCFC) ei saa olla suurempi kuin 8 kN. |
| --- | --- |

5.2.1.7

Sääriluuhun kohdistuvan puristusvoiman arviointiperuste (TCFC) ei saa olla suurempi kuin 8 kN.

| 5.2.1.8 | Sääriluuindeksi (TI) mitattuna kunkin sääriluun ylä- ja alaosasta ei saa kummassakaan kohdin olla suurempi kuin 1,3. |
| --- | --- |

5.2.1.8

Sääriluuindeksi (TI) mitattuna kunkin sääriluun ylä- ja alaosasta ei saa kummassakaan kohdin olla suurempi kuin 1,3.

| 5.2.1.9 | Polvinivelen liike ei saa olla suurempi kuin 15 mm. |
| --- | --- |

5.2.1.9

Polvinivelen liike ei saa olla suurempi kuin 15 mm.

| 5.2.2 | Ohjauspylvään yläosan keskipiste ei saa liikkua enempää kuin 80 mm pystysuoraan ylöspäin tai 100 mm vaakasuoraan taaksepäin. |
| --- | --- |

5.2.2

Ohjauspylvään yläosan keskipiste ei saa liikkua enempää kuin 80 mm pystysuoraan ylöspäin tai 100 mm vaakasuoraan taaksepäin.

| 5.2.3 | Testin aikana ei yksikään ovi saa aueta. |
| --- | --- |

5.2.3

Testin aikana ei yksikään ovi saa aueta.

| 5.2.4 | Testin aikana ei etuovien lukitusjärjestelmien lukitus saa kytkeytyä. |
| --- | --- |

5.2.4

Testin aikana ei etuovien lukitusjärjestelmien lukitus saa kytkeytyä.

| 5.2.5 | Törmäyksen jälkeen täytyy olla mahdollista ilman apuvälineitä, lukuun ottamatta niitä, joita tarvitaan testinuken painon tukemiseksi,






  5.2.5.1 | avata ainakin yksi ovi istuinriviä kohden, jos sellainen on, ja jos tällaista ovea ei ole, siirtää istuimia tai kallistaa niiden selkänojia, jotta kaikki autossa olijat saadaan autosta pois; tämä koskee kuitenkin ainoastaan ajoneuvoja, joiden katto on jäykkärakenteinen |
| --- | --- | --- |

5.2.5

Törmäyksen jälkeen täytyy olla mahdollista ilman apuvälineitä, lukuun ottamatta niitä, joita tarvitaan testinuken painon tukemiseksi,

5.2.5.1

avata ainakin yksi ovi istuinriviä kohden, jos sellainen on, ja jos tällaista ovea ei ole, siirtää istuimia tai kallistaa niiden selkänojia, jotta kaikki autossa olijat saadaan autosta pois; tämä koskee kuitenkin ainoastaan ajoneuvoja, joiden katto on jäykkärakenteinen

| 5.2.5.2 | vapauttaa testinuket niiden kiinnitysjärjestelmästä, joka, jos se on lukossa, täytyy voida avata lukon keskiosaan kohdistuvalla enintään 60 N:n voimalla |
| --- | --- |

5.2.5.2

vapauttaa testinuket niiden kiinnitysjärjestelmästä, joka, jos se on lukossa, täytyy voida avata lukon keskiosaan kohdistuvalla enintään 60 N:n voimalla

| 5.2.5.3 | poistaa testinuket ajoneuvosta istuimia siirtämättä. |
| --- | --- |

5.2.5.3

poistaa testinuket ajoneuvosta istuimia siirtämättä.

| 5.2.6 | Nestemäisellä polttoaineella toimiville ajoneuvoille sallitaan vain pieni vuoto koko polttoainejärjestelmästä törmäyksen yhteydessä. |
| --- | --- |

5.2.6

Nestemäisellä polttoaineella toimiville ajoneuvoille sallitaan vain pieni vuoto koko polttoainejärjestelmästä törmäyksen yhteydessä.

| 5.2.7 | Jos nestevuoto polttoainejärjestelmästä jatkuu törmäyksen jälkeen, vuodon määrä saa olla enintään 30 g minuutissa. Jos vuotanut polttoaine sekoittuu muista järjestelmistä peräisin oleviin nesteisiin ja jos nesteitä ei voida helposti erottaa toisistaan ja tunnistaa, kaikki nesteet on otettava huomioon arvioitaessa vuodon määrää. |
| --- | --- |

5.2.7

Jos nestevuoto polttoainejärjestelmästä jatkuu törmäyksen jälkeen, vuodon määrä saa olla enintään 30 g minuutissa. Jos vuotanut polttoaine sekoittuu muista järjestelmistä peräisin oleviin nesteisiin ja jos nesteitä ei voida helposti erottaa toisistaan ja tunnistaa, kaikki nesteet on otettava huomioon arvioitaessa vuodon määrää.

6.   OHJEET TURVATYYNYILLÄ VARUSTETTUJEN AJONEUVOJEN MATKUSTAJILLE

6.1   Ajoneuvossa on oltava maininta istuinten turvatyynyistä.

| 6.1.1 | Jos ajoneuvoon on asennettu kuljettajaa suojaava turvatyyny, siitä on ilmoitettava ohjauspyörän kehän sisäpuolella olevalla AIRBAG-merkinnällä. Merkinnän on oltava kestävästi kiinnitetty ja helposti nähtävissä. |
| --- | --- |

6.1.1

Jos ajoneuvoon on asennettu kuljettajaa suojaava turvatyyny, siitä on ilmoitettava ohjauspyörän kehän sisäpuolella olevalla AIRBAG-merkinnällä. Merkinnän on oltava kestävästi kiinnitetty ja helposti nähtävissä.

| 6.1.2 | Jos ajoneuvoon on asennettu muita matkustajia kuin kuljettajaa suojaava turvatyyny, siitä on ilmoitettava kohdassa 6.2 kuvatulla varoitusmerkinnällä. |
| --- | --- |

6.1.2

Jos ajoneuvoon on asennettu muita matkustajia kuin kuljettajaa suojaava turvatyyny, siitä on ilmoitettava kohdassa 6.2 kuvatulla varoitusmerkinnällä.

6.2   Jos ajoneuvoon on asennettu yksi tai useampi matkustajaa edestä päin suojaava turvatyyny, on varoitettava siitä vakavasta vaarasta, joka liittyy taaksepäin suunnatun lasten turvalaitteen käyttöön turvatyynyillä varustetuilla istuimilla.

| 6.2.1 | Varoituksena on käytettävä vähintään seuraavassa kuvattua merkkiä, joka koostuu varoittavasta kuvasta ja tekstistä.



  Merkin on oltava kooltaan vähintään 120 × 60 mm tai vastaava ala.
  Edellä kuvatun merkin asettelu voi poiketa esimerkistä, mutta tekstisisällön on oltava edellä vahvistetun mukainen. |
| --- | --- |

6.2.1

Varoituksena on käytettävä vähintään seuraavassa kuvattua merkkiä, joka koostuu varoittavasta kuvasta ja tekstistä.

Image

Merkin on oltava kooltaan vähintään 120 × 60 mm tai vastaava ala.

Edellä kuvatun merkin asettelu voi poiketa esimerkistä, mutta tekstisisällön on oltava edellä vahvistetun mukainen.

| 6.2.2 | Tyyppihyväksyntää haettaessa merkintä on oltava ainakin yhdellä sen sopimuspuolen kielellä, jossa hakemus jätetään. Valmistajan on ilmoitettava olevansa vastuussa sen varmistamisesta, että varoitus laaditaan ainakin yhdellä ajoneuvon myyntimaan kielellä. |
| --- | --- |

6.2.2

Tyyppihyväksyntää haettaessa merkintä on oltava ainakin yhdellä sen sopimuspuolen kielellä, jossa hakemus jätetään. Valmistajan on ilmoitettava olevansa vastuussa sen varmistamisesta, että varoitus laaditaan ainakin yhdellä ajoneuvon myyntimaan kielellä.

| 6.2.3 | Kun kyse on etumatkustajan istuimen etuturvatyynystä, varoitus on kiinnitettävä pysyvästi matkustajan etuhäikäisysuojan molemmille puolille siten, että varoituksista ainakin toinen on näkyvissä koko ajan riippumatta häikäisysuojan asennosta. Vaihtoehtoisesti voidaan kiinnittää yksi varoitus ylös käännetyn häikäisysuojan näkyvälle puolelle ja toinen suojan taakse kattoon, niin että ainakin yksi varoitus on aina näkyvissä. Tekstin on oltava sen kokoista, että istuimella istuva näkökyvyltään normaali matkustaja voi sen helposti lukea.
  Kun kyse on ajoneuvon muiden istuinten etuturvatyynystä, varoitus on sijoitettava suoraan istuimen eteen niin, että se on aina istuimelle taaksepäin suunnattua lasten turvalaitetta asentavan henkilön näkyvillä. Tekstin on oltava sen kokoista, että istuimella istuva näkökyvyltään normaali matkustaja voi sen helposti lukea.
  Vaatimus ei koske istuimia, jotka on varustettu järjestelmällä, joka automaattisesti kytkee etuturvatyynyn pois päältä, jos istuimeen asennetaan taaksepäin suunnattu lasten turvalaite. |
| --- | --- |

6.2.3

Kun kyse on etumatkustajan istuimen etuturvatyynystä, varoitus on kiinnitettävä pysyvästi matkustajan etuhäikäisysuojan molemmille puolille siten, että varoituksista ainakin toinen on näkyvissä koko ajan riippumatta häikäisysuojan asennosta. Vaihtoehtoisesti voidaan kiinnittää yksi varoitus ylös käännetyn häikäisysuojan näkyvälle puolelle ja toinen suojan taakse kattoon, niin että ainakin yksi varoitus on aina näkyvissä. Tekstin on oltava sen kokoista, että istuimella istuva näkökyvyltään normaali matkustaja voi sen helposti lukea.

Kun kyse on ajoneuvon muiden istuinten etuturvatyynystä, varoitus on sijoitettava suoraan istuimen eteen niin, että se on aina istuimelle taaksepäin suunnattua lasten turvalaitetta asentavan henkilön näkyvillä. Tekstin on oltava sen kokoista, että istuimella istuva näkökyvyltään normaali matkustaja voi sen helposti lukea.

Vaatimus ei koske istuimia, jotka on varustettu järjestelmällä, joka automaattisesti kytkee etuturvatyynyn pois päältä, jos istuimeen asennetaan taaksepäin suunnattu lasten turvalaite.

| 6.2.4 | Ajoneuvon käyttäjän käsikirjassa on annettava asiasta yksityiskohtaisia tietoja ja viitattava varoitukseen. Mukana on oltava vähintään seuraava teksti sen maan virallisella kielellä, jossa ajoneuvo on tarkoitus rekisteröidä:

  ”Taaksepäin suunnattua lasten turvalaitetta tai -istuinta ei saa käyttää istuimella, jonka edessä on turvatyyny”

  Tekstin ohessa on oltava kuva ajoneuvossa olevasta varoituksesta. |
| --- | --- |

6.2.4

Ajoneuvon käyttäjän käsikirjassa on annettava asiasta yksityiskohtaisia tietoja ja viitattava varoitukseen. Mukana on oltava vähintään seuraava teksti sen maan virallisella kielellä, jossa ajoneuvo on tarkoitus rekisteröidä:

”Taaksepäin suunnattua lasten turvalaitetta tai -istuinta ei saa käyttää istuimella, jonka edessä on turvatyyny”

Tekstin ohessa on oltava kuva ajoneuvossa olevasta varoituksesta.

7.   AJONEUVOTYYPIN MUUTOKSET JA HYVÄKSYNNÄN LAAJENTAMINEN

7.1   Ajoneuvotyypin hyväksyneelle hallinnolliselle yksikölle on ilmoitettava kaikista muutoksista, jotka kohdistuvat ajoneuvon rakenteeseen, istuinten määrään, sisäverhoiluun tai -varusteisiin taikka ajoneuvon hallintalaitteiden tai mekaanisten osien sijoitteluun ja jotka voivat vaikuttaa ajoneuvon etuosan energianvaimennusominaisuuksiin. Hallinnollinen yksikkö voi tämän jälkeen

| 7.1.1 | katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja että ajoneuvo täyttää joka tapauksessa edelleen vaatimukset, tai |
| --- | --- |

7.1.1

katsoa, ettei tehdyillä muutoksilla todennäköisesti ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia ja että ajoneuvo täyttää joka tapauksessa edelleen vaatimukset, tai

| 7.1.2 | vaatia testien tekemisestä vastaavaa teknistä tutkimuslaitosta tekemään muutosten luonteen mukaan jonkin jäljempänä kuvatuista lisätesteistä.






  7.1.2.1 | Kaikki ajoneuvon yleistä rakennetta koskevat tai sen massaa yli 8 prosentilla lisäävät muutokset edellyttävät liitteessä 3 kuvatun testin uusimista, jos viranomainen katsoo, että muutokset voivat vaikuttaa selvästi testituloksiin. |
| --- | --- | --- |

7.1.2

vaatia testien tekemisestä vastaavaa teknistä tutkimuslaitosta tekemään muutosten luonteen mukaan jonkin jäljempänä kuvatuista lisätesteistä.

7.1.2.1

Kaikki ajoneuvon yleistä rakennetta koskevat tai sen massaa yli 8 prosentilla lisäävät muutokset edellyttävät liitteessä 3 kuvatun testin uusimista, jos viranomainen katsoo, että muutokset voivat vaikuttaa selvästi testituloksiin.

| 7.1.2.2 | Jos muutokset koskevat ainoastaan sisävarusteita, jos massa ei poikkea enempää kuin 8 prosentilla ja jos etuistuimien määrä pysyy samana kuin ajoneuvoon on alun perin asennettu, menetellään seuraavasti:






  7.1.2.2.1 | suoritetaan yksinkertaistettu testi, kuten liitteessä 7 on määritelty, ja/tai |
| --- | --- | --- |

7.1.2.2

Jos muutokset koskevat ainoastaan sisävarusteita, jos massa ei poikkea enempää kuin 8 prosentilla ja jos etuistuimien määrä pysyy samana kuin ajoneuvoon on alun perin asennettu, menetellään seuraavasti:

7.1.2.2.1

suoritetaan yksinkertaistettu testi, kuten liitteessä 7 on määritelty, ja/tai

| 7.1.2.2.2 | muutosten osalta suoritetaan osittainen testi tutkimuslaitoksen tekemän määrityksen mukaisesti. |
| --- | --- |

7.1.2.2.2

muutosten osalta suoritetaan osittainen testi tutkimuslaitoksen tekemän määrityksen mukaisesti.

7.2   Hyväksynnän vahvistaminen tai epääminen, jossa eritellään muutokset, annetaan kohdassa 4.3 tarkoitetulla menettelyllä tiedoksi tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille.

7.3   Hyväksynnän laajentamisen myöntäneen toimivaltaisen viranomaisen on annettava laajentamiselle sarjanumero ja ilmoitettava siitä muille vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille, jotka soveltavat tätä sääntöä, tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

8.   TUOTANNON VAATIMUSTENMUKAISUUS

Tuotannon vaatimustenmukaisuuden testausmenettelyjen on oltava sopimuksen lisäyksen 2 (E/ECE/324-E/ECE/TRANS/505/Rev.2) mukaisia ja täytettävä seuraavat vaatimukset:

| 8.1 | Jokaisen tämän säännön perusteella hyväksyttävän ajoneuvon on oltava hyväksytyn ajoneuvotyypin mukainen siltä osin kuin kyse on ominaisuuksista, jotka liittyvät ajoneuvon matkustajien suojaamiseen etutörmäykseltä. |
| --- | --- |

8.1

Jokaisen tämän säännön perusteella hyväksyttävän ajoneuvon on oltava hyväksytyn ajoneuvotyypin mukainen siltä osin kuin kyse on ominaisuuksista, jotka liittyvät ajoneuvon matkustajien suojaamiseen etutörmäykseltä.

| 8.2 | Hyväksynnän haltijan on varmistettava, että kunkin ajoneuvotyypin osalta tehdään ainakin mittaustestit. |
| --- | --- |

8.2

Hyväksynnän haltijan on varmistettava, että kunkin ajoneuvotyypin osalta tehdään ainakin mittaustestit.

| 8.3 | Hyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tällaisia varmennuksia tehdään tavallisesti kerran kahdessa vuodessa. |
| --- | --- |

8.3

Hyväksynnän myöntänyt toimivaltainen viranomainen saa milloin tahansa tarkastaa kussakin tuotantoyksikössä sovellettavat vaatimustenmukaisuuden valvontamenetelmät. Tällaisia varmennuksia tehdään tavallisesti kerran kahdessa vuodessa.

9.   SEURAAMUKSET VAATIMUSTENMUKAISUUDESTA POIKKEAVASTA TUOTANNOSTA

9.1   Ajoneuvotyypille tämän säännön perusteella myönnetty hyväksyntä voidaan peruuttaa, jos kohdassa 8.1 asetetut vaatimukset eivät täyty tai jos valitut ajoneuvot eivät läpäise kohdassa 8.2 tarkoitettuja tarkastuksia.

9.2   Jos tätä sääntöä soveltava sopimuksen sopimuspuoli peruuttaa aiemmin myöntämänsä hyväksynnän, sen on viipymättä ilmoitettava siitä muille tätä sääntöä soveltaville sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

10.   TUOTANNON LOPETTAMINEN

Jos hyväksynnän haltija lopettaa tämän säännön perusteella hyväksytyn ajoneuvotyypin valmistamisen kokonaan, hänen on ilmoitettava siitä hyväksynnän myöntäneelle viranomaiselle. Ilmoituksen saatuaan viranomaisen on ilmoitettava asiasta muille tätä sääntöä soveltaville vuoden 1958 sopimuksen sopimuspuolille tämän säännön liitteessä 1 esitetyn mallin mukaisella ilmoituslomakkeella.

11.   SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET

11.1   Muutossarjan 01 ensimmäisen täydennyksen virallisen voimaantulopäivän jälkeen ei yksikään tätä sääntöä soveltava sopimuspuoli saa kieltäytyä myöntämästä ECE-hyväksyntöjä tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 01 ensimmäisellä täydennyksellä, mukaisesti.

11.2   Lokakuun 1. päivästä 2002 alkaen tätä sääntöä soveltavat sopimuspuolet saavat myöntää E-hyväksyntiä ainoastaan sellaisille ajoneuvotyypeille, jotka täyttävät tämän säännön, sellaisena kuin se on muutettuna muutossarjan 01 ensimmäisellä täydennyksellä, vaatimukset.

11.3   Sikäli kuin tässä säännössä ei ole vaatimuksia, jotka liittyvät matkustajien suojaamiseen täysimittaiselta etutörmäykseltä, sopimuspuolet voivat edelleen soveltaa niitä asiaa koskevia vaatimuksia, jotka olivat voimassa tähän sääntöön liittymisen hetkellä.

12.   HYVÄKSYNTÄTESTIEN SUORITTAMISESTA VASTAAVIEN TEKNISTEN TUTKIMUSLAITOSTEN JA HALLINNOLLISTEN YKSIKÖIDEN NIMET JA OSOITTEET

Tätä sääntöä soveltavien sopimuksen sopimuspuolten on ilmoitettava Yhdistyneiden kansakuntien sihteeristölle hyväksyntätestien suorittamisesta vastaavien teknisten tutkimuslaitosten, testien tekemiseen luvan saaneiden valmistajien sekä niiden hallinnollisten yksiköiden nimet ja osoitteet, jotka myöntävät hyväksynnät ja joille toimitetaan lomakkeet todistukseksi muissa maissa myönnetystä hyväksynnästä tai hyväksynnän epäämisestä tai peruuttamisesta.

---

(1)  Ajoneuvojen rakennetta koskevan konsolidoidun päätöslauselman (R.E.3) liitteen 7 määritelmän mukaisesti (asiakirja TRANS/WP29/78/Rev.1/Amend.2, sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna muutoksella Amendment 4).

(2)  Saksa 1, Ranska 2, Italia 3, Alankomaat 4, Ruotsi 5, Belgia 6, Unkari 7, Tšekki 8, Espanja 9, Jugoslavia 10, Yhdistynyt kuningaskunta 11, Itävalta 12, Luxemburg 13, Sveitsi 14, 15 (antamatta), Norja 16, Suomi 17, Tanska 18, Romania 19, Puola 20, Portugali 21, Venäjän federaatio 22, Kreikka 23, Irlanti 24, Kroatia 25, Slovenia 26, Slovakia 27, Valko-Venäjä 28, Viro 29, 30 (antamatta), Bosnia ja Hertsegovina 31, Latvia 32, 33 (antamatta), Bulgaria 34, 35 (antamatta), Liettua 36, Turkki 37, 38 (antamatta), Azerbaidžan 39, entinen Jugoslavian tasavalta Makedonia 40, 41 (antamatta), Euroopan yhteisö 42 (jäsenvaltiot myöntävät hyväksynnät ECE-tunnuksillaan), Japani 43, 44 (antamatta), Australia 45, Ukraina 46, Etelä-Afrikka 47 ja Uusi-Seelanti 48. Seuraavia numeroita annetaan muille maille aikajärjestyksessä sitä mukaa kuin ne ratifioivat moottoriajoneuvojen varusteiden ja osien hyväksymisehtojen yhdenmukaistamista ja hyväksymisien vastavuoroista tunnustamista koskevan sopimuksen tai liittyvät siihen, ja Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri ilmoittaa näin annetuista numeroista sopimuksen sopimuspuolille.

(3)  1. lokakuuta 1998 saakka ei niskalle saatuja arvoja saanut käyttää hyväksynnän myöntämisessä joko-tai-perusteena. Saadut tulokset oli tallennettava testausselosteeseen ja hyväksymisestä vastaavan viranomaisen oli säilytettävä ne. Mainitun ajankohdan jälkeen käytetään tässä kohdassa vahvistettuja arvoja hyväksymiskriteereinä, ellei muita arvoja ole hyväksytty tai kunnes sellaiset hyväksytään.

---

LIITE 1

ILMOITUS

(Enimmäiskoko A4 (210 × 297 mm))

Image

Image

---

LIITE 2

TYYPPIHYVÄKSYNTÄMERKIN ASETTELU

MALLI A

(Ks. tämän säännön kohta 4.4)

Image

MALLI B

(Ks. tämän säännön kohta 4.5)

Image

---

(1)  Jälkimmäinen numero annetaan pelkästään esimerkkinä.

---

LIITE 3

TESTAUSMENETTELY

1.   AJONEUVON ASENTAMINEN JA VALMISTELU

1.1   Testausalue

Testausalueen on oltava riittävän suuri testirataa, estettä ja testissä tarvittavia teknisiä asennuksia varten. Radan loppuosan on oltava vaakasuora, tasainen ja sileä vähintään viiden metrin etäisyydeltä ennen estettä.

1.2   Este

Esteen etuseinämän on oltava tämän säännön liitteessä 9 olevan määritelmän mukainen muotoutuva rakenne. Muotoutuvan rakenteen etuseinämän on oltava kohtisuora ± 1 asteen tarkkuudella testausajoneuvon ajosuuntaa vastaan. Este on kiinnitettävä vähintään 7 × 104 kg:n painoiseen kappaleeseen, jonka etuseinämän on oltava pystysuora ± 1 asteen tarkkuudella. Tämä kappale on kiinnitettävä maahan tai asetettava maahan, jolloin sen liikkumista rajoitetaan tarvittaessa lisäpysäytyslaitteilla.

1.3   Esteen sijoitus

Este on aseteltava siten että ajoneuvon ensimmäinen kohtaaminen esteen kanssa tapahtuu ohjauspylvään puolelta. Jos testi voidaan toteuttaa joko oikealta tai vasemmalta puolelta ohjattavalla ajoneuvolla, testauksesta vastaavan tutkimuslaitoksen on valittava epäedullisempi asettelu.

1.3.1   Ajoneuvon kohdistus suhteessa esteeseen

Ajoneuvon leveydestä 40 % ± 20 mm on oltava limittäin esteen etuseinämän kanssa.

1.4   Ajoneuvon varustus

1.4.1   Yleistä

Testiajoneuvon on edustettava sarjavalmisteisia ajoneuvoja. Siinä on oltava kaikki sarjan vakiovarusteet, ja sen on oltava tavanomaisessa ajokunnossa. Tietyt osat voidaan korvata vastaavilla painoilla, jollei korvaamisella selvästi ole havaittavaa vaikutusta kohdan 6 mukaisesti mitattaviin tuloksiin.

1.4.2   Ajoneuvon massa

1.4.2.1   Testattavan ajoneuvon massan on oltava ajoneuvon kuormittamaton omamassa.

1.4.2.2   Polttoainesäiliö on täytettävä vedellä siten, että sen massa on 90 ± 1 prosenttia valmistajan ilmoittamasta täyden säiliön massasta.

1.4.2.3   Kaikki muut nestejärjestelmät (jarru-, jäähdytys- ym. järjestelmät) voivat olla tyhjiä, mutta nesteiden massa on kompensoitava huolellisesti muulla tavalla.

1.4.2.4   Jos ajoneuvossa olevien mittauslaitteiden massa ylittää sallitut 25 kg, se voidaan korvata massavähennyksin, joilla ei ole havaittavaa vaikutusta kohdan 6 mukaisesti mitattaviin tuloksiin.

1.4.2.5   Mittalaitteiden massa ei saa muuttaa minkään akselin viitekuormaa yli 5 prosentilla tai yli 20 kg:lla.

1.4.2.6   Kohdassa 1.4.2.1 tarkoitettu ajoneuvon massa on ilmoitettava selosteessa.

1.4.3   Matkustamo

1.4.3.1   Ohjauspyörän asento

Jos ohjauspyörä on säädettävä, se on asetettava valmistajan ilmoittamaan vakioasentoon tai muussa tapauksessa säätöalueen puoliväliin. Eteenpäin kuljetun matkan päätyttyä ohjauspyörä ei saa lukittua ja sen puolien on jäätävä asentoon, joka vastaa valmistajan ilmoittamaa asentoa ajoneuvon kulkiessa suoraan eteenpäin.

1.4.3.2   Ikkunat

Ajoneuvon liikutettavien ikkunoiden on oltava suljettuina. Ne voidaan valmistajan suostumuksella laskea alas mittauksia varten testin aikana edellyttäen, että säätökahva on samassa asennossa kuin ikkunan ollessa suljettuna.

1.4.3.3   Vaihdetanko

Vaihdetangon on oltava vapaa-asennossa.

1.4.3.4   Polkimet

Poljinten on oltava tavanomaisessa lepoasennossa. Jos ne ovat säädettävissä, ne on asetettava keskiasentoon, ellei valmistaja edellytä muuta asentoa.

1.4.3.5   Ovet

Ovien on oltava kiinni mutta ei lukittuina.

1.4.3.6   Kattoluukku

Mahdollisen kattoluukun tai irrotettavan katon on oltava paikoillaan ja suljettuna. Se voi valmistajan suostumuksella olla auki mittausten tekemiseksi testin aikana.

1.4.3.7   Häikäisysuojat

Häikäisysuojien on oltava käännettyinä ylös.

1.4.3.8   Taustapeili

Sisätaustapeilin on oltava tavanomaisessa asennossa.

1.4.3.9   Käsinojat

Edessä ja takana olevien liikuteltavien käsinojien on oltava ala-asennossa, paitsi jos testinukkien sijainti autossa estää sen.

1.4.3.10   Pääntuet

Korkeudensäädöllä varustetut pääntuet on asetettava ylimpään asentoonsa.

1.4.3.11   Istuimet

1.4.3.11.1   Etuistuinten asento

Pituussuunnassa säädettävät istuimet on asetettava siten, että niiden H-piste (määritellään liitteessä 6 vahvistetulla menettelyllä) on keskiasennossa tai sitä lähinnä olevassa lukitusasennossa ja valmistajan määrittelemällä korkeustasolla (jos istuimissa on erillinen korkeussäätö). Istuinpenkin viitepisteenä pidetään kuljettajan istuinpaikan H-pistettä.

1.4.3.11.2   Etuistuinten selkänojien asento

Säädettävät istuinten selkänojat säädetään siten, että testinuken ylävartalon kallistuma on mahdollisimman lähellä valmistajan tavanomaista käyttöä varten suosittelemaa asentoa tai, jos valmistaja ei ole antanut erityistä suositusta, 25 astetta taaksepäin.

1.4.3.11.3   Takaistuimet

Jos takaistuimet tai takapenkki ovat säädettävissä, ne asetetaan taimpaan asentoon.

2.   TESTINUKET

2.1   Etuistuimet

2.1.1   Molemmille uloimmille etuistuinpaikoille asetetaan asianmukaisten eritelmien mukaisesti ja liitteessä 5 vahvistettujen määräysten mukaisesti säädetty Hybrid III (1) -tyyppinen nukke, jossa on 45 °:n nilkka. Testinuken nilkan on oltava hyväksytty liitteessä 10 vahvistettujen menettelyjen mukaisesti.

2.1.2   Testausajoneuvossa on oltava valmistajan toimittamat turvajärjestelmät.

3.   AJONEUVON KÄYTTÖVOIMA JA KULKURATA

3.1   Ajoneuvon on liikuttava joko oman moottorinsa tai muun voimanlähteen voimalla.

3.2   Törmäyshetkellä ajoneuvoon ei saa enää vaikuttaa minkään lisäohjaus- tai lisävoimalaitteen toiminta.

3.3   Ajoneuvon radan on oltava sellainen, että se täyttää kohtien 1.2 ja 1.3.1 vaatimukset.

4.   TESTAUSNOPEUS

Ajoneuvon nopeuden on oltava törmäyshetkellä 56 (– 0/+ 1) km/h. Jos testi kuitenkin suoritetaan suuremmalla törmäysnopeudella ja jos ajoneuvo täyttää sille asetetut vaatimukset, testi katsotaan tyydyttävästi suoritetuksi.

5.   ETUISTUIMILLE SIJOITETUILLE TESTINUKEILLE TEHTÄVÄT MITTAUKSET

5.1   Kaikki arviointiperusteiden tarkistamiseksi tarvittavat mittaukset on tehtävä liitteessä 8 esitettyjen eritelmien mukaisilla mittalaitteistoilla.

5.2   Eri muuttujat on kirjattava käyttämällä erillisiä datakanavia, jotka kuuluvat seuraaviin taajuusalueluokkiin (CFC):

5.2.1   Testinuken pää

Painopisteeseen kohdistuva kiihtyvyys (a) lasketaan kiihtyvyyden kolmiaksiaalisista komponenteista mitattuna arvolla CFC = 1 000.

5.2.2   Testinuken niska

5.2.2.1   Aksiaalinen venytysvoima sekä niskaan ja kaulaan kohdistuva leikkausvoima niskan ja pään yhtymäkohdassa mitataan arvolla CFC = 1 000.

5.2.2.2   Niskan ja pään yhtymäkohdassa lateraalisen akselin ympärillä vaikuttava taivutusmomentti mitataan arvolla CFC = 600.

5.2.3   Testinuken rintakehä

Rintakehän painuma rintalastan ja selkärangan välillä mitataan arvolla CFC = 180.

5.2.4   Testinuken reisi- ja sääriluu

5.2.4.1   Aksiaalinen puristusvoima sekä taivutusmomentit mitataan arvolla CFC = 600.

5.2.4.2   Sääriluun siirtymä reisiluuhun nähden mitataan polvinivelestä arvolla CFC = 180.

6.   AJONEUVOSTA TEHTÄVÄT MITTAUKSET

6.1   Liitteessä 7 kuvatun yksinkertaistetun testin suorittamiseksi on määritettävä rakenteen hidastumiskäyrä B-pilarin juureen ajoneuvon törmäyspuolelle asennettujen pitkittäisten kiihtyvyysmittareiden antaman arvon perusteella liitteen 8 vaatimusten mukaisilla mittalaitteilla käyttäen CFC-arvoa 180.

6.2   Liitteessä 7 kuvatussa testausmenettelyssä käytettävä nopeuskuvaaja saadaan B-pilariin törmäyspuolelle asennetusta pitkittäisestä kiihtyvyysmittarista.

---

(1)  Hybrid III vastaa 50. persentiilin yhdysvaltalaisen miehen keskeisiä mittoja. Sen teknisiä eritelmiä ja yksityiskohtaisia piirroksia sekä eritelmiä, jotka koskevat nuken säätämistä tätä testiä varten, säilytetään Yhdistyneiden Kansakuntien pääsihteeristössä, ja niihin voi tutustua pyynnöstä Euroopan talouskomissiossa, osoite Palais des Nations, Geneve, Sveitsi.

---

LIITE 4

SUORITUSARVOKRITEERIEN MÄÄRITTÄMINEN

1.   PÄÄN SUORITUSKYKYPERUSTE (HPC) JA PÄÄN KIIHTYVYYS 3 ms:n AIKANA

| 1.1 | Pään suorituskykyperusteen katsotaan täyttyvän, kun pää ei testin aikana kosketa mitään ajoneuvon osaa. |
| --- | --- |

1.1

Pään suorituskykyperusteen katsotaan täyttyvän, kun pää ei testin aikana kosketa mitään ajoneuvon osaa.

| 1.2 | Jos pää kuitenkin testin aikana koskettaa jotakin ajoneuvon osaa, HPC-arvo lasketaan liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.1 mukaan mitatun kiihtyvyyden (a) perusteella seuraavaa kaavaa käyttäen:



  jossa






  1.2.1 | termi a on liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.1 mukaan mitattu kiihtyvyys. Tämä suure ilmoitetaan painovoiman aiheuttaman kiihtyvyyden yksikköinä g (1 g = 9,81 m/s2). |
| --- | --- | --- |

1.2

Jos pää kuitenkin testin aikana koskettaa jotakin ajoneuvon osaa, HPC-arvo lasketaan liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.1 mukaan mitatun kiihtyvyyden (a) perusteella seuraavaa kaavaa käyttäen:

Formula

jossa

1.2.1

termi a on liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.1 mukaan mitattu kiihtyvyys. Tämä suure ilmoitetaan painovoiman aiheuttaman kiihtyvyyden yksikköinä g (1 g = 9,81 m/s2).

| 1.2.2 | Jos päähän kohdistuvan iskun alkaminen voidaan määrittää tyydyttävästi, t1 ja t2 ovat sekunteina ilmaistuina ne kaksi ajankohtaa, jotka määrittävät pään kosketuksen alkamisen ja tallennuksen lopettamisen välisen jakson, jolloin HPC on suurimmillaan. |
| --- | --- |

1.2.2

Jos päähän kohdistuvan iskun alkaminen voidaan määrittää tyydyttävästi, t1 ja t2 ovat sekunteina ilmaistuina ne kaksi ajankohtaa, jotka määrittävät pään kosketuksen alkamisen ja tallennuksen lopettamisen välisen jakson, jolloin HPC on suurimmillaan.

| 1.2.3 | Jos pään kosketuksen alkamista ei voida määrittää, t1 ja t2 ovat sekunteina ilmaistuina ne kaksi hetkeä, jotka määrittävät tallennuksen alkamisen ja lopettamisen välisen jakson, jolloin HPC on suurimmillaan. |
| --- | --- |

1.2.3

Jos pään kosketuksen alkamista ei voida määrittää, t1 ja t2 ovat sekunteina ilmaistuina ne kaksi hetkeä, jotka määrittävät tallennuksen alkamisen ja lopettamisen välisen jakson, jolloin HPC on suurimmillaan.

| 1.2.4 | Niitä HPC:n arvoja, joiden aikaväli (t1 – t2) on suurempi kuin 36 ms, ei oteta maksimiarvoa laskettaessa huomioon. |
| --- | --- |

1.2.4

Niitä HPC:n arvoja, joiden aikaväli (t1 – t2) on suurempi kuin 36 ms, ei oteta maksimiarvoa laskettaessa huomioon.

| 1.3 | Pään eteenpäin suuntautuvan resultanttikiihtyvyyden arvo, joka ylittyy kumulatiivisesti 3 ms:n aikana, lasketaan pään resultanttikiihtyvyydestä, joka on mitattu liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.1 mukaisesti. |
| --- | --- |

1.3

Pään eteenpäin suuntautuvan resultanttikiihtyvyyden arvo, joka ylittyy kumulatiivisesti 3 ms:n aikana, lasketaan pään resultanttikiihtyvyydestä, joka on mitattu liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.1 mukaisesti.

2.   NISKAVAMMA-ARVIOINTIPERUSTEET (NIC)

| 2.1 | Arviointiperusteet määritetään kilonewtoneina (kN) ilmaistujen ja liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.2 mukaisesti mitattujen aksiaalisten puristusvoimien, aksiaalisten venytysvoimien sekä pään ja niskan leikkauskohdassa vaikuttavien leikkausvoimien sekä kyseisten voimien millisekunteina ilmaistun keston perusteella. |
| --- | --- |

2.1

Arviointiperusteet määritetään kilonewtoneina (kN) ilmaistujen ja liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.2 mukaisesti mitattujen aksiaalisten puristusvoimien, aksiaalisten venytysvoimien sekä pään ja niskan leikkauskohdassa vaikuttavien leikkausvoimien sekä kyseisten voimien millisekunteina ilmaistun keston perusteella.

| 2.2 | Niskan taivutusmomentti -arviointiperuste määritetään newtonmetreinä (Nm) ilmaistuna, lateraalisen akselin ympäri pään ja niskan liitoskohdassa ja liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.2 mukaisesti mitattuna taivutusmomenttina. |
| --- | --- |

2.2

Niskan taivutusmomentti -arviointiperuste määritetään newtonmetreinä (Nm) ilmaistuna, lateraalisen akselin ympäri pään ja niskan liitoskohdassa ja liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.2 mukaisesti mitattuna taivutusmomenttina.

| 2.3 | Niskan newtonmetreinä (Nm) ilmaistu taivutusmomentti kirjataan. |
| --- | --- |

2.3

Niskan newtonmetreinä (Nm) ilmaistu taivutusmomentti kirjataan.

3.   RINTAKEHÄN KOKOONPURISTUMISEN ARVIOINTIPERUSTE (ThCC) JA VISKOSITEETTIARVIOINTIPERUSTE (V * C)

| 3.1 | Rintakehän kokoonpuristumisen arviointiperuste määritetään rintakehän sisäänpainumisen absoluuttisena arvona, joka ilmaistaan millimetreinä ja mitataan liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.3 mukaisesti. |
| --- | --- |

3.1

Rintakehän kokoonpuristumisen arviointiperuste määritetään rintakehän sisäänpainumisen absoluuttisena arvona, joka ilmaistaan millimetreinä ja mitataan liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.3 mukaisesti.

| 3.2 | Viskositeettiarviointiperuste (V * C) lasketaan kokoonpuristumisen ja rintalastan sisäänpainumisasteen hetkellisenä tulona liitteessä 3 olevien kohtien 6 ja 5.2.3 mukaisesti mitattuna. |
| --- | --- |

3.2

Viskositeettiarviointiperuste (V * C) lasketaan kokoonpuristumisen ja rintalastan sisäänpainumisasteen hetkellisenä tulona liitteessä 3 olevien kohtien 6 ja 5.2.3 mukaisesti mitattuna.

4.   REISILUUHUN KOHDISTUVAN VOIMAN ARVIOINTIPERUSTE (FFC)

| 4.1 | Arviointiperuste määritetään nuken kumpaankin reisiluuhun aksiaalisesti välittyvän, liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.4 mukaisesti mitatun, kilonewtoneina (kN) ilmaistun puristusvoiman ja millisekunteina ilmaistun puristusvoiman keston perusteella. |
| --- | --- |

4.1

Arviointiperuste määritetään nuken kumpaankin reisiluuhun aksiaalisesti välittyvän, liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.4 mukaisesti mitatun, kilonewtoneina (kN) ilmaistun puristusvoiman ja millisekunteina ilmaistun puristusvoiman keston perusteella.

5.   SÄÄRILUUHUN KOHDISTUVAN PURISTUSVOIMAN ARVIOINTIPERUSTE (TCFC) JA SÄÄRILUUINDEKSI (TI)

| 5.1 | Sääriluuhun kohdistuvan puristusvoiman arviointiperuste määritetään testinuken sääriluihin aksiaalisesti välittyvän, kilonewtoneina (kN) ilmaistun ja liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.4 mukaisesti mitatun puristusvoiman (FZ) perusteella. |
| --- | --- |

5.1

Sääriluuhun kohdistuvan puristusvoiman arviointiperuste määritetään testinuken sääriluihin aksiaalisesti välittyvän, kilonewtoneina (kN) ilmaistun ja liitteessä 3 olevan kohdan 5.2.4 mukaisesti mitatun puristusvoiman (FZ) perusteella.

| 5.2 | Sääriluuindeksi lasketaan kohdan 5.1 mukaisesti mitattujen taivutusmomenttien (Mx ja My) perusteella seuraavalla kaavalla:



  jossa







  Mx | = | taivutusmomentti x-akselin ympäri |
| --- | --- | --- | --- |
| My | = | taivutusmomentti y-akselin ympäri |
| (MC)R | = | kriittinen taivutusmomentti, jonka arvo on 225 Nm |
| FZ | = | aksiaalinen puristusvoima suunnassa z |
| (FC)Z | = | kriittinen puristusvoima suunnassa z, jonka arvo on 35,9 kN, ja |

5.2

Sääriluuindeksi lasketaan kohdan 5.1 mukaisesti mitattujen taivutusmomenttien (Mx ja My) perusteella seuraavalla kaavalla:

Formula

jossa

Mx

=

taivutusmomentti x-akselin ympäri

My

=

taivutusmomentti y-akselin ympäri

(MC)R

=

kriittinen taivutusmomentti, jonka arvo on 225 Nm

FZ

=

aksiaalinen puristusvoima suunnassa z

(FC)Z

=

kriittinen puristusvoima suunnassa z, jonka arvo on 35,9 kN, ja

Formula

Sääriluuindeksi lasketaan kunkin sääriluun ylä- ja alaosan osalta. Fz voidaan kuitenkin mitata kummasta kohdasta tahansa. Saatua arvoa käytetään ylä- ja alaosan sääriluuindeksin laskemiseksi. Momentit Mx ja My mitataan erikseen molemmista kohdin.

6.   HYBRID III -TESTINUKEN VISKOSITEETTIARVIOINTIPERUSTEIDEN (V * C) LASKEMINEN

| 6.1 | Viskositeettiperuste lasketaan rintalastan kokoonpuristumisen ja sisäänpainumisnopeuden hetkellisenä tulona. Molemmat johdetaan rintalastan sisäänpainumisen mittaustuloksesta. |
| --- | --- |

6.1

Viskositeettiperuste lasketaan rintalastan kokoonpuristumisen ja sisäänpainumisnopeuden hetkellisenä tulona. Molemmat johdetaan rintalastan sisäänpainumisen mittaustuloksesta.

| 6.2 | Rintalastan sisäänpainumisvaste suodatetaan kerran CFC-arvolla 180. Kokoonpuristuminen hetkellä t lasketaan tästä suodatetusta signaalista seuraavan kaavan mukaisesti:



  Rintalastan sisäänpainumisnopeus hetkellä t lasketaan suodatetusta sisäänpainumasta seuraavan kaavan mukaisesti:



  jossa D(t) on sisäänpainuminen ajassa t metreinä ja δt on sisäänpainumisen mittausarvojen välinen aika sekunteina. δt:n enimmäisarvo on 1,25 × 10–4 sekuntia. Laskentamenettely esitetään seuraavassa kaaviossa: |
| --- | --- |

6.2

Rintalastan sisäänpainumisvaste suodatetaan kerran CFC-arvolla 180. Kokoonpuristuminen hetkellä t lasketaan tästä suodatetusta signaalista seuraavan kaavan mukaisesti:

Formula

Rintalastan sisäänpainumisnopeus hetkellä t lasketaan suodatetusta sisäänpainumasta seuraavan kaavan mukaisesti:

Formula

jossa D(t) on sisäänpainuminen ajassa t metreinä ja δt on sisäänpainumisen mittausarvojen välinen aika sekunteina. δt:n enimmäisarvo on 1,25 × 10–4 sekuntia. Laskentamenettely esitetään seuraavassa kaaviossa:

Image

---

LIITE 5

Testinukkien sijoittaminen ja asentaminen sekä turvajärjestelmien säätö

1.   TESTINUKKIEN SIJOITTAMINEN

1.1   Erilliset istuimet

Testinuken symmetriatason on yhdyttävä istuimen pystysuoraan keskitasoon.

1.2   Etupenkki

1.2.1   Kuljettaja

Testinuken symmetriatason on sijaittava ohjauspyörän keskipisteen läpi kulkevassa pystytasossa ja oltava ajoneuvon keskitason suuntainen. Jos istumapaikka määräytyy penkin muodon mukaan, on istuin katsottava erilliseksi istuimeksi.

1.2.2   Reunapaikalla oleva matkustaja

Matkustajanuken symmetriatason on oltava symmetrinen kuljettajanuken symmetriatason kanssa suhteessa ajoneuvon pitkittäiskeskitasoon. Jos istumapaikka määräytyy penkin muodon mukaan, on istuin katsottava erilliseksi istuimeksi.

1.3   Edessä istuvien matkustajien istuinpaikat (ei kuljettaja)

Testinukkien symmetriatasojen on osuttava yhteen valmistajan määrittelemien istumapaikkojen keskitasojen kanssa.

2.   TESTINUKKIEN ASENTAMINEN

2.1   Pää

Päähän asennetun poikittaisen mittalaitepaneelin on oltava vaakasuorassa 2,5 asteen tarkkuudella. Testinuken pään suuntaamiseksi vaakatasoon ajoneuvoissa, joissa on pystysuorat istuimet ilman säädettäviä selkänojia, on toimittava seuraavasti. Ensin säädetään H-pisteen asento kohdassa 2.4.3.1 esitettyjen rajojen sisällä mittalaitepaneelin asettamiseksi vaakatasoon. Jos se ei ole vielä vaakasuorassa, säädetään testinuken lantiokulmaa kohdan 2.4.3.2 mukaisissa rajoissa. Jos poikittainen mittalaitepaneeli ei ole vieläkään vaakatasossa, säädetään testinuken niskatukea mahdollisimman vähän paneelin saamiseksi vaakatasoon 2,5°:n tarkkuudella.

2.2   Käsivarret

2.2.1   Kuljettajan paikalla olevan testinuken olkavarret on asetettava kylkiä pitkin siten, että niiden keskilinjat ovat mahdollisimman lähellä pystysuoraa tasoa.

2.2.2   Matkustajan paikalla olevan nuken olkavarsien on kosketettava istuimen selkänojaa ja nuken ylävartaloa.

2.3   Kädet

2.3.1   Kuljettajan paikalla olevan nuken kämmenten on kosketettava ohjauspyörän kehän ulkoreunaa ohjauspyörän vaakasuoran keskilinjan kohdalla. Peukaloiden on oltava taivutettuna ohjauspyörän kehän päälle ja siihen kevyesti teipattuina siten, että jos testinuken käsi työntyy ylöspäin vähintään 9 N:n ja enintään 22 N:n voimalla, teippi päästää käden irtoamaan ohjauspyörän kehältä.

2.3.2   Matkustajan paikalla olevan nuken kämmenten on kosketettava reisien ulkopuolta. Pikkusormen on kosketettava istuintyynyä.

2.4   Ylävartalo

2.4.1   Istuinpenkeillä varustetuissa ajoneuvoissa kuljettajan ja matkustajan paikoilla olevien nukkien ylävartaloiden yläosan on nojattava istuimen selkänojaan. Kuljettajan paikalla olevan nuken keskisagittaalitason on oltava pystysuora ja samansuuntainen ajoneuvon pitkittäisen keskilinjan kanssa ja kuljettava ohjauspyörän keskipisteen kautta. Matkustajanuken keskisagittaalitason on oltava pystysuora ja samansuuntainen ajoneuvon pitkittäisen keskilinjan kanssa ja samalla etäisyydellä viime mainitusta kuin kuljettajanuken keskisagittaalitaso.

2.4.2   Erillisillä istuimilla varustetuissa ajoneuvoissa on kuljettajan ja matkustajan paikoilla olevien nukkien ylävartaloiden yläosan nojattava istuimen selkänojaan. Kuljettaja- ja matkustajanukkien keskisagittaalitason on oltava pystysuora ja yhtenevä yksittäisen istuimen pitkittäisen keskilinjan kanssa.

2.4.3   Alavartalo

2.4.3.1   H-piste

Kuljettajan ja matkustajan paikoilla olevien nukkien H-pisteiden on osuttava 13 mm:n tarkkuudella sekä vaaka- että pystysuunnassa yhteen pisteen kanssa, joka sijaitsee 6 mm liitteessä 6 kuvatulla menettelyllä määritetyn H-pisteen alapuolella. Kolmiulotteisessa H-pisteen määrityslaitteessa käytetyt sääri- ja reisiosien pituudet on kuitenkin säädettävä siten, että ne ovat 414 mm (sääriosa) ja 401 mm (reisiosa) eivätkä 417 ja 432 mm.

2.4.3.2   Lantiokulma

Lantiokulma mitataan nuken H-pisteen mittausaukkoon asetetulla lantiokulmamittarilla (GM-piirros 78051–532, osa 572). Mittarin 76,2 mm pitkältä litteältä pinnalta vaakatasoon mitatun kulman on oltava 22,5 ± 2,5°.

2.5   Jalat

Kuljettajan ja matkustajan paikalla olevien nukkien reisien on oltava istuintyynyä vasten siinä määrin kuin jalkojen asento sen sallii. Polvien ulkopintojen välisen etäisyyden on oltava alussa 270 ± 10 millimetriä. Kuljettajan paikalla olevan nuken vasen jalka ja matkustajan paikalla olevan nuken molemmat jalat on asetettava pitkittäiseen pystytasoon, jos mahdollista. Kuljettajan paikalla olevan nuken oikean jalan on oltava pystytasossa, jos mahdollista. Lopullinen säätö jalkaterien asettamiseksi kohdan 2.6 mukaiseen asentoon eri matkustamoratkaisuissa on sallittu.

2.6   Jalkaterät

2.6.1   Kuljettajan paikalla olevan nuken oikean jalkaterän on oltava lepoasennossa olevan kaasupolkimen päällä ja kantapään takaosan lattialla polkimen tasossa. Jos jalkaterää ei voida asettaa kaasupolkimelle, se on asetettava kohtisuoraan sääriluuta vasten ja mahdollisimman lähelle polkimen keskilinjaa siten, että kantapään takaosa on lattialla. Vasemman kantapään on oltava mahdollisimman kaukana edessä ja nojattava pohjalevyyn. Vasemman jalkaterän on oltava mahdollisimman tasaisesti jalkatilan etupaneelilla. Vasemman jalkaterän pitkittäinen keskilinja on asetettava mahdollisimman yhdensuuntaiseksi ajoneuvon pitkittäisen keskilinjan kanssa.

2.6.2   Matkustajan paikalla olevan nuken molemmat kantapäät on asetettava mahdollisimman kauas eteen, ja niiden on oltava lattialevyllä. Molemmat jalkaterät on asetettava mahdollisimman tasaisesti jalkatilan etupaneelille. Jalkaterien pitkittäinen keskilinja on asetettava mahdollisimman yhdensuuntaiseksi ajoneuvon pitkittäisen keskilinjan kanssa.

2.7   Asennetut mittauslaitteet eivät saa mitenkään vaikuttaa testinuken liikkumiseen törmäyksen aikana.

2.8   Testinukkien ja mittalaitteiden lämpötilan on annettava tasaantua ennen testiä, ja se on pyrittävä pitämään 19 °C:n ja 22 °C:n välillä.

2.9   Testinukkien vaatetus

2.9.1   Mittauslaitteilla varustetut testinuket on puettava vartalonmyötäisiin ja joustaviin puuvillavaatteisiin, joissa on lyhyet hihat ja pohkeen puoliväliin ulottuvat housut, jotka ovat eritelmän FMVSS 208, piirustusten 78051–292 ja 293 mukaisia tai vastaavia.

2.9.2   Testinukkien molempiin jalkoihin puetaan ja kiinnitetään kokoa 11XW oleva kenkä, joka vastaa Yhdysvaltain sotilasstandardin MIL-S 13192, muutos P, kengän koon sekä pohjan ja kannan paksuuden määritelmiä ja joka on painoltaan 0,57–0,1 kg.

3.   TURVAJÄRJESTELMIEN SÄÄTÖ

Kun testinukke on aseteltu kohtien 2.1–2.6. mukaisesti, sen ympärille asetetaan turvavyö, joka lukitaan. Lantiovyö kiristetään. Ylävartalon vyönauha vedetään ulos kelauslaitteesta ja sen annetaan palautua takaisin. Tämä toistetaan neljä kertaa. Lantiovyö kiristetään 9–18 N:n kireyteen. Jos vyöjärjestelmässä on kiristystä vähentävä laite, ylävartalon vyönauhaa löysätään niin paljon kuin valmistaja suosittelee ajoneuvon käsikirjassa enimmäismääräksi tavanomaiseen käyttöön. Jos vyöjärjestelmässä ei ole kiristystä vähentävää laitetta, olkavyön ylijäävän nauhan on annettava palautua kelauslaitteen avulla.

---

LIITE 6

Menettely moottoriajoneuvojen istumapaikkojen h-pisteen ja istuinpaikkojen todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi

1.   TARKOITUS

Tässä liitteessä esitettyä menettelyä käytetään moottoriajoneuvon yhden tai useamman istumapaikan H-pisteen sijainnin ja todellisen ylävartalokulman määrittämiseksi sekä mitattujen tietojen ja ajoneuvon valmistajan antamien rakenne-eritelmien suhteen tarkistamiseksi (1).

2.   MÄÄRITELMÄT

Tässä liitteessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:

| 2.1 | ‘Vertailutiedoilla’ tarkoitetaan yhtä tai useampaa istumapaikan seuraavista ominaisuuksista:






  2.1.1 | H-piste ja R-piste sekä niiden välinen suhde |
| --- | --- | --- |

2.1

‘Vertailutiedoilla’ tarkoitetaan yhtä tai useampaa istumapaikan seuraavista ominaisuuksista:

2.1.1

H-piste ja R-piste sekä niiden välinen suhde

| 2.1.2 | todellinen ja suunniteltu ylävartalokulma sekä niiden välinen suhde. |
| --- | --- |

2.1.2

todellinen ja suunniteltu ylävartalokulma sekä niiden välinen suhde.

| 2.2 | ‘Kolmiulotteisella H-pisteen määrityslaitteella’ tarkoitetaan laitetta, jolla määritetään H-pisteet ja todelliset ylävartalokulmat. Laite kuvaillaan tämän liitteen lisäyksessä 1. |
| --- | --- |

2.2

‘Kolmiulotteisella H-pisteen määrityslaitteella’ tarkoitetaan laitetta, jolla määritetään H-pisteet ja todelliset ylävartalokulmat. Laite kuvaillaan tämän liitteen lisäyksessä 1.

| 2.3 | ‘H-pisteellä’ tarkoitetaan ajoneuvon istuimelle kohdan 4 mukaisesti asennetun kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen rintaosan ja reiden välistä rotaatiopistettä. H-piste sijaitsee laitteen keskilinjan keskellä kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kummallakin puolella olevien H-pisteen kohdistuspisteiden välissä. H-piste vastaa teoreettisesti R-pistettä (toleransseista ks. kohta 3.2.2.). Kun H-piste on määritetty kohdassa 4 esitetyllä menettelyllä, sen katsotaan olevan kiinteässä suhteessa istuinrakenteeseen ja liikkuvan istuimen mukana sitä säädettäessä. |
| --- | --- |

2.3

‘H-pisteellä’ tarkoitetaan ajoneuvon istuimelle kohdan 4 mukaisesti asennetun kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen rintaosan ja reiden välistä rotaatiopistettä. H-piste sijaitsee laitteen keskilinjan keskellä kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kummallakin puolella olevien H-pisteen kohdistuspisteiden välissä. H-piste vastaa teoreettisesti R-pistettä (toleransseista ks. kohta 3.2.2.). Kun H-piste on määritetty kohdassa 4 esitetyllä menettelyllä, sen katsotaan olevan kiinteässä suhteessa istuinrakenteeseen ja liikkuvan istuimen mukana sitä säädettäessä.

| 2.4 | ‘R-pisteellä’ eli ‘istuinpaikan vertailupisteellä’ tarkoitetaan valmistajan kullekin istuimelle määrittelemää kolmiulotteisen vertailujärjestelmän mukaan määritettävää suunnittelupistettä. |
| --- | --- |

2.4

‘R-pisteellä’ eli ‘istuinpaikan vertailupisteellä’ tarkoitetaan valmistajan kullekin istuimelle määrittelemää kolmiulotteisen vertailujärjestelmän mukaan määritettävää suunnittelupistettä.

| 2.5 | ‘Ylävartalolinjalla’ kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen koetintangon keskilinjaa koetintangon ollessa takimmaisessa asennossa. |
| --- | --- |

2.5

‘Ylävartalolinjalla’ kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen koetintangon keskilinjaa koetintangon ollessa takimmaisessa asennossa.

| 2.6 | ‘Todellisella ylävartalokulmalla’ tarkoitetaan kulmaa, joka mitataan H-pisteen kautta kulkevan pystylinjan ja ylävartalolinjan välistä H-pisteen määrityslaitteen selkäkulman osoittavaa asteikkoa käyttäen. Todellinen ylävartalokulma vastaa teoreettisesti suunniteltua ylävartalokulmaa (toleransseista ks. kohta 3.2.2). |
| --- | --- |

2.6

‘Todellisella ylävartalokulmalla’ tarkoitetaan kulmaa, joka mitataan H-pisteen kautta kulkevan pystylinjan ja ylävartalolinjan välistä H-pisteen määrityslaitteen selkäkulman osoittavaa asteikkoa käyttäen. Todellinen ylävartalokulma vastaa teoreettisesti suunniteltua ylävartalokulmaa (toleransseista ks. kohta 3.2.2).

| 2.7 | ‘Suunnitellulla ylävartalokulmalla’ tarkoitetaan R-pisteen kautta kulkevan pystysuoran linjan ja ylävartalon linjan välistä mitattua kulmaa, joka vastaa ajoneuvon valmistajan määrittelemää istuimen selkänojan suunniteltua asentoa. |
| --- | --- |

2.7

‘Suunnitellulla ylävartalokulmalla’ tarkoitetaan R-pisteen kautta kulkevan pystysuoran linjan ja ylävartalon linjan välistä mitattua kulmaa, joka vastaa ajoneuvon valmistajan määrittelemää istuimen selkänojan suunniteltua asentoa.

| 2.8 | ‘Matkustajan keskitasolla’ (C/LO) tarkoitetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitasoa suunniteltuihin istuma-asentoihin asetettuna. Sitä edustaa H-pisteen koordinaatti Y-akselilla. Erillisten istuinten mediaanitaso on sama kuin matkustajan keskitaso. Muiden istuinten osalta matkustajan keskitason määrittelee valmistaja. |
| --- | --- |

2.8

‘Matkustajan keskitasolla’ (C/LO) tarkoitetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitasoa suunniteltuihin istuma-asentoihin asetettuna. Sitä edustaa H-pisteen koordinaatti Y-akselilla. Erillisten istuinten mediaanitaso on sama kuin matkustajan keskitaso. Muiden istuinten osalta matkustajan keskitason määrittelee valmistaja.

| 2.9 | ‘Kolmiulotteisella viitejärjestelmällä’ tarkoitetaan tämän liitteen lisäyksessä 2 kuvattua järjestelmää. |
| --- | --- |

2.9

‘Kolmiulotteisella viitejärjestelmällä’ tarkoitetaan tämän liitteen lisäyksessä 2 kuvattua järjestelmää.

| 2.10 | ‘Vertailumerkeillä’ tarkoitetaan ajoneuvon korissa olevia, valmistajan määrittelemiä fyysisiä pisteitä (aukkoja, pintoja, merkkejä tai lovia). |
| --- | --- |

2.10

‘Vertailumerkeillä’ tarkoitetaan ajoneuvon korissa olevia, valmistajan määrittelemiä fyysisiä pisteitä (aukkoja, pintoja, merkkejä tai lovia).

| 2.11 | ‘Ajoneuvon mittausasennolla’ tarkoitetaan vertailumerkkien kolmiulotteisen vertailujärjestelmän koordinaattien määrittämää ajoneuvon asentoa. |
| --- | --- |

2.11

‘Ajoneuvon mittausasennolla’ tarkoitetaan vertailumerkkien kolmiulotteisen vertailujärjestelmän koordinaattien määrittämää ajoneuvon asentoa.

3.   VAATIMUKSET

3.1   Tietojen esitystapa

Kustakin sellaisesta istumapaikasta, jonka osalta vaaditaan vertailutiedot tämän säännön vaatimusten noudattamisen osoittamiseksi, on esitettävä kaikki seuraavassa annetut tai niistä asianmukaisesti valitut tiedot tämän liitteen lisäyksessä 3 ilmoitetussa muodossa:

| 3.1.1 | R-pisteen koordinaatit kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä |
| --- | --- |

3.1.1

R-pisteen koordinaatit kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä

| 3.1.2 | suunniteltu ylävartalokulma |
| --- | --- |

3.1.2

suunniteltu ylävartalokulma

| 3.1.3 | kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen istuimen säätämiseksi (jos istuinta voidaan säätää) kohdassa 4.3 vahvistettuun mittausasentoon. |
| --- | --- |

3.1.3

kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen istuimen säätämiseksi (jos istuinta voidaan säätää) kohdassa 4.3 vahvistettuun mittausasentoon.

3.2   Mittaustulosten ja suunnittelueritelmien suhde

| 3.2.1 | H-pisteen koordinaatteja verrataan R-pisteen koordinaatteihin ja jäljempänä kohdassa 4 vahvistettua menettelyä käyttäen saatua todellisen ylävartalokulman arvoa verrataan ajoneuvon valmistajan ilmoittamaan suunnitellun ylävartalokulman arvoon. |
| --- | --- |

3.2.1

H-pisteen koordinaatteja verrataan R-pisteen koordinaatteihin ja jäljempänä kohdassa 4 vahvistettua menettelyä käyttäen saatua todellisen ylävartalokulman arvoa verrataan ajoneuvon valmistajan ilmoittamaan suunnitellun ylävartalokulman arvoon.

| 3.2.2 | R-pisteen ja H-pisteen koordinaattien keskinäistä sijaintia sekä suunnitellun ja todellisen ylävartalokulman välistä suhdetta on pidettävä hyväksyttävinä kyseisessä istuinpaikassa, jos koordinaattiensa avulla määritelty H-piste sijaitsee sellaisen neliön sisällä, jonka vaaka- ja pystysuorien sivujen pituus on 50 mm ja jonka lävistäjät leikkaavat R-pisteessä, ja jos todellinen ylävartalokulma poikkeaa enintään 5° suunnitellusta ylävartalokulmasta. |
| --- | --- |

3.2.2

R-pisteen ja H-pisteen koordinaattien keskinäistä sijaintia sekä suunnitellun ja todellisen ylävartalokulman välistä suhdetta on pidettävä hyväksyttävinä kyseisessä istuinpaikassa, jos koordinaattiensa avulla määritelty H-piste sijaitsee sellaisen neliön sisällä, jonka vaaka- ja pystysuorien sivujen pituus on 50 mm ja jonka lävistäjät leikkaavat R-pisteessä, ja jos todellinen ylävartalokulma poikkeaa enintään 5° suunnitellusta ylävartalokulmasta.

| 3.2.3 | Jos nämä ehdot täyttyvät, R-pistettä ja suunniteltua ylävartalokulmaa käytetään tämän säännön vaatimusten noudattamisen osoittamiseen. |
| --- | --- |

3.2.3

Jos nämä ehdot täyttyvät, R-pistettä ja suunniteltua ylävartalokulmaa käytetään tämän säännön vaatimusten noudattamisen osoittamiseen.

| 3.2.4 | Jos H-piste tai ylävartalon todellinen kulma ei vastaa kohdan 3.2.2 vaatimuksia, H-piste ja todellinen ylävartalokulma on määritettävä vielä kahdesti (kaikkiaan kolmesti). Jos näistä kolmesta määrityksestä kahden tulokset vastaavat vaatimuksia, sovelletaan kohtaa 3.2.3. |
| --- | --- |

3.2.4

Jos H-piste tai ylävartalon todellinen kulma ei vastaa kohdan 3.2.2 vaatimuksia, H-piste ja todellinen ylävartalokulma on määritettävä vielä kahdesti (kaikkiaan kolmesti). Jos näistä kolmesta määrityksestä kahden tulokset vastaavat vaatimuksia, sovelletaan kohtaa 3.2.3.

| 3.2.5 | Jolleivät kolmesta kohdassa 3.2.4 määrätystä toimenpiteestä vähintään kahden tulokset vastaa kohdan 3.2.2 vaatimuksia tai jollei tarkistusta voida suorittaa siksi, ettei ajoneuvon valmistaja ole antanut R-pisteen sijaintia tai suunniteltua ylävartalokulmaa koskevia tietoja, vertailupisteenä on käytettävä kolmen mitatun kohdan keskipistettä tai kolmen mittauskulman keskiarvoa kaikissa niissä tapauksissa, joissa tässä säännössä tarkoitetaan R-pistettä tai suunniteltua ylävartalokulmaa. |
| --- | --- |

3.2.5

Jolleivät kolmesta kohdassa 3.2.4 määrätystä toimenpiteestä vähintään kahden tulokset vastaa kohdan 3.2.2 vaatimuksia tai jollei tarkistusta voida suorittaa siksi, ettei ajoneuvon valmistaja ole antanut R-pisteen sijaintia tai suunniteltua ylävartalokulmaa koskevia tietoja, vertailupisteenä on käytettävä kolmen mitatun kohdan keskipistettä tai kolmen mittauskulman keskiarvoa kaikissa niissä tapauksissa, joissa tässä säännössä tarkoitetaan R-pistettä tai suunniteltua ylävartalokulmaa.

4.   MENETTELY H-PISTEEN JA TODELLISEN YLÄVARTALOKULMAN MÄÄRITTÄMISEKSI

4.1   Ajoneuvo on valmistajan harkinnan mukaan ilmastoitava lämpötilaan 20 ± 10 °C sen varmistamiseksi, että istuinmateriaali saavuttaa huoneenlämmön. Jos tarkastettavaa istuinta ei ole koskaan käytetty, istuimelle on sijoitettava 70–80 kg painoinen ihminen tai laite kaksi kertaa yhden minuutin ajaksi istuintyynyn ja selkänojan notkistamiseksi. Valmistajan pyynnöstä kaikki istuinasennelmat pidetään kuormittamattomina vähintään 30 minuuttia ennen kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen asentamista.

4.2   Ajoneuvon on oltava kohdassa 2.11 määritellyssä mittausasennossa.

4.3   Jos istuinta voidaan säätää, se on ensin säädettävä takimmaiseen ajoneuvon valmistajan sille määrittämään tavanomaiseen ajo- tai käyttöasentoon ottaen huomioon ainoastaan istuimen pituussuunnassa tapahtuva säätö, ei istuimen säätöä muihin kuin tavanomaisiin ajo- tai käyttöasentoihin. Jos istuimella on muita säätötapoja (korkeussäätö, kulmasäätö, istuimen selkänojan säätö jne.), ne asetetaan tämän jälkeen ajoneuvon valmistajan niille määrittelemään asentoon. Jousitettujen istuinten korkeussäätö on asetettava tarkasti valmistajan määrittelemää tavanomaista ajoasentoa vastaavaan asentoon.

4.4   Se istumapaikan alue, jota kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite koskettaa, on peitettävä riittävän suurella ja soveltuvaa kudosta olevalla sileällä puuvillakankaalla, jossa on 18,9 säiettä/cm2 ja jonka paino on 0,228 kg/m2, tai muulla kudotulla tai kuitukankaalla, jolla on vastaavat ominaisuudet. Jos istuin testataan ajoneuvon ulkopuolella, sen alustalla on oltava samat perusominaisuudet (2) kuin sen ajoneuvon lattialla, jolla istuin on tarkoitettu käytettäväksi.

4.5   Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kaukaloasennelma on sijoitettava siten, että määrityslaitteen keskitaso vastaa matkustajan keskitasoa (C/LO). Valmistajan pyynnöstä kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta voidaan siirtää sisemmäksi matkustajan keskitasoon nähden, jos kone sijaitsee niin paljon ulompana, että istuimen reuna estää laitteen asettamisen vaakatasoon.

4.6   Jalkaterä- ja sääriosat kiinnitetään kaukaloasennelman istuinosaan joko erikseen tai käyttämällä T-tankoa ja sääriosaa. H-pisteen linjan kohdistuspisteiden kautta kulkevan linjan on oltava maanpinnan suuntainen ja kohtisuorassa istuimen pituussuuntaista keskitasoa vastaan.

4.7   Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen jalkaterä- ja sääriosat asetetaan seuraavasti:

| 4.7.1 | Määritetty istumapaikka: kuljettaja ja uloimpana edessä istuva matkustaja






  4.7.1.1 | Molempia jalkaterä- ja sääriosia siirretään eteenpäin siten, että jalkaterät ovat luonnollisessa asennossa lattialla, tarvittaessa polkimien välissä. Vasemman jalkaterän on mahdollisuuksien mukaan oltava suunnilleen samalla etäisyydellä kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitason vasemmalla puolella kuin oikea jalkaterä sen oikealla puolella. Saatetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen poikittaissuuntaa osoittava vesivaaka vaakatasoon säätämällä tarvittaessa istuinkaukaloa uudelleen tai säätämällä jalkaterä- ja sääriosia taaksepäin. H-pisteen kohdistuspisteiden kautta kulkevan linjan on pysyttävä kohtisuorassa istuimen pituussuuntaista keskitasoa vastaan. |
| --- | --- | --- |

4.7.1

Määritetty istumapaikka: kuljettaja ja uloimpana edessä istuva matkustaja

4.7.1.1

Molempia jalkaterä- ja sääriosia siirretään eteenpäin siten, että jalkaterät ovat luonnollisessa asennossa lattialla, tarvittaessa polkimien välissä. Vasemman jalkaterän on mahdollisuuksien mukaan oltava suunnilleen samalla etäisyydellä kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keskitason vasemmalla puolella kuin oikea jalkaterä sen oikealla puolella. Saatetaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen poikittaissuuntaa osoittava vesivaaka vaakatasoon säätämällä tarvittaessa istuinkaukaloa uudelleen tai säätämällä jalkaterä- ja sääriosia taaksepäin. H-pisteen kohdistuspisteiden kautta kulkevan linjan on pysyttävä kohtisuorassa istuimen pituussuuntaista keskitasoa vastaan.

| 4.7.1.2 | Jos vasenta jalkaa ei voida pitää samansuuntaisena oikean jalan kanssa eikä rakenne pysty tukemaan vasenta jalkaterää, vasenta jalkaa siirretään, kunnes jalkaterä on tuettu. Kohdistuspisteiden linjaus ei saa muuttua. |
| --- | --- |

4.7.1.2

Jos vasenta jalkaa ei voida pitää samansuuntaisena oikean jalan kanssa eikä rakenne pysty tukemaan vasenta jalkaterää, vasenta jalkaa siirretään, kunnes jalkaterä on tuettu. Kohdistuspisteiden linjaus ei saa muuttua.

| 4.7.2 | Määritetty istumapaikka: ulompi takaistuin
  Taka- tai lisäistuimilla jalat sijoitetaan valmistajan määritelmien mukaisesti. Jos jalkaterät tällöin koskettavat lattiaa eri tasoissa, käytetään vertailukohtana sitä jalkaa, joka ensimmäisenä koskettaa etuistuinta, ja toinen jalka asetetaan niin, että laitteen istumaosan poikittaissuuntausta osoittava vesivaaka näyttää vaakasuoraa. |
| --- | --- |

4.7.2

Määritetty istumapaikka: ulompi takaistuin

Taka- tai lisäistuimilla jalat sijoitetaan valmistajan määritelmien mukaisesti. Jos jalkaterät tällöin koskettavat lattiaa eri tasoissa, käytetään vertailukohtana sitä jalkaa, joka ensimmäisenä koskettaa etuistuinta, ja toinen jalka asetetaan niin, että laitteen istumaosan poikittaissuuntausta osoittava vesivaaka näyttää vaakasuoraa.

| 4.7.3 | Muut määritetyt istumapaikat:
  Noudatetaan kohdassa 4.7.1 esitettyä yleistä menettelyä, mutta asetetaan jalat ajoneuvon valmistajan määrittelemällä tavalla. |
| --- | --- |

4.7.3

Muut määritetyt istumapaikat:

Noudatetaan kohdassa 4.7.1 esitettyä yleistä menettelyä, mutta asetetaan jalat ajoneuvon valmistajan määrittelemällä tavalla.

4.8   Asetetaan sääri- ja reisipainot ja säädetään kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite vaakatasoon.

4.9   Kallistetaan selkäkaukaloa etupidäkettä vasten ja vedetään kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite irti istuimen selkänojasta T-tangon avulla. Asetetaan kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite uudelleen istuimelle käyttäen yhtä seuraavista menetelmistä:

| 4.9.1 | Jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite pyrkii liukumaan taaksepäin, laitteen annetaan liukua taaksepäin, kunnes T-tankoon ei enää tarvitse kohdistaa vaakatason suuntaista eteenpäin suunnattua pidätyskuormaa eli kunnes istuinkaukalo koskettaa istuimen selkänojaa. Tarvittaessa korjataan säären asentoa. |
| --- | --- |

4.9.1

Jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite pyrkii liukumaan taaksepäin, laitteen annetaan liukua taaksepäin, kunnes T-tankoon ei enää tarvitse kohdistaa vaakatason suuntaista eteenpäin suunnattua pidätyskuormaa eli kunnes istuinkaukalo koskettaa istuimen selkänojaa. Tarvittaessa korjataan säären asentoa.

| 4.9.2 | Jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite ei pyri liukumaan taaksepäin, laitetta liu’utetaan taaksepäin kohdistamalla T-tankoon vaakatason suuntainen taaksepäin suuntautuva kuorma, kunnes istuinkaukalo koskettaa istuimen selkänojaa (ks. tämän liitteen lisäyksen 1 kuva 2). |
| --- | --- |

4.9.2

Jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite ei pyri liukumaan taaksepäin, laitetta liu’utetaan taaksepäin kohdistamalla T-tankoon vaakatason suuntainen taaksepäin suuntautuva kuorma, kunnes istuinkaukalo koskettaa istuimen selkänojaa (ks. tämän liitteen lisäyksen 1 kuva 2).

4.10   Kohdistetaan 100 ± 10 N suuruinen kuormitus kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kaukaloasennelmaan lantiokulmaa osoittavan asteikon ja T-tangon hahlon leikkauspisteessä. Kuormituksen suunta pidetään edellä mainitun leikkauspisteen kautta reisitangon hahlon yläpuolella olevaan pisteeseen kulkevan linjan suuntaisena (ks. tämän liitteen lisäyksen 1 kuva 2). Sen jälkeen selkäkaukalo palautetaan varovaisesti takaisin istuimen selkänojalle. Menettelyn loppuosa on suoritettava varovaisesti, jottei kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite liu’u eteenpäin.

4.11   Asetetaan oikean- ja vasemmanpuoleiset lantiopainot ja sen jälkeen kahdeksan ylävartalopainoa yksi kerrallaan. Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen on pysyttävä vaakatasossa.

4.12   Kallistetaan selkäkaukaloa eteenpäin istuimen selkänojaan kohdistuvan jännityksen vapauttamiseksi. Keinutetaan kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta puolelta toiselle 10 asteen kaaressa (5 astetta pystysuoran keskitason kummallekin puolelle) kolme täyttä heilahdusta laitteen ja istuimen välille mahdollisesti syntyneen kitkan poistamiseksi.

Keinuttamisen aikana kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen T-tanko saattaa pyrkiä poikkeamaan määritetystä vaaka- ja pystylinjauksesta. T-tankoa on siksi pidettävä paikoillaan kohdistamalla siihen riittävä sivusuuntainen kuormitus keinutusliikkeiden aikana. T-tankoa pideltäessä ja kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta keinutettaessa on oltava huolellinen, jottei siihen kohdistu tahatonta pystysuoraa tai eteen- ja taaksepäin suuntautuvaa ulkoista kuormitusta.

Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen jalkaosia ei saa pidättää eikä pidellä tämän vaiheen aikana. Jos jalkojen asento muuttuu, niiden olisi annettava jäädä kyseiseen asentoon toistaiseksi.

Lasketaan selkäkaukalo varovasti istuimen selkänojaa vasten ja tarkistetaan, että molemmat vesivaa’at ovat vaakasuorassa. Jos jalat ovat liikkuneet kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen keinunnan aikana, ne on asetettava uudelleen seuraavasti:

Nostetaan vuorotellen kumpikin jalkaterä irti lattiasta juuri sen verran, ettei se enää pääse liikkumaan. Nostamisen aikana jalkaterät saavat kääntyä vapaasti, eikä niihin saa kohdistaa eteen tai sivulle suuntautuvia kuormia. Kun jalkaterät lasketaan takaisin alas, kantapäiden on kosketettava tähän tarkoitukseen suunniteltua rakennetta.

Tarkistetaan, että sivusuuntainen vesivaaka on keskiasennossa. Tarvittaessa kohdistetaan selkäosan yläosaan sivuttainen kuorma, joka riittää asettamaan kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen istumakaukalon vaakatasoon istuimelle.

4.13   Pidetään T-tangosta kiinni, jottei kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite pääse liukumaan istuintyynyllä eteenpäin, ja jatketaan seuraavasti:

| a) | palautetaan selkäkaukalo istuimen selkänojalle |
| --- | --- |

a)

palautetaan selkäkaukalo istuimen selkänojalle

| b) | kohdistetaan ja vapautetaan selkäkulmatankoon suunnilleen ylävartalopainojen keskipisteen kohdalle vuorotellen vaakasuora, taaksepäin suuntautuva enintään 25 N:n kuormitus, kunnes lantiokulman osoittava asteikko osoittaa, että kuorman vapauttamisen jälkeen on saavutettu vakaa asento. On huolehdittava, ettei kolmiulotteiseen H-pisteen määrityslaitteeseen kohdistu ulkopuolisia, alas eikä sivulle suuntautuvia kuormituksia. Jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite on asetettava uudelleen vaakatasoon, selkäkaukaloa käännetään eteenpäin, vaakataso asetetaan uudelleen ja kohdan 4.12 menettely toistetaan. |
| --- | --- |

b)

kohdistetaan ja vapautetaan selkäkulmatankoon suunnilleen ylävartalopainojen keskipisteen kohdalle vuorotellen vaakasuora, taaksepäin suuntautuva enintään 25 N:n kuormitus, kunnes lantiokulman osoittava asteikko osoittaa, että kuorman vapauttamisen jälkeen on saavutettu vakaa asento. On huolehdittava, ettei kolmiulotteiseen H-pisteen määrityslaitteeseen kohdistu ulkopuolisia, alas eikä sivulle suuntautuvia kuormituksia. Jos kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite on asetettava uudelleen vaakatasoon, selkäkaukaloa käännetään eteenpäin, vaakataso asetetaan uudelleen ja kohdan 4.12 menettely toistetaan.

4.14   Tehdään kaikki seuraavat mittaukset:

| 4.14.1 | Mitataan H-pisteen koordinaatit kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä. |
| --- | --- |

4.14.1

Mitataan H-pisteen koordinaatit kolmiulotteisessa vertailujärjestelmässä.

| 4.14.2 | Mitataan todellinen ylävartalokulma kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen selkäkulman osoittavasta asteikosta, kun koetintanko on takimmaisessa mahdollisessa asennossa.. |
| --- | --- |

4.14.2

Mitataan todellinen ylävartalokulma kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen selkäkulman osoittavasta asteikosta, kun koetintanko on takimmaisessa mahdollisessa asennossa..

4.15   Jos kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen asennus halutaan toistaa, istuinasennelma olisi pidettävä kuormittamattomana vähintään 30 minuuttia ennen toistoa. Kolmiulotteista H-pisteen määrityslaitetta ei saisi jättää kuormitettuna istuimelle testin suorittamiseen tarvittavaa aikaa pitemmäksi ajaksi.

4.16   Jos saman istuinrivin istuimia voidaan pitää samanlaisina (penkki-istuin, identtiset istuimet jne.), riittää, että kullekin istuinriville määritetään yksi H-piste ja yksi ylävartalon todellinen kulma, jolloin tämän liitteen lisäyksessä 1 kuvattu kolmiulotteinen H-pisteen määrityslaite sijoitetaan koko riviä edustavalle paikalle. Tämän istumapaikan on oltava

| 4.16.1 | etummaisella rivillä kuljettajan istuin |
| --- | --- |

4.16.1

etummaisella rivillä kuljettajan istuin

| 4.16.2 | takimmaisilla riveillä ulommainen istuin. |
| --- | --- |

4.16.2

takimmaisilla riveillä ulommainen istuin.

---

(1)  Etuistuimia lukuun ottamatta missä tahansa istumapaikassa, jossa H-pistettä ei voida määrittää kolmiulotteisella H-pisteen määrityslaitteella tai muita menettelyjä käyttäen, viitepisteenä voidaan toimivaltaisen viranomaisen harkinnan mukaan käyttää valmistajan ilmoittamaa R-pistettä.

(2)  Kallistuskulma, istuimen kiinnityksen korkeusero, pinnan rakenne jne.

Lisäys 1

KOLMIULOTTEISEN H-PISTEEN MÄÄRITYSLAITTEEN KUVAUS
   (1)

(3-DH-laite)

1.   Selkä- ja istumakaukalot

Selkä- ja istumaosat on valmistettu lujitemuovista ja metallista. Ne jäljittelevät ihmisen ylävartaloa ja reisiä, ja ne on mekaanisesti nivelletty H-pisteeseen. H-pisteeseen nivellettyyn koetintankoon kiinnitetään kulman osoittava asteikko, jolla mitataan todellinen ylävartalokulma. Istuinkaukaloon kiinnitetty säädettävä reisitanko osoittaa reisien mediaanilinjan ja toimii lantiokulman osoittavan asteikon nollalinjana.

2.   Vartalo- ja jalkaosat

Sääriosat liittyvät kaukaloasennelman istuinosaan polvet yhdistävästä T-tangosta, joka on säädettävän reisitangon poikittaissuuntainen jatke. Sääriosiin kiinnitetään kulman osoittavat asteikot, joilla mitataan polvikulmia. Kenkä- ja jalkateräosat kalibroidaan jalkaterän kulman mittaamiseksi. Laite suunnataan kahdella vesivaa’alla. Vartalopainot sijoitetaan painopisteisiin siten, että laite jäljittelee 76 kg painavan miehen painon jakautumista istuimella. On tarkistettava, että kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen kaikki nivelet liikkuvat vapaasti ilman havaittavaa kitkaa.

Kuva 1

Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen osat

Image

Kuva 2

Kolmiulotteisen H-pisteen määrityslaitteen osien mittasuhteet ja kuormituksen jakautuminen

Image

---

(1)  Tietoja 3-DH-koneen rakenteesta: Society of Automobile Engineers (SAE), 400 Commonwealth Drive, Warrendale, Pennsylvania 15096, Yhdysvallat.

Laite vastaa ISO-standardissa 6549-1980 kuvattua laitetta.

Lisäys 2

KOLMIULOTTEINEN VERTAILUJÄRJESTELMÄ

| 1. | Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä määritellään kolmella ajoneuvon valmistajan vahvistamalla kohtisuoralla tasolla (ks. kuva) (1). |
| --- | --- |

1.

Kolmiulotteinen vertailujärjestelmä määritellään kolmella ajoneuvon valmistajan vahvistamalla kohtisuoralla tasolla (ks. kuva) (1).

| 2. | Ajoneuvo saadaan mittausasentoon asettamalla se tukipinnalle siten, että vertailumerkkien koordinaatit vastaavat valmistajan ilmoittamia arvoja. |
| --- | --- |

2.

Ajoneuvo saadaan mittausasentoon asettamalla se tukipinnalle siten, että vertailumerkkien koordinaatit vastaavat valmistajan ilmoittamia arvoja.

| 3. | R-pisteen ja H-pisteen koordinaatit saadaan ajoneuvon valmistajan määrittelemien vertailumerkkien perusteella. |
| --- | --- |

3.

R-pisteen ja H-pisteen koordinaatit saadaan ajoneuvon valmistajan määrittelemien vertailumerkkien perusteella.

Image

---

(1)  Vertailujärjestelmä vastaa ISO-standardia 4130, 1978.

Lisäys 3

ISTUINPAIKKOJEN VERTAILUTIEDOT

1.   Vertailutietojen merkitseminen

Kunkin istuinpaikan vertailutiedot luetteloidaan peräkkäin. Istuinpaikalle annetaan kaksimerkkinen tunnistuskoodi. Ensimmäinen merkki on arabialainen numero, jolla ilmoitetaan istuinrivi ajoneuvon edestä taaksepäin laskettuna. Toinen merkki on iso kirjain, joka ilmoittaa istuinpaikan sijaintia rivillä katsottaessa eteenpäin ajoneuvon kulkusuuntaan. Käytetään seuraavia kirjaimia:

L= vasen

C= keskimmäinen

R= oikea.

2.   Ajoneuvon mittausasennon kuvaus

2.1   Vertailumerkkien koordinaatit

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.   Vertailutietojen luettelo

3.1   Istuinpaikka: ...

3.1.1   R-pisteen koordinaatit

| | X ... |
| --- | --- |

X ...

| | Y ... |
| --- | --- |

Y ...

| | Z ... |
| --- | --- |

Z ...

3.1.2   Suunniteltu ylävartalokulma: ...

3.1.3   Istuimen säätö (1)

| | vaakasuoraan: ... |
| --- | --- |

vaakasuoraan: ...

| | pystysuoraan: ... |
| --- | --- |

pystysuoraan: ...

| | kulmittainen: ... |
| --- | --- |

kulmittainen: ...

| | ylävartalokulma: ... |
| --- | --- |

ylävartalokulma: ...

Huom. Muiden istuinpaikkojen vertailutiedot annetaan kohdissa 3.2, 3.3 jne.

---

(1)  Tarpeeton viivataan yli.

---

LIITE 7

TESTAUSMENETTELY TÖRMÄYSVAUNUA KÄYTTÄEN

1.   TESTIN VALMISTELU JA TOTEUTUS

1.1   Törmäysvaunu

Törmäysvaunun on oltava rakenteeltaan sellainen, ettei siinä ilmene mitään pysyviä muodonmuutoksia testin jälkeen. Sitä on ohjattava niin, että törmäyshetkellä pystysuora poikkeama on enintään 5 astetta ja vaakasuora poikkeama enintään 2 astetta.

1.2   Testattava rakenne

1.2.1   Yleistä

Testattavan rakenteen on edustettava kyseisten ajoneuvojen sarjatuotantoa. Joitakin osia voidaan vaihtaa tai irrottaa, kunhan se ei selvästikään vaikuta testin tuloksiin.

1.2.2   Säädöt

Säätöjen on oltava tämän säännön liitteessä 3 olevan kohdan 1.4.3 mukaisia, ja niissä on otettava huomioon kohdan 1.2.1 määräykset.

1.3   Rakenteen kiinnitys

1.3.1   Rakenne on kiinnitettävä tukevasti vaunuun siten, ettei testin aikana pääse tapahtumaan suhteellista siirtymistä.

1.3.2   Rakennetta ei saa kiinnittää vaunuun tavalla, joka vahvistaa istuinten kiinnitystä tai kiinnityslaitteita tai aiheuttaa rakenteessa tavanomaisesta poikkeavan muodonmuutoksen.

1.3.3   Seuraavia kiinnitystapoja suositellaan: rakenne kiinnitetään suunnilleen pyörien akselille asetettujen tukien päälle tai, jos mahdollista, vaunuun ripustusjärjestelmän kiinnittimien avulla.

1.3.4   Ajoneuvon pitkittäisakselin ja kelkan liikkeen suunnan muodostaman kulman on oltava 0 ± 2°.

1.4   Testinuket

Testinukkien ja niiden sijoittelun on oltava liitteessä 3 olevan kohdan 2 eritelmien mukaisia.

1.5   Mittalaitteet

1.5.1   Rakenteen hidastuvuus

Rakenteen hidastuvuutta törmäyksen aikana mittaavien antureiden on oltava vaunun pitkittäisakselin suuntaisia liitteen 8 eritelmien mukaisesti (CFC 180).

1.5.2   Testinukeille tehtävät mittaukset

Kaikki lueteltujen arvojen tarkistamiseen tarvittavat mittaukset esitetään liitteen 3 kohdassa 5.

1.6   Rakenteen hidastuvuuskuvaaja

Rakenteen hidastuvuutta törmäysvaiheen aikana kuvaavan käyrän on oltava sellainen, että integroimalla saatu nopeuden vaihtelua ajan suhteen ilmaiseva kuvaaja ei missään vaiheessa eroa enempää kuin ± 1 m/s kyseisen ajoneuvon nopeuden vaihtelua ajan suhteen ilmaisevasta viitekuvaajasta, sellaisena kuin se on esitetty tämän liitteen lisäyksessä. Viitekuvaajan aika-akselia voidaan siirtää rakenteen nopeuden laskemiseksi ”käytävän” sisällä.

1.7   Testattavan ajoneuvon viitekuvaaja Δν = f(t)

Tämä viitekuvaaja saadaan integroimalla testattavan ajoneuvon hidastuvuuskuvaajasta, joka on mitattu etutörmäystestillä estettä vastaan tämän säännön liitteessä 3 olevan kohdan 6 eritelmien mukaisesti.

1.8   Vastaavat menetelmät

Testi voidaan suorittaa muillakin kuin kelkan hidastuvuuteen perustuvilla menetelmillä, jos ne ovat kohdassa 1.6 esitettyä nopeuden vaihteluväliä koskevien vaatimusten mukaisia.

Lisäys

Ekvivalenssikuvaaja – kuvaajan δv = f(t) toleranssialue

Image

---

LIITE 8

MITTAUSTESTEISSÄ KÄYTETTÄVÄ MITTAUSTEKNIIKKA: LAITTEET

1.   MÄÄRITELMÄT

1.1   Mittalaitteisto

Mittalaitteistoon kuuluvat kaikki laitteet mittausanturista (tai useista antureista, joiden lähtösignaalit on yhdistetty määritellyllä tavalla) analyysilaitteisiin, joilla voidaan muuntaa vastaanotetun signaalin taajuutta tai amplitudia.

1.2   Mittausanturi

Mittausanturi on mittalaitteiston ensimmäinen laite. Sen avulla muutetaan mitattava fysikaalinen suure toiseksi suureeksi (kuten jännitteeksi), jota voidaan käsitellä laitteiston muilla laitteilla.

1.3   Kanavan amplitudiluokka: CAC

Kanavan amplitudiluokan on vastattava mittalaitteistolle tässä liitteessä vahvistettua amplitudia. CAC-luku on sama kuin mittausalueen yläraja.

1.4   Ominaistaajuudet FH, FL, FN

Nämä taajuudet määritellään kuvassa 1.

1.5   Kanavan taajuusalueluokka: CFC

Kanavan taajuusalueluokka ilmoittaa, mille kuvassa 1 määriteltyjen rajojen sisällä olevalle taajuusalueelle taajuusvaste sijoittuu. Tämä luku on sama kuin taajuuden FH arvo hertseinä.

1.6   Herkkyyskerroin

Pienimmän neliösumman menetelmällä saatuja kalibrointiarvoja kanavan amplitudiluokan sisällä parhaiten kuvaavan suoran kulmakerroin.

1.7   Mittalaitteiston kalibrointikerroin

Logaritmiasteikolla välillä FL–FH/2,5 tasaisin välein sijaitsevilla taajuuksilla arvioitujen herkkyyskertoimien keskiarvo.

1.8   Epälineaarisuusvirhe

Kalibrointiarvon ja kohdassa 1.6 määritellyltä suoralta luettavan vastaavan arvon välinen suurin ero prosentteina kanavan amplitudiluokan ylärajalla.

1.9   Ristikkäisherkkyys

Lähtösignaalin suhde tulosignaaliin, kun anturiin syötetään impulssi kohtisuorassa mitta-akseliin nähden. Ristikkäisherkkyys ilmaistaan prosentteina herkkyydestä mitta-akselilla.

1.10   Vaiheviive

Mittalaitteiston vaiheviive on yhtä suuri kuin sinimuotoisen signaalin vaihesiirtymä (radiaaneina) jaettuna kyseisen signaalin kulmataajuudella (radiaaneina/s).

1.11   Ympäristö

Kaikkien mittalaitteistoon tietyllä hetkellä kohdistuvien ulkoisten olosuhteiden ja tekijöiden yhteisvaikutus.

2.   SUORITUSVAATIMUKSET

2.1   Epälineaarisuusvirhe

Mittalaitteiston epälineaarisuusvirheen absoluuttinen arvo kaikilla CFC:n taajuuksilla saa olla enintään 2,5 prosenttia CAC:n arvosta koko mittausalueella.

2.2   Amplitudi taajuuden funktiona

Mittalaitteiston taajuusvastekuvaajan on oltava kuvassa 1 esitettyjen rajojen sisällä. Kalibrointikerroin määrittelee nolladesibelin kohdan.

2.3   Vaiheviive

Mittalaitteiston tulo- ja lähtösignaalien välinen vaiheviive on määritettävä, ja se saa vaihdella enintään 0,1 FH s välillä 0,03 FH–FH.

2.4   Aika

2.4.1   Aikakanta

On kirjattava aikakanta, jolla on vähintään oltava 1 sadasosasekunnin jako yhden prosentin tarkkuudella.

2.4.2   Suhteellinen viive

Kahden tai useamman mittalaitteiston signaalien välinen suhteellinen aikaviive ei saa olla yli 1 ms riippumatta niiden taajuusluokasta, kun vaihesiirtymästä johtuvaa viivettä ei oteta huomioon.

Jos yhdistetään vähintään kahden mittalaitteiston signaalit, niillä on oltava sama taajuusluokka, eikä niiden suhteellinen aikaviive saa olla suurempi kuin 0,1 FH sekuntia.

Tätä vaatimusta sovelletaan analogisiin ja digitaalisiin signaaleihin sekä synkronointipulsseihin.

2.5   Mittausanturin ristikkäisherkkyys

Anturin ristikkäisherkkyyden on oltava vähemmän kuin 5 prosenttia kaikissa suunnissa.

2.6   Kalibrointi

2.6.1   Yleistä

Mittalaitteisto on kalibroitava vähintään kerran vuodessa vertaamalla sitä vertailulaitteistoihin, joissa käytetään tunnettuja kalibrointistandardeja. Vertailumenetelmät eivät saa aiheuttaa virhettä, joka on yli 1 prosentti CAC:sta. Vertailulaitteiden käyttö on rajoitettava sille taajuusalueelle, jolle ne on kalibroitu. Mittalaitteiston osat voidaan arvioida yksittäin. Koko mittalaitteiston tarkkuus arvioidaan painotettujen tulosten avulla. Täten esimerkiksi mittalaitteiston vahvistuskerroin voidaan tarkistaa ilman anturia esimerkiksi antamalla sille sähkösignaali, jonka amplitudi tunnetaan ja joka simuloi anturin lähtösignaalia.

2.6.2   Kalibroinnissa käytettävien vertailulaitteistojen tarkkuus

Virallisen mittauslaitoksen (metrologisen laitoksen) on sertifioitava tai hyväksyttävä vertailulaitteistojen tarkkuus.

2.6.2.1   Staattinen kalibrointi

2.6.2.1.1   Kiihdytykset

Virheiden on oltava alle ± 1,5 prosenttia kanavan amplitudiluokasta.

2.6.2.1.2   Voimat

Virheen on oltava alle ± 1 prosentti kanavan amplitudiluokasta.

2.6.2.1.3   Siirtymät

Virheen on oltava alle ± 1 prosentti kanavan amplitudiluokasta.

2.6.2.2   Dynaaminen kalibrointi

2.6.2.2.1   Kiihdytykset

Prosentteina kanavan amplitudiluokasta ilmaistun viitekiihtyvyyksien virheen on oltava pienempi kuin ± 1,5 prosenttia alle 400 hertsillä, pienempi kuin ± 2 prosenttia 400 ja 900 hertsin välillä ja pienempi kuin ± 2,5 prosenttia yli 900 hertsillä.

2.6.2.3   Aika

Virheen suhteessa viiteaikaan on oltava pienempi kuin 10–5.

2.6.3   Herkkyyskerroin ja epälineaarisuusvirhe

Herkkyyskerroin ja epälineaarisuusvirhe määritetään mittaamalla mittalaitteiston lähtösignaali verrattuna tunnettuun tulosignaaliin usealla tulosignaalin arvolla. Mittalaitteisto on kalibroitava koko amplitudiluokka-alueella.

Kaksisuuntaisten kanavien tapauksessa on käytettävä sekä positiivisia että negatiivisia arvoja.

Jos kalibrointilaitteilla ei voida tuottaa vaadittuja tuloarvoja, koska mitattava suure on liian suuri, kalibrointi on suoritettava kalibrointistandardien rajoissa ja nämä rajat on kirjattava testausselosteeseen.

Mittalaitteisto kokonaisuudessaan on kalibroitava sellaisella taajuudella (tai taajuuksilla), jossa merkitsevä arvo on välillä FL–FH/2,5.

2.6.4   Taajuusvasteen kalibrointi

Vaihetta ja amplitudia taajuuden funktiona esittävät vastekuvaajat on määritettävä mittaamalla mittalaitteiston lähtösignaalien vaihe ja amplitudi suhteessa tunnettuun tulosignaaliin signaalin eri arvoilla, jotka vaihtelevat välillä FL ja 10 kertaa CFC tai 3 000 Hz sen mukaan, kumpi on pienempi.

2.7   Ympäristövaikutukset

Ympäristötekijöiden (kuten sähkö- tai magneettivuo, kaapelinopeus jne.) tunnistamiseksi on tehtävä säännöllisesti tarkastuksia. Tämä voidaan tehdä esimerkiksi rekisteröimällä valeantureilla varustettujen ylimääräisten kanavien lähtösignaalit. Jos lähtösignaalit ovat merkittäviä, on ryhdyttävä korjaaviin toimiin ja esimerkiksi vaihdettava kaapelit.

2.8   Mittalaitteiston valinta ja tyyppi

Mittalaitteiston määrittelevät kanavan amplitudiluokka ja taajuusalueluokka (CAC ja CFC).

CAC:n on oltava 110, 210 tai 510.

3.   ANTURIEN ASENTAMINEN

Anturit on kiinnitettävä tukevasti, jotta värähtely vaikuttaa mahdollisimman vähän niiden tekemiin rekisteröinteihin. Asennuksia, joissa matalin resonanssitaajuus on vähintään yhtä suuri kuin viisi kertaa kyseisen mittalaitteiston taajuus FH, on pidettävä hyväksyttävinä. Erityisesti kiihtyvyysanturit on asennettava siten, että varsinaisen mittausakselin ja vertailuakselijärjestelmän vastaavan akselin välinen lähtökulma on enintään 5°, paitsi jos analyyttisen tai kokeellisen arvioinnin tarkoituksena on tutkia asennuksen vaikutusta kerättyihin tietoihin. Kun mitataan yhdessä pisteessä esiintyviä kiihtyvyyksiä monessa suunnassa, kiihtyvyysanturin akselien etäisyyden on oltava enintään 10 millimetriä tästä pisteestä ja sen seismisen massan keskipisteen etäisyyden enintään 30 millimetriä tästä pisteestä.

4.   TULOSTEN TALLENTAMINEN

4.1   Analoginen magneettitallennin

Nauhanopeuden ei pitäisi poiketa enempää kuin 0,5 prosenttia käytetystä nauhanopeudesta. Tallentimen signaali-kohinasuhteen ei pitäisi olla pienempi kuin 42 dB suurimmalla mahdollisella nauhanopeudella. Harmonisen kokonaissärön olisi oltava pienempi kuin 3 prosenttia ja epälineaarisuusvirheen pienempi kuin 1 prosentti mittausalueesta.

4.2   Digitaalinen magneettitallennin

Nauhanopeuden ei pitäisi poiketa enempää kuin 10 prosenttia käytetystä nauhanopeudesta.

4.3   Paperinauhatallennin

Suorassa tiedontallennuksessa on paperin nopeuden millimetreissä sekuntia kohti oltava vähintään 1,5 kertaa FH hertseinä ilmaistuna. Muissa tapauksissa paperin nopeuden on oltava sellainen, että saadaan aikaan vastaava resoluutio.

5.   TIETOJEN KÄSITTELY

5.1   Suodatus

Suodatus mittalaitteiston taajuuksilla voidaan tehdä joko tallentamisen tai tietojen käsittelyn aikana. Ennen tallentamista olisi kuitenkin tehtävä analoginen suodatus CFC:tä korkeammalla tasolla, jotta voidaan käyttää vähintään 50 prosenttia tallentimen dynaamisesta alueesta ja pienentää vaaraa siitä, että korkeat taajuudet kyllästävät tallentimen tai aiheuttavat näytteenottovirheitä digitointiprosessissa.

5.2   Digitointi

5.2.1   Näytteenottotaajuus

Näytteenottotaajuuden olisi oltava vähintään 8 FH. Analogisessa tallentamisessa, kun tallennus- ja lukunopeudet ovat erisuuruiset, näytteenottotaajuus voidaan jakaa näiden nopeuksien suhteella.

5.2.2   Amplitudiresoluutio

Digitaalisanojen olisi oltava kooltaan vähintään 7 bittiä ja pariteettibitti.

6.   TULOSTEN ESITTÄMINEN

Tulokset olisi esitettävä A4-kokoisella paperilla (ISO/R 216). Jos tulokset esitetään kaavioina, olisi kuvaajien koordinaattiakseleilla käytettävä mittayksikköä, joka on valitun yksikön sopiva kerrannainen (esimerkiksi 1, 2, 5, 10, 20 mm). On käytettävä SI-yksiköitä. Ajoneuvon nopeus voidaan kuitenkin ilmaista kilometreinä tunnissa ja törmäyksestä johtuva kiihtyvyys g-arvona (g = 9,81 m/s2).

Kuva 1

Taajuusvastekuvaaja

Image

---

LIITE 9

MUOTOUTUVAN ESTEEN MÄÄRITELMÄ

1.   OSAT JA MATERIAALIT

Esteen mitat esitetään tämän liitteen kuvassa 1. Esteen yksittäisten osien mitat luetellaan yksitellen seuraavassa.

1.1   Pääkennoelementti

Mitat:

| Korkeus | : | 650 mm (kennon nauhan akselin suuntaisesti) |
| --- | --- | --- |
| Leveys | : | 1 000 mm |
| Syvyys | : | 450 mm (kennojen akselien suuntaisesti) |

Korkeus

:

650 mm (kennon nauhan akselin suuntaisesti)

Leveys

:

1 000 mm

Syvyys

:

450 mm (kennojen akselien suuntaisesti)

Kaikkien mittojen toleranssin olisi oltava ± 2,5 mm.

| Materiaali | : | alumiini 3003 (ISO 209, osa 1) |
| --- | --- | --- |
| Metallilevyn paksuus | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Kennon koko | : | 19,1 mm ± 20 % |
| Tiheys | : | 28,6 kg/m3 ± 20 % |
| Iskunkestävyys | : | 0,342 MPa + 0 % – 10 % (1) |

Materiaali

:

alumiini 3003 (ISO 209, osa 1)

Metallilevyn paksuus

:

0,076 mm ± 15 %

Kennon koko

:

19,1 mm ± 20 %

Tiheys

:

28,6 kg/m3 ± 20 %

Iskunkestävyys

:

0,342 MPa + 0 % – 10 % (1)

1.2   Törmäyselementti

Mitat:

| Korkeus | : | 330 mm (kennon nauhan akselin suuntaisesti) |
| --- | --- | --- |
| Leveys | : | 1 000 mm |
| Syvyys | : | 90 mm (kennojen akselien suuntaisesti) |

Korkeus

:

330 mm (kennon nauhan akselin suuntaisesti)

Leveys

:

1 000 mm

Syvyys

:

90 mm (kennojen akselien suuntaisesti)

Kaikkien mittojen toleranssin olisi oltava ± 2,5 mm.

| Materiaali | : | alumiini 3003 (ISO 209, osa 1) |
| --- | --- | --- |
| Metallilevyn paksuus | : | 0,076 mm ± 15 % |
| Kennon koko | : | 6,4 mm ± 20 % |
| Tiheys | : | 82, kg/m3 ± 20 % |
| Iskunkestävyys | : | 1,711 MP + 0 % – 10 % (1) |

Materiaali

:

alumiini 3003 (ISO 209, osa 1)

Metallilevyn paksuus

:

0,076 mm ± 15 %

Kennon koko

:

6,4 mm ± 20 %

Tiheys

:

82, kg/m3 ± 20 %

Iskunkestävyys

:

1,711 MP + 0 % – 10 % (1)

1.3   Taustalevy

Mitat

| Korkeus | : | 800 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Leveys | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Paksuus | : | 2,0 mm ± 0,1 mm |

Korkeus

:

800 mm ± 2,5 mm

Leveys

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Paksuus

:

2,0 mm ± 0,1 mm

1.4   Päällyslevy

Mitat

| Pituus | : | 1 700 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Leveys | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Paksuus | : | 0,81 ± 0,07 mm |
| Materiaali | : | alumiini 5251/5052 (ISO 209, osa 1) |

Pituus

:

1 700 mm ± 2,5 mm

Leveys

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Paksuus

:

0,81 ± 0,07 mm

Materiaali

:

alumiini 5251/5052 (ISO 209, osa 1)

1.5   Törmäyselementin päällys

Mitat

| Korkeus | : | 330 mm ± 2,5 mm |
| --- | --- | --- |
| Leveys | : | 1 000 mm ± 2,5 mm |
| Paksuus | : | 0,81 mm ± 0,7 mm |
| Materiaali | : | alumiini 5251/5052 (ISO 209, osa 1) |

Korkeus

:

330 mm ± 2,5 mm

Leveys

:

1 000 mm ± 2,5 mm

Paksuus

:

0,81 mm ± 0,7 mm

Materiaali

:

alumiini 5251/5052 (ISO 209, osa 1)

Liima

Suositellaan käytettäväksi kaksikomponenttista polyuretaaniliimaa (kuten Ciba-Geigy XB5090/1-hartsia ja XB5304-kovettajaa tai vastaavia).

2.   ALUMIINIKENNOSTOJEN HYVÄKSYNTÄ

Täydellinen testausmenettely alumiinikennostojen hyväksynnän myöntämiseksi esitetään testausmenettelyssä NHTSA TP-214D. Seuraavassa esitetään yhteenveto menettelystä sellaisena kuin sitä pitäisi soveltaa etutörmäystesteissä käytettävien esteiden valmistusmateriaaleihin, joiden iskunkestävyys on 0,342 MPa ja 1,711 MPa.

2.1   Näytteenottokohdat

Jotta voitaisiin varmistua, että iskunkestokyky on yhdenmukainen koko esteen seinämän laajuudelta, on otettava kahdeksan näytettä neljästä paikasta tasaisin välimatkoin koko kennoelementistä. Jotta kennoelementille voitaisiin myöntää hyväksyntä, on seitsemän näytteen kahdeksasta täytettävä seuraavissa kohdissa esitettävät iskunkestävyysvaatimukset.

Näytteenottokohtien sijainti riippuu kennoelementin mitoista. Ensiksi leikataan esteen etuseinämän materiaalista neljä näytettä, jotka kaikki ovat kooltaan 300 mm × 300 mm × 50 mm (paksuus). Kuvassa 2 esitetään, mistä kohdin kennoelementtiä nämä näytteet otetaan. Jokainen näistä suuremmista näytteistä leikataan hyväksyntätestausta varten pienempiin näytteisiin (150 mm × 150 mm × 50 mm). Hyväksynnän perustaksi on testattava kaksi näytettä jokaisesta neljästä paikasta. Jäljelle jäävät kaksi näytettä annetaan hakijan käyttöön tämän pyynnöstä.

2.2   Näytteiden koko

Testauksessa käytetään seuraavan kokoisia näytteitä:

| Pituus | : | 150 ± 6 mm |
| --- | --- | --- |
| Leveys | : | 150 ± 6 mm |
| Paksuus | : | 50 ± 2 mm |

Pituus

:

150 ± 6 mm

Leveys

:

150 ± 6 mm

Paksuus

:

50 ± 2 mm

Näytteen reunoilla sijaitsevien vajaiden kennojen seinämät tasoitetaan seuraavasti:

| | Leveyssuunnassa reunat eivät saa olla suuremmat kuin 1,8 mm (ks. kuva 3). |
| --- | --- |

Leveyssuunnassa reunat eivät saa olla suuremmat kuin 1,8 mm (ks. kuva 3).

| | Pituussuunnassa jätetään näytteen kumpaankin päähän puolet yhden kokonaisen kennon seinämän pituudesta (nauhan suunnassa) (ks. kuva 3). |
| --- | --- |

Pituussuunnassa jätetään näytteen kumpaankin päähän puolet yhden kokonaisen kennon seinämän pituudesta (nauhan suunnassa) (ks. kuva 3).

2.3   Näytteen pinta-alan mittaus

Näytteen pituus mitataan kolmesta kohdasta, 12,7 millimetriä kummastakin päästä sekä keskeltä, ja kirjataan tunnuksilla L1, L2 ja L3 (kuva 3). Leveys mitataan samalla tavoin kolmesta kohdasta ja kirjataan tunnuksilla W1, W2 ja W3 (kuva 3). Nämä mittaukset tehdään paksuuden keskilinjan kohdalta. Iskualueen ala lasketaan seuraavasti:

Formula

2.4   Iskun nopeus ja syvyys

Näytteeseen kohdistuvan iskun nopeuden on oltava vähintään 5,1 mm/min ja enintään 7,6 mm/min. Iskun vähimmäissyvyyden on oltava 16,5 mm.

2.5   Tietojen keruu

Tiedot, joiden avulla voidaan verrata käytetyn voiman suhdetta sisäänpainumaan, kerätään joko analogisessa tai digitaalisessa muodossa jokaisesta testatusta näytteestä. Jos kerätään analogisia tietoja, on ne voitava muuntaa digitaalisiksi. Kaikki digitaaliset tiedot on kerättävä vähintään 5 hertsin taajuudella (5 pistettä sekunnissa).

2.6   Iskunkestävyyden määrittäminen

Kaikki 6,4 millimetrin iskusyvyyttä edeltävät ja 16,5 millimetriä myöhemmät koetulokset jätetään huomiotta. Jäljelle jäävät koetulokset jaetaan kolmeen osaan iskusyvyyden mukaan (n = 1, 2, 3) (ks. kuva 4) seuraavasti:

| 1. | vähintään 6,4 mm ja enintään 9,7 mm |
| --- | --- |

1.

vähintään 6,4 mm ja enintään 9,7 mm

| 2. | yli 9,7 mm mutta alle 13,2 mm |
| --- | --- |

2.

yli 9,7 mm mutta alle 13,2 mm

| 3. | vähintään 13,2 mm ja enintään 16,5 mm. |
| --- | --- |

3.

vähintään 13,2 mm ja enintään 16,5 mm.

Kunkin osan keskiarvo lasketaan seuraavasti:

Formula

jossa m on kaikilla kolmella välillä mitattujen mittauspisteiden määrä. Kunkin osan iskunkestävyys lasketaan seuraavasti:

Formula

2.7   Näytteiden iskunkestävyyttä koskevat vaatimukset

Jotta kennostonäytteelle voidaan myöntää hyväksyntä, sen on täytettävä seuraavat vaatimukset:

| | 0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa, kun materiaalin iskunkestävyys on 0,342 MPa |
| --- | --- |

0,308 MPa ≤ S(n) ≤ 0,342 MPa, kun materiaalin iskunkestävyys on 0,342 MPa

| | 1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa, kun materiaalin iskunkestävyys on 1,711 MPa |
| --- | --- |

1,540 MPa ≤ S(n) ≤ 1,711 MPa, kun materiaalin iskunkestävyys on 1,711 MPa

n = 1, 2, 3.

2.8   Kennoelementin iskunkestävyyttä koskevat vaatimukset

Testataan kahdeksan näytettä, jotka on otettu tasaisin välein neljästä kohdasta elementin pinnasta. Jotta elementille voidaan myöntää hyväksyntä, on seitsemän näytteen kahdeksasta täytettävä edellisessä kohdassa esitetyt iskunkestävyysvaatimukset.

3.   LIIMAUS

3.1   Liitettävät alumiinilevypinnat on juuri ennen liimausta puhdistettava perusteellisesti sopivalla liuottimella, kuten 1,1,1-trikloorietaanilla. Tämä on tehtävä vähintään kahdesti – tarvittaessa useamminkin – rasvan ja lian poistamiseksi. Sen jälkeen hiotaan puhdistetut pinnat karkeudeltaan 120:n hiomapaperilla. Metalli- tai piikarbidihiomapaperia ei saa käyttää. Pinnat on hiottava perusteellisesti, ja hiomapaperi on vaihdettava säännöllisesti toimenpiteen aikana, jotta vältetään paperin tukkeutuminen ja siitä mahdollisesti seuraava hiottavan pinnan kiillottuminen. Hionnan jälkeen pinnat puhdistetaan uudelleen perusteellisesti kuten edellä. Kaiken kaikkiaan pinnat puhdistetaan liuottimella vähintään neljä kertaa. Kaikki hionnasta syntynyt pöly ja roskat on poistettava, sillä ne vaikuttavat haitallisesti liimauksen laatuun.

3.2   Liimaa levitetään ainoastaan yhdelle pinnalle uurrepintaisella kumitelalla. Jos tarkoituksena on liimata kennosto alumiinilevyyn, liimaa olisi levitettävä ainoastaan alumiinilevylle.

Pinnalle levitetään tasaisesti enintään 0,5 kg/m2 liimaa siten, että kalvon paksuus on enintään 0,5 mm.

4.   RAKENNE

4.1   Pääkennoelementti kiinnitetään taustalevyyn liimalla siten, että kennojen akselit ovat kohtisuorassa levyä vasten. Päällyslevy liimataan kennoelementin etuseinämään. Päällyslevyn pohja- ja päällyspintoja ei liimata kennoelementtiin, vaan ne asetetaan lähelle sitä. Päällyslevy liimataan kiinni taustalevyyn kiinnityslaippojen kohdalta.

4.2   Törmäyselementti liimataan päällyslevyyn siten, että kennojen akselit ovat kohtisuorassa levyä vasten. Törmäyselementin alaosan on oltava päällyslevyn alareunan tasalla. Törmäyselementin päällyslevy liimataan törmäyselementin etuseinämään.

4.3   Törmäyselementti jaetaan kolmeen samansuuruiseen osaan kahdella vaakasuoralla uralla. Urat leikataan koko törmäyselementin paksuudelta sen koko leveydelle. Urat leikataan sahalla, ja niiden on oltava käytetyn terän levyisiä ja enintään 4,0 mm.

4.4   Esteen asennuksessa tarvittavat reiät on porattava kiinnityslaippojen läpi (ks. kuva 5). Reikien halkaisijan on oltava 9,5 mm. Ylälaippaan porataan viisi reikää 40 millimetrin etäisyydelle ylälaipan yläreunasta ja alalaippaan viisi reikää 40 millimetrin etäisyydelle alalaipan alareunasta. Reiät tehdään 100, 300, 500, 700 ja 900 millimetrin päähän esteen päädyistä. Kaikki reiät porataan ± 1 millimetrin tarkkuudella nimellisetäisyyksistä. Reikien paikat ovat vain suosituksia. Ne voidaan porata muihinkin paikkoihin, kunhan kiinnitys on vähintään yhtä luja ja varma kuin edellä vahvistetuissa kiinnitysohjeissa vaaditaan.

5.   ASENNUS

5.1   Muotoutuva este kiinnitetään lujasti vähintään 7 × 104 kg painoisen massan reunaan tai johonkin siihen kiinnitettyyn rakenteeseen. Esteen etuseinämä on kiinnitettävä siten, ettei ajoneuvo voi koskettaa mitään rakenteen osaa enemmän kuin 75 millimetrin alalla esteen yläreunasta (ylempää laippaa ei oteta huomioon) törmäyksen missään vaiheessa (2). Muotoutuvan esteen kiinnityslevyn etupinnan on oltava tasainen ja yhtäjaksoinen koko esteen pituudelta ja leveydeltä, pystysuorassa ± 1o ja kohtisuorassa ± 1o ajoradan akseliin nähden. Kiinnityspinta ei saa siirtyä enempää kuin 10 millimetriä testin aikana. Tarvittaessa on betonimassan siirtymisen estämiseksi käytettävä ylimääräisiä ankkurointi- tai pidätinlaitteita. Muotoutuvan esteen reuna on linjattava betonimassan reunan suhteen testattavan ajoneuvon kyljen mukaisesti.

5.2   Muotoutuva este kiinnitetään betonimassaan kymmenellä pultilla, joista viisi on ylä- ja viisi alakiinnityslaipassa. Pulttien halkaisijan on oltava vähintään 8 millimetriä. Sekä ylä- että alakiinnityslaipoissa käytetään teräksisiä kiinnityslevyjä (ks. kuvat 1 ja 5). Levyjen on oltava 60 mm leveitä ja 1 000 mm pitkiä ja vähintään 3 mm paksuja. Kiinnityslevyjen reunat on hyvä pyöristää, jottei levy revi estettä törmäyksen aikana. Levyn reuna olisi asetettava enintään 5 mm esteen ylemmän kiinnityslaipan alaosan yläpuolelle ja enintään 5 mm alemman kiinnityslaipan yläosan alapuolelle. Molempiin levyihin porataan viisi halkaisijaltaan 9,5 mm kokoista reikää, jotka vastaavat esteen kiinnityslaipoissa olevia reikiä (ks. kohta 4). Kiinnityslevyn ja esteen laipan reikiä voidaan laajentaa 9,5 millimetristä enintään 25 millimetriin, jotta voidaan ottaa huomioon erot takalevyjen asetteluissa ja/tai voima-anturilevyn reikien sijoittelut. Kaikkien kiinnitys- ja kiristyslaitteiden on kestettävä törmäystestissä. Jos muotoutuva este kiinnitetään voima-anturilevyyn (LCW), edellä olevia mittavaatimuksia on pidettävä vähimmäisvaatimuksina. Jos käytössä on LCW, voidaan käyttää suurempia kiinnityslevyjä, jotta pulttien kiinnitysreiät voidaan porata korkeammalle. Mikäli suurempia levyjä tarvitaan, on käytettävä paksumpaa terästä, jottei este törmäyksen aikana irtoa LCW:stä, taivu eikä repeydy. Jos este asennetaan jollain toisella menetelmällä, sen on oltava vähintään yhtä tukeva kuin edellä on kuvattu.

Kuva 1

Muotoutuva este etutörmäyksen testaamiseksi

Image

Kuva 2

Hyväksyntää varten otettavien näytteiden paikat

Image

Image

Kuva 3

Kennoston akselit ja mitattavat mitat

Image

Kuva 4

Iskun voimakkuus ja siirtymä

Image

Kuva 5

Esteen asennusreikien paikat

Image

---

(1)  Tämän liitteen kohdassa 2 kuvaillun hyväksyntämenettelyn mukaisesti.

(2)  Massan, jonka pää on 925–1 000 mm korkea ja vähintään 1 000 mm syvä, katsotaan täyttävän tämän vaatimuksen.

---

LIITE 10

TESTINUKEN SÄÄREN JA JALKATERÄN SERTIFIOINTIMENETTELY

1.   JALKATERÄN ETUOSAN ISKUTESTI

1.1   Tämän testin tarkoituksena on mitata Hybrid III -jalkaterän ja nilkan vaste tarkoin määriteltyyn, pinnaltaan kovan heilurin aiheuttamaan iskuun.

1.2   Testissä on käytettävä jalkaterällä ja nilkalla (vasen (78051–614) ja oikea (78051–615)) varustettua vasenta (86-5001-001) ja oikeaa (86-5001-002) Hybrid III -säärtä polvi mukaan lukien.

Polvi (79051–16 Rev B) kiinnitetään testilaitteistoon kuormitussimulaattorilla (78051–319 Rev A).

1.3   Testausmenettely

1.3.1   Kumpaakin säärtä on vakiinnutettava neljä tuntia ennen testiä 22 ± 3 °C:n lämpötilassa ja 40 ± 30 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Vakiinnuttamisaikaan ei lasketa sitä aikaa, mikä tarvitaan olosuhteiden vakiintumiseen.

1.3.2   Ihon ja iskulaitteen pinta puhdistetaan isopropanolilla tai vastaavalla tuotteella ennen testiä. Alueet tomutetaan talkilla.

1.3.3   Iskulaite asennetaan siten, että sen mittausakseli on yhdensuuntainen jalkaan sattuvan kosketuksen suunnan kanssa.

1.3.4   Sääri asennetaan kuvassa 1 esitettyyn laitteistoon. Testilaitteiston on oltava kiinnitetty siten, ettei iskun aikana tapahdu liikettä. Reiden kuormitussimulaattorin (78051–319) keskilinjan on oltava pystysuorassa ± 0,5o:n tarkkuudella. Asennusalusta säädetään siten, että polven haarukkanivelen ja nilkan kiinnityspultin yhdistävä linja on vaakasuorassa ± 3o:n tarkkuudella kantapään levätessä kahden tasaisesta ja liukkaasta materiaalista (PTFE-levy) valmistetun pinnan päällä. Pohkeen on sijaittava säären polvenpuoleisessa päässä. Nilkka säädetään siten, että jalkaterän alapinta on pystysuorassa asennossa ja kohtisuorassa iskun suuntaa vastaan ± 3o:n tarkkuudella ja että jalkaterän keskisagittaalinen taso on samassa linjassa heilurivarren kanssa. Polvinivel säädetään alueelle 1,5 ± 0,5 g ennen jokaista testiä. Nilkkanivel säädetään siten, että nilkka liikkuu vapaasti, ja niveltä kiristetään sen jälkeen juuri sen verran, että jalkaterä pysyy vakaana PTFE-levyllä.

1.3.5   Jäykkä iskukappale koostuu vaakasuorasta lieriöstä, jonka halkaisija on 50 ± 2 mm, sekä heilurivarresta, jonka halkaisija on 19 ± 1 mm (kuva 4). Sylinterin massa on 1,25 ± 0,02 kg kaikki mittalaitteet ja kaikki sylinteriin kuuluvat heilurin osat mukaan luettuina. Heilurin varren massa on 285 ± 5 g. Akselin sen pyörivän osan massa, johon heilurivarsi on kiinnitetty, saa olla korkeintaan 100 g. Iskulaitteen vaakasuoran keskiakselin ja koko heilurin kiertoakselin etäisyys on 1 250 ± 1 mm. Iskulieriö kiinnitetään siten, että sen pitkittäinen akseli on vaakasuorassa ja kohtisuora iskun suuntaa vastaan. Heilurin on iskettävä jalkapohjaan 185 ± 2 mm:n etäisyydellä jäykällä vaakasuoralla alustalla lepäävästä kantapäästä siten, että heilurivarren pitkittäinen keskilinja on 1o:n sisällä pystysuorasta iskun kohdassa. Iskulaitetta on ohjattava siten, että merkittävää sivusuuntaista tai pystysuoraa liikettä tai rotaatioliikettä ei esiinny.

1.3.6   Samalla säärellä tehtävien testien välillä on oltava vähintään 30 minuuttia.

1.3.7   Tietojenkeruujärjestelmän ja mittausanturien on oltava kanavataajuusluokka 600:n, sellaisena kuin se kuvataan liitteessä 8, määritelmien mukaisia.

1.4   Suoritusvaatimus

1.4.1   Kun kummankin jalan päkiään kohdistetaan iskuja nopeudella 6,7 ± 0,1 m/s kohdan 1.3 mukaisesti, säären enimmäisvääntömomentin y-akselin (My) ympärillä on oltava 120 ± 25 Nm.

2.   ILMAN KENKÄÄ SUORITETTAVA JALKATERÄN TAKAOSAN ISKUTESTI

2.1   Tämän testin tarkoituksena on mitata Hybrid III -jalkaterän ihon ja kantapään vaste tarkoin määriteltyyn, kovapintaisen heilurin aiheuttamaan iskuun.

2.2   Testissä on käytettävä jalkaterällä ja nilkalla (vasen (78051–614) ja oikea (78051-615)) varustettua vasenta (86-5001-001) ja oikeaa (86-5001-002) Hybrid III -säärtä polvi mukaan lukien.

Polvi (79051-16 Rev B) kiinnitetään testilaitteistoon kuormitussimulaattorilla (78051-319 Rev A).

2.3   Testausmenettely

2.3.1   Kumpaakin sääriosaa on vakiinnutettava 4 tuntia ennen testiä 22 ± 3 °C:n lämpötilassa ja 40 ± 30 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Vakiinnuttamisaikaan ei lasketa sitä aikaa, mikä tarvitaan olosuhteiden vakiintumiseen.

2.3.2   Ihon ja iskulaitteen pinta puhdistetaan isopropanolilla tai vastaavalla tuotteella ennen testiä. Alueet tomutetaan talkilla. Kantapään energiaaabsorboivassa osassa ei saa näkyä vaurioita.

2.3.3   Iskulaitteen kiihdytysmittari asetetaan siten, että sen mittausakseli on samansuuntainen iskulaitteen pitkittäisen keskiviivan kanssa.

2.3.4   Sääriosa asennetaan kuvassa 2 esitettyyn laitteistoon. Testilaitteiston on oltava kiinnitetty siten, ettei iskun aikana tapahdu liikettä. Reiden kuormitussimulaattorin (78051-319) keskilinjan on oltava pystysuorassa ± 0,5o:n tarkkuudella. Asennusalusta säädetään siten, että polven haarukkanivelen ja nilkan kiinnityspultin yhdistävä linja on vaakasuorassa ± 3o:n tarkkuudella kantapään levätessä kahden tasaisesta ja liukkaasta materiaalista (PTFE-levy) valmistetun pinnan päällä. Pohkeen on sijaittava säären polvenpuoleisessa päässä. Nilkka säädetään siten, että jalkaterän alapinta on pystysuorassa asennossa ja kohtisuorassa iskun suuntaa vastaan ± 3o:n tarkkuudella ja että jalkaterän keskisagittaalinen taso on samassa linjassa heilurivarren kanssa. Polvinivel säädetään alueelle 1,5 ± 0,5 g ennen jokaista testiä. Nilkkanivel säädetään siten, että nilkka liikkuu vapaasti, ja niveltä kiristetään sen jälkeen juuri sen verran, että jalkaterä pysyy vakaana PTFE-levyllä.

2.3.5   Jäykkä iskukappale koostuu vaakasuorasta lieriöstä, jonka halkaisija on 50 ± 2 mm, sekä heilurivarresta, jonka halkaisija on 19 ± 1 mm (kuva 4). Sylinterin massa on 1,25 ± 0,02 kg kaikki mittalaitteet ja kaikki sylinteriin kuuluvat heilurin osat mukaan luettuina. Heilurin varren massa on 285 ± 5 g. Akselin sen pyörivän osan massa, johon heilurivarsi on kiinnitetty, saa olla korkeintaan 100 g. Iskulaitteen vaakasuoran keskiakselin ja koko heilurin kiertoakselin etäisyys on 1 250 ± 1 mm. Iskulieriö kiinnitetään siten, että sen pitkittäinen akseli on vaakasuorassa ja kohtisuora iskun suuntaa vastaan. Heilurin on iskettävä jalkapohjaan 62 ± 2 mm:n etäisyydellä jäykällä vaakasuoralla alustalla lepäävästä kantapäästä siten, että heilurivarren pitkittäinen keskilinja on 1o:n sisällä pystysuorasta iskun kohdassa. Iskulaitetta on ohjattava siten, että merkittävää sivusuuntaista tai pystysuoraa liikettä tai rotaatioliikettä ei esiinny.

2.3.6   Samalla säärellä tehtävien testien välillä on oltava vähintään 30 minuuttia.

2.3.7   Tietojenkeruujärjestelmän ja mittausanturien on oltava kanavataajuusluokka 600:n, sellaisena kuin se kuvataan liitteessä 8, määritelmien mukaisia.

2.4   Suoritusvaatimus

2.4.1   Kun kummankin jalan kantapäähän kohdistetaan iskuja nopeudella 4,4 ± 0,1 m/s kohdan 2.3 mukaisesti, iskukappaleen enimmäiskiihtyvyyden on oltava 295 ± 50 g.

3.   KENGÄN KANSSA SUORITETTAVA JALKATERÄN TAKAOSAN ISKUTESTI

3.1   Tämän testin tarkoituksena on tarkastaa kengän ja Hybrid III -kantapään lihan ja nilkkanivelen vaste tarkoin määriteltyyn, kovapintaisen heilurin aiheuttamaan iskuun.

3.2   Testissä on käytettävä jalkaterällä ja nilkalla (vasen (78051-614) ja oikea (78051-615)) varustettua vasenta (86-5001-001) ja oikeaa (86-5001-002) Hybrid III -säärtä polvi mukaan lukien. Polvi (79051-16 Rev B) kiinnitetään testilaitteistoon kuormitussimulaattorilla (78051-319 Rev A). Jalkaterään laitetaan liitteen 5 kohdassa 2.9.2 määritelty kenkä.

3.3   Testausmenettely

3.3.1   Kumpaakin sääriosaa on vakiinnutettava 4 tuntia ennen testiä 22 ± 3 °C:n lämpötilassa ja 40 ± 30 prosentin suhteellisessa kosteudessa. Vakiinnuttamisaikaan ei lasketa sitä aikaa, joka tarvitaan olosuhteiden vakiintumiseen.

3.3.2   Kengän alapuolen iskualue puhdistetaan puhtaalla kankaalla ja iskukappaleen pinta isopropanolilla tai vastaavalla aineella ennen testiä. Kantapään energiaaabsorboivassa osassa ei saa näkyä vaurioita.

3.3.3   Iskulaitteen kiihdytysmittari asetetaan siten, että sen mittausakseli on samansuuntainen iskulaitteen pitkittäisen keskiviivan kanssa.

3.3.4   Sääriosa asennetaan kuvassa 3 esitettyyn laitteistoon. Testilaitteiston on oltava kiinnitetty siten, ettei iskun aikana tapahdu liikettä. Reiden kuormitussimulaattorin (78051-319) keskilinjan on oltava pystysuorassa ± 0,5o:n tarkkuudella. Asennusalusta säädetään siten, että polven haarukkanivelen ja nilkan kiinnityspultin yhdistävä linja on vaakasuorassa ± 3o:n tarkkuudella kengän kannan levätessä kahden tasaisesta ja liukkaasta materiaalista (PTFE-levy) valmistetun pinnan päällä. Pohkeen on sijaittava säären polvenpuoleisessa päässä. Nilkka säädetään siten, että kengän alapuolen kannan ja pohjan kanssa kosketuksissa oleva taso on pystysuorassa asennossa ja kohtisuorassa iskun suuntaa vastaan ± 3o:n tarkkuudella ja että jalkaterän ja kengän keskisagittaalinen taso on samassa linjassa heilurivarren kanssa. Polvinivel säädetään alueelle 1,5 ± 0,5 g ennen jokaista testiä. Nilkkanivel säädetään siten, että nilkka liikkuu vapaasti, ja niveltä kiristetään sen jälkeen juuri sen verran, että jalkaterä pysyy vakaana PTFE-levyllä.

3.3.5   Jäykkä iskukappale koostuu vaakasuorasta lieriöstä, jonka halkaisija on 50 ± 2 mm, sekä heilurivarresta, jonka halkaisija on 19 ± 1 mm (kuva 4). Sylinterin massa on 1,25 ± 0,02 kg kaikki mittalaitteet ja kaikki sylinteriin kuuluvat heilurin osat mukaan luettuina. Heilurin varren massa on 285 ± 5 g. Akselin sen pyörivän osan massa, johon heilurivarsi on kiinnitetty, saa olla korkeintaan 100 g. Iskulaitteen vaakasuoran keskiakselin ja koko heilurin kiertoakselin etäisyys on 1 250 ± 1 mm. Iskulieriö kiinnitetään siten, että sen pitkittäinen akseli on vaakasuorassa ja kohtisuora iskun suuntaa vastaan. Heilurin on iskettävä kengän kantaan vaakasuorassa tasossa 62 ± 2 mm testinuken kantapään pohjan yläpuolella kengän levätessä jäykällä vaakasuoralla alustalla siten, että heilurivarren pitkittäinen keskilinja on iskuhetkellä yhden asteen sisällä pystysuorasta. Iskulaitetta on ohjattava siten, että merkittävää sivusuuntaista tai pystysuoraa liikettä tai rotaatioliikettä ei esiinny.

3.3.6   Samalla säärellä tehtävien testien välillä on oltava vähintään 30 minuuttia.

3.3.7   Tietojenkeruujärjestelmän ja mittausanturien on oltava kanavataajuusluokka 600:n, sellaisena kuin se kuvataan liitteessä 8, määritelmien mukaisia.

3.4   Suoritusvaatimus

3.4.1   Kun kengän kantapäähän kohdistetaan iskuja nopeudella 6,7 ± 0,1 m/s kohdan 3.3 mukaisesti, sääriluuhun kohdistuvan enimmäispuristusvoiman (Fz) on oltava 3,3 ± 0,5 kN.

Kuva 1

Jalkaterän etuosan iskutesti

Testijärjestelyt

Image

Kuva 2

Jalkaterän takaosan iskutesti (ilman kenkää)

Testijärjestelyt

Image

Kuva 3

Jalkaterän takaosan iskutesti (kengän kanssa)

Testijärjestelyt

Image

Kuva 4

Heiluri-iskukappale

Image

---