# Az Európai Unió L 79/2010

| | ISSN 1725-5090
  doi:10.3000/17255090.L_2010.079.hun |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | L 79 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Jogszabályok | 53. évfolyam2010. március 25. |

ISSN 1725-5090

doi:10.3000/17255090.L_2010.079.hun

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

L 79

Magyar nyelvű kiadás

Jogszabályok

53. évfolyam2010. március 25.

---

| Tartalom | | II   Nem jogalkotási aktusok | Oldal |
| --- | --- | --- | --- |
| | | RENDELETEK |
| | * | A Bizottság 248/2010/EU rendelete (2010. március 24.) a baromfihús- és tojáságazatra, valamint az ovalbuminra vonatkozó kiegészítő importvámrendszer végrehajtására és az irányadó árak meghatározásáról szóló 1484/95/EK rendelet, valamint a tej- és tejtermékágazatban kivetett kiegészítő importvámokkal kapcsolatos rendelkezések alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 504/2007/EK rendelet módosításáról | 1 |
| | * | A Bizottság 249/2010/EU rendelete (2010. március 24.) egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Chorizo Riojano [OFJ]) | 3 |
| | * | A Bizottság 250/2010/EU rendelete (2010. március 24.) egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Farine de Petit Épeautre de Haute Provence [OFJ]) | 5 |
| | * | A Bizottság 251/2010/EU rendelete (2010. március 24.) egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Yorkshire Forced Rhubarb [OEM]) | 7 |
| | | A Bizottság 252/2010/EU rendelete (2010. március 24.) az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról | 9 |
| | | A Bizottság 253/2010/EU rendelete (2010. március 24.) a cukorágazat egyes termékeire a 2009/10-es gazdasági évben alkalmazandó, a 877/2009/EK rendelettel rögzített irányadó áraknak és kiegészítő importvámok összegének módosításáról | 11 |
| | | HATÁROZATOK |
| | | 2010/178/EU |
| | * | A Bizottság határozata (2009. december 15.) a Németország által a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat egyes szolgáltatásaival kapcsolatban nyújtott állami támogatásokról (C 24/06 (ex NN 75/2000))
  (az értesítés a C(2009) 9954. számú dokumentummal történt) | 13 |

Tartalom

II   Nem jogalkotási aktusok

Oldal

RENDELETEK

*

A Bizottság 248/2010/EU rendelete (2010. március 24.) a baromfihús- és tojáságazatra, valamint az ovalbuminra vonatkozó kiegészítő importvámrendszer végrehajtására és az irányadó árak meghatározásáról szóló 1484/95/EK rendelet, valamint a tej- és tejtermékágazatban kivetett kiegészítő importvámokkal kapcsolatos rendelkezések alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 504/2007/EK rendelet módosításáról

1

*

A Bizottság 249/2010/EU rendelete (2010. március 24.) egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Chorizo Riojano [OFJ])

3

*

A Bizottság 250/2010/EU rendelete (2010. március 24.) egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Farine de Petit Épeautre de Haute Provence [OFJ])

5

*

A Bizottság 251/2010/EU rendelete (2010. március 24.) egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Yorkshire Forced Rhubarb [OEM])

7

A Bizottság 252/2010/EU rendelete (2010. március 24.) az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról

9

A Bizottság 253/2010/EU rendelete (2010. március 24.) a cukorágazat egyes termékeire a 2009/10-es gazdasági évben alkalmazandó, a 877/2009/EK rendelettel rögzített irányadó áraknak és kiegészítő importvámok összegének módosításáról

11

HATÁROZATOK

2010/178/EU

*

A Bizottság határozata (2009. december 15.) a Németország által a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat egyes szolgáltatásaival kapcsolatban nyújtott állami támogatásokról (C 24/06 (ex NN 75/2000))
  (az értesítés a C(2009) 9954. számú dokumentummal történt)

(az értesítés a C(2009) 9954. számú dokumentummal történt)

13

| | | IV   Az EK-Szerződés, az EU-Szerződés és az Euratom-Szerződés alapján 2009. december 1-je előtt elfogadott jogi aktusok |
| --- | --- | --- |
| | * | Az EFTA Felügyeleti Hatóság határozata 329/08/COL (2008. május 28.) a Sementsverksmiðjan hf. részére adott támogatásról (Izland) | 25 |
| | * | Az EFTA Felügyeleti Hatóság határozata 405/08/COL (2008. június 27.) az Izlandi Lakásfinanszírozási Alappal kapcsolatos hivatalos vizsgálati eljárás lezárásáról (Izland) | 40 |

IV   Az EK-Szerződés, az EU-Szerződés és az Euratom-Szerződés alapján 2009. december 1-je előtt elfogadott jogi aktusok

*

Az EFTA Felügyeleti Hatóság határozata 329/08/COL (2008. május 28.) a Sementsverksmiðjan hf. részére adott támogatásról (Izland)

25

*

Az EFTA Felügyeleti Hatóság határozata 405/08/COL (2008. június 27.) az Izlandi Lakásfinanszírozási Alappal kapcsolatos hivatalos vizsgálati eljárás lezárásáról (Izland)

40

| HU | Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.
  Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel. |
| --- | --- |

HU

Azok a jogi aktusok, amelyek címe normál szedéssel jelenik meg, a mezőgazdasági ügyek napi intézésére vonatkoznak, és rendszerint csak korlátozott ideig maradnak hatályban.

Valamennyi más jogszabály címét vastagon szedik, és előtte csillag szerepel.

---

II Nem jogalkotási aktusok

RENDELETEK

| 25.3.2010 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 79/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 79/1

---

A BIZOTTSÁG 248/2010/EU RENDELETE

(2010. március 24.)

a baromfihús- és tojáságazatra, valamint az ovalbuminra vonatkozó kiegészítő importvámrendszer végrehajtására és az irányadó árak meghatározásáról szóló 1484/95/EK rendelet, valamint a tej- és tejtermékágazatban kivetett kiegészítő importvámokkal kapcsolatos rendelkezések alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló 504/2007/EK rendelet módosításáról

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (1) és különösen annak 143. cikke b) pontjára, figyelemmel 4. cikkére is,

tekintettel az ovalbuminra és laktalbuminra vonatkozó közös kereskedelmi rendszerről szóló, 2009. július 7-i 614/2009/EK tanácsi rendeletre (2) és különösen annak 3. cikke (4) bekezdésére,

mivel:

| (1) | Az 1484/95/EK bizottsági rendelet (3) 3. cikkének (3) bekezdése, valamint az 504/2007/EK bizottsági rendelet (4) 4. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy amennyiben egy szállítmány CIF-importára magasabb, mint az alkalmazandó irányadó ár, az importőrnek be kell nyújtania a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (5) 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot, amelynek összege megegyezik annak a kiegészítő vámnak az összegével, amelyet akkor kellett volna fizetnie, ha a kiegészítő vámot az adott termékre vonatkozó irányadó ár alapján számították volna ki. |
| --- | --- |

(1)

Az 1484/95/EK bizottsági rendelet (3) 3. cikkének (3) bekezdése, valamint az 504/2007/EK bizottsági rendelet (4) 4. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy amennyiben egy szállítmány CIF-importára magasabb, mint az alkalmazandó irányadó ár, az importőrnek be kell nyújtania a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló 2913/92/EGK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó rendelkezések megállapításáról szóló, 1993. július 2-i 2454/93/EGK bizottsági rendelet (5) 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot, amelynek összege megegyezik annak a kiegészítő vámnak az összegével, amelyet akkor kellett volna fizetnie, ha a kiegészítő vámot az adott termékre vonatkozó irányadó ár alapján számították volna ki.

| (2) | Azonban hasonló esetre a cukorágazatban harmadik országokkal folytatott kereskedelem tekintetében a 318/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. június 30-i 951/2006/EK bizottsági rendelet (6) 38. cikkének (3) bekezdése azt írja elő, hogy az importőrnek be kell nyújtania a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot, mely megfelel a kérdéses termékre alkalmazandó reprezentatív ár alapján számított kiegészítő behozatali vám és a kérdéses szállítmány CIF-importára alapján számított kiegészítő behozatali vám összege közötti különbségnek. |
| --- | --- |

(2)

Azonban hasonló esetre a cukorágazatban harmadik országokkal folytatott kereskedelem tekintetében a 318/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. június 30-i 951/2006/EK bizottsági rendelet (6) 38. cikkének (3) bekezdése azt írja elő, hogy az importőrnek be kell nyújtania a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot, mely megfelel a kérdéses termékre alkalmazandó reprezentatív ár alapján számított kiegészítő behozatali vám és a kérdéses szállítmány CIF-importára alapján számított kiegészítő behozatali vám összege közötti különbségnek.

| (3) | A különböző ágazatokban alkalmazandó számítási módszerek összehangolása érdekében helyénvaló az 1484/95/EK rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében, valamint az 504/2007/EK rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében előírt módszert a 951/2006/EK rendelet 38. cikkének (3) bekezdésében előírt módszerrel összehangolni. |
| --- | --- |

(3)

A különböző ágazatokban alkalmazandó számítási módszerek összehangolása érdekében helyénvaló az 1484/95/EK rendelet 3. cikkének (3) bekezdésében, valamint az 504/2007/EK rendelet 4. cikkének (3) bekezdésében előírt módszert a 951/2006/EK rendelet 38. cikkének (3) bekezdésében előírt módszerrel összehangolni.

| (4) | Az 1484/95/EK rendelet 3. cikkének (4) bekezdése és az 504/2007/EK rendelet 4. cikkének (4) bekezdése meghatározza azokat a határidőket, ameddig az importőrnek bizonyítania kell, hogy a szállítmány értékesítése olyan feltételek mellett történt, amelyek alátámasztják a CIF-importár valódiságát. Úgy tűnik, hogy a gyakorlatban sokkal jobban elkülönül az áruknak a rendszer szerinti behozatali és értékesítési folyamata. Míg előzőleg általában egyetlen gazdasági szereplő foglalkozott a harmadik országban történő beszerzéssel, valamint a Közösségen belüli szabad forgalomba bocsátással és értékesítéssel, addig ma számos szereplő érintett a különböző műveletekben, ami gyakran lehetetlenné teszi az említett határidők betartását. Ezért helyénvaló meghosszabbítani ezeket a határidőket. |
| --- | --- |

(4)

Az 1484/95/EK rendelet 3. cikkének (4) bekezdése és az 504/2007/EK rendelet 4. cikkének (4) bekezdése meghatározza azokat a határidőket, ameddig az importőrnek bizonyítania kell, hogy a szállítmány értékesítése olyan feltételek mellett történt, amelyek alátámasztják a CIF-importár valódiságát. Úgy tűnik, hogy a gyakorlatban sokkal jobban elkülönül az áruknak a rendszer szerinti behozatali és értékesítési folyamata. Míg előzőleg általában egyetlen gazdasági szereplő foglalkozott a harmadik országban történő beszerzéssel, valamint a Közösségen belüli szabad forgalomba bocsátással és értékesítéssel, addig ma számos szereplő érintett a különböző műveletekben, ami gyakran lehetetlenné teszi az említett határidők betartását. Ezért helyénvaló meghosszabbítani ezeket a határidőket.

| (5) | Következésképpen az 1484/95/EK és az 504/2007/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell. |
| --- | --- |

(5)

Következésképpen az 1484/95/EK és az 504/2007/EK rendeletet ennek megfelelően módosítani kell.

| (6) | Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó irányítóbizottság véleményével, |
| --- | --- |

(6)

Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a mezőgazdasági piacok közös szervezésével foglalkozó irányítóbizottság véleményével,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Az 1484/95/EK rendelet 3. cikkének (3) és (4) bekezdése helyébe az alábbi szöveg lép:

„(3)   A (2) bekezdésben említett esetben az importőrnek be kell nyújtania a 2454/93/EGK rendelet 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot, mely megfelel a szóban forgó termékre alkalmazandó reprezentatív ár alapján számított kiegészítő behozatali vám és a szóban forgó szállítmány CIF-importára alapján számított kiegészítő behozatali vám összege közötti különbségnek.

(4)   Az importőrnek a szóban forgó termék értékesítésétől számítva két hónap áll rendelkezésére – a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat elfogadásának keltétől számított kilenc hónapos határidőn belül – annak bizonyítására, hogy a szállítmányt olyan feltételek mellett értékesítették, amelyek alátámasztják a (2) bekezdésben említett árak valódiságát. E határidők valamelyikének be nem tartása a benyújtott biztosíték elvesztését vonja maga után. A kilenc hónapos határidőt az importőr megfelelően indokolt kérésére az illetékes hatóság legfeljebb három hónappal meghosszabbíthatja.

A letétbe helyezett biztosíték felszabadítása olyan mértékben történik meg, amilyen mértékben a vámhatóságok elfogadják az értékesítés feltételeinek bizonyítását. Ellenkező esetben a biztosítékot a kiegészítő vám ellentételezéseként visszatartják.”

2. cikk

Az 504/2007/EK rendelet 4. cikkének (3) és (4) bekezdése helyébe az alábbi szöveg lép:

„(3)   A (2) bekezdésben említett esetben az importőrnek be kell nyújtania a 2454/93/EGK bizottsági rendelet (7) 248. cikkének (1) bekezdésében említett biztosítékot, mely megfelel a szóban forgó termékre alkalmazandó reprezentatív ár alapján számított kiegészítő behozatali vám és a szóban forgó szállítmány CIF-importára alapján számított kiegészítő behozatali vám összege közötti különbségnek.

(4)   Az importőrnek a szóban forgó termék értékesítésétől számítva két hónap áll rendelkezésére – a szabad forgalomba bocsátáshoz benyújtott vámáru-nyilatkozat elfogadásának keltétől számított kilenc hónapos határidőn belül – annak bizonyítására, hogy a szállítmányt olyan feltételek mellett értékesítették, amelyek alátámasztják a (2) bekezdésben említett árak valódiságát. E határidők valamelyikének be nem tartása a benyújtott biztosíték elvesztését vonja maga után. A kilenc hónapos határidőt az importőr megfelelően indokolt kérésére az illetékes hatóság legfeljebb három hónappal meghosszabbíthatja.

A letétbe helyezett biztosíték felszabadítása olyan mértékben történik meg, amilyen mértékben a vámhatóságok elfogadják az értékesítés feltételeinek bizonyítását. Ellenkező esetben a biztosítékot a kiegészítő vám ellentételezéseként visszatartják.

3. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő hetedik napon lép hatályba.

Európai Unió Hivatalos Lapjában

A rendeletet 2010. május 1-jétől kell alkalmazni.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2010. március 24-én.

a Bizottság részéről

az elnök

José Manuel BARROSO

---

(1)  HL L 299., 2007.11.16., 1. o.

1

(2)  HL L 181., 2009.7.14., 8. o.

2

(3)  HL L 145., 1995.6.29., 47. o.

3

(4)  HL L 119., 2007.5.9., 7. o.

4

(5)  HL L 253., 1993.10.11., 1. o.

5

(6)  HL L 178., 2006.7.1., 24. o.

6

(7)  HL L 253., 1993.10.11., 1. o.”

7

---

| 25.3.2010 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 79/3 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 79/3

---

A BIZOTTSÁG 249/2010/EU RENDELETE

(2010. március 24.)

egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Chorizo Riojano [OFJ])

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére,

mivel:

| (1) | Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban a Bizottság közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában Spanyolország kérelmét a „Chorizo Riojano” elnevezés bejegyzésére (2). |
| --- | --- |

(1)

Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban a Bizottság közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában Spanyolország kérelmét a „Chorizo Riojano” elnevezés bejegyzésére (2).

| (2) | A Bizottsághoz nem érkezett az 510/2006/EK rendelet 7. cikke szerinti kifogás, ezért az említett elnevezést be kell jegyezni, |
| --- | --- |

(2)

A Bizottsághoz nem érkezett az 510/2006/EK rendelet 7. cikke szerinti kifogás, ezért az említett elnevezést be kell jegyezni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Az e rendelet mellékletében szereplő elnevezés bejegyzésre kerül.

2. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2010. március 24-én.

a Bizottság részéről

az elnök

José Manuel BARROSO

---

(1)  HL L 93., 2006.3.31., 12. o.

1

(2)  HL C 186., 2009.8.8., 14. o.

2

---

MELLÉKLET

A Szerződés I. mellékletében felsorolt, emberi fogyasztásra szánt mezőgazdasági termékek:

1.2. osztály   Húsipari termékek (főzve, sózva, füstölve stb.)

SPANYOLORSZÁG

Chorizo Riojano (OFJ)

---

| 25.3.2010 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 79/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 79/5

---

A BIZOTTSÁG 250/2010/EU RENDELETE

(2010. március 24.)

egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Farine de Petit Épeautre de Haute Provence [OFJ])

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére,

mivel:

| (1) | Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban és 17. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában Franciaország kérelmét a „Farine de Petit Épeautre de Haute Provence” elnevezés bejegyzésére (2). |
| --- | --- |

(1)

Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban és 17. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában Franciaország kérelmét a „Farine de Petit Épeautre de Haute Provence” elnevezés bejegyzésére (2).

| (2) | A Bizottsághoz nem érkezett az 510/2006/EK rendelet 7. cikke szerinti kifogás, ezért az említett elnevezést be kell jegyezni, |
| --- | --- |

(2)

A Bizottsághoz nem érkezett az 510/2006/EK rendelet 7. cikke szerinti kifogás, ezért az említett elnevezést be kell jegyezni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Az e rendelet mellékletében szereplő elnevezés bejegyzésre kerül.

2. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2010. március 24-én.

a Bizottság részéről

az elnök

José Manuel BARROSO

---

(1)  HL L 93., 2006.3.31., 12. o.

1

(2)  HL C 185., 2009.8.7., 17. o.

2

---

MELLÉKLET

A Szerződés I. mellékletében felsorolt, emberi fogyasztásra szánt mezőgazdasági termékek:

1.6. osztály:   Gyümölcs, zöldségfélék és gabonafélék, frissen vagy feldolgozva

FRANCIAORSZÁG

Farine de Petit Épeautre de Haute Provence (OFJ)

---

| 25.3.2010 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 79/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 79/7

---

A BIZOTTSÁG 251/2010/EU RENDELETE

(2010. március 24.)

egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Yorkshire Forced Rhubarb [OEM])

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére,

mivel:

| (1) | Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban a Bizottság közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában az Egyesült Királyság kérelmét a „Yorkshire Forced Rhubarb” elnevezés bejegyzésére (2). |
| --- | --- |

(1)

Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban a Bizottság közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában az Egyesült Királyság kérelmét a „Yorkshire Forced Rhubarb” elnevezés bejegyzésére (2).

| (2) | A Bizottsághoz nem érkezett az 510/2006/EK rendelet 7. cikke szerinti kifogás, ezért az említett elnevezést be kell jegyezni, |
| --- | --- |

(2)

A Bizottsághoz nem érkezett az 510/2006/EK rendelet 7. cikke szerinti kifogás, ezért az említett elnevezést be kell jegyezni,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Az e rendelet mellékletében szereplő elnevezés bejegyzésre kerül.

2. cikk

Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2010. március 24-én.

a Bizottság részéről

az elnök

José Manuel BARROSO

---

(1)  HL L 93., 2006.3.31., 12. o.

1

(2)  HL C 189., 2009.8.12., 29. o.

2

---

MELLÉKLET

A Szerződés I. mellékletében felsorolt, emberi fogyasztásra szánt mezőgazdasági termékek:

1.6. osztály   Gyümölcs, zöldségfélék és gabonafélék, frissen vagy feldolgozva

EGYESÜLT KIRÁLYSÁG

Yorkshire Forced Rhubarb (OEM)

---

| 25.3.2010 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 79/9 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 79/9

---

A BIZOTTSÁG 252/2010/EU RENDELETE

(2010. március 24.)

az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek megállapításáról

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (1) (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet),

tekintettel a gyümölcs- és zöldségágazatban a 2200/96/EK, a 2201/96/EK és az 1182/2007/EK tanácsi rendeletre vonatkozó végrehajtási szabályok megállapításáról szóló, 2007. december 21-i 1580/2007/EK bizottsági rendeletre (2) és különösen annak 138. cikke (1) bekezdésére,

mivel:

Az Uruguayi Forduló többoldalú kereskedelmi tárgyalásai eredményeinek megfelelően az 1580/2007/EK rendelet a mellékletében szereplő termékek és időszakok tekintetében meghatározza azokat a szempontokat, amelyek alapján a Bizottság rögzíti a harmadik országokból történő behozatalra vonatkozó átalányértékeket,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

Az 1580/2007/EK rendelet 138. cikkében említett behozatali átalányértékeket e rendelet melléklete határozza meg.

2. cikk

Ez a rendelet 2010. március 25-én lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2010. március 24-én.

a Bizottság részéről, az elnök nevében,

Jean-Luc DEMARTY

mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató

---

(1)  HL L 299., 2007.11.16., 1. o.

1

(2)  HL L 350., 2007.12.31., 1. o.

2

---

MELLÉKLET

Az egyes gyümölcs- és zöldségfélék behozatali árának meghatározására szolgáló behozatali átalányértékek

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kód | Országkód (1) | Behozatali átalányérték |
| 0702 00 00 | IL | 74,8 |
| JO | 59,4 |
| MA | 95,7 |
| TN | 128,2 |
| TR | 97,7 |
| ZZ | 91,2 |
| 0707 00 05 | JO | 68,6 |
| MA | 74,6 |
| MK | 124,9 |
| TR | 123,4 |
| ZZ | 97,9 |
| 0709 90 70 | JO | 97,9 |
| MA | 147,9 |
| TR | 103,1 |
| ZZ | 116,3 |
| 0805 10 20 | EG | 40,2 |
| IL | 59,5 |
| MA | 43,6 |
| TN | 55,8 |
| TR | 62,6 |
| ZZ | 52,3 |
| 0805 50 10 | EG | 66,4 |
| IL | 91,6 |
| MA | 49,1 |
| TR | 63,1 |
| ZZ | 67,6 |
| 0808 10 80 | AR | 89,0 |
| BR | 89,0 |
| CA | 99,1 |
| CL | 85,2 |
| CN | 74,1 |
| MK | 24,7 |
| US | 132,2 |
| UY | 68,2 |
| ZA | 107,6 |
| ZZ | 85,5 |
| 0808 20 50 | AR | 79,6 |
| CL | 69,2 |
| CN | 94,1 |
| US | 134,2 |
| UY | 118,7 |
| ZA | 94,0 |
| ZZ | 98,3 |

(EUR/100 kg)

KN-kód

Országkód (1)

Behozatali átalányérték

0702 00 00

IL

74,8

JO

59,4

MA

95,7

TN

128,2

TR

97,7

ZZ

91,2

0707 00 05

JO

68,6

MA

74,6

MK

124,9

TR

123,4

ZZ

97,9

0709 90 70

JO

97,9

MA

147,9

TR

103,1

ZZ

116,3

0805 10 20

EG

40,2

IL

59,5

MA

43,6

TN

55,8

TR

62,6

ZZ

52,3

0805 50 10

EG

66,4

IL

91,6

MA

49,1

TR

63,1

ZZ

67,6

0808 10 80

AR

89,0

BR

89,0

CA

99,1

CL

85,2

CN

74,1

MK

24,7

US

132,2

UY

68,2

ZA

107,6

ZZ

85,5

0808 20 50

AR

79,6

CL

69,2

CN

94,1

US

134,2

UY

118,7

ZA

94,0

ZZ

98,3

---

(1)  Az országoknak az 1833/2006/EK bizottsági rendeletben (HL L 354., 2006.12.14., 19. o.) meghatározott nómenklatúrája szerint. A „ZZ” jelentése „egyéb származás”.

---

| 25.3.2010 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 79/11 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 79/11

---

A BIZOTTSÁG 253/2010/EU RENDELETE

(2010. március 24.)

a cukorágazat egyes termékeire a 2009/10-es gazdasági évben alkalmazandó, a 877/2009/EK rendelettel rögzített irányadó áraknak és kiegészítő importvámok összegének módosításáról

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,

tekintettel a mezőgazdasági piacok közös szervezésének létrehozásáról, valamint egyes mezőgazdasági termékekre vonatkozó egyedi rendelkezésekről szóló, 2007. október 22-i 1234/2007/EK tanácsi rendeletre (az egységes közös piacszervezésről szóló rendelet) (1),

tekintettel a cukorágazatban harmadik országokkal folytatott kereskedelem tekintetében a 318/2006/EK tanácsi rendelet végrehajtására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 2006. június 30-i 951/2006/EK bizottsági rendeletre (2) és különösen annak 36. cikke (2) bekezdése második albekezdésének második mondatára,

mivel:

| (1) | A 877/2009/EK bizottsági rendelet (3) a 2009/10-es gazdasági évre megállapította a fehér cukorra, a nyerscukorra és egyes szirupokra alkalmazandó irányadó árakat és kiegészítő importvámokat. Ezen árakat és vámokat legutóbb a 236/2010/EU bizottsági rendelet (4) módosította. |
| --- | --- |

(1)

A 877/2009/EK bizottsági rendelet (3) a 2009/10-es gazdasági évre megállapította a fehér cukorra, a nyerscukorra és egyes szirupokra alkalmazandó irányadó árakat és kiegészítő importvámokat. Ezen árakat és vámokat legutóbb a 236/2010/EU bizottsági rendelet (4) módosította.

| (2) | A Bizottság rendelkezésére álló adatok alapján az említett összegek módosításra szorulnak, a 951/2006/EK rendeletben foglalt előírásokkal és részletes szabályokkal összhangban, |
| --- | --- |

(2)

A Bizottság rendelkezésére álló adatok alapján az említett összegek módosításra szorulnak, a 951/2006/EK rendeletben foglalt előírásokkal és részletes szabályokkal összhangban,

ELFOGADTA EZT A RENDELETET:

1. cikk

A 951/2006/EK rendelet 36. cikkében említett termékek behozatalára a 2009/10-es gazdasági évben alkalmazandó irányadó áraknak és kiegészítő vámoknak a 877/2009/EK rendelettel rögzített összege e rendelet melléklete szerint módosul.

2. cikk

Ez a rendelet 2010. március 25-én lép hatályba.

Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.

Kelt Brüsszelben, 2010. március 24-én.

a Bizottság részéről, az elnök nevében,

Jean-Luc DEMARTY

mezőgazdasági és vidékfejlesztési főigazgató

---

(1)  HL L 299., 2007.11.16., 1. o.

1

(2)  HL L 178., 2006.7.1., 24. o.

2

(3)  HL L 253., 2009.9.25., 3. o.

3

(4)  HL L 72., 2010.3.20., 15. o.

4

---

MELLÉKLET

A fehér cukor, a nyerscukor és az 1702 90 95 KN-kód alá tartozó termékek behozatalára vonatkozó irányadó árak és kiegészítő importvámok 2010. március 25-től alkalmazandó módosított összegei

| (EUR) |
| --- |
| KN-kód | Az adott termék nettó 100 kg-jára vonatkozó irányadó ár összege | Az adott termék nettó 100 kg-jára vonatkozó kiegészítő vám összege |
| 1701 11 10 (1) | 33,42 | 1,26 |
| 1701 11 90 (1) | 33,42 | 4,88 |
| 1701 12 10 (1) | 33,42 | 1,13 |
| 1701 12 90 (1) | 33,42 | 4,58 |
| 1701 91 00 (2) | 35,05 | 7,71 |
| 1701 99 10 (2) | 35,05 | 3,82 |
| 1701 99 90 (2) | 35,05 | 3,82 |
| 1702 90 95 (3) | 0,35 | 0,31 |

(EUR)

KN-kód

Az adott termék nettó 100 kg-jára vonatkozó irányadó ár összege

Az adott termék nettó 100 kg-jára vonatkozó kiegészítő vám összege

1701 11 10 (1)

33,42

1,26

1701 11 90 (1)

33,42

4,88

1701 12 10 (1)

33,42

1,13

1701 12 90 (1)

33,42

4,58

1701 91 00 (2)

35,05

7,71

1701 99 10 (2)

35,05

3,82

1701 99 90 (2)

35,05

3,82

1702 90 95 (3)

0,35

0,31

---

(1)  Az 1234/2007/EK rendelet IV. mellékletének III. pontjában meghatározott szabványminőségre megállapítva.

(2)  Az 1234/2007/EK rendelet IV. mellékletének II. pontjában meghatározott szabványminőségre megállapítva.

(3)  1 %-os szacharóztartalomra megállapítva.

---

HATÁROZATOK

| 25.3.2010 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 79/13 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 79/13

---

A BIZOTTSÁG HATÁROZATA

(2009. december 15.)

a Németország által a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat egyes szolgáltatásaival kapcsolatban nyújtott állami támogatásokról (C 24/06 (ex NN 75/2000))

(az értesítés a C(2009) 9954. számú dokumentummal történt)

(Csak a német nyelvű szöveg hiteles)

(2010/178/EU)

AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,

tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre és különösen annak 108. cikke (2) bekezdésének első albekezdésére,

miután az említett cikknek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére, tekintettel ezekre az észrevételekre,

mivel:

I.   ELJÁRÁS

| (1) | 2000. február 21-i keltezésű levélben panaszt nyújtottak be a Bizottsághoz a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat (Tiergesundheitsdienst Bayern – TGD) intézkedéseivel kapcsolatban. Ezt ugyanazon panaszos további, ugyanarra a panaszra vonatkozó levelei követték. A támogatási ügyet az NN 75/2000 számon iktatták. |
| --- | --- |

(1)

2000. február 21-i keltezésű levélben panaszt nyújtottak be a Bizottsághoz a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat (Tiergesundheitsdienst Bayern – TGD) intézkedéseivel kapcsolatban. Ezt ugyanazon panaszos további, ugyanarra a panaszra vonatkozó levelei követték. A támogatási ügyet az NN 75/2000 számon iktatták.

| (2) | A panasszal összefüggésben a Bizottság több levelet intézett Németországhoz. Ezekre a levelekre válaszolva Németország 2000. július 4-i, 2000. december 22-i, 2002. november 22-i, 2003. április 10-i, 2003. december 1-jei és 2005. június 27-i leveleiben nyújtott tájékoztatást. Németország képviselőivel értekezletet tartottak 2003. július 17-én. |
| --- | --- |

(2)

A panasszal összefüggésben a Bizottság több levelet intézett Németországhoz. Ezekre a levelekre válaszolva Németország 2000. július 4-i, 2000. december 22-i, 2002. november 22-i, 2003. április 10-i, 2003. december 1-jei és 2005. június 27-i leveleiben nyújtott tájékoztatást. Németország képviselőivel értekezletet tartottak 2003. július 17-én.

| (3) | Az intézkedéseket 1974 óta alkalmazzák. A megkeresések ellenére sem lehetett bizonyítani az intézkedés bejelentését. A támogatást ezért a nem bejelentett támogatások jegyzékébe jegyezték be. |
| --- | --- |

(3)

Az intézkedéseket 1974 óta alkalmazzák. A megkeresések ellenére sem lehetett bizonyítani az intézkedés bejelentését. A támogatást ezért a nem bejelentett támogatások jegyzékébe jegyezték be.

| (4) | A Bizottság 2006. július 7-én kelt levélben ismertette azon határozatát Németországgal, hogy a támogatás miatt megindítja az EUMSz. 108. cikkének (2) bekezdése (1) szerinti eljárást. |
| --- | --- |

(4)

A Bizottság 2006. július 7-én kelt levélben ismertette azon határozatát Németországgal, hogy a támogatás miatt megindítja az EUMSz. 108. cikkének (2) bekezdése (1) szerinti eljárást.

| (5) | A Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatát közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (2). A Bizottság felszólította az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket. |
| --- | --- |

(5)

A Bizottság eljárás megindításáról szóló határozatát közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában
   (2). A Bizottság felszólította az érdekelt feleket, hogy tegyék meg észrevételeiket.

| (6) | A Bizottsághoz 2006. október 30-án, 2006. november 2-án és 2006. november 7-én kelt levelekben érkeztek meg az érdekelt felek észrevételei. |
| --- | --- |

(6)

A Bizottsághoz 2006. október 30-án, 2006. november 2-án és 2006. november 7-én kelt levelekben érkeztek meg az érdekelt felek észrevételei.

| (7) | Németország 2006. november 6-án, 2007. január 22-én, 2008. július 25-én és 2009. február 9-én kelt levelekben nyújtotta be észrevételeit. |
| --- | --- |

(7)

Németország 2006. november 6-án, 2007. január 22-én, 2008. július 25-én és 2009. február 9-én kelt levelekben nyújtotta be észrevételeit.

II.   AZ ÜGY LEÍRÁSA

| (8) | Az intézkedésre a bajor mezőgazdaság támogatásáról szóló törvény (Gesetz zur Förderung der bayerischen Landwirtschaft – a továbbiakban: LwFöG) 14. cikkének (1) bekezdése szerint került sor. |
| --- | --- |

(8)

Az intézkedésre a bajor mezőgazdaság támogatásáról szóló törvény (Gesetz zur Förderung der bayerischen Landwirtschaft – a továbbiakban: LwFöG) 14. cikkének (1) bekezdése szerint került sor.

| (9) | Az intézkedés célja az állati eredetű élelmiszerek higiéniai tulajdonságainak biztosítása és javítása. |
| --- | --- |

(9)

Az intézkedés célja az állati eredetű élelmiszerek higiéniai tulajdonságainak biztosítása és javítása.

| (10) | Az intézkedés kedvezményezettjei a mezőgazdasági termelők és halászok (a továbbiakban mindkét csoportot együttesen gazdálkodóknak nevezzük). |
| --- | --- |

(10)

Az intézkedés kedvezményezettjei a mezőgazdasági termelők és halászok (a továbbiakban mindkét csoportot együttesen gazdálkodóknak nevezzük).

| (11) | Az intézkedés kedvezményezettje továbbá a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat (TGD: Tiergesundheitsdienst Bayern) is. |
| --- | --- |

(11)

Az intézkedés kedvezményezettje továbbá a bajorországi állat-egészségügyi szolgálat (TGD: Tiergesundheitsdienst Bayern) is.

| (12) | Az intézkedést Bajorország és a Bajor Járványos Állatbetegségi Pénztár (BTSK: Bayerische Tierseuchenkasse) pénzeszközeiből finanszírozzák. |
| --- | --- |

(12)

Az intézkedést Bajorország és a Bajor Járványos Állatbetegségi Pénztár (BTSK: Bayerische Tierseuchenkasse) pénzeszközeiből finanszírozzák.

| (13) | A gazdálkodók javára szolgáló intézkedéseket ugyan „általános intézkedéseknek” nevezik, azonban ezek lényegében olyan intézkedések, amelyeknek csakis a bajor székhelyű gazdálkodók a kedvezményezettjei. Ezenfelül a Németország által közölt adatok szerint ezek egészen sajátos, kizárólag megelőző jellegű, a tej- és hústermelést, a sertéstenyésztést, a szárnyas- és juhtartást, valamint a haltenyésztést érintő intézkedések. Az állatállományokat egy meghatározott program szerint vizsgálják meg, amely figyelembe veszi az állatbetegségek speciális kockázatait, illetve az állatbetegségek megelőzésének és az ellenük való védekezésnek a kritériumait. Németország továbbá azt is közölte, hogy a támogatást csak olyan közérdekű általános intézkedésekhez nyújtják, amelyek az egyes állattartókra vonatkozó szokásos jogi rendelkezések keretein kívül esnek (2006. november 6-i levél, 4. o.). |
| --- | --- |

(13)

A gazdálkodók javára szolgáló intézkedéseket ugyan „általános intézkedéseknek” nevezik, azonban ezek lényegében olyan intézkedések, amelyeknek csakis a bajor székhelyű gazdálkodók a kedvezményezettjei. Ezenfelül a Németország által közölt adatok szerint ezek egészen sajátos, kizárólag megelőző jellegű, a tej- és hústermelést, a sertéstenyésztést, a szárnyas- és juhtartást, valamint a haltenyésztést érintő intézkedések. Az állatállományokat egy meghatározott program szerint vizsgálják meg, amely figyelembe veszi az állatbetegségek speciális kockázatait, illetve az állatbetegségek megelőzésének és az ellenük való védekezésnek a kritériumait. Németország továbbá azt is közölte, hogy a támogatást csak olyan közérdekű általános intézkedésekhez nyújtják, amelyek az egyes állattartókra vonatkozó szokásos jogi rendelkezések keretein kívül esnek (2006. november 6-i levél, 4. o.).

| (14) | A mezőgazdasági üzemek számára a következő intézkedésfajtákat biztosítják: folyamatos megfigyelés tesztek, illetve megelőző vizsgálatok segítségével, felmérések és (labor-szűrő) vizsgálatok, állatorvosi tanácsadás, megelőzési, illetve felszámolási tervek kidolgozása és oltási programok kifejlesztése. |
| --- | --- |

(14)

A mezőgazdasági üzemek számára a következő intézkedésfajtákat biztosítják: folyamatos megfigyelés tesztek, illetve megelőző vizsgálatok segítségével, felmérések és (labor-szűrő) vizsgálatok, állatorvosi tanácsadás, megelőzési, illetve felszámolási tervek kidolgozása és oltási programok kifejlesztése.

| (15) | Németország tájékoztatása szerint a (14) preambulumbekezdésben feltüntetett tevékenységek képezik a mezőgazdasági termelőknek nyújtott megfelelő megelőző és gyógyító intézkedésekre vonatkozó tanácsadás alapját. Németország tájékoztatása szerint azonban az olyan szolgáltatások, amelyeket szokásosan a helyi állatorvosok kínálnak (pl. gyógyszeres kezelések, vagy védőoltások) nem képezik részét az „általános intézkedéseknek”. |
| --- | --- |

(15)

Németország tájékoztatása szerint a (14) preambulumbekezdésben feltüntetett tevékenységek képezik a mezőgazdasági termelőknek nyújtott megfelelő megelőző és gyógyító intézkedésekre vonatkozó tanácsadás alapját. Németország tájékoztatása szerint azonban az olyan szolgáltatások, amelyeket szokásosan a helyi állatorvosok kínálnak (pl. gyógyszeres kezelések, vagy védőoltások) nem képezik részét az „általános intézkedéseknek”.

| (16) | Az általános intézkedések a gazdálkodók számára ingyenesek. Az intézkedéseket azonban nem kérhetik, azokat a megbízott TGD saját kezdeményezésére hozza meg. |
| --- | --- |

(16)

Az általános intézkedések a gazdálkodók számára ingyenesek. Az intézkedéseket azonban nem kérhetik, azokat a megbízott TGD saját kezdeményezésére hozza meg.

| (17) | Bajorország a TGD részére megtéríti az intézkedések költségeit. Az LwFöG 14. cikke (1) bekezdésének második mondata értelmében az „állam a szolgáltatásokhoz szükséges ráfordítás 50 százalékát biztosítja”. |
| --- | --- |

(17)

Bajorország a TGD részére megtéríti az intézkedések költségeit. Az LwFöG 14. cikke (1) bekezdésének második mondata értelmében az „állam a szolgáltatásokhoz szükséges ráfordítás 50 százalékát biztosítja”.

| (18) | A TGD személyzeti és dologi költségeinek egy további részét más állami forrásokból, mégpedig a BTSK-ból térítik meg (vö. a NN 23/07, N 426/03 és N 81/04 támogatási ügyekkel). Együttesen ez 100 % költségtérítést tesz ki. |
| --- | --- |

(18)

A TGD személyzeti és dologi költségeinek egy további részét más állami forrásokból, mégpedig a BTSK-ból térítik meg (vö. a NN 23/07, N 426/03 és N 81/04 támogatási ügyekkel). Együttesen ez 100 % költségtérítést tesz ki.

| (19) | A TGD javára a következő szolgáltatásokat nyújtják. |
| --- | --- |

(19)

A TGD javára a következő szolgáltatásokat nyújtják.

| (20) | Az LwFöG megfogalmazása szerint a TGD részére csak a „szükséges ráfordítás” felét térítik meg állami forrásokból. Ténylegesen azonban a Németország által közöltek szerint akár 100 %-os térítés is elérhető. |
| --- | --- |

(20)

Az LwFöG megfogalmazása szerint a TGD részére csak a „szükséges ráfordítás” felét térítik meg állami forrásokból. Ténylegesen azonban a Németország által közöltek szerint akár 100 %-os térítés is elérhető.

| (21) | A TGD-nek a támogatást 1974 óta nyújtják. Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (3) 15. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottság támogatás-visszatéríttetésre vonatkozó hatásköre tízéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető. A Bizottság az eljárást 2000-ben indította meg. A 659/1999/EK tanácsi rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében meghatározott tízéves jogvesztő határidő 1990-ig nyúlik vissza. Ezért a korábban kifizetett támogatásokat a továbbiakban nem vizsgáljuk. |
| --- | --- |

(21)

A TGD-nek a támogatást 1974 óta nyújtják. Az EK-Szerződés 93. cikkének alkalmazására vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1999. március 22-i 659/1999/EK tanácsi rendelet (3) 15. cikkének (1) bekezdése értelmében a Bizottság támogatás-visszatéríttetésre vonatkozó hatásköre tízéves jogvesztő határidőn belül érvényesíthető. A Bizottság az eljárást 2000-ben indította meg. A 659/1999/EK tanácsi rendelet 15. cikkének (2) bekezdésében meghatározott tízéves jogvesztő határidő 1990-ig nyúlik vissza. Ezért a korábban kifizetett támogatásokat a továbbiakban nem vizsgáljuk.

| (22) | Ennek megfelelően a Németország által megküldött és a mellékletben feltüntetett költségvetési adatok a TGD részére az 1990 és 2008 közötti időszakban a közszolgálati kötelezettségek teljesítéséért kifizetett összegekre vonatkoznak. |
| --- | --- |

(22)

Ennek megfelelően a Németország által megküldött és a mellékletben feltüntetett költségvetési adatok a TGD részére az 1990 és 2008 közötti időszakban a közszolgálati kötelezettségek teljesítéséért kifizetett összegekre vonatkoznak.

| (23) | Az első vizsgálatot követően nem vált világossá, hogy a költségvetési forrásokból történt kifizetések és a BTSK kifizetései a TGD számára versenyelőnyt biztosítottak-e. |
| --- | --- |

(23)

Az első vizsgálatot követően nem vált világossá, hogy a költségvetési forrásokból történt kifizetések és a BTSK kifizetései a TGD számára versenyelőnyt biztosítottak-e.

| (24) | A panaszos továbbá előadta, hogy a TGD által foglalkoztatott állatorvosok által nyújtott bizonyos klinikai-diagnosztikai és terápiás (gyógyító) szolgáltatásokat a bekerülési összegnél akár 90 %-kal is olcsóbban kínálják. Ez pedig egy olyan területnek tekinthető, ahol a TGD üzleti szempontok alapján tevékenykedik. |
| --- | --- |

(24)

A panaszos továbbá előadta, hogy a TGD által foglalkoztatott állatorvosok által nyújtott bizonyos klinikai-diagnosztikai és terápiás (gyógyító) szolgáltatásokat a bekerülési összegnél akár 90 %-kal is olcsóbban kínálják. Ez pedig egy olyan területnek tekinthető, ahol a TGD üzleti szempontok alapján tevékenykedik.

| (25) | A panaszos szerint ez csak akkor lehetséges, ha a TGD az „általános intézkedésekre” támogatást kap, és ezáltal olyan helyzetbe kerül, hogy klinikai-diagnosztikai és terápiás szolgáltatásokat lényegesen kedvezőbb áron tud kínálni, mint a szabadfoglalkozásúként praktizáló állatorvosok, akiknek ezt szubvenció nélkül kell megoldaniuk. A panaszos felhívja továbbá a figyelmet a kedvező szerződéskötési lehetőségre és arra, hogy a TGD által foglalkoztatott kihelyezett állatorvosok esetében utazási költségek sem merülnek fel. |
| --- | --- |

(25)

A panaszos szerint ez csak akkor lehetséges, ha a TGD az „általános intézkedésekre” támogatást kap, és ezáltal olyan helyzetbe kerül, hogy klinikai-diagnosztikai és terápiás szolgáltatásokat lényegesen kedvezőbb áron tud kínálni, mint a szabadfoglalkozásúként praktizáló állatorvosok, akiknek ezt szubvenció nélkül kell megoldaniuk. A panaszos felhívja továbbá a figyelmet a kedvező szerződéskötési lehetőségre és arra, hogy a TGD által foglalkoztatott kihelyezett állatorvosok esetében utazási költségek sem merülnek fel.

| (26) | A jogszerűtlen állami támogatás értékeléséhez alkalmazandó szabályok megállapításáról szóló bizottsági közleménnyel (4) összhangban a Bizottság a jogszerűtlen állami támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségét azon kritériumok alapján ítéli meg, amelyeket a támogatások nyújtásának időpontjában érvényes rendelkezésekben rögzítettek. Az eljárás megindításakor a Bizottság nem rendelkezett elegendő információval ahhoz, hogy meggyőződhessen arról, hogy a gazdálkodóknak nyújtott támogatások megfeleltek-e az Unió vonatkozó rendelkezéseinek, vagyis a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatásoknak és a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások felülvizsgálatára vonatkozó iránymutatásoknak. A Bizottság ezért felszólította Németországot, hogy adja meg a szükséges tájékoztatást. |
| --- | --- |

(26)

A jogszerűtlen állami támogatás értékeléséhez alkalmazandó szabályok megállapításáról szóló bizottsági közleménnyel (4) összhangban a Bizottság a jogszerűtlen állami támogatások belső piaccal való összeegyeztethetőségét azon kritériumok alapján ítéli meg, amelyeket a támogatások nyújtásának időpontjában érvényes rendelkezésekben rögzítettek. Az eljárás megindításakor a Bizottság nem rendelkezett elegendő információval ahhoz, hogy meggyőződhessen arról, hogy a gazdálkodóknak nyújtott támogatások megfeleltek-e az Unió vonatkozó rendelkezéseinek, vagyis a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló iránymutatásoknak és a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások felülvizsgálatára vonatkozó iránymutatásoknak. A Bizottság ezért felszólította Németországot, hogy adja meg a szükséges tájékoztatást.

| (27) | 2008. december 12-i keltezésű levelében a Bizottság felszólította Németországot annak igazolására, hogy a vizsgálandó támogatásokat 2008. január 1-jét követően is nyújtják-e, és amennyiben igen, akkor küldje meg az ahhoz szükséges dokumentumokat, hogy vizsgálni lehessen a támogatás összeegyeztethetőségét az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló, a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó közösségi iránymutatásokkal (5) (a továbbiakban: iránymutatások), amelyek 2007. január 1-jei hatállyal felváltották a a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló, 2000. február 1-jei közösségi iránymutatásokat (6) (a továbbiakban: közösségi iránymutatások), valamint a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások felülvizsgálatára vonatkozó iránymutatásokkal (7) (a továbbiakban: 2008. évi iránymutatások). 2009. február 9-én kelt levélben Németország közölte, hogy a támogatások nyújtására a mezőgazdasági ágazatban 2008 után is sor kerül, és megküldte a kívánt információkat. |
| --- | --- |

(27)

2008. december 12-i keltezésű levelében a Bizottság felszólította Németországot annak igazolására, hogy a vizsgálandó támogatásokat 2008. január 1-jét követően is nyújtják-e, és amennyiben igen, akkor küldje meg az ahhoz szükséges dokumentumokat, hogy vizsgálni lehessen a támogatás összeegyeztethetőségét az agrár- és erdészeti ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló, a 2007 és 2013 közötti időszakra vonatkozó közösségi iránymutatásokkal (5) (a továbbiakban: iránymutatások), amelyek 2007. január 1-jei hatállyal felváltották a a mezőgazdasági ágazatban nyújtott állami támogatásokról szóló, 2000. február 1-jei közösségi iránymutatásokat (6) (a továbbiakban: közösségi iránymutatások), valamint a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások felülvizsgálatára vonatkozó iránymutatásokkal (7) (a továbbiakban: 2008. évi iránymutatások). 2009. február 9-én kelt levélben Németország közölte, hogy a támogatások nyújtására a mezőgazdasági ágazatban 2008 után is sor kerül, és megküldte a kívánt információkat.

III.   NÉMETORSZÁG ÉSZREVÉTELEI

| (28) | Németország előadta, hogy a Bajorország és a BTSK által az általános intézkedésekre nyújtott kifizetések esetében közérdekű közszolgáltatások teljesítéséért folyósított ellentételezésről van szó. Németország utalt arra az ítélkezési gyakorlatra, mely szerint a közszolgáltatási kötelezettségek teljesítéséért folyósított állami ellentételezések bizonyos feltételek teljesülése esetén nem számítanak állami támogatásnak. Az intézkedések Németország felfogása szerint ezért nem tekintendők az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak. |
| --- | --- |

(28)

Németország előadta, hogy a Bajorország és a BTSK által az általános intézkedésekre nyújtott kifizetések esetében közérdekű közszolgáltatások teljesítéséért folyósított ellentételezésről van szó. Németország utalt arra az ítélkezési gyakorlatra, mely szerint a közszolgáltatási kötelezettségek teljesítéséért folyósított állami ellentételezések bizonyos feltételek teljesülése esetén nem számítanak állami támogatásnak. Az intézkedések Németország felfogása szerint ezért nem tekintendők az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak.

| (29) | Németország véleménye az volt, hogy az általános intézkedések az állatok egészségét és jóllétét, valamint a fogyasztó- és állatvédelmet szolgálták. Ennek megfelelően az általános intézkedések végrehajtása elsősorban közérdek. |
| --- | --- |

(29)

Németország véleménye az volt, hogy az általános intézkedések az állatok egészségét és jóllétét, valamint a fogyasztó- és állatvédelmet szolgálták. Ennek megfelelően az általános intézkedések végrehajtása elsősorban közérdek.

| (30) | Németország szerint az általános intézkedések végrehajtása során széles körű ismereteket szereznek, amelyeket a későbbiekben számos szakmai publikációban és tudományos előadásban nemzeti és nemzetközi szinten is nyilvánosságra hoznak. Így az általános intézkedésekből nyert eredmények jelentős része az Unió szakmai körei számára hozzáférhetővé válik. |
| --- | --- |

(30)

Németország szerint az általános intézkedések végrehajtása során széles körű ismereteket szereznek, amelyeket a későbbiekben számos szakmai publikációban és tudományos előadásban nemzeti és nemzetközi szinten is nyilvánosságra hoznak. Így az általános intézkedésekből nyert eredmények jelentős része az Unió szakmai körei számára hozzáférhetővé válik.

| (31) | Németország állítása szerint az általános intézkedési program keretein belül gyógyító szolgáltatásokat, vagyis olyan szolgáltatásokat, amelyeket rendes körülmények között a helyi állatorvos kínál (pl. gyógyszeres kezeléseket vagy védőoltásokat) nem nyújtottak. E támogatott programon kívül a TGD néhány nyereségorientált tevékenységet (gyógyító tevékenységet) is végez. Ezek azonban az összes állatorvosi szolgáltatási szolgáltatáson belül kevesebb, mint 5 %-ot tettek ki. A TGD nyereségorientált tevékenységére éves szinten a teljes forgalom 2,6–2,85 %-a esett. |
| --- | --- |

(31)

Németország állítása szerint az általános intézkedési program keretein belül gyógyító szolgáltatásokat, vagyis olyan szolgáltatásokat, amelyeket rendes körülmények között a helyi állatorvos kínál (pl. gyógyszeres kezeléseket vagy védőoltásokat) nem nyújtottak. E támogatott programon kívül a TGD néhány nyereségorientált tevékenységet (gyógyító tevékenységet) is végez. Ezek azonban az összes állatorvosi szolgáltatási szolgáltatáson belül kevesebb, mint 5 %-ot tettek ki. A TGD nyereségorientált tevékenységére éves szinten a teljes forgalom 2,6–2,85 %-a esett.

| (32) | Németország szerint az általános intézkedések és a nyereségorientált tevékenység világos és követhető kettéválasztásának köszönhetően a kereszttámogatás kizárható. Ezt egy nagy ráfordítással járó és részletes elszámolási módszer, valamint széles körben végzett ellenőrzések biztosítják. |
| --- | --- |

(32)

Németország szerint az általános intézkedések és a nyereségorientált tevékenység világos és követhető kettéválasztásának köszönhetően a kereszttámogatás kizárható. Ezt egy nagy ráfordítással járó és részletes elszámolási módszer, valamint széles körben végzett ellenőrzések biztosítják.

IV.   AZ ÉRDEKELT FELEK ÉSZREVÉTELEI

| (33) | Az érdekelt felek megismételték álláspontjukat, miszerint a TGD az általa foglalkoztatott állatorvosokkal nemcsak megelőző intézkedéseket végez, hanem gyógyító szolgáltatásokat is nyújt. |
| --- | --- |

(33)

Az érdekelt felek megismételték álláspontjukat, miszerint a TGD az általa foglalkoztatott állatorvosokkal nemcsak megelőző intézkedéseket végez, hanem gyógyító szolgáltatásokat is nyújt.

| (34) | Az érdekelt felek nem állították, hogy ezekre a gyógyító szolgáltatásokra közvetlen pénzügyi támogatást nyújtanak, hangsúlyozták azonban, hogy a TGD az összehasonlítható szolgáltatásokat lényegesen kedvezőbb feltételek mellett tudja kínálni, mint az egy szabadfoglalkozású praktizáló állatorvos esetében lehetséges. |
| --- | --- |

(34)

Az érdekelt felek nem állították, hogy ezekre a gyógyító szolgáltatásokra közvetlen pénzügyi támogatást nyújtanak, hangsúlyozták azonban, hogy a TGD az összehasonlítható szolgáltatásokat lényegesen kedvezőbb feltételek mellett tudja kínálni, mint az egy szabadfoglalkozású praktizáló állatorvos esetében lehetséges.

| (35) | Az érintettek azt a felvetésüket nem tartották fenn, hogy a gazdálkodóknak javára nyújtott támogatások ellentmondanak az agrárszektor állami támogatására vonatkozó iránymutatásoknak vagy az alkalmazandó törvényi előírásoknak. A pénzügyi források rendelkezésre bocsátását sem kifogásolták. |
| --- | --- |

(35)

Az érintettek azt a felvetésüket nem tartották fenn, hogy a gazdálkodóknak javára nyújtott támogatások ellentmondanak az agrárszektor állami támogatására vonatkozó iránymutatásoknak vagy az alkalmazandó törvényi előírásoknak. A pénzügyi források rendelkezésre bocsátását sem kifogásolták.

V.   A TÁMOGATÁS ÉRTÉKELÉSE

| (36) | Az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen az állami vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet. |
| --- | --- |

(36)

Az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése szerint a belső piaccal összeegyeztethetetlen az állami vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amennyiben ez érinti a tagállamok közötti kereskedelmet.

| (37) | A Bíróság határozata szerint annak meghatározásához, hogy egy állami intézkedés az EUMSz. 107. cikke értelmében támogatásnak minősül-e, azt kell megállapítani, hogy a kedvezményezett vállalkozás olyan gazdasági kedvezményben részesül-e, amelyet rendes piaci körülmények között nem kapott volna meg (8), vagy hogy a vállalkozást olyan költségek alól tehermentesítik, amelyeket saját eszközeiből kellett volna fedeznie (9). |
| --- | --- |

(37)

A Bíróság határozata szerint annak meghatározásához, hogy egy állami intézkedés az EUMSz. 107. cikke értelmében támogatásnak minősül-e, azt kell megállapítani, hogy a kedvezményezett vállalkozás olyan gazdasági kedvezményben részesül-e, amelyet rendes piaci körülmények között nem kapott volna meg (8), vagy hogy a vállalkozást olyan költségek alól tehermentesítik, amelyeket saját eszközeiből kellett volna fedeznie (9).

| (38) | Első látásra ezek a feltételek teljesültnek tűnnek. |
| --- | --- |

(38)

Első látásra ezek a feltételek teljesültnek tűnnek.

| (39) | Az intézkedést állami forrásból finanszírozzák. Az bizonyos vállalkozások, mégpedig a bajorországi gazdálkodók javára szolgál, akik a támogatott szolgáltatásokat ingyenesen kapják. Mivel ezek a vállalkozások olyan piacon tevékenykednek, ahol a nemzetközi verseny nagy nyomást fejt ki, az intézkedés torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget (10), továbbá érinti a tagállamok közötti kereskedelmet (11). |
| --- | --- |

(39)

Az intézkedést állami forrásból finanszírozzák. Az bizonyos vállalkozások, mégpedig a bajorországi gazdálkodók javára szolgál, akik a támogatott szolgáltatásokat ingyenesen kapják. Mivel ezek a vállalkozások olyan piacon tevékenykednek, ahol a nemzetközi verseny nagy nyomást fejt ki, az intézkedés torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget (10), továbbá érinti a tagállamok közötti kereskedelmet (11).

| (40) | Ezért az intézkedés támogatásnak minősül, és alkalmazható rá az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése. Következésképpen megvizsgálandó, hogy eltérve az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdésétől, kivétel tehető-e az állami támogatások belső piaccal való összeegyeztethetetlenségének általános elve alól. |
| --- | --- |

(40)

Ezért az intézkedés támogatásnak minősül, és alkalmazható rá az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdése. Következésképpen megvizsgálandó, hogy eltérve az EUMSz. 107. cikkének (1) bekezdésétől, kivétel tehető-e az állami támogatások belső piaccal való összeegyeztethetetlenségének általános elve alól.

| (41) | A gazdálkodóknak (1990-től) az általános intézkedéseket és a TGD részére az általános intézkedések végrehajtásához 1990 és 2004 között az ellentételezéseket úgy nyújtották, hogy azokat a Bizottságnak nem jelentették be. Az intézkedések jogellenesek, mivel azok ellentmondanak az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdésének. |
| --- | --- |

(41)

A gazdálkodóknak (1990-től) az általános intézkedéseket és a TGD részére az általános intézkedések végrehajtásához 1990 és 2004 között az ellentételezéseket úgy nyújtották, hogy azokat a Bizottságnak nem jelentették be. Az intézkedések jogellenesek, mivel azok ellentmondanak az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdésének.

| (42) | Az állami támogatások nyújtásának EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése szerinti tilalma azonban nem kivétel nélkül érvényes. A Bizottság megvizsgálta, hogy alkalmazható-e az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése szerinti általánosan érvényes támogatási tilalom alóli kivételek, illetve mentességek egyike. |
| --- | --- |

(42)

Az állami támogatások nyújtásának EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése szerinti tilalma azonban nem kivétel nélkül érvényes. A Bizottság megvizsgálta, hogy alkalmazható-e az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése szerinti általánosan érvényes támogatási tilalom alóli kivételek, illetve mentességek egyike.

| (43) | Az EUMSz. 107. cikkének (2) bekezdése szerinti, egyes fogyasztóknak nyújtható szociális jellegű támogatásokra, természeti csapások vagy egyéb különleges események miatt bekövetkezett károk elhárítására és a Német Szövetségi Köztársaság bizonyos területei gazdaságának nyújtott támogatásokra vonatkozó kivételek a jelen összefüggésben nem jöhetnek szóba. |
| --- | --- |

(43)

Az EUMSz. 107. cikkének (2) bekezdése szerinti, egyes fogyasztóknak nyújtható szociális jellegű támogatásokra, természeti csapások vagy egyéb különleges események miatt bekövetkezett károk elhárítására és a Német Szövetségi Köztársaság bizonyos területei gazdaságának nyújtott támogatásokra vonatkozó kivételek a jelen összefüggésben nem jöhetnek szóba.

| (44) | A Bizottság álláspontja az, hogy az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti, meghatározott területek fejlesztésére vonatkozó mentesség a jelen támogatási szabályozásnál nem alkalmazható, mivel a támogatás nem olyan területek gazdasági fejlődésének elősegítését szolgálja, ahol az életszínvonal rendkívül alacsony, vagy ahol jelentős az alulfoglalkoztatottság. |
| --- | --- |

(44)

A Bizottság álláspontja az, hogy az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének a) pontja szerinti, meghatározott területek fejlesztésére vonatkozó mentesség a jelen támogatási szabályozásnál nem alkalmazható, mivel a támogatás nem olyan területek gazdasági fejlődésének elősegítését szolgálja, ahol az életszínvonal rendkívül alacsony, vagy ahol jelentős az alulfoglalkoztatottság.

| (45) | Az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerinti mentességet illetően elegendő arra utalni, hogy a kérdéses támogatás esetében sem egy fontos közös európai érdekű projektről nincs szó, sem pedig arról, hogy Németország gazdasági életének egy jelentős zavaró tényezőjét kellene megszüntetni. A támogatásnak az sem célja, hogy az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének d) pontja értelmében elősegítse a kultúrát és a kulturális örökség megőrzését. |
| --- | --- |

(45)

Az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének b) pontja szerinti mentességet illetően elegendő arra utalni, hogy a kérdéses támogatás esetében sem egy fontos közös európai érdekű projektről nincs szó, sem pedig arról, hogy Németország gazdasági életének egy jelentős zavaró tényezőjét kellene megszüntetni. A támogatásnak az sem célja, hogy az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének d) pontja értelmében elősegítse a kultúrát és a kulturális örökség megőrzését.

| (46) | Sem Németország, sem egyéb érintett felek nem hivatkoztak a vizsgálati eljárás során az említett kivételekre és mentességekre. |
| --- | --- |

(46)

Sem Németország, sem egyéb érintett felek nem hivatkoztak a vizsgálati eljárás során az említett kivételekre és mentességekre.

| (47) | Az egyetlen esetleg figyelembe vehető kivételt az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja képezi; eszerint egy támogatás a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, ha az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését szolgálja, amennyiben nem változtatja meg a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes módon. |
| --- | --- |

(47)

Az egyetlen esetleg figyelembe vehető kivételt az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja képezi; eszerint egy támogatás a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthető, ha az egyes gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlődését szolgálja, amennyiben nem változtatja meg a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes módon.

| (48) | Mivel jelen esetben gazdálkodók javára nyújtott támogatásról van szó, az agrár- és erdészeti ágazat állami támogatási közösségi iránymutatások és a halászati és akvakultúra-ágazat egyedi állami támogatásának vizsgálatáról szóló iránymutatások alkalmazandók. A (26) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a Bizottság annak figyelembevételével, hogy az intézkedések jogszerűtlen állami támogatások, azok belső piaccal való összeegyeztethetőségét azon kritériumok alapján vizsgálja, amelyeket a támogatások nyújtásának időpontjában érvényes rendelkezésekben rögzítettek. |
| --- | --- |

(48)

Mivel jelen esetben gazdálkodók javára nyújtott támogatásról van szó, az agrár- és erdészeti ágazat állami támogatási közösségi iránymutatások és a halászati és akvakultúra-ágazat egyedi állami támogatásának vizsgálatáról szóló iránymutatások alkalmazandók. A (26) preambulumbekezdésben foglaltak szerint a Bizottság annak figyelembevételével, hogy az intézkedések jogszerűtlen állami támogatások, azok belső piaccal való összeegyeztethetőségét azon kritériumok alapján vizsgálja, amelyeket a támogatások nyújtásának időpontjában érvényes rendelkezésekben rögzítettek.

| (49) | A jogszerűtlen állami támogatás értékeléséhez alkalmazandó szabályok megállapításáról szóló bizottsági közlemény szerint az érintett intézkedésekre a közösségi iránymutatások alkalmazandók, míg a közösségi iránymutatások hatálybalépése előtt (tehát 2000. január 1. előtt) nyújtott támogatásokat a Bizottság munkadokumentuma (12) (1986. november 10.) alapján kell megítélni. |
| --- | --- |

(49)

A jogszerűtlen állami támogatás értékeléséhez alkalmazandó szabályok megállapításáról szóló bizottsági közlemény szerint az érintett intézkedésekre a közösségi iránymutatások alkalmazandók, míg a közösségi iránymutatások hatálybalépése előtt (tehát 2000. január 1. előtt) nyújtott támogatásokat a Bizottság munkadokumentuma (12) (1986. november 10.) alapján kell megítélni.

| (50) | A közösségi iránymutatások 11.4.1. pontja szerint: „Amennyiben egy gazdálkodó állatállománya egy járványos állatbetegség következtében veszteségeket szenved, vagy növényi kultúráit egy növénybetegség támadja meg, úgy ez az EK-Szerződés értelmében rendszerint nem számít természeti csapásnak vagy rendkívüli eseménynek.” |
| --- | --- |

(50)

A közösségi iránymutatások 11.4.1. pontja szerint: „Amennyiben egy gazdálkodó állatállománya egy járványos állatbetegség következtében veszteségeket szenved, vagy növényi kultúráit egy növénybetegség támadja meg, úgy ez az EK-Szerződés értelmében rendszerint nem számít természeti csapásnak vagy rendkívüli eseménynek.”

| (51) | Ilyen esetekben a Bizottság az elszenvedett veszteségek ellentételezéseként és a jövőbeni veszteségek elkerülése érdekében csak az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján engedélyezhet állami támogatásokat, mely jogszabály a bizonyos gazdasági ágazatok vagy gazdasági területek fejlődését szolgáló támogatásokat a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinti, amennyiben azok nem változtatják meg a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes módon. |
| --- | --- |

(51)

Ilyen esetekben a Bizottság az elszenvedett veszteségek ellentételezéseként és a jövőbeni veszteségek elkerülése érdekében csak az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontja alapján engedélyezhet állami támogatásokat, mely jogszabály a bizonyos gazdasági ágazatok vagy gazdasági területek fejlődését szolgáló támogatásokat a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinti, amennyiben azok nem változtatják meg a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes módon.

| (52) | A gazdálkodók javára nyújtott e támogatásra a közösségi iránymutatások 11. pontja érvényes, mivel az intézkedések a járványos állatbetegségek elleni védekezést szolgálják. A Bizottság a járványos állatbetegségek elleni védekezést és megelőzést szolgáló támogatások vizsgálata során a közösségi iránymutatások 11.4. pontjára támaszkodik. Az ilyen támogatásokat az EUMSz. 107. és 108. cikkeivel akkor tekinti összeegyeztethetőnek, ha teljesülnek a következő feltételek. |
| --- | --- |

(52)

A gazdálkodók javára nyújtott e támogatásra a közösségi iránymutatások 11. pontja érvényes, mivel az intézkedések a járványos állatbetegségek elleni védekezést szolgálják. A Bizottság a járványos állatbetegségek elleni védekezést és megelőzést szolgáló támogatások vizsgálata során a közösségi iránymutatások 11.4. pontjára támaszkodik. Az ilyen támogatásokat az EUMSz. 107. és 108. cikkeivel akkor tekinti összeegyeztethetőnek, ha teljesülnek a következő feltételek.

| (53) | Az intézkedésnek részét kell képeznie egy uniós, nemzeti vagy regionális szinten járványok vagy betegségek megelőzésére, az ellenük való védekezésre vagy felszámolására végrehajtott programnak (a közösségi iránymutatások 11.4.2. pontja). A közösségi iránymutatások 11.4.2. pontja szerint riasztási rendszert kell kiépíteni, adott esetben támogatásokkal összekötve, az érintetteknek a megelőző intézkedésekben való önkéntes részvételre való ösztönzése érdekében. Ennek megfelelően csak olyan betegségek, illetve járványok képezhetik a támogatási intézkedések alapját, amelyek elleni védekezés a hatóságok feladata, olyan intézkedések pedig nem, amelyekért a gazdálkodóknak az általános megítélés szerint saját maguknak kell vállalniuk a felelősséget. |
| --- | --- |

(53)

Az intézkedésnek részét kell képeznie egy uniós, nemzeti vagy regionális szinten járványok vagy betegségek megelőzésére, az ellenük való védekezésre vagy felszámolására végrehajtott programnak (a közösségi iránymutatások 11.4.2. pontja). A közösségi iránymutatások 11.4.2. pontja szerint riasztási rendszert kell kiépíteni, adott esetben támogatásokkal összekötve, az érintetteknek a megelőző intézkedésekben való önkéntes részvételre való ösztönzése érdekében. Ennek megfelelően csak olyan betegségek, illetve járványok képezhetik a támogatási intézkedések alapját, amelyek elleni védekezés a hatóságok feladata, olyan intézkedések pedig nem, amelyekért a gazdálkodóknak az általános megítélés szerint saját maguknak kell vállalniuk a felelősséget.

| (54) | A támogatási intézkedéseknek vagy a megelőzést kell szolgálniuk, vagy ellentételezésre kell törekedniük, vagy pedig össze kell kapcsolniuk a megelőzést az ellentételezéssel (a közösségi iránymutatások 11.4.3. pontja). |
| --- | --- |

(54)

A támogatási intézkedéseknek vagy a megelőzést kell szolgálniuk, vagy ellentételezésre kell törekedniük, vagy pedig össze kell kapcsolniuk a megelőzést az ellentételezéssel (a közösségi iránymutatások 11.4.3. pontja).

| (55) | A támogatásoknak összeegyeztethetőnek kell lenniük az Unió állat-egészségügyi és növényvédelmi jogával (a közösségi iránymutatások 11.4.4. pontja). |
| --- | --- |

(55)

A támogatásoknak összeegyeztethetőnek kell lenniük az Unió állat-egészségügyi és növényvédelmi jogával (a közösségi iránymutatások 11.4.4. pontja).

| (56) | A támogatások maximálisan a költségek 100 %-ig nyújthatók (a közösségi iránymutatások 11.4.5. pontja). Nem nyújtható támogatás, ha az uniós jog azt irányozza elő, hogy az intézkedések költségeit a gazdálkodóknak kell viselniük. |
| --- | --- |

(56)

A támogatások maximálisan a költségek 100 %-ig nyújthatók (a közösségi iránymutatások 11.4.5. pontja). Nem nyújtható támogatás, ha az uniós jog azt irányozza elő, hogy az intézkedések költségeit a gazdálkodóknak kell viselniük.

| (57) | Ezek a feltételek a következők szerint teljesülnek. |
| --- | --- |

(57)

Ezek a feltételek a következők szerint teljesülnek.

| (58) | Az intézkedések egy regionális szinten (Bajorország) végrehajtott program részét képezik. Céljuk a járványos állatbetegségek megelőzése és az azok elleni védekezés. Ez kiderül az LwFöG-ben világosan szabályozott célkitűzésből („az állati eredetű élelmiszerek higiéniai tulajdonságainak biztosítása és javítása”) és a végrehajtott általános intézkedésekből. A vizsgált intézkedések a fertőző járványos állatbetegségek elleni védekezést szolgálják, beleértve a faktoriális betegségeket és a zoonózisokat is. Ezenfelül a gyógyszerfelhasználás optimalizálására és csökkentésére irányulnak. Egyes meghatározott állatcsoportok legjelentősebb betegségei: szarvasmarha és juh: zoonózis, Q-láz, paratuberkolózis, fertőző szivacsos agyvelőbántalom (TSE) és tőgygyulladás; sertés és szárnyasok: zoonózis, szalmonellák, Escherichia coli és enteritis. Ezenfelül vírusfertőzések felismerésre és diagnosztizálására szolgáló módszereket és eljárásokat fejlesztenek és próbálnak ki. |
| --- | --- |

(58)

Az intézkedések egy regionális szinten (Bajorország) végrehajtott program részét képezik. Céljuk a járványos állatbetegségek megelőzése és az azok elleni védekezés. Ez kiderül az LwFöG-ben világosan szabályozott célkitűzésből („az állati eredetű élelmiszerek higiéniai tulajdonságainak biztosítása és javítása”) és a végrehajtott általános intézkedésekből. A vizsgált intézkedések a fertőző járványos állatbetegségek elleni védekezést szolgálják, beleértve a faktoriális betegségeket és a zoonózisokat is. Ezenfelül a gyógyszerfelhasználás optimalizálására és csökkentésére irányulnak. Egyes meghatározott állatcsoportok legjelentősebb betegségei: szarvasmarha és juh: zoonózis, Q-láz, paratuberkolózis, fertőző szivacsos agyvelőbántalom (TSE) és tőgygyulladás; sertés és szárnyasok: zoonózis, szalmonellák, Escherichia coli és enteritis. Ezenfelül vírusfertőzések felismerésre és diagnosztizálására szolgáló módszereket és eljárásokat fejlesztenek és próbálnak ki.

| (59) | Az általános intézkedések hozzájárulnak az Unió azon célkitűzéséhez, hogy biztosítsa az állat-egészségügy magas színvonalát. Továbbá semmiféle, a Bizottság előtt ismert támpont nem utal arra, hogy az intézkedések ellentétben állnának az Unió vonatkozó állat-egészségügyi jogával. |
| --- | --- |

(59)

Az általános intézkedések hozzájárulnak az Unió azon célkitűzéséhez, hogy biztosítsa az állat-egészségügy magas színvonalát. Továbbá semmiféle, a Bizottság előtt ismert támpont nem utal arra, hogy az intézkedések ellentétben állnának az Unió vonatkozó állat-egészségügyi jogával.

| (60) | A program maximálisan 100 % támogatásintenzitást irányoz elő. A program nem irányoz elő támogatást olyan esetekben, amikor az intézkedések költségeit az uniós jog szerint a gazdálkodóknak maguknak kell viselniük. |
| --- | --- |

(60)

A program maximálisan 100 % támogatásintenzitást irányoz elő. A program nem irányoz elő támogatást olyan esetekben, amikor az intézkedések költségeit az uniós jog szerint a gazdálkodóknak maguknak kell viselniük.

| (61) | Az általános intézkedések költségeinek 50 %-át az agrár- és halászati ágazatban Bajorország viseli. Az eljárás megindítását követően Németország tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy a költségek egy további részét a BTSK vállalja. A BTSK egy közszolgáltató, amelyet adójellegű díjakból finanszíroznak. A támogatás közös finanszírozása Bajorország és a BTSK forrásaiból 100 %-ra korlátozott, a gyakorlatban ennél is alacsonyabb. Korábban a Bizottság a BTSK adójellegű díjakból történő finanszírozását több ízben is jóváhagyta (13). Ez okból a Bizottság nem lát okot arra, hogy ezeket az adójellegű díjakat újfent alapos vizsgálatnak vesse alá. Sem a panaszos, sem más érdekelt felek nem kifogásolták a BTSK finanszírozási formáját (vagyis a támogatás finanszírozásának ezt a részét). |
| --- | --- |

(61)

Az általános intézkedések költségeinek 50 %-át az agrár- és halászati ágazatban Bajorország viseli. Az eljárás megindítását követően Németország tájékoztatta a Bizottságot arról, hogy a költségek egy további részét a BTSK vállalja. A BTSK egy közszolgáltató, amelyet adójellegű díjakból finanszíroznak. A támogatás közös finanszírozása Bajorország és a BTSK forrásaiból 100 %-ra korlátozott, a gyakorlatban ennél is alacsonyabb. Korábban a Bizottság a BTSK adójellegű díjakból történő finanszírozását több ízben is jóváhagyta (13). Ez okból a Bizottság nem lát okot arra, hogy ezeket az adójellegű díjakat újfent alapos vizsgálatnak vesse alá. Sem a panaszos, sem más érdekelt felek nem kifogásolták a BTSK finanszírozási formáját (vagyis a támogatás finanszírozásának ezt a részét).

| (62) | A közösségi iránymutatások ugyanazokon az alapelveken nyugszik, amelyek már a Bizottság 1986. november 10-i munkadokumentumának alapjául is szolgáltak. Következésképpen ugyanígy értékelendők a gazdálkodóknak 1990 és 1999 között nyújtott támogatások is, amelyek szintén összeegyeztethetőnek tekinthetők ezekkel az alapelvekkel. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők. |
| --- | --- |

(62)

A közösségi iránymutatások ugyanazokon az alapelveken nyugszik, amelyek már a Bizottság 1986. november 10-i munkadokumentumának alapjául is szolgáltak. Következésképpen ugyanígy értékelendők a gazdálkodóknak 1990 és 1999 között nyújtott támogatások is, amelyek szintén összeegyeztethetőnek tekinthetők ezekkel az alapelvekkel. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők.

| (63) | A 2007 utáni helyzetet illetően az iránymutatások 133. pontja azt tartalmazza, hogy a Bizottság az állat- és növénybetegségek elleni védekezésre nyújtott állami támogatásokat az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjával összeegyeztethetőnek nyilvánítja, amenynyiben teljesülnek az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termékek előállításával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról és a 70/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. december 15-i 1857/2006/EK bizottsági rendelet (14) 10. cikkében megfogalmazott feltételek. Ebben az összefüggésben csak a betegségmegelőzésre irányuló intézkedéseket kell figyelembe venni, mivel ellátási intézkedésekre vagy veszteségek miatti ellentételezési kifizetésekre támogatást nem nyújtanak. |
| --- | --- |

(63)

A 2007 utáni helyzetet illetően az iránymutatások 133. pontja azt tartalmazza, hogy a Bizottság az állat- és növénybetegségek elleni védekezésre nyújtott állami támogatásokat az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjával összeegyeztethetőnek nyilvánítja, amenynyiben teljesülnek az EK-Szerződés 87. és 88. cikkének a mezőgazdasági termékek előállításával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról és a 70/2001/EK rendelet módosításáról szóló, 2006. december 15-i 1857/2006/EK bizottsági rendelet (14) 10. cikkében megfogalmazott feltételek. Ebben az összefüggésben csak a betegségmegelőzésre irányuló intézkedéseket kell figyelembe venni, mivel ellátási intézkedésekre vagy veszteségek miatti ellentételezési kifizetésekre támogatást nem nyújtanak.

| (64) | Amennyiben a gazdálkodók javára nyújtott támogatás tanácsadási költségeket tartalmaz, úgy az a 103. pont szerinti technikai segítségnyújtás biztosítását jelentené. Eszerint a Bizottság a technikai segítségnyújtás biztosítására nyújtott állami támogatásokat az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjával összeegyeztethetőnek nyilvánítja akkor, ha teljesülnek az 1857/2006/EK bizottsági rendelet 15. cikkében megfogalmazott feltételek. |
| --- | --- |

(64)

Amennyiben a gazdálkodók javára nyújtott támogatás tanácsadási költségeket tartalmaz, úgy az a 103. pont szerinti technikai segítségnyújtás biztosítását jelentené. Eszerint a Bizottság a technikai segítségnyújtás biztosítására nyújtott állami támogatásokat az EUMSz. 107. cikke (3) bekezdésének c) pontjával összeegyeztethetőnek nyilvánítja akkor, ha teljesülnek az 1857/2006/EK bizottsági rendelet 15. cikkében megfogalmazott feltételek.

| (65) | Az 1857/2006/EK tanácsi rendelet 10. cikke szerint a következő esetekben megengedhető a támogatás. |
| --- | --- |

(65)

Az 1857/2006/EK tanácsi rendelet 10. cikke szerint a következő esetekben megengedhető a támogatás.

| (66) | A gazdálkodóknál egészségügyi ellenőrzések, tesztek és egyéb korai felismerési intézkedések, oltóanyagok, gyógyszerek és növényvédő szerek vásárlása, járványos állatbetegségek, növénybetegségek vagy kártevők inváziója miatti védekezéssel és felszámolással kapcsolatosan állatok levágása és eltávolítása, valamint növényi kultúrák megsemmisítése miatt felmerülő költségek ellentételezését szolgáló támogatások a belső piaccal összeegyeztethetők. A támogatást 100 %-ban támogatott szolgáltatás formájában kell nyújtani, és az nem tartalmazhatja pénzöszszegek kifizetését a termelők részére (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdése). |
| --- | --- |

(66)

A gazdálkodóknál egészségügyi ellenőrzések, tesztek és egyéb korai felismerési intézkedések, oltóanyagok, gyógyszerek és növényvédő szerek vásárlása, járványos állatbetegségek, növénybetegségek vagy kártevők inváziója miatti védekezéssel és felszámolással kapcsolatosan állatok levágása és eltávolítása, valamint növényi kultúrák megsemmisítése miatt felmerülő költségek ellentételezését szolgáló támogatások a belső piaccal összeegyeztethetők. A támogatást 100 %-ban támogatott szolgáltatás formájában kell nyújtani, és az nem tartalmazhatja pénzöszszegek kifizetését a termelők részére (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdése).

| (67) | Az esetleges biztosítói kifizetéseket és a járvány, illetve a betegség kitörése miatt fel nem merült költségeket a támogatható költségekből és a veszteségekből le kell vonni (az 1857/2006/EK rendelet 3. cikkének (10) bekezdése). |
| --- | --- |

(67)

Az esetleges biztosítói kifizetéseket és a járvány, illetve a betegség kitörése miatt fel nem merült költségeket a támogatható költségekből és a veszteségekből le kell vonni (az 1857/2006/EK rendelet 3. cikkének (10) bekezdése).

| (68) | A kifizetések olyan járványos állatbetegségekkel, növénybetegségekkel vagy kártevő-inváziókkal kapcsolatban teljesíthetők, amelyekre léteznek uniós jogszabályok vagy közigazgatási rendelkezések, vagy tagállami jogszabályok vagy közigazgatási rendelkezések. A kifizetéseknek tehát részét kell képezniük egy uniós, nemzeti vagy regionális, az érintett járvány, betegség vagy kártevő-invázió megelőzésére, az ellene való védekezésre vagy annak felszámolására végrehajtott kormányzati programnak. A programnak egyértelműen meg kell neveznie az érintett járványt, betegséget vagy kártevő-inváziót és tartalmaznia kell a megfelelő intézkedések leírását is (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése). |
| --- | --- |

(68)

A kifizetések olyan járványos állatbetegségekkel, növénybetegségekkel vagy kártevő-inváziókkal kapcsolatban teljesíthetők, amelyekre léteznek uniós jogszabályok vagy közigazgatási rendelkezések, vagy tagállami jogszabályok vagy közigazgatási rendelkezések. A kifizetéseknek tehát részét kell képezniük egy uniós, nemzeti vagy regionális, az érintett járvány, betegség vagy kártevő-invázió megelőzésére, az ellene való védekezésre vagy annak felszámolására végrehajtott kormányzati programnak. A programnak egyértelműen meg kell neveznie az érintett járványt, betegséget vagy kártevő-inváziót és tartalmaznia kell a megfelelő intézkedések leírását is (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése).

| (69) | A támogatás nem érinthet olyan járványos állatbetegséget vagy növénybetegséget, amely elleni védekezésre az uniós jog specifikus befizetéseket irányoz elő, vagy amelynek költségeit az uniós jog értelmében a mezőgazdasági üzemeknek maguknak kell viselniük, hacsak az ilyen támogatási intézkedések költségeit a termelők kötelező befizetései teljes mértékben ki nem egyenlítik (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (5) és (6) bekezdése). |
| --- | --- |

(69)

A támogatás nem érinthet olyan járványos állatbetegséget vagy növénybetegséget, amely elleni védekezésre az uniós jog specifikus befizetéseket irányoz elő, vagy amelynek költségeit az uniós jog értelmében a mezőgazdasági üzemeknek maguknak kell viselniük, hacsak az ilyen támogatási intézkedések költségeit a termelők kötelező befizetései teljes mértékben ki nem egyenlítik (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (5) és (6) bekezdése).

| (70) | Járványos állatbetegséggel összefüggő támogatások esetében az állatbetegségnek szerepelnie kell az Állat-egészségügyi Világszervezet betegséglistáján és/vagy az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozat (15) mellékletében (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (7) bekezdése). |
| --- | --- |

(70)

Járványos állatbetegséggel összefüggő támogatások esetében az állatbetegségnek szerepelnie kell az Állat-egészségügyi Világszervezet betegséglistáján és/vagy az állat-egészségügyi kiadásokról szóló, 1990. június 26-i 90/424/EGK tanácsi határozat (15) mellékletében (az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (7) bekezdése).

| (71) | A támogatások szabályozását a kiadások vagy veszteségek felmerülését követő három éven belül be kell vezetni. A támogatást a kiadások vagy veszteségek keletkezését követő négy éven belül ki kell fizetni (az 1857/2006/EK rendelet 8. cikkének 10. bekezdése). |
| --- | --- |

(71)

A támogatások szabályozását a kiadások vagy veszteségek felmerülését követő három éven belül be kell vezetni. A támogatást a kiadások vagy veszteségek keletkezését követő négy éven belül ki kell fizetni (az 1857/2006/EK rendelet 8. cikkének 10. bekezdése).

| (72) | Ezek a feltételek a következők szerint teljesülnek. |
| --- | --- |

(72)

Ezek a feltételek a következők szerint teljesülnek.

| (73) | Mint azt a (14) preambulumbekezdés tartalmazza, a támogatás különböző intézkedéseket (folyamatos megfigyelés, felmérések és (labor-szűrő) vizsgálatok, állatorvosi tanácsadás, megelőzési, illetve felszámolási tervek kidolgozása és oltási programok kifejlesztése) foglal magában, amelyek közvetlen célja a betegségmegelőzés. Németország 2009. február 9-én kelt levélben megerősítette, hogy a támogatást támogatott szolgáltatások formájában nyújtják. Következésképpen az ilyen költségekre nyújtott támogatások az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdése szerint megengedettek. |
| --- | --- |

(73)

Mint azt a (14) preambulumbekezdés tartalmazza, a támogatás különböző intézkedéseket (folyamatos megfigyelés, felmérések és (labor-szűrő) vizsgálatok, állatorvosi tanácsadás, megelőzési, illetve felszámolási tervek kidolgozása és oltási programok kifejlesztése) foglal magában, amelyek közvetlen célja a betegségmegelőzés. Németország 2009. február 9-én kelt levélben megerősítette, hogy a támogatást támogatott szolgáltatások formájában nyújtják. Következésképpen az ilyen költségekre nyújtott támogatások az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (1) bekezdése szerint megengedettek.

| (74) | Németország 2009. február 9-én kelt levélben megerősítette, hogy az állatbetegségekkel kapcsolatos projektek esetében az érintett Állatbetegségek szerepelnek az Állat-egészségügyi Világszervezet betegséglistáján és/vagy a 90/424/EGK határozat mellékletében. |
| --- | --- |

(74)

Németország 2009. február 9-én kelt levélben megerősítette, hogy az állatbetegségekkel kapcsolatos projektek esetében az érintett Állatbetegségek szerepelnek az Állat-egészségügyi Világszervezet betegséglistáján és/vagy a 90/424/EGK határozat mellékletében.

| (75) | Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikke (3) bekezdése nem idevágó, mivel csak megelőző intézkedésekre nyújtanak támogatásokat. |
| --- | --- |

(75)

Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikke (3) bekezdése nem idevágó, mivel csak megelőző intézkedésekre nyújtanak támogatásokat.

| (76) | A bizonyos megbetegedésekre vonatkozó kifizetések esetében a támogatások egy regionális program részét képezik, amelyben az érintett járványt, illetve betegséget és a megfelelő intézkedéseket egyértelműen megnevezik. Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése ezáltal teljesül. |
| --- | --- |

(76)

A bizonyos megbetegedésekre vonatkozó kifizetések esetében a támogatások egy regionális program részét képezik, amelyben az érintett járványt, illetve betegséget és a megfelelő intézkedéseket egyértelműen megnevezik. Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (4) bekezdése ezáltal teljesül.

| (77) | Az uniós jog szerint a termelők által viselendő költségeket nem támogatnak. Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (5) bekezdése ezáltal teljesül. |
| --- | --- |

(77)

Az uniós jog szerint a termelők által viselendő költségeket nem támogatnak. Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (5) bekezdése ezáltal teljesül.

| (78) | A szolgáltatások teljesítése előtt felmerült költségek nem támogathatók. Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (8) bekezdése ezáltal teljesül. |
| --- | --- |

(78)

A szolgáltatások teljesítése előtt felmerült költségek nem támogathatók. Az 1857/2006/EK rendelet 10. cikkének (8) bekezdése ezáltal teljesül.

| (79) | Németország nem zárta ki annak lehetőségét, hogy a (14) preambulumbekezdésben megnevezett intézkedések a speciális és egyértelműen megnevezett járványokon, betegségeken vagy kártevő-inváziókon kívül az állat-egészségügy más vonatkozásaival is összefüggésben állhatnak (pl. termeléshigiénia). Az ennek megfelelő intézkedések tanácsadási szolgáltatások, amelyek keretein belül az ajánlásokat és terveket bizonyos gazdálkodók és gazdálkodói csoportok helyzetéhez igazítják. |
| --- | --- |

(79)

Németország nem zárta ki annak lehetőségét, hogy a (14) preambulumbekezdésben megnevezett intézkedések a speciális és egyértelműen megnevezett járványokon, betegségeken vagy kártevő-inváziókon kívül az állat-egészségügy más vonatkozásaival is összefüggésben állhatnak (pl. termeléshigiénia). Az ennek megfelelő intézkedések tanácsadási szolgáltatások, amelyek keretein belül az ajánlásokat és terveket bizonyos gazdálkodók és gazdálkodói csoportok helyzetéhez igazítják.

| (80) | Az 1857/2006/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint megengedettek a harmadik fél által végzett tanácsadási szolgáltatás díjának fedezését célzó támogatások, azonban ezek a tanácsadási szolgáltatások – mint pl. a rendszeres adó- vagy jogi tanácsadás vagy reklámozás – nem lehetnek folyamatos jellegűek, vagy rendszeres időközönként igénybe vettek, vagy nem tartozhatnak a szokásos üzemi kiadások körébe. Az 1857/2006/EK tanácsi rendelet 15. cikke (3) bekezdése azt írja elő, hogy a támogatás a költségek 100 %-át lefedheti, és azt támogatott szolgáltatás formájában kell nyújtani. |
| --- | --- |

(80)

Az 1857/2006/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdésének c) pontja szerint megengedettek a harmadik fél által végzett tanácsadási szolgáltatás díjának fedezését célzó támogatások, azonban ezek a tanácsadási szolgáltatások – mint pl. a rendszeres adó- vagy jogi tanácsadás vagy reklámozás – nem lehetnek folyamatos jellegűek, vagy rendszeres időközönként igénybe vettek, vagy nem tartozhatnak a szokásos üzemi kiadások körébe. Az 1857/2006/EK tanácsi rendelet 15. cikke (3) bekezdése azt írja elő, hogy a támogatás a költségek 100 %-át lefedheti, és azt támogatott szolgáltatás formájában kell nyújtani.

| (81) | Ezek a feltételek a következők szerint teljesülnek. |
| --- | --- |

(81)

Ezek a feltételek a következők szerint teljesülnek.

| (82) | A Németország által bemutatott dokumentumokból (vö. (14) preambulumbekezdés) az derül ki, hogy a támogatott tanácsadási szolgáltatásokat speciális és pontszerűen jelentkező, közérdekű állat-egészségügyi igényekkel összefüggésben nyújtják. Bár bizonyos intézkedéshez folyamatos megfigyelés vagy rendszeres tesztek válhatnak szükségessé, úgy tűnik, ezek az adott projekthez vannak hozzárendelve, és nem képezik az állatállomány szokásos állandó állat-egészségügyi vagy minőségi ellenőrzését. Az ilyen intézkedések költségei az 1857/2006/EK rendelet 15. cikke (2) c) pontja értelmében szokásos üzemi kiadásoknak sem tekinthetők, mivel a megelőzési és kezelési célú rutinszerű állatorvosi látogatások költségei nem támogathatók. A teljes támogatást támogatott szolgáltatások formájában nyújtják, és az maximálisan a megengedett költségek 100 %-át fedezheti. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők. |
| --- | --- |

(82)

A Németország által bemutatott dokumentumokból (vö. (14) preambulumbekezdés) az derül ki, hogy a támogatott tanácsadási szolgáltatásokat speciális és pontszerűen jelentkező, közérdekű állat-egészségügyi igényekkel összefüggésben nyújtják. Bár bizonyos intézkedéshez folyamatos megfigyelés vagy rendszeres tesztek válhatnak szükségessé, úgy tűnik, ezek az adott projekthez vannak hozzárendelve, és nem képezik az állatállomány szokásos állandó állat-egészségügyi vagy minőségi ellenőrzését. Az ilyen intézkedések költségei az 1857/2006/EK rendelet 15. cikke (2) c) pontja értelmében szokásos üzemi kiadásoknak sem tekinthetők, mivel a megelőzési és kezelési célú rutinszerű állatorvosi látogatások költségei nem támogathatók. A teljes támogatást támogatott szolgáltatások formájában nyújtják, és az maximálisan a megengedett költségek 100 %-át fedezheti. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők.

| (83) | Az intézkedésekre a halászati ágazatban is sor került. A halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások vizsgálatához kiadott, az iránymutatásoknak megfelelő 1988., 1992., 1994., 1997. és 2001. évi iránymutatások az állami támogatásoknak a belső piaccal való összeegyeztethetőségére vonatkozóan az állat-egészségügyi és egészségügyi területre a következő kritériumokat rögzítik (16): A hatóságnak intézkednie kell a betegség leküzdésére, miáltal biztosított, hogy nem csak egy meghatározott érdek, hanem közérdek alapján jár el. A támogatási intézkedéseknek vagy a megelőzést kell szolgálniuk, vagy az ellentételezést kell célozniuk, vagy pedig össze kell kapcsolniuk a megelőzést az ellentételezéssel. Bajorország a TGD-t bízta meg az intézkedések végrehajtásával, amely azokat, mint azt a (16) preambulumbekezdésben már más összefüggésben feltüntettük, önállóan végzi. Az intézkedések a megelőzést szolgálják. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők. |
| --- | --- |

(83)

Az intézkedésekre a halászati ágazatban is sor került. A halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások vizsgálatához kiadott, az iránymutatásoknak megfelelő 1988., 1992., 1994., 1997. és 2001. évi iránymutatások az állami támogatásoknak a belső piaccal való összeegyeztethetőségére vonatkozóan az állat-egészségügyi és egészségügyi területre a következő kritériumokat rögzítik (16): A hatóságnak intézkednie kell a betegség leküzdésére, miáltal biztosított, hogy nem csak egy meghatározott érdek, hanem közérdek alapján jár el. A támogatási intézkedéseknek vagy a megelőzést kell szolgálniuk, vagy az ellentételezést kell célozniuk, vagy pedig össze kell kapcsolniuk a megelőzést az ellentételezéssel. Bajorország a TGD-t bízta meg az intézkedések végrehajtásával, amely azokat, mint azt a (16) preambulumbekezdésben már más összefüggésben feltüntettük, önállóan végzi. Az intézkedések a megelőzést szolgálják. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők.

| (84) | A 2004. november 1. és 2008. március 31. között nyújtott állami támogatásokat esetenként vizsgáljuk a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások vizsgálatához kiadott iránymutatások (17) (a továbbiakban: 2004. évi iránymutatások) 3.10. pontja szerint, mely pont az 1595/2004/EK bizottsági rendelet (18) 4. cikkére hivatkozik, amely ugyanakkor a közösségi strukturális intézkedések módozatainak és feltételeinek meghatározásáról a halászati ágazatban szóló, 1999. december 17-i 2792/1999/EK, tanácsi rendelet (19) 15. cikke (3) bekezdésére hivatkozik. A 2004. évi iránymutatások 3.1. pontjának (2) bekezdése szerint ezek az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetők, és összhangban vannak a közösségi versenypolitika és közösségi halászati politika célkitűzéseivel a 2371/2002/EK (20) és a 2792/1999/EK rendelet értelmében: az 2792/1999/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdése szerint támogathatók azok a közérdekű intézkedések, amelyek a privát vállalkozói tevékenység szokásos mértékét meghaladják. Ilyen intézkedésekre tartalmaz példákat a 15. cikk (3) bekezdés e) és l) pontja. A Bizottság először is leszögezi, hogy az általános intézkedések célja e példák célkitűzésével azonos. Másodszor a TGD ezt a tevékenységet saját kezdeményezésre, nem a gazdálkodók felkérésére végzi. Ezenfelül az intézkedéseket – vö. a 2004. évi iránymutatások 3.4. pontjával – a gazdálkodók tisztán piaci viszonyok mellett nem feltétlenül hajtanák végre. Végül pedig ezek az intézkedések tartós javulást eredményeznek az ágazatban a 2004. évi iránymutatások 3.5. pontjának értelmében. |
| --- | --- |

(84)

A 2004. november 1. és 2008. március 31. között nyújtott állami támogatásokat esetenként vizsgáljuk a halászati és akvakultúra-ágazat számára nyújtott állami támogatások vizsgálatához kiadott iránymutatások (17) (a továbbiakban: 2004. évi iránymutatások) 3.10. pontja szerint, mely pont az 1595/2004/EK bizottsági rendelet (18) 4. cikkére hivatkozik, amely ugyanakkor a közösségi strukturális intézkedések módozatainak és feltételeinek meghatározásáról a halászati ágazatban szóló, 1999. december 17-i 2792/1999/EK, tanácsi rendelet (19) 15. cikke (3) bekezdésére hivatkozik. A 2004. évi iránymutatások 3.1. pontjának (2) bekezdése szerint ezek az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetők, és összhangban vannak a közösségi versenypolitika és közösségi halászati politika célkitűzéseivel a 2371/2002/EK (20) és a 2792/1999/EK rendelet értelmében: az 2792/1999/EK rendelet 15. cikke (2) bekezdése szerint támogathatók azok a közérdekű intézkedések, amelyek a privát vállalkozói tevékenység szokásos mértékét meghaladják. Ilyen intézkedésekre tartalmaz példákat a 15. cikk (3) bekezdés e) és l) pontja. A Bizottság először is leszögezi, hogy az általános intézkedések célja e példák célkitűzésével azonos. Másodszor a TGD ezt a tevékenységet saját kezdeményezésre, nem a gazdálkodók felkérésére végzi. Ezenfelül az intézkedéseket – vö. a 2004. évi iránymutatások 3.4. pontjával – a gazdálkodók tisztán piaci viszonyok mellett nem feltétlenül hajtanák végre. Végül pedig ezek az intézkedések tartós javulást eredményeznek az ágazatban a 2004. évi iránymutatások 3.5. pontjának értelmében.

| (85) | 2009. február 9-én kelt levélben Németország megerősítette, hogy a támogatásokat az agrárszektorban továbbra is nyújtják, és példákat hozott fel jellemző projektekre. E példák között nem volt a halászati ágazatból származó projekt. Mivel azonban nem zárható ki, hogy 2008. április 1-jét követően támogatásokat fognak nyújtani a halászati ágazat javára, meg kell vizsgálni, hogy az ilyen támogatások az ezen időpont után az agrár- és halászati ágazatban érvényes előírásokkal összeegyeztethetők lennének-e. A 2008. évi iránymutatások 4.2. pontja a támogatások vonatkozásában más rendelkezések alkalmazási területén belül az e rendelkezésekben foglalt feltételekre hivatkozik, ebben az esetben a Szerződés 87. és 88. cikkének a halászati termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2008. július 22-i 736/2008/EK bizottsági rendelet (21) feltételeire. Az állat-egészségügyi intézkedésekre nyújtott támogatásokra a 736/2008/EK rendelet 14. cikke vonatkozik. E cikk szerint az állat-egészségügyi intézkedésekre nyújtott támogatások a belső piaccal összeegyeztethetők, amenynyiben teljesítik az 1198/2006/EK tanácsi rendelet (22) 28. és 32. cikkében, valamint a 498/2007/EK bizottsági rendelet (23) 12. cikkében foglaltakat. Az érintett támogatások vonatkozásában e rendelkezések feltételei és a 2008. évi iránymutatások 3. pontja szerinti általános alapelvek tartalmilag azonosak maradtak azokkal az előírásokkal, amelyek a 2008. április 1. előtt nyújtott támogatásokra voltak érvényesek. Ezért az ezekre a támogatásokra elvégzett értékelés a 2008. április 1. után nyújtott támogatásokra is alkalmazható. Mivel a 2008. április 1. előtt nyújtott támogatások a hatályos szabályozással összeegyeztethetők és nyújtásuk módja 2008. április 1. után változatlan maradt, ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a támogatások teljesítik a halászati és akvakultúra-ágazatban érvényes szabályozás feltételeit. |
| --- | --- |

(85)

2009. február 9-én kelt levélben Németország megerősítette, hogy a támogatásokat az agrárszektorban továbbra is nyújtják, és példákat hozott fel jellemző projektekre. E példák között nem volt a halászati ágazatból származó projekt. Mivel azonban nem zárható ki, hogy 2008. április 1-jét követően támogatásokat fognak nyújtani a halászati ágazat javára, meg kell vizsgálni, hogy az ilyen támogatások az ezen időpont után az agrár- és halászati ágazatban érvényes előírásokkal összeegyeztethetők lennének-e. A 2008. évi iránymutatások 4.2. pontja a támogatások vonatkozásában más rendelkezések alkalmazási területén belül az e rendelkezésekben foglalt feltételekre hivatkozik, ebben az esetben a Szerződés 87. és 88. cikkének a halászati termékek előállításával, feldolgozásával és forgalmazásával foglalkozó kis- és középvállalkozásoknak nyújtott állami támogatásokra történő alkalmazásáról szóló, 2008. július 22-i 736/2008/EK bizottsági rendelet (21) feltételeire. Az állat-egészségügyi intézkedésekre nyújtott támogatásokra a 736/2008/EK rendelet 14. cikke vonatkozik. E cikk szerint az állat-egészségügyi intézkedésekre nyújtott támogatások a belső piaccal összeegyeztethetők, amenynyiben teljesítik az 1198/2006/EK tanácsi rendelet (22) 28. és 32. cikkében, valamint a 498/2007/EK bizottsági rendelet (23) 12. cikkében foglaltakat. Az érintett támogatások vonatkozásában e rendelkezések feltételei és a 2008. évi iránymutatások 3. pontja szerinti általános alapelvek tartalmilag azonosak maradtak azokkal az előírásokkal, amelyek a 2008. április 1. előtt nyújtott támogatásokra voltak érvényesek. Ezért az ezekre a támogatásokra elvégzett értékelés a 2008. április 1. után nyújtott támogatásokra is alkalmazható. Mivel a 2008. április 1. előtt nyújtott támogatások a hatályos szabályozással összeegyeztethetők és nyújtásuk módja 2008. április 1. után változatlan maradt, ezért a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a támogatások teljesítik a halászati és akvakultúra-ágazatban érvényes szabályozás feltételeit.

| (86) | Mindezek szerint a gazdálkodóknak a vizsgált intézkedések keretein belül nyújtott állami támogatások teljesítik az alkalmazandó uniós szabályozásokban az agrár- és halászati ágazatra rögzített feltételeket. Ebben az összefüggésben a Bizottság megállapítja, hogy a panaszosok és az egyéb érintettek sem feltételezték a vonatkozó uniós előírások megszegését. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők. |
| --- | --- |

(86)

Mindezek szerint a gazdálkodóknak a vizsgált intézkedések keretein belül nyújtott állami támogatások teljesítik az alkalmazandó uniós szabályozásokban az agrár- és halászati ágazatra rögzített feltételeket. Ebben az összefüggésben a Bizottság megállapítja, hogy a panaszosok és az egyéb érintettek sem feltételezték a vonatkozó uniós előírások megszegését. Ezért az állami támogatások a belső piaccal összeegyeztethetőnek tekinthetők.

| (87) | Ahhoz, hogy állami támogatásról lehessen beszélni, az intézkedésnek a kedvezményezettet előnyben kell részesítenie. |
| --- | --- |

(87)

Ahhoz, hogy állami támogatásról lehessen beszélni, az intézkedésnek a kedvezményezettet előnyben kell részesítenie.

| (88) | A Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés nem jelent az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében vett támogatást, amennyiben bizonyos feltételek teljesülnek (24). Amennyiben ezeket a feltételeket nem tartják be, az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságát érintő általános kritériumok azonban teljesülnek, akkor egy ilyen ellentételezés állami támogatást képez. |
| --- | --- |

(88)

A Bíróság ítélkezési gyakorlatából kitűnik, hogy a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés nem jelent az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében vett támogatást, amennyiben bizonyos feltételek teljesülnek (24). Amennyiben ezeket a feltételeket nem tartják be, az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságát érintő általános kritériumok azonban teljesülnek, akkor egy ilyen ellentételezés állami támogatást képez.

| (89) | Az Európai Bíróság az Altmark-ügyben hozott ítéletében kifejtette, milyen feltételek mellett nem képez állami támogatást a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés (3. vezérelv):






  „a) | Először is, a kedvezményezett vállalkozásnak közszolgáltatási kötelezettséggel kell rendelkeznie, és e kötelezettségeket világosan meg kell határozni. |
| --- | --- | --- |

(89)

Az Európai Bíróság az Altmark-ügyben hozott ítéletében kifejtette, milyen feltételek mellett nem képez állami támogatást a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés (3. vezérelv):

„a)

Először is, a kedvezményezett vállalkozásnak közszolgáltatási kötelezettséggel kell rendelkeznie, és e kötelezettségeket világosan meg kell határozni.

| b) | Másodszor, az ellentételezés kiszámításához alapul vett paramétereket objektív és átlátható módon előre meg kell határozni. |
| --- | --- |

b)

Másodszor, az ellentételezés kiszámításához alapul vett paramétereket objektív és átlátható módon előre meg kell határozni.

| c) | Harmadszor, az ellentételezés nem haladhatja meg a közszolgáltatási kötelezettségek biztosításához szükséges költség egy része vagy egésze fedezéséhez szükséges összeget, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket és az ésszerű nyereséget. |
| --- | --- |

c)

Harmadszor, az ellentételezés nem haladhatja meg a közszolgáltatási kötelezettségek biztosításához szükséges költség egy része vagy egésze fedezéséhez szükséges összeget, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket és az ésszerű nyereséget.

| d) | Negyedszer, ha az adott esetben a közszolgáltatási kötelezettséget biztosító vállalkozást nem olyan közbeszerzési eljáráson választották ki, amely lehetővé tenné a közösség számára a legkisebb költséget jelentő szolgáltatást nyújtani képes ajánlattevő kiválasztását, az ellentételezés mértékét azon költségek elemzése alapján kell meghatározni, amelyek fejében egy átlagos, jól vezetett és a közszolgáltatási kötelezettséggel kapcsolatos követelményeknek való megfeleléshez szükséges ... eszközökkel rendelkező vállalkozás biztosította volna e kötelezettségeket, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket és a kötelezettségek biztosításából származó ésszerű nyereséget.” |
| --- | --- |

d)

Negyedszer, ha az adott esetben a közszolgáltatási kötelezettséget biztosító vállalkozást nem olyan közbeszerzési eljáráson választották ki, amely lehetővé tenné a közösség számára a legkisebb költséget jelentő szolgáltatást nyújtani képes ajánlattevő kiválasztását, az ellentételezés mértékét azon költségek elemzése alapján kell meghatározni, amelyek fejében egy átlagos, jól vezetett és a közszolgáltatási kötelezettséggel kapcsolatos követelményeknek való megfeleléshez szükséges ... eszközökkel rendelkező vállalkozás biztosította volna e kötelezettségeket, figyelembe véve a kapcsolódó bevételeket és a kötelezettségek biztosításából származó ésszerű nyereséget.”

| (90) | Amennyiben ez a négy feltétel teljesül, úgy a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés nem állami támogatás, tehát nem alkalmazható az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése és az EUMSz. 108. cikke. Amennyiben a tagállamok ezeket a feltételeket nem tartják be és az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságát érintő általános kritériumok teljesülnek, akkor a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés állami támogatást képez, amelyet az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdése értelmében a Bizottságnak be kell jelenteni. |
| --- | --- |

(90)

Amennyiben ez a négy feltétel teljesül, úgy a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés nem állami támogatás, tehát nem alkalmazható az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése és az EUMSz. 108. cikke. Amennyiben a tagállamok ezeket a feltételeket nem tartják be és az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdésének alkalmazhatóságát érintő általános kritériumok teljesülnek, akkor a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezés állami támogatást képez, amelyet az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdése értelmében a Bizottságnak be kell jelenteni.

| (91) | Az eljárás megindításakor különösen az volt kétséges, hogy a c) és d) pontban rögzített feltételek teljesülnek-e. |
| --- | --- |

(91)

Az eljárás megindításakor különösen az volt kétséges, hogy a c) és d) pontban rögzített feltételek teljesülnek-e.

| (92) | Az a) pontban szereplő feltétel vonatkozásában a Bizottság utal arra, hogy a LwÖFG 14. cikke (1) bekezdése közérdekű kötelezettséget irányoz elő, amennyiben világos célt (egészséges táplálkozás) tűz ki és lehetőségeket (minőségi mezőgazdasági és erdőgazdasági termékek) nyújt ahhoz, hogy ezt a célkitűzést egy sor intézkedéssel (vö. (14) preambulumbekezdés) el lehessen érni. Alapszabálya szerint a TGD az állat-egészségügy támogatását és biztosítását szolgálja, különösen egészségügyi szempontból kifogástalan, állati eredetű élelmiszerek előállítása, valamint a fogyasztók és az állatok védelme érdekében. E célkitűzés teljesítéséhez az egyesület saját személyzetet és saját létesítményeket vesz igénybe. A TGD által végzett intézkedéseket a Bajorország és a bajor TGD között megkötött 1974. évi R1-4010/1393 megállapodás és a 1993. július 13-i T-7482-100 keretmegállapodás szabályozza. A részleteket minden évben éves megállapodásokban és közigazgatási határozatokban rögzítik. |
| --- | --- |

(92)

Az a) pontban szereplő feltétel vonatkozásában a Bizottság utal arra, hogy a LwÖFG 14. cikke (1) bekezdése közérdekű kötelezettséget irányoz elő, amennyiben világos célt (egészséges táplálkozás) tűz ki és lehetőségeket (minőségi mezőgazdasági és erdőgazdasági termékek) nyújt ahhoz, hogy ezt a célkitűzést egy sor intézkedéssel (vö. (14) preambulumbekezdés) el lehessen érni. Alapszabálya szerint a TGD az állat-egészségügy támogatását és biztosítását szolgálja, különösen egészségügyi szempontból kifogástalan, állati eredetű élelmiszerek előállítása, valamint a fogyasztók és az állatok védelme érdekében. E célkitűzés teljesítéséhez az egyesület saját személyzetet és saját létesítményeket vesz igénybe. A TGD által végzett intézkedéseket a Bajorország és a bajor TGD között megkötött 1974. évi R1-4010/1393 megállapodás és a 1993. július 13-i T-7482-100 keretmegállapodás szabályozza. A részleteket minden évben éves megállapodásokban és közigazgatási határozatokban rögzítik.

| (93) | A b) pont feltételeinek tekintetében megállapítható, hogy minden egyes tevékenységet előzetesen definiáltak, és a pénzügyi ellentételezést egy pontozásos rendszer segítségével az előre látható idő- és költségráfordítás alapján számították ki. A következő évek során az újként felvett szolgáltatások esetében hasonlóan jártak el. Ebben az összefüggésben meg kell említeni, hogy a TGD tevékenységét a Bajor Legfelsőbb Számvevőszék ellenőrizte és elfogadta. Továbbá a jelen határozat által érintett időszakra független könyvvizsgáló társaságok is végeztek pénzügyi ellenőrzéseket. |
| --- | --- |

(93)

A b) pont feltételeinek tekintetében megállapítható, hogy minden egyes tevékenységet előzetesen definiáltak, és a pénzügyi ellentételezést egy pontozásos rendszer segítségével az előre látható idő- és költségráfordítás alapján számították ki. A következő évek során az újként felvett szolgáltatások esetében hasonlóan jártak el. Ebben az összefüggésben meg kell említeni, hogy a TGD tevékenységét a Bajor Legfelsőbb Számvevőszék ellenőrizte és elfogadta. Továbbá a jelen határozat által érintett időszakra független könyvvizsgáló társaságok is végeztek pénzügyi ellenőrzéseket.

| (94) | A c) pontban foglalt feltétel tekintetében Németország olyan tájékoztatást nyújtott, amelyből kitűnik, hogy az ellentételezés nem haladta meg a közszolgálati kötelezettségek biztosításának költségeit (vö. a melléklettel). A számok ténylegesen azt mutatják, hogy a TGD 1990 és 2004 között nem termelt nyereséget. Az általános intézkedések költségeit pontozásos rendszer alapján állapítják meg, amelyben egy pont egy meghatározott EUR-értéknek felel meg. Ezt a számítási módszert a Bajor Számvevőszék kezdeményezésére fejlesztették ki. A módszer hasonló, mint a humán gyógyászatban a szolgáltatások elszámolására használt eljárás. Németország tájékoztatása szerint a 2002 óta alkalmazott elszámolási módszer teljesíti a 2005/52/EK bizottsági irányelv (25) követelményeit. |
| --- | --- |

(94)

A c) pontban foglalt feltétel tekintetében Németország olyan tájékoztatást nyújtott, amelyből kitűnik, hogy az ellentételezés nem haladta meg a közszolgálati kötelezettségek biztosításának költségeit (vö. a melléklettel). A számok ténylegesen azt mutatják, hogy a TGD 1990 és 2004 között nem termelt nyereséget. Az általános intézkedések költségeit pontozásos rendszer alapján állapítják meg, amelyben egy pont egy meghatározott EUR-értéknek felel meg. Ezt a számítási módszert a Bajor Számvevőszék kezdeményezésére fejlesztették ki. A módszer hasonló, mint a humán gyógyászatban a szolgáltatások elszámolására használt eljárás. Németország tájékoztatása szerint a 2002 óta alkalmazott elszámolási módszer teljesíti a 2005/52/EK bizottsági irányelv (25) követelményeit.

| (95) | A d) pontban foglalt feltétel tekintetében Bajorország a TGD-t egy nyílt közbeszerzési eljárás alapján bízta meg 2005. január 1-jétől a közszolgálati kötelezettség teljesítésével. A Bizottsággal való egyeztetést követően Bajorország 2004 júniusában elindította a közbeszerzési eljárást a „Tervezett intézkedések a mezőgazdasági haszonállatok állat-egészségügyi területén Bajorországban” megnevezésű szolgáltatási megállapodás uniós szintű ajánlati felhívásával. Az intézkedések összes költségét ötéves időtartamra évi 8 millió EUR-ra becsülték. Az ajánlati felhívást a Kiegészítés az Európai Unió Hivatalos Lapjához (S sorozat) (26) kiadványban és a Bajor Törvény- és Rendeletközlönyben tették közzé. Az ajánlati felhívásban három ajánlattevő vett részt. Az ötéves szerződést a TGD nyerte el, mivel a TGD tudta az igényelt szolgáltatásokat a legkedvezőbb költséggel elvégezni. 2009-ben új pályázati eljárást indítottak. |
| --- | --- |

(95)

A d) pontban foglalt feltétel tekintetében Bajorország a TGD-t egy nyílt közbeszerzési eljárás alapján bízta meg 2005. január 1-jétől a közszolgálati kötelezettség teljesítésével. A Bizottsággal való egyeztetést követően Bajorország 2004 júniusában elindította a közbeszerzési eljárást a „Tervezett intézkedések a mezőgazdasági haszonállatok állat-egészségügyi területén Bajorországban” megnevezésű szolgáltatási megállapodás uniós szintű ajánlati felhívásával. Az intézkedések összes költségét ötéves időtartamra évi 8 millió EUR-ra becsülték. Az ajánlati felhívást a Kiegészítés az Európai Unió Hivatalos Lapjához (S sorozat) (26) kiadványban és a Bajor Törvény- és Rendeletközlönyben tették közzé. Az ajánlati felhívásban három ajánlattevő vett részt. Az ötéves szerződést a TGD nyerte el, mivel a TGD tudta az igényelt szolgáltatásokat a legkedvezőbb költséggel elvégezni. 2009-ben új pályázati eljárást indítottak.

| (96) | A d) pontban foglalt feltétel második alternatíváját illetően Németország elismerte, hogy a 2004. december 31-ig terjedő időszakra egy olyan szokásos vállalkozás sem nevezhető meg, amely a TGD-vel teljes mértékben összehasonlítható lenne. |
| --- | --- |

(96)

A d) pontban foglalt feltétel második alternatíváját illetően Németország elismerte, hogy a 2004. december 31-ig terjedő időszakra egy olyan szokásos vállalkozás sem nevezhető meg, amely a TGD-vel teljes mértékben összehasonlítható lenne.

| (97) | Németország eszerint nem igazolta, hogy a TGD-nek 1990 és 2004 között kifizetett ellentételezést azon költségek elemzése alapján határozták meg, amelyek egy átlagos, jól vezetett vállalkozás esetében az érintett kötelezettségek biztosítása során felmerültek volna. Következésképpen abból lehet kiindulni, hogy az érintett intézkedés a TGD számára 2004. december 31-ig az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosított. |
| --- | --- |

(97)

Németország eszerint nem igazolta, hogy a TGD-nek 1990 és 2004 között kifizetett ellentételezést azon költségek elemzése alapján határozták meg, amelyek egy átlagos, jól vezetett vállalkozás esetében az érintett kötelezettségek biztosítása során felmerültek volna. Következésképpen abból lehet kiindulni, hogy az érintett intézkedés a TGD számára 2004. december 31-ig az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében gazdasági előnyt biztosított.

| (98) | A TGD részére 1990 és 2004 között évente biztosított ellentételezés ezért az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatást valósít meg, míg a 2005. január 1-jétől fizetett éves ellentételezés, amely nyílt közbeszerzési eljárás alapján történik, megfelel az összes, az Altmark-ügyben felsorolt feltételnek, és ezáltal nem képez a TGD javára kifizetett állami támogatást. Ezzel összefüggésben a Bizottság tudomásul veszi, hogy a Németország által megküldött dokumentumokból kitűnik, hogy a TGD részére 2005. január 1. és 2008 vége között kifizetett összegek nem fedezték az általános intézkedések teljes költségeit. |
| --- | --- |

(98)

A TGD részére 1990 és 2004 között évente biztosított ellentételezés ezért az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében állami támogatást valósít meg, míg a 2005. január 1-jétől fizetett éves ellentételezés, amely nyílt közbeszerzési eljárás alapján történik, megfelel az összes, az Altmark-ügyben felsorolt feltételnek, és ezáltal nem képez a TGD javára kifizetett állami támogatást. Ezzel összefüggésben a Bizottság tudomásul veszi, hogy a Németország által megküldött dokumentumokból kitűnik, hogy a TGD részére 2005. január 1. és 2008 vége között kifizetett összegek nem fedezték az általános intézkedések teljes költségeit.

| (99) | Az Altmark-ítéletben felsorolt feltételek teljesítése tekintetében az egyéb érintettek részéről sem speciális panasz, sem más beadvány nem érkezett. |
| --- | --- |

(99)

Az Altmark-ítéletben felsorolt feltételek teljesítése tekintetében az egyéb érintettek részéről sem speciális panasz, sem más beadvány nem érkezett.

| (100) | A TGD számára a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezésnek az EUMSz.-szel való összeegyeztethetőségének megítéléséhez a támogatás nyújtásának időpontjában alkalmazható rendelkezéseket kell figyelembe venni. |
| --- | --- |

(100)

A TGD számára a közszolgálati kötelezettségek biztosításáért nyújtott ellentételezésnek az EUMSz.-szel való összeegyeztethetőségének megítéléséhez a támogatás nyújtásának időpontjában alkalmazható rendelkezéseket kell figyelembe venni.

| (101) | A Bizottság Általános érdekű szolgáltatások Európában című közleménye (27) (a továbbiakban: közlemény) szerint, amely a közösségi iránymutatások (26) preambulumbekezdése b) pontja értelmében a közszolgálati kötelezettségek biztosításának ellentételezéseként nyújtott állami támogatások (28) esetében a nem bejelentett támogatásokra alkalmazandó, az állami ellentételezési kifizetéseket a következő három elv alapján kell megvizsgálni:






  — | semlegesség abban a tekintetben, hogy egy vállalkozás állami vagy magántulajdonú, |
| --- | --- | --- |

(101)

A Bizottság Általános érdekű szolgáltatások Európában című közleménye (27) (a továbbiakban: közlemény) szerint, amely a közösségi iránymutatások (26) preambulumbekezdése b) pontja értelmében a közszolgálati kötelezettségek biztosításának ellentételezéseként nyújtott állami támogatások (28) esetében a nem bejelentett támogatásokra alkalmazandó, az állami ellentételezési kifizetéseket a következő három elv alapján kell megvizsgálni:

—

semlegesség abban a tekintetben, hogy egy vállalkozás állami vagy magántulajdonú,

| — | a tagállamok szabad mérlegelési jogköre a közszolgáltatások fogalmának meghatározásában, |
| --- | --- |

—

a tagállamok szabad mérlegelési jogköre a közszolgáltatások fogalmának meghatározásában,

| — | arányosság, amely biztosítja, hogy a verseny és a szabadság korlátozása a belső piacon nem haladja meg a közérdekű feladatok hatékony ellátásához szükséges mértéket. |
| --- | --- |

—

arányosság, amely biztosítja, hogy a verseny és a szabadság korlátozása a belső piacon nem haladja meg a közérdekű feladatok hatékony ellátásához szükséges mértéket.

| (102) | Az első elv, a semlegesség azt jelenti, hogy a Bizottság nem írja elő, hogy az általános érdekű szolgáltatásokat állami vagy magántulajdonú vállalkozásoknak kell-e biztosítani. Ennek az elvnek a betartása jelen esetben nem vonható kétségbe. |
| --- | --- |

(102)

Az első elv, a semlegesség azt jelenti, hogy a Bizottság nem írja elő, hogy az általános érdekű szolgáltatásokat állami vagy magántulajdonú vállalkozásoknak kell-e biztosítani. Ennek az elvnek a betartása jelen esetben nem vonható kétségbe.

| (103) | A tagállamok szabad mérlegelési joga azt jelenti, hogy egy szolgáltatási tevékenység specifikus jellemzőiből kiindulva elsősorban a tagállamok felelőssége annak meghatározása, hogy az adott tevékenység az általános érdekű szolgáltatások körébe tartozik-e. A definíció tekintetében a Bizottság csak rosszhiszemű alkalmazás vagy nyilvánvaló hiba esetén avatkozik be. Az EUMSz. 106. cikke (2) bekezdése szerinti kivételi szabályozások egyedi esetekben azonban csak akkor alkalmazhatók, ha az ellátási megbízás világosan definiált és arra hivatalos aktussal (szerződéseket is beleértve) került sor. Emiatt elengedhetetlen jogbiztonság és a nyilvánosság számára való átláthatóság, és egyben szükséges is ahhoz, hogy a Bizottság az intézkedés arányosságát vizsgálni tudja. |
| --- | --- |

(103)

A tagállamok szabad mérlegelési joga azt jelenti, hogy egy szolgáltatási tevékenység specifikus jellemzőiből kiindulva elsősorban a tagállamok felelőssége annak meghatározása, hogy az adott tevékenység az általános érdekű szolgáltatások körébe tartozik-e. A definíció tekintetében a Bizottság csak rosszhiszemű alkalmazás vagy nyilvánvaló hiba esetén avatkozik be. Az EUMSz. 106. cikke (2) bekezdése szerinti kivételi szabályozások egyedi esetekben azonban csak akkor alkalmazhatók, ha az ellátási megbízás világosan definiált és arra hivatalos aktussal (szerződéseket is beleértve) került sor. Emiatt elengedhetetlen jogbiztonság és a nyilvánosság számára való átláthatóság, és egyben szükséges is ahhoz, hogy a Bizottság az intézkedés arányosságát vizsgálni tudja.

| (104) | A TGD-re átruházott általános intézkedéseket általános érdekű gazdasági szolgáltatásként lehet besorolni, és azokat a (92) preambulumbekezdésben leírtak szerint világosan definiálták és végrehajtásukkal a TGD-t bízták meg. |
| --- | --- |

(104)

A TGD-re átruházott általános intézkedéseket általános érdekű gazdasági szolgáltatásként lehet besorolni, és azokat a (92) preambulumbekezdésben leírtak szerint világosan definiálták és végrehajtásukkal a TGD-t bízták meg.

| (105) | Az arányossági elvet tekintve az EUMSz. 106. cikke (2) bekezdése alapján azt kell megvizsgálni, hogy az ellátási megbízás teljesítéséhez felhasznált eszközök nem okozhatják a kereskedelem szükségtelen torzulását, és nem haladhatják meg a megbízás tényleges teljesítéséhez szükséges mértéket. A közlemény 26. pontja és a Bíróságnak az érintett időszakra vonatkozó ítélkezési gyakorlata szerint az ellentételezés nem haladhatja meg az átruházott feladatokhoz kapcsolódó nettó többletköltséget. A közérdekű szolgáltatások ellátásának biztosítottnak kell lennie, és a megbízott vállalkozásoknak képesnek kell lenniük arra, hogy a feladat elvégzésével kapcsolatos többletköltségeket viseljék. |
| --- | --- |

(105)

Az arányossági elvet tekintve az EUMSz. 106. cikke (2) bekezdése alapján azt kell megvizsgálni, hogy az ellátási megbízás teljesítéséhez felhasznált eszközök nem okozhatják a kereskedelem szükségtelen torzulását, és nem haladhatják meg a megbízás tényleges teljesítéséhez szükséges mértéket. A közlemény 26. pontja és a Bíróságnak az érintett időszakra vonatkozó ítélkezési gyakorlata szerint az ellentételezés nem haladhatja meg az átruházott feladatokhoz kapcsolódó nettó többletköltséget. A közérdekű szolgáltatások ellátásának biztosítottnak kell lennie, és a megbízott vállalkozásoknak képesnek kell lenniük arra, hogy a feladat elvégzésével kapcsolatos többletköltségeket viseljék.

| (106) | Jelen esetben eszerint ki kell számítani a TGD számára a közszolgáltatások (általános intézkedések) biztosításával összefüggésben mindkét megállapodás alapján felmerülő nettó többletköltséget, majd az eredményt össze kell hasonlítani az állami támogatásokkal. Amennyiben a TGD-nek nyújtott ellentételezés nem magasabb az ellátási megbízás miatt felmerült többletköltségeknél, úgy az arányosság elve teljesítettnek tekinthető. |
| --- | --- |

(106)

Jelen esetben eszerint ki kell számítani a TGD számára a közszolgáltatások (általános intézkedések) biztosításával összefüggésben mindkét megállapodás alapján felmerülő nettó többletköltséget, majd az eredményt össze kell hasonlítani az állami támogatásokkal. Amennyiben a TGD-nek nyújtott ellentételezés nem magasabb az ellátási megbízás miatt felmerült többletköltségeknél, úgy az arányosság elve teljesítettnek tekinthető.

| (107) | A döntés szempontjából érintett 1990 és 2004 közötti időszakban az általános intézkedésekkel összefüggésben felmerült többletköltségek meghaladták a TGD-nek nyújtott támogatásokat, mint ez a jelen határozat mellékletéből kitűnik. |
| --- | --- |

(107)

A döntés szempontjából érintett 1990 és 2004 közötti időszakban az általános intézkedésekkel összefüggésben felmerült többletköltségek meghaladták a TGD-nek nyújtott támogatásokat, mint ez a jelen határozat mellékletéből kitűnik.

| (108) | Ezért azok a kifizetések, amelyeket a TGD a jelen határozat tárgyát képező általános intézkedésekért kapott, nem eredményeztek a TGD-nél a teljesítés miatt felmerült többletköltségek túlkompenzációját. |
| --- | --- |

(108)

Ezért azok a kifizetések, amelyeket a TGD a jelen határozat tárgyát képező általános intézkedésekért kapott, nem eredményeztek a TGD-nél a teljesítés miatt felmerült többletköltségek túlkompenzációját.

| (109) | Mindezek alapján a TGD részére az 1990 és 2004 közötti időszakban közszolgáltatások biztosításáért nyújtott ellentételezés az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás, amely összeegyeztethető az EUMSz. 106. cikke (2) bekezdésével. |
| --- | --- |

(109)

Mindezek alapján a TGD részére az 1990 és 2004 közötti időszakban közszolgáltatások biztosításáért nyújtott ellentételezés az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében vett állami támogatás, amely összeegyeztethető az EUMSz. 106. cikke (2) bekezdésével.

| (110) | A Bizottság ezzel összefüggésben rögzíti, hogy nem érthető, hogyan lehetett volna a TGD nyereségorientált tevékenységének szubvencionálására úgy felhasználni azt az állami ellentételezést, amely még az ellátási megbízásból eredő többletköltségeket sem fedte le teljes mértékben, ahogyan azt a panaszos állította. Továbbá a panaszos azon állítását, hogy a TGD által foglalkoztatott állatorvosok bizonyos klinikai, diagnosztikai és terápiás szolgáltatásokat a bekerülési összegnél akár 90 %-kal is olcsóbban végeznének, sem a panaszos, sem pedig más érintett fél nem bizonyította. |
| --- | --- |

(110)

A Bizottság ezzel összefüggésben rögzíti, hogy nem érthető, hogyan lehetett volna a TGD nyereségorientált tevékenységének szubvencionálására úgy felhasználni azt az állami ellentételezést, amely még az ellátási megbízásból eredő többletköltségeket sem fedte le teljes mértékben, ahogyan azt a panaszos állította. Továbbá a panaszos azon állítását, hogy a TGD által foglalkoztatott állatorvosok bizonyos klinikai, diagnosztikai és terápiás szolgáltatásokat a bekerülési összegnél akár 90 %-kal is olcsóbban végeznének, sem a panaszos, sem pedig más érintett fél nem bizonyította.

| (111) | E miatt az állítás miatt Németország a TGD-t külön vizsgálatnak vetette alá. Ennek során nem találtak olyan utalást, amely ezt az állítást megerősítette volna. Németország ezért kérte, hogy amennyiben erre vonatkozó konkrét információk merülnének fel, arról kapjon tájékoztatást, hogy a konkrét esetet megvizsgálhassa. |
| --- | --- |

(111)

E miatt az állítás miatt Németország a TGD-t külön vizsgálatnak vetette alá. Ennek során nem találtak olyan utalást, amely ezt az állítást megerősítette volna. Németország ezért kérte, hogy amennyiben erre vonatkozó konkrét információk merülnének fel, arról kapjon tájékoztatást, hogy a konkrét esetet megvizsgálhassa.

| (112) | A Bizottság ezen kívül rögzíti, hogy a Bajor Állatorvosi Kamara és a Praktizáló Állatorvosok Országos Szövetségének Bajor Tartományi Szövetsége támogatják a TGD munkáját, beleértve annak nyereségorientált tevékenységét is. |
| --- | --- |

(112)

A Bizottság ezen kívül rögzíti, hogy a Bajor Állatorvosi Kamara és a Praktizáló Állatorvosok Országos Szövetségének Bajor Tartományi Szövetsége támogatják a TGD munkáját, beleértve annak nyereségorientált tevékenységét is.

VI.   KÖVETKEZTETÉSEK

| (113) | A Bizottság megállapítja, hogy Németország a szóban forgó támogatást az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdése szerint nyújtotta. |
| --- | --- |

(113)

A Bizottság megállapítja, hogy Németország a szóban forgó támogatást az EUMSz. 108. cikke (3) bekezdése szerint nyújtotta.

| (114) | A mérlegelés alapján azonban a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a (13) és (14) preambulumbekezdésben megnevezett, a gazdálkodók javára általános intézkedések formájában nyújtott állami támogatás (1990-től) és a (17) és (18) preambulumbekezdésben megnevezett, a TGD javára közszolgáltatások biztosításáért 1990 és 2004 között nyújtott állami ellentételezés az EUMSz.-szel összeegyeztethető. A leírtak alapján ténylegesen ezek részben nem is állami támogatások. A (17) és (18) preambulumbekezdésben megnevezett éves ellentételezés, amelyet a TGD számára a közszolgáltatások biztosításáért 2005. január 1. óta nyújtanak, megfelel az Altmark-ítéletben megnevezett feltételeknek, és ezért nem állami támogatás, |
| --- | --- |

(114)

A mérlegelés alapján azonban a Bizottság arra a következtetésre jutott, hogy a (13) és (14) preambulumbekezdésben megnevezett, a gazdálkodók javára általános intézkedések formájában nyújtott állami támogatás (1990-től) és a (17) és (18) preambulumbekezdésben megnevezett, a TGD javára közszolgáltatások biztosításáért 1990 és 2004 között nyújtott állami ellentételezés az EUMSz.-szel összeegyeztethető. A leírtak alapján ténylegesen ezek részben nem is állami támogatások. A (17) és (18) preambulumbekezdésben megnevezett éves ellentételezés, amelyet a TGD számára a közszolgáltatások biztosításáért 2005. január 1. óta nyújtanak, megfelel az Altmark-ítéletben megnevezett feltételeknek, és ezért nem állami támogatás,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A Németország által a gazdálkodóknak és a halászoknak általános intézkedések formájában nyújtott támogatás a belső piaccal összeegyeztethető.

A Németország által az állat-egészségügyi szolgálat javára 1990 és 2004 között az állat-egészségügyi szolgálat által az általános intézkedések biztosításáért nyújtott ellentételezés a belső piaccal összeegyeztethető.

Az állat-egészségügyi szolgálatnak 2005. január 1. óta az általános intézkedések biztosításáért nyújtott ellentételezés az EUMSz. 107. cikke (1) bekezdése értelmében nem képez támogatást.

2. cikk

Ennek a határozatnak a Németországi Szövetségi Köztársaság a címzettje.

Kelt Brüsszelben, 2009. december 15-én.

a Bizottság részéről

Mariann FISCHER BOEL

a Bizottság tagja

---

(1)  2009. december 1-jén az EK-Szerződés 87. és 88. cikke helyébe az EUMSz. 107. és 108. cikke lépett. Az EK-Szerződés 87. és 88. cikkei és az EUMSz. 107. és 108. cikkei lényegében azonosak. E határozat keretein belül az EUMSz. 107. és 108. cikkére való hivatkozások az EK-Szerződés 87. és 88. cikkére való hivatkozásként értendők, ahol ez helyénvaló.

1

(2)  HL C 244., 2006.10.11., 15. o.

2

(3)  HL L 83., 1999.3.27., 1. o.

3

(4)  HL C 119., 2002.5.22., 22. o.

4

(5)  HL C 319., 2006.12.27., 1. o.

5

(6)  HL C 28., 2000.2.1., 2. o.

6

(7)  HL C 84., 2008.4.3., 10. o.

7

(8)  C-39/94 ítélet, SFEI, EBHT 1996, I-3547. o., 60. pont.

8

SFEI

(9)  C-301/87 ítélet, Franciaország kontra Bizottság, EBHT 1990, I-307. o., 41. pont.

9

Franciaország

Bizottság

(10)  A Bíróság ítélkezési gyakorlatából következően egy vállalkozás helyzetének megerősítése más versenytársakkal szemben a tagállam által nyújtott pénzügyi támogatással általában a verseny torzítására utal (C-730/79 ítélet, Philip Morris kontra Bizottság, EBTH 1980, 2671. o., 11. és 12. pont).

10

Philip Morris

Bizottság

(11)  2007-ben Németország mezőgazdasági termékekkel folytatott közösségen belüli kereskedelme 45 327 millió EUR (behozatal), illetve 37 514 millió EUR (kivitel) összeget tett ki (forrás: Eurostat).

11

(12)  A Bizottság VI/5934/86 sz. munkadokumentuma, 1986. november 10.

12

(13)  Vö. az NN 23/97, N 426/03 és N 81/04 (még hatályos) állami támogatásos ügyekkel.

13

(14)  HL L 358., 2006.12.16., 3. o.

14

(15)  HL L 224., 1990.8.18., 19. o.

15

(16)  Vö. 1988. évi iránymutatások a halászati és akvakultúra ágazat számára nyújtott állami támogatások vizsgálatához (HL C 313., 1988.12.8., 21. o.), E. pont; 1992. évi iránymutatások (HL C 152., 1992.6.17., 2. o.), 2.5. pont; 1994. évi iránymutatások (HL C 260., 1994.9.17., 3. o.), 2.9. pont; 1997. évi iránymutatások (HL C 100., 1997.3.27., 12. o.), 2.9. pont; 2001. évi iránymutatások (HL C 19., 2001.1.20., 7. o.), 2.8. pont.

16

(17)  HL C 229., 2004.9.14., 5. o.

17

(18)  HL L 291., 2004.9.14., 3. o.

18

(19)  HL L 337., 1999.12.30., 10. o.

19

(20)  HL L 358., 2002.12.31., 59. o.

20

(21)  HL L 201., 2008.7.30., 16. o.

21

(22)  HL L 223., 2006.8.15., 1. o.

22

(23)  HL L 120., 2007.5.10., 1. o.

23

(24)  C-280/00 ítélet, Altmark, EBHT 2003, I-7747. o. és C-34/01–C-38/01 egyesített ítélet, Enirisorse, EBHT 2003, I-14243. o.

24

Altmark

Enirisorse

(25)  HL L 234., 2005.9.10., 9. o.

25

(26)  2004/S. 112-09421.

26

(27)  HL C 17., 2001.1.19., 4. o.

27

(28)  HL C 297., 2005.11.29., 4. o.

28

---

MELLÉKLET

| Év | Az általános intézkedések költségei* | Bajorország által fizetett összegek
  (LwFöG) | A Bajor Állatbetegségi Pénztár által fizetett összegek | A Bajorország és a Bajor Állatbetegségi Pénztár által fizetett összegek | Az általános intézkedésekre kifizetett összegek részaránya százalékban |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 7 676,94 | 3 059,57 | 4 588,84 | 7 648,42 | 99,63 |
| 1991 | 6 992,48 | 3 127,06 | 3 711,98 | 6 839,04 | 97,81 |
| 1992 | 8 953,42 | 3 203,55 | 4 588,84 | 7 792,40 | 87,03 |
| 1993 | 9 063,52 | 3 361,03 | 4 679,34 | 8 040,37 | 88,71 |
| 1994 | 9 547,05 | 3 496,01 | 4 588,84 | 8 084,85 | 84,68 |
| 1995 | 8 392,14 | 3 554,50 | 4 588,84 | 8 143,35 | 97,04 |
| 1996 | 8 336,35 | 3 599,49 | 4 588,84 | 8 188,34 | 98,22 |
| 1997 | 8 620,18 | 3 361,23 | 4 486,59 | 7 847,82 | 91,04 |
| 1998 | 8 613,61 | 3 310,10 | 4 397,11 | 7 707,21 | 89,48 |
| 1999 | 8 280,91 | 3 419,52 | 4 397,11 | 7 816,63 | 94,39 |
| 2000 | 9 267,13 | 3 419,52 | 4 453,35 | 7 872,87 | 84,95 |
| 2001 | 8 471,71 | 3 419,52 | 4 448,24 | 7 867,76 | 92,87 |
| 2002 | 10 002,90 | 3 890,00 | 4 453,35 | 8 343,35 | 83,41 |
| 2003 | 9 953,20 | 3 722,00 | 4 614,73 | 8 336,73 | 83,78 |
| 2004 | 8 415,84 | 2 807,47 | 4 496,00 | 7 303,47 | 86,78 |
| 2005 | 9 439,37 | 3 200,00 | 4 021,00 | 7 221,00 | 76,50 |
| 2006 | 8 608,75 | 2 730,00 | 4 021,00 | 6 751,00 | 78,42 |
| 2007 | 9 084,88 | 3 130,00 | 4 021,00 | 7 151,00 | 78,71 |
| 2008 | 9 047,96 | 3 080,00 | 4 086,00 | 7 166,00 | 79,20 |

Év

Az általános intézkedések költségei*

Bajorország által fizetett összegek

(LwFöG)

A Bajor Állatbetegségi Pénztár által fizetett összegek

A Bajorország és a Bajor Állatbetegségi Pénztár által fizetett összegek

Az általános intézkedésekre kifizetett összegek részaránya százalékban

1990

7 676,94

3 059,57

4 588,84

7 648,42

99,63

1991

6 992,48

3 127,06

3 711,98

6 839,04

97,81

1992

8 953,42

3 203,55

4 588,84

7 792,40

87,03

1993

9 063,52

3 361,03

4 679,34

8 040,37

88,71

1994

9 547,05

3 496,01

4 588,84

8 084,85

84,68

1995

8 392,14

3 554,50

4 588,84

8 143,35

97,04

1996

8 336,35

3 599,49

4 588,84

8 188,34

98,22

1997

8 620,18

3 361,23

4 486,59

7 847,82

91,04

1998

8 613,61

3 310,10

4 397,11

7 707,21

89,48

1999

8 280,91

3 419,52

4 397,11

7 816,63

94,39

2000

9 267,13

3 419,52

4 453,35

7 872,87

84,95

2001

8 471,71

3 419,52

4 448,24

7 867,76

92,87

2002

10 002,90

3 890,00

4 453,35

8 343,35

83,41

2003

9 953,20

3 722,00

4 614,73

8 336,73

83,78

2004

8 415,84

2 807,47

4 496,00

7 303,47

86,78

2005

9 439,37

3 200,00

4 021,00

7 221,00

76,50

2006

8 608,75

2 730,00

4 021,00

6 751,00

78,42

2007

9 084,88

3 130,00

4 021,00

7 151,00

78,71

2008

9 047,96

3 080,00

4 086,00

7 166,00

79,20

---

IV Az EK-Szerződés, az EU-Szerződés és az Euratom-Szerződés alapján 2009. december 1-je előtt elfogadott jogi aktusok

| 25.3.2010 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 79/25 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 79/25

---

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG HATÁROZATA

329/08/COL

(2008. május 28.)

a Sementsverksmiðjan hf. részére adott támogatásról (Izland)

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG (1),

TEKINTETTEL az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (2) és különösen annak 61–63. cikkére, valamint 26. jegyzőkönyvére,

TEKINTETTEL az EFTA-államok közötti, a Felügyeleti Hatóság és a Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra (3) és különösen annak 24. cikkére,

TEKINTETTEL a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás (4) 3. jegyzőkönyve I. része 1. cikkének (2) bekezdésére és II. része 4. cikkének (4) bekezdésére, 6. cikkére, 7. cikkének (5) bekezdésére és 14. cikkére,

TEKINTETTEL az EGT-megállapodás 61. és 62. cikkének alkalmazásáról és értelmezéséről szóló hatósági iránymutatásra (5) és különösen annak a nehéz helyzetben lévő vállalkozások megmentéséhez és szerkezetátalakításához nyújtott állami támogatásokról szóló fejezetére,

TEKINTETTEL a Hatóságnak a 3. jegyzőkönyv II. részének 27. cikkében említett végrehajtási rendelkezésekről szóló, 2004. július 14-i határozatára (6),

MIUTÁN E RENDELKEZÉSEKNEK MEGFELELŐEN FELHÍVTÁK az érdekelt feleket észrevételeik megtételére (7) és tekintettel a benyújtott észrevételekre,

mivel:

I.   TÉNYEK

1.   ELJÁRÁS

Az izlandi hatóságok a 3. jegyzőkönyv I. része 1. cikkének (3) bekezdése szerint Izland Európai Unió melletti képviselete 2003. augusztus 19-i levelével bejelentették a Sementsverksmiðjan hf. állami tulajdonban lévő részvényeinek eladását, továbbítva a Pénzügyminisztérium 2003. augusztus 19-i levelét (03-5685 A sz. dokumentum).

Az Aalborg Portland Íslandi ehf. társaság 2003. december 17-én panaszt nyújtott be a Hatóságnál a Sementsverksmiðjan hf.-ben lévő állami tulajdonú részvények Izland állam által történő eladásának feltételeivel kapcsolatban. A Hatóság 2003. december 23-án vette kézhez és iktatta ezt a levelet (03-9059 A sz. dokumentum). A panaszos kérte, hogy panaszát a vállalat kormány által végrehajtott eladásának bejelentésével egyidejűleg bírálják el.

Több levélváltást követően (8) a Hatóság 2004. december 21-i levelével tájékoztatta az izlandi hatóságokat arról, hogy határozott a 3. jegyzőkönyv I. része 1. cikkének (2) bekezdésében megállapított eljárásnak a Sementsverksmiðjan hf.-ben lévő állami tulajdonú részvények Izland állam által történő eladása vonatkozásában való megindításáról (hivatkozási szám: 296878). A Hatóságnak kételyei merültek fel a Sementsverksmiðjan hf.-nek az állami részvények eladása időpontjában fennálló piaci értéke, az állam által visszavásárolt eszközök piaci értéke, valamint a Sementsverksmiðjan hf. azon joga tekintetében, hogy fizetés nélkül használhatja az Államkincstárnak eladott, Reykjavíkban található egyes eszközöket, illetve azon joga vonatkozásában is, hogy előre meghatározott áron jogosult egyes reykjavíki ingatlanok és tulajdonhoz fűződő jogok visszaszerzésére.

Az eljárás megindításáról szóló 421/04/COL. sz. hatósági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában és annak EGT-kiegészítésében (9). A Hatóság felhívta az érdekelt feleket ezzel kapcsolatos észrevételeik megtételére. Az izlandi hatóságok 2005. február 24-i levelükben benyújtották az e határozattal kapcsolatos észrevételeiket (hivatkozási szám: 311243). 2005. június 20-án a Hatóság észrevételeket kapott az Íslenskt sement ehf.-től, a Sementsverksmiðjan hf. vevőjétől (hivatkozási szám: 323552). Az Aalborg Portland Íslandi ehf. 2005. szeptember 2-án további észrevételeket nyújtott be (hivatkozási szám: 333018).

Az izlandi hatóságok 2006. február 17-i levelükben (hivatkozási szám: 363608) továbbították a Hatóságnak a Sementsverksmiðjan hf. és az izlandi kormány képviseletében az Ipari Minisztérium közötti megállapodás angol nyelvű változatát, amelynek alapján visszavonásra került a vállalat egyes reykjavíki eszközök visszavásárlására vonatkozó opciója. Emellett a megállapodás 2. cikke szerint a vállalat az általa használt eszközöket 2004. január 1-jétől határozatlan időre lízingbe veszi, a piaci áraknak megfelelően meghatározott lízingdíj ellenében.

A panaszos által tett észrevételekre, továbbá az izlandi hatóságok által a hivatalos vizsgálati eljárás során nyújtott további információkra és pontosításokra figyelemmel a Hatóság szükségesnek látta a hivatalos vizsgálati eljárás kiterjesztését a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjjal kapcsolatos kötelezettségeinek az Izland állam általi átvételének vizsgálatára is. A Hatóság ezért elfogadta a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjjal kapcsolatos kötelezettségeinek az Izland állam általi átvételéről szóló, 2006. november 29-i 367/06/COL sz. határozatot. A Hatóság 2006. november 29-i levelével (hivatkozási szám: 399095) tájékoztatta az izlandi hatóságokat arról, hogy döntött a hivatalos vizsgálati eljárásnak ezen intézkedés tekintetében történő kiterjesztéséről. Az izlandi hatóságok nem tettek észrevételt a Hatóság határozatára.

Ugyanezen a napon, 2006. november 29-én a Hatóság lezárta a Sementsverksmijan hf. állami részvényeit megvásárló Islenskt Sement ehf. befektetői csoport javára hozott támogatási intézkedések tekintetében lefolytatott hivatalos vizsgálati eljárást. A Hatóság azt a következtetést vonta le, hogy az említett tranzakció nem járt támogatással.

A 367/06/COL. sz. hatósági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában és annak EGT-kiegészítésében (10). A Hatóság felhívta az érdekelt feleket ezzel kapcsolatos észrevételeik megtételére. A Hatóság 2007. május 7-én kapta meg az Íslenskt sement ehf. észrevételeit (hivatkozási szám: 420691). A Hatóság 2007. május 14-i levelével (hivatkozási szám: 421504) továbbította ezeket az észrevételeket az izlandi hatóságokhoz, amelyek lehetőséget kaptak a benyújtott észrevételekre való válaszra. Az izlandi hatóságok 2008. április 18-án válaszoltak (hivatkozási szám: 474416).

2.   HÁTTÉR

2.1.   A SEMENTSVERKSMIÐJAN HF. ÉRTÉKESÍTÉSÉVEL KAPCSOLATOS ELJÁRÁS

A Sementsverksmiðjan hf. egészen 2000-ig gyakorlatilag monopóliummal rendelkezett a cementpiacon, amikor is egy dán cementimportőr az izlandi piacra lépett. Az új versenyhelyzet következtében a Sementsverksmiðjan hf. nehéz gazdasági helyzetbe került, és veszteséget kezdett felhalmozni. Az állam ilyen körülmények között döntött 2003 márciusában a vállalat eladása mellett, és pályázatot hirdetett a Sementsverksmiðjan hf.-ben lévő részvényei 100 %-ának megvásárlására (11).

A pályázati eljárás eredményeként kiválasztottak egy befektetői csoportot (12), amely az állami tulajdonban álló részvények megszerzése céljából létrehozta az Íslenkst Sement ehf.-et. A kormány ezekkel a befektetőkkel kezdeményezett tárgyalásokat a Sementsverksmiðjan hf. állami tulajdonban álló részvényeinek eladása tekintetében. A kormány és az Íslenkst Sement ehf. közötti tárgyalások eredményeként a vállalat alapvetően az alább bemutatott megállapodásoknak megfelelően került eladásra.

2003. október 2-án az Ipari Minisztérium az izlandi kormány nevében az Íslenskt Sement ehf.-fel aláírta a részvények adásvételéről szóló szerződést. E megállapodás alapján az állam, a Sementsverksmiðjan hf. 450 millió ISK névértékű részvényei 100 %-ának tulajdonosa, eladta azokat az Íslenskt sement ehf.-nek 68 millió ISK vételárért.

A részvények adásvételéről szóló szerződés 4. cikke szerint az izlandi kormány átvállalta a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjtartozásait és kötelezettségeit. Ugyancsak átvállalt minden fennálló és jövőbeni kötelezettséget az azon magánszemélyeket érintő éves kompenzációs elszámolás vonatkozásában, akik az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának B szekciójába teljesítenek befizetéseket, mindaddig, amíg a Sementsverksmiðjan hf. alkalmazottai.

Az Államkincstár nevében a Pénzügyminisztérium vette át a Sementsverksmiðjan hf. felhalmozott kötelezettségeinek kifizetésére az 1997. évi megállapodásban szereplő egyezségnek megfelelően kibocsátott kötvények fennmaradó részét, valamint a vállalat B szekcióhoz tartozó jelenlegi alkalmazottainak meglévő és jövőbeli kötelezettségeit, a 2003. október 23-án az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjával kötött megállapodás révén. A kormány ezzel teljesítette az Ipari Minisztérium és az Íslenskt sement ehf. között a részvények adásvétele vonatkozásában létrejött szerződés 4. cikkében foglalt kötelezettséget.

A részvények adásvételéről szóló szerződés 5. cikke szerint az izlandi kormánynak külön megállapodás alapján kellett megvásárolnia a Sementsverksmiðjan hf. egyes eszközeit. Az 5. cikk 3. szakaszában feltüntetettek szerint az eszközök vételára 450 millió ISK volt.

A Sementsverksmiðjan hf. és az izlandi Államkincstár szintén 2003. október 2-án adásvételi szerződést kötött, amelynek értelmében a kincstár 450 millió ISK vételárért megszerezte a vállalat reykjavíki ingatlanait és eszközeit, a vállalat akranesi irodaépületét (másfél emelet kivételével), valamint a Sementsverksmiðjan hf. más vállalkozásokban meglévő részvényeit és kötvényeit. Az adásvételi szerződés 5. cikke értelmében a Sementsverksmiðjan hf. saját ipari tevékenységeinek folytatása céljából megtarthatta az eladott reykjavíki ingatlanok egy részét (13), és azokat legkésőbb 2011. december 31-ig kell visszaszolgáltatnia az Államkincstár részére. A Sementsverksmiðjan hf. fizeti az ingatlanokkal kapcsolatos valamennyi karbantartási és felújítási költséget, de a használati jogért nem fizet semmit. Az adásvételi szerződés 6. cikke értelmében a Sementsverksmiðjan hf. 2009. december 31-ig jogosult a fent említett eladott ingatlanok összesen 95 millió ISK áron – ezt a 2003. augusztus 1-jétől 7 %-os éves állandó kamatlábbal számított kamattal megnövelve – való visszavásárlására.

Az adásvételi szerződést 2006. február 16-án módosították a Sementsverksmiðjan hf. és az izlandi kormány nevében az Ipari Minisztérium, valamint az Íslenskt Sement ehf. között létrejött megállapodással. A megállapodás részes felei megegyeztek a részvények adásvételéről szóló szerződés 5.4. szakaszától az egyes eszközök visszavásárlási opciója tekintetében és az adásvételi szerződés 6. szakaszától való eltérésben, és azoknak az egyes eszközökre vonatkozó bérleti rendelkezésekkel való felváltásában (14). A havi bérleti díj [...] ISK összegben került megállapításra, és azt az építőipari költségindex alakulásának megfelelően kell kiigazítani. Az Államkincstárnak eladott eszközök átadási ideje tekintetében a felek megegyeztek a 2011. december 31-i időpont 2004. január 1-jére való módosításában.

2.2.   A SEMENTSVERKSMIÐJAN HF. TARTOZÁSA AZ ÁLLAMI NYUGDÍJALAP FELÉ

2.2.1.   
  Az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának működése

Az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjára eredetileg a 29/1963 törvény rendelkezései vonatkoztak. 1990-ben úgy tűnt, hogy az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának befizetései nem elegendők a nyugdíjkifizetések fedezésére. Az állam ennek alapján a rendszer reformjáról döntött és elfogadta a „kormányzati alkalmazottak nyugdíjalapjáról” szóló 1/1997 törvényt. Az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja két szekcióra oszlik: egy új A szekciót hoztak létre és a meglévő nyugdíjalapot B szekcióvá alakították. Valamennyi új alkalmazottnak az A szekcióhoz kellett csatlakoznia, míg a meglévő alkalmazottak választhattak az A szekcióban való tagság vagy az új tagok előtt zárt B szekcióban lévő tagsági joguk megtartása között. Az izlandi hatóságok szerint az állami alkalmazottak korábbi nyugdíjalapjának A és B szekcióra osztásával az alapot önfenntartóvá tették, amely többé nem halmoz fel negatív egyenleget a befizetések és a majdan az Államkincstár által teljesítendő kötelezettségek között (15).

Ezzel szemben a B szekcióval kapcsolatos rendelkezések következtében általában hiány lép fel, amelyet rendszeresen pótolni kell. A B szekcióra vonatkozó rendelkezések a csatlakozott alkalmazottak alapfizetése, nem pedig teljes fizetése alapján írják elő a díjbefizetéseket az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának B szekciójába. A csatlakozott alkalmazottak jogot szereznek a nyugdíjba vonulásukkor betöltött munkakörben érvényes alapfizetés meghatározott százalékára. Ezt követően a nyugdíj a kormányzati alkalmazottak illetményének átlagos növekedéséhez kapcsolódik. Az 1/1997 törvény 33. cikke szerint ezt a különbözetet a nyugdíjalap B szekciója tagjai munkáltatójának kell fedeznie. Mindazonáltal ha a munkáltató nem fizet, az 1/1997 törvény 32. cikkének erejénél fogva a kincstár garantálja az alkalmazottak számára a törvény szerinti nyugdíj kifizetését.

2.2.2.   
  A Sementsverksmiðjan hf. Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé fennálló tartozásának megállapítása

Az 1996-ban végrehajtott reform részeként új rendelkezést iktattak be az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjáról szóló törvénybe, amely előírja a munkáltató számára a nyugdíjkifizetések emelkedésének megtérítését.

Az 1/1997 törvény 33. cikke előírja, hogy „amennyiben a korábban meghatározott [...] nyugdíj a közalkalmazottak illetményének általános emelkedése következtében nő, a kincstár és az alapban alkalmazottaikat biztosító más munkáltatók visszafizetik
   (16) a nyugdíjkifizetések ebből eredő emelkedését [...]”.

A Pénzügyminisztérium 1997. október 8-án megállapodást írt alá a köztisztviselők nyugdíjalapjával a köztisztviselők nyugdíjalapjáról szóló 1/1997 törvény 33. cikke szerinti, az Izlandi Állami Cementművek alkalmazottai tekintetében 1996 végén fennálló államkincstári kötelezettségek megfizetéséről. Ezek a kötelezettségek megfeleltek a Sementsverksmiðjan hf. alkalmazottainak felhalmozott megemelt nyugdíjkötelezettségei és a vállalatnak a nyugdíjalapban fennálló részesedése különbözetének.

A megállapodás 3. cikke a következőképpen szól: „Egy 3,5 %-os imputált kamatláb felhasználásával az LSR (17) Izlandi Állami Cementművek alkalmazottai tekintetében felhalmozott kötelezettségeinek jelenértékét 1996 év végén 494 816 380 ISK-ra értékelték. Úgy vették, hogy az LSR kötelezettségek kifizetését szolgáló eszközei az alap felhalmozott fennálló kötelezettségeinek 19 %-át teszik ki. A Sementsverksmiðjan hf. részéről fennálló állami kötelezettségek összege így 400 801 268 ISK.”

Az 1/1997 törvény új, 33. cikke rendelkezik a kötvénnyel való fizetés lehetőségéről.

„Az alap igazgatósága elfogadhat [...] kötvényeket a felhalmozott kötelezettségek kifizetésére. [...] Az ekként kiegyenlített kötelezettség alapja a kiegyenlítés napjával történő biztosításmatematikai értékelés. Az a munkáltató, amely kötelezettségét e bekezdésnek megfelelő kötvénykibocsátással egyenlítette ki, a továbbiakban az alap kötelezettségeiért nem felel [...] azon időszak és munkavállalók vonatkozásában, amely(ek)re a kiegyenlítés vonatkozik”.

Ugyanezen megállapodás 4. cikke szerint „az Államkincstár úgy fizeti ki 2. cikk szerinti kötelezettségét az LSR-nek, hogy számára Izlandi Cement Rt. kötvényeket ad át összesen 326 488 714 ISK értékben [...]. A kötvények a fogyasztói árindex (CPI) változása szerint indexáltak, 178,6 alapindexszel. Az éves kamat 5,5 % (2,75 % fél évre) és azt 1997. január 1-jétől kell számítani. Az 1997. január 1. és 1997. augusztus 30. közötti időszakra eső kamatot külön kell kifizetni 1997. november 1-jén. A kötvények jelenértéke 1997. szeptember 1-jén 3,5 %-os imputált kamattal 400 801 268 ISK. Az Államkincstár garantálja az LSR számára e kötvények törlesztésének és kamatának kifizetését. Ezekkel a kötvényekkel az Államkincstár teljes egészében kiegyenlítette az LSR-rel szemben fennálló kötelezettségeit a köztisztviselők nyugdíjalapjáról szóló 1/1997 törvény 33. cikke szerinti azon nyugdíjkiegészítések tekintetében, amelyek az Izlandi Állami Cementművek LSR-ben való tagságából 1996 végéig származnak”.

Ezért az 1/1997 törvény 33. cikke utolsó bekezdésének alkalmazását követően, miután a Sementsverksmiðjan hf. a kötvénykibocsátással rendezte az 1997. október 8-i megállapodásban meghatározott összegre vonatkozó kötelezettségét, a vállalatnak további kötelezettségei nem lesznek az alap azon kötelezettsége tekintetében, hogy volt alkalmazottai számára nyugdíjat fizessen az elszámolás tárgyát képező, 1996 végéig tartó időszak tekintetében. Ezek a kötvények így mindössze a tartozás halasztott megfizetését jelentik.

A Sementsverksmiðjan hf. és az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja 1999. március 30-án egy második megállapodást írt alá az 1/1997 törvény 33. cikke szerint. E megállapodás alapján az alap évente értékeli az év közben a vállalat még mindig ott dolgozó azon alkalmazottai tekintetében felhalmozódott nyugdíjkötelezettségeket, akiket az alap B szekciójába helyzetek át. A vállalat ezeket a kötelezettségeket kiegyenlítené, az alkalmazottak és a vállalat által az év közben megszerzett jogok tekintetében már megfizetett valamennyi hozzájárulás levonását követően. Az izlandi hatóságok által adott tájékoztatás szerint 2003-ban a Sementsverksmiðjan hf. 5 alkalmazottja még mindig az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának B szekciójába tartozott.

2.2.3.   
  A Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjkötelezettségeinek az állam által történő átvétele

A Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjkötelezettségeinek az állam által történő átvétele

A Pénzügyminisztérium és az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja közötti, 2003. október 23-i szerződéssel a Pénzügyminisztérium az Államkincstár nevében átvette a Sementsverksmiðjan hf. által a vállalat 1997. évi megállapodásban rögzített, felhalmozott kötelezettségeinek fedezetéül kibocsátott kötvények fennmaradó részét. A kormány átvállalta a Sementsverksmiðjan hf. Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé fennálló azon kötelezettségeit is, hogy kifizesse és évente rendezze a vállalat azon alkalmazottainak kompenzációs elszámolását, akik az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának B szekciójába tartoznak (az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja és a Sementsverksmiðjan hf. közötti, 1999. március 30-i megállapodásban rögzítetteknek megfelelően).

A Pénzügyminisztérium ezzel teljesítette azt a kötelezettséget, amelyet a 2003. október 2-án az Íslenskt sement ehf. befektetői csoporttal aláírt részvényvásárlási megállapodás 4. cikkében vállalt. E rendelkezés szerint, „[a]z Eladó átvállalja a vállalat kormány által garantált nyugdíjtartozásait és kötelezettségeit, amelyeket a vállalat 1997-ben külön megállapodásban vállalt. Az Eladó ugyancsak átvállal minden fennálló és jövőbeni kötelezettséget azon magánszemélyek éves kompenzációs elszámolása vonatkozásában, akik jelenleg az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának B szekciójába teljesítenek befizetéseket, mindaddig, amíg ezek a magánszemélyek a vállalat alkalmazottai.”

Még ha a Pénzügyminisztérium maga döntött is a Sementsverksmiðjan hf. e tartozásainak és kötelezettségeinek az Íslenskt sement ehf. befektetői csoporttal kötött részvény-adásvételi szerződésben történő átvételéről, ennek alapja egy külön jogi aktus volt, történetesen a Pénzügyminisztérium és az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja között 2003. október 23-án létrejött megállapodás, amely szerint a Sementsverksmiðjan hf. mentesült e kötelezettségek alól.

Az izlandi hatóságok által adott tájékoztatás szerint (18) a már nyugdíjazott alkalmazottakkal szembeni nyugdíjkötelezettségeket 2003-ban 412 millió izlandi koronára becsülték. Ami a Sementsverksmiðjan hf. alkalmazottaival szembeni, még az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja B szekciójához tartozó jövőbeni kötelezettségeket illeti, ezek költségeit 10–15 millió izlandi koronára becsülik, attól függően, hogy mennyi ideig maradnak az alkalmazottak a vállalatnál.

18

3.   AZ E HATÁROZATBAN VIZSGÁLT INTÉZKEDÉSEK

AZ E HATÁROZATBAN VIZSGÁLT INTÉZKEDÉSEK

Amint azt már említettük, a 421/04/COL sz. határozattal megindított hivatalos vizsgálati eljárás a 367/06/COL sz. határozattal kiterjesztésre került a társaság nyugdíjjal kapcsolatos kötelezettségeinek az állam általi átvállalására.

Ugyanezen a napon, 2006. november 29-én, a Hatóság elfogadta a 368/06/COL sz. határozatot, amellyel lezárta az Izland állam tulajdonában álló Sementsverksmiðjan hf. részvényei Íslenskt sement ehf. befektetői csoportnak 2006. november 29-én 68 millió ISK-ért történő eladása ügyében indított hivatalos vizsgálati eljárást, és megállapította, hogy az eladás nem tartalmazott állami támogatást.

Ebben a határozatban a Hatóság értékeli a Sementsverksmiðjan hf. javára nyújtott állami támogatás esetleges meglétét a következő intézkedések tekintetében, amennyiben a Hatóság még nem hozott ezekről határozatot:

| 1. | A Sementsverksmiðjan hf. ingatlanainak, eszközeinek, részvényeinek és kötvényeinek állam általi megvásárlása
  A 421/04/COL sz. határozatban a Hatóság felvetette azt a kérdést, hogy állami támogatást tartalmazhat a Sementsverksmiðjan hf. eszközeinek (19) Izland Államkincstára által 450 millió ISK vételárért történő megszerzése, ha ez az ár nem felel meg az eszközök piaci értékének. |
| --- | --- |

1.

A Sementsverksmiðjan hf. ingatlanainak, eszközeinek, részvényeinek és kötvényeinek állam általi megvásárlása

A 421/04/COL sz. határozatban a Hatóság felvetette azt a kérdést, hogy állami támogatást tartalmazhat a Sementsverksmiðjan hf. eszközeinek (19) Izland Államkincstára által 450 millió ISK vételárért történő megszerzése, ha ez az ár nem felel meg az eszközök piaci értékének.

19

| 2. | A Sementsverksmiðjan hf. azon joga, hogy az eszközök egy részét megtartsa és rögzített áron visszavásárolja
  A 421/04/COL sz. határozatban a Hatóság megindította a hivatalos vizsgálati eljárást azon lehetőség tekintetében, hogy a Sementsverksmiðjan hf. saját ipari tevékenységeinek folytatása céljából megtarthatta az eladott reykjavíki ingatlanok egy részét (20), és azokat legkésőbb 2011. december 31-ig kell visszaszolgáltatnia az Államkincstár részére. A Sementsverksmiðjan hf.-nek kellett fizetnie az ingatlanokkal kapcsolatos valamennyi karbantartási és felújítási költséget, de a használati jogért nem fizetett semmit. Ezen túlmenően az adásvételi szerződés 6. cikke értelmében a Sementsverksmiðjan hf. 2009. december 31-ig jogosult a fent említett eladott ingatlanok összesen 95 millió ISK áron – ezt a 2003. augusztus 1-jétől 7 %-os éves állandó kamatlábbal számított kamattal megnövelve – való visszavásárlására.
  A 421/04/COL sz. határozatban a Hatóság előzetesen úgy ítélte meg, hogy állami támogatást valósított meg a kincstárnak eladott, reykjavíki ingatlanok díjazás nélküli használata. A Hatóság úgy vélte, hogy amennyiben a Sementsverksmiðjan hf. él a fent említett visszavásárlási árral, az állam bevételtől eshet el, ha az eszközöket a piaci érték alatti áron adja el. |
| --- | --- |

2.

A Sementsverksmiðjan hf. azon joga, hogy az eszközök egy részét megtartsa és rögzített áron visszavásárolja

A 421/04/COL sz. határozatban a Hatóság megindította a hivatalos vizsgálati eljárást azon lehetőség tekintetében, hogy a Sementsverksmiðjan hf. saját ipari tevékenységeinek folytatása céljából megtarthatta az eladott reykjavíki ingatlanok egy részét (20), és azokat legkésőbb 2011. december 31-ig kell visszaszolgáltatnia az Államkincstár részére. A Sementsverksmiðjan hf.-nek kellett fizetnie az ingatlanokkal kapcsolatos valamennyi karbantartási és felújítási költséget, de a használati jogért nem fizetett semmit. Ezen túlmenően az adásvételi szerződés 6. cikke értelmében a Sementsverksmiðjan hf. 2009. december 31-ig jogosult a fent említett eladott ingatlanok összesen 95 millió ISK áron – ezt a 2003. augusztus 1-jétől 7 %-os éves állandó kamatlábbal számított kamattal megnövelve – való visszavásárlására.

20

A 421/04/COL sz. határozatban a Hatóság előzetesen úgy ítélte meg, hogy állami támogatást valósított meg a kincstárnak eladott, reykjavíki ingatlanok díjazás nélküli használata. A Hatóság úgy vélte, hogy amennyiben a Sementsverksmiðjan hf. él a fent említett visszavásárlási árral, az állam bevételtől eshet el, ha az eszközöket a piaci érték alatti áron adja el.

| 3. | a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjkötelezettségeinek az Államkincstár általi átvétele
  A 367/06/COL sz. határozatban a Hatóság előzetesen megállapította, hogy a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíj vonatkozású kötelezettségeinek állam általi átvétele az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A Hatóságnak kétségei voltak abban a tekintetben, hogy érvényesül-e az állami támogatás általános tilalma alól az EGT-megállapodás 61. cikkének (2) vagy (3) bekezdése értelmében adott bármely mentesség. Amennyiben állami támogatásról van szó, a Hatóság kétségeinek adott hangot abban a tekintetben, hogy az összeegyeztethetőnek tekinthető-e az EGT-megállapodás működésével. Konkrétabban, a Hatóság aggályokat vetett fel abban a vonatkozásban, hogy a támogatás összeegyeztethetőnek tekinthető-e a megmentési és szerkezetátalakítási támogatásokról szóló állami támogatásra vonatkozó iránymutatások rendelkezései alapján. |
| --- | --- |

3.

a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjkötelezettségeinek az Államkincstár általi átvétele

A 367/06/COL sz. határozatban a Hatóság előzetesen megállapította, hogy a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíj vonatkozású kötelezettségeinek állam általi átvétele az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében állami támogatásnak minősül. A Hatóságnak kétségei voltak abban a tekintetben, hogy érvényesül-e az állami támogatás általános tilalma alól az EGT-megállapodás 61. cikkének (2) vagy (3) bekezdése értelmében adott bármely mentesség. Amennyiben állami támogatásról van szó, a Hatóság kétségeinek adott hangot abban a tekintetben, hogy az összeegyeztethetőnek tekinthető-e az EGT-megállapodás működésével. Konkrétabban, a Hatóság aggályokat vetett fel abban a vonatkozásban, hogy a támogatás összeegyeztethetőnek tekinthető-e a megmentési és szerkezetátalakítási támogatásokról szóló állami támogatásra vonatkozó iránymutatások rendelkezései alapján.

4.   AZ IZLANDI HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI

AZ IZLANDI HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI

Az izlandi hatóságok a 2005. február 23-i levélben tettek észrevételeket a Hatóság által a 421/04/COL sz. határozatban felvetett kétségekre. Az izlandi hatóságok kifejtették, hogy az eszközök Sementsverksmiðjan hf.-től történő visszavásárlására a szerkezetátalakítás keretében került sor. „Az állam megvásárolja a Társaságtól a termeléshez és működéshez nem alapvetően szükséges összes eszközt, a működési költségek csökkentése és a Társaság életképessé tétele érdekében.”

A visszavásárolt eszközök helytálló értéke tekintetében az izlandi hatóságok azzal érveltek, hogy a leghelytállóbb értékelés az AV és VSO Ráðgjöf szakértői által 2003 szeptemberében készített értékelés. Ezek a szakértők a reykjavíki ingatlant 276 millió ISK-ra, az akranesi irodaépületet 74,4 millió ISK-ra értékelték. Az izlandi hatóságok úgy vélték, hogy a reykjavíki eszközök értékelése az állam számára igen kedvező volt, mivel azok várható jövőbeli értékük alapján stratégiai értékkel rendelkeznek, „mivel az eladás idején már tervbe volt véve a vállalat Saeverhöfdi kikötőjét (Reykjavík) lezáró nagy hídprojekt, amely ezáltal haszontalanná teszi a létesítményeket a vállalat műveletei számára. A híd miatt azonban módosultak a területre vonatkozó városfejlesztési tervek, és a területet a várakozások szerint lakóövezet számára tartják fenn, ami nagyban emeli annak értékét.”

A 2003. október 2-i adásvételi szerződés 6. cikkében egyes eszközökre megállapított visszavásárlási jog tekintetében az izlandi hatóságok ebben a levélben jelezték szándékukat a megállapodás módosítására és a vételi jognak piaci értéken történő elővásárlási joggal való felváltására.

Végül az izlandi hatóságok érveket sorakoztattak fel annak alátámasztására, hogy ha támogatással is járna a Sementsverksmiðjan hf. értékesítésével kapcsolatos eljárás, ez a támogatás összeegyeztethetőnek tekinthető a megmentési és szerkezetátalakítási támogatásokról szóló állami támogatásra vonatkozó iránymutatások rendelkezései alapján. E tekintetben csatolták a Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakítási tervét.

Az izlandi hatóságok nem tettek észrevételeket a Sementsverksmiðjan hf.-re háruló nyugdíjkötelezettségek állam által történő átvállalásáról szóló 367/06/COL sz. hatósági határozatra.

5.   AZ ÍSLENSKT SEMENT EHF. ÉSZREVÉTELEI

AZ ÍSLENSKT SEMENT EHF. ÉSZREVÉTELEI

Az Íslenskt sement ehf. a Hatóság 421/04/COL sz. határozatára nyújtott be észrevételeket 2005. június 20-án (hivatkozási szám: 323552). Ebben a levélben a vállalat azzal érvelt, hogy az állam által a Sementsverksmiðjan hf.-től visszavásárolt eszközök eladása nem függetlenül történt, hanem a részvényeladással összefüggésben. Az eladás tehát a Sementsverksmiðjan hf. részvényei egészében történő eladására vonatkozó teljes adásvételi megállapodás része volt. Emellett az Íslenskt sement ehf. a Sementsverksmiðjan hf. visszavásárolt eszközök némelyikére vonatkozó használati jogát a vállalat privatizációja szerves részének tekintette, amit a teljes eladási árral kapcsolatos tárgyalásokon számításba vettek. Az Íslenskt sement ehf. véleménye szerint ettől függetlenül az eszközök használati jogának objektív piaci értéke elhanyagolható, ha „egyáltalán azokat nem tekintjük értéktelennek”, hiszen az említett eszközöket kizárólag a Sementsverksmiðjan hf., Izland egyetlen cementgyártója használhatja. Végül az Íslenskt sement ehf. vitatta, hogy állami támogatást tartalmazna a vállalat azon joga, hogy összesen 95 millió ISK-ért visszavásárolhatja azokat az eszközöket, amelyekre használati joga van, mivel ezek alacsony piaci értékű, cementgyártásra szolgáló sajátos létesítmények.

Az Íslenskt sement ehf. 2007. május 7-i levelében (hivatkozási szám: 421504) először fejtette ki álláspontját a Hatóság azon megközelítéséről, mellyel az az ügyet két részre, azaz a részvények eladására és a többi intézkedésre osztotta. A vállalat nézete szerint a különféle tranzakciókat egészükben kell szemlélni. „Az eladó (az izlandi kormány) és a vevő (Íslenskt sement ehf.) részéről egyaránt előfeltétel volt, hogy az egy napon megkötött megállapodások egyetlen, fel nem osztható tranzakciót képeznek. Egy vagy több megállapodás így megkötésre sem került volna az összes többi egyidejű és egymáshoz kapcsolódó megkötésének hiányában.”

Másodszor, az Íslenskt sement ehf. érveket vonultatott fel annak alátámasztására, hogy nem tartalmazott állami támogatást a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíj vonatkozású kötelezettségeinek az Izland állam általi átvállalása. Az Íslenskt sement ehf. kifejtette, hogy a nyugdíjkötelezettségek nem szerepeltek az 1996. évi éves beszámoló mérlegében, és azokat csak mérlegen kívüli függő kötelezettségként tüntették fel. A vállalat nyugdíjkötelezettségeit 1997-ben a kötvénykibocsátás ellenében elengedték. Ez annyit jelent, hogy azok finanszírozása az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé fennálló adósságon (kötvényeken) keresztül történt, amelyet később az 1997. évi és azt követő éves beszámolók mérlegében hosszú lejáratú kötelezettségként mutattak ki. Az Íslenskt sement ehf. kifejtette továbbá, hogy az állam a Sementsverksmiðjan hf.-ben lévő részvényei eladásával összefüggésben átvállalta a vállalat Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé 2003-ban fennállt tartozását. Így a 2003. évi éves beszámolóban a mérleg eszközoldalából levonásra került 388 028 317 ISK összeg, és egyidejűleg a vállalat eredménytartaléka ugyanilyen összeggel nőtt.

Harmadszor az Íslenskt sement ehf. hivatkozott arra, hogy a Sementsverksmiðjan hf. eszközei 450 millió ISK vételárért kerültek eladásra az államnak, amivel a Hatóság 421/04/COL sz. határozata foglalkozik. Valamennyi részvény és eszköz államnak történő eladására piaci értéken került sor (21). A reykjavíki Saevarhófdi ingatlant és az akranesi irodaépület-részt 276 millió ISK-ra, illetve 74,4 millió ISK-ra értékelték, és azokat az államnak 280 millió ISK-ért, illetve 72,5 millió ISK-ért értékesítették.

21

Az Íslenskt sement ehf. hivatkozott a Sementsverksmiðjan hf. MP Investment Bank Ltd által 2003-ban megállapított felszámolási költségeire, és ismételten állítja, hogy a felszámolási költségeket 506 498 730 ISK-ban állapították meg, ami tartalmazza az akranesi telephely megtisztítását is.

Az Íslenskt sement ehf. végül megállapította, hogy „[a]z Európai Bíróság által pl. a Gröditzer Stahlwerke GmbH ügyben megállapított módszert alkalmazva ebben az ügyben az a kérdés, hogy a vállalat felszámolásával kapcsolatos állami költségek meghaladnák-e az azzal járó állami költségeket, hogy átvállalják a vállalat adósságait és eladják a vállalat részvényeit. Ha erre a kérdésre a válasz igenlő, úgy kell tekinteni, hogy az állam a piaci befektető elvének megfelelően járt el, mivel a magánbefektető tisztán gazdasági indokok alapján átvállalta volna a tartozást, és eladta volna a vállalat részvényeit.” Ezért az Íslenskt sement ehf. véleménye szerint „a teljes felszámolási költség 70 376 683 ISK-val (22) meghaladta a vállalat eladásának teljes költségét, és így az állam a piaci befektető elvének megfelelően járt el. Ezért nem lehet állami támogatás abban, hogy az állam a vállalatban lévő részvényei eladásával összefüggésben átvállalta a vállalat nyugdíjalap felé fennálló tartozását.”

22

6.   AZ AALBORG PORTLAND ÍSLANDI EHF. ÉSZREVÉTELEI

AZ AALBORG PORTLAND ÍSLANDI EHF

ÉSZREVÉTELEI

Az Aalborg Portland Íslandi ehf. panaszos 2005. szeptember 2-i levelével benyújtotta észrevételeit a Hatóság 421/04/COL sz. határozatára. Hangot adott a Hatóság aggályaival való egyetértésének, de rámutatott, hogy a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjkötelezettségeinek átvételével az eljárást megindító határozat nem foglalkozott. Ettől eltekintve az Aalborg Portland Íslandi ehf. nem tett észrevételt a Hatóság eljárást megnyitó határozatának hatályát a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíj vonatkozású kötelezettségeinek az Izland állam általi átvételére kiterjesztő 367/06/COL sz. határozatra.

7.   TOVÁBBI IZLANDI ÉSZREVÉTELEK

TOVÁBBI IZLANDI ÉSZREVÉTELEK

Az izlandi hatóságok 2008. április 8-i levelükben további információkat nyújtottak be a korábban már becsatolt szerkezetátalakítási tervvel kapcsolatban, és azt kiegészítették a Hatóságnak korábban még be nem nyújtott piackutatási felméréssel.

II.   ÉRTÉKELÉS

ÉRTÉKELÉS

1.   AZ ÁLLAMI TÁMOGATÁS JELENLÉTE

AZ ÁLLAMI TÁMOGATÁS JELENLÉTE

Az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése így szól:

„Ha e megállapodás másként nem rendelkezik, összeegyeztethetetlen az e megállapodásban foglaltak érvényesülésével az EK-tagállamok vagy az EFTA-államok által vagy állami forrásból bármilyen formában nyújtott olyan támogatás, amely bizonyos vállalkozásoknak vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése által torzítja a versenyt, vagy azzal fenyeget, amenynyiben ez érinti a Szerződő Felek közötti kereskedelmet.”

1.1.   INGATLANOK, ESZKÖZÖK, RÉSZVÉNYEK ÉS KÖTVÉNYEK MEGVÁSÁRLÁSA

Az adásvételi szerződés alapján az izlandi Államkincstár 450 millió ISK vételárért megvásárolta a vállalat reykjavíki ingatlanait és eszközeit, a vállalat akranesi irodaépületét (másfél emelet kivételével), valamint a Sementsverksmiðjan hf. más vállalkozásokban lévő részvényeit és kötvényeit.

Az alábbi táblázat veti össze a Sementsverksmiðjan hf. reykjavíki és akranesi ingatlanai és eszközei, valamint a részvények és kötvények független szakértők által megállapított piaci értékét (23) az Államkincstár által azokért fizetett vételárral:

23

| (millió ISK-ban) |
| --- |
| | Független szakértők által készített értékelés | Az izlandi Államkincstár által fizetett összeg |
| Földterület, ingatlan és berendezés a Saeverhöfdi 31. (Reykjavík) alatt | 276 | 280 |
| Akranesi irodaépület (másfél emelet kivételével) | 74,4 | 72,5 |
| Geca-részvények | 46,5 | 46,5 |
| Spölur-részvények | 40 | 40 |
| Spölur-kötvények | 11 | 11 |
| Összesen | 447,9 | 450 |

(millió ISK-ban)

Független szakértők által készített értékelés

Az izlandi Államkincstár által fizetett összeg

Földterület, ingatlan és berendezés a Saeverhöfdi 31. (Reykjavík) alatt

276

280

Akranesi irodaépület (másfél emelet kivételével)

74,4

72,5

Geca-részvények

46,5

46,5

Spölur-részvények

40

40

Spölur-kötvények

11

11

Összesen

447,9

450

Ennélfogva (21 214 EUR-val egyenértékű) 2,1 millió ISK eltérés mutatkozik, amely megfelel annak, amennyivel az Államkincstár a megvásárolt eszközök független szakértők által becsült piaci értékénél többet fizetett. A különbözet a reykjavíki ingatlanok eladásához kapcsolódik, amelyek az értékelésnél 4 millió ISK-val magasabb áron kerültek értékesítésre, valamint az akranesi irodaépületéhez, amelyet az értékeléshez képest 1,9 millió ISK-val olcsóbban adtak el.

Az ítélkezési gyakorlat szerint a Hatóság e határozatban nem állapíthatja meg önkényesen a piaci árat kizárólag szakértői értékelés alapján (24). Ehelyett a földterület és az épületek piaci árának meghatározásakor a Hatóság „köteles figyelembe venni azt, hogy a piaci ár utólagos meghatározása annak természeténél fogva bizonytalanságot hordozhat magában.” (25) Gyakorta nem lehet megállapítani, hogy egyetlen értékelés fogalmilag azt a piaci értéket képviseli-e, amelyet egy vevő kész lenne elfogadni. Ehelyett az elfogadható piaci érték a piac vizsgálatát követően egy ésszerű sávon belül található. A Hatóság álláspontja szerint nincs nyilvánvaló válasz arra nézve, hogy e sávnak milyen szélesnek kell lennie. Ez esetlegesen esetenként eltérhet.

24

25

A Hatóság álláspontja szerint a független szakértő által megbecsült és az Államkincstár által végül megfizetett nettó vételárban mutatkozó 2,1 millió ISK eltérés olyan minimális, hogy ez nem szolgál bizonyítékul ara nézve, hogy a vételár nem tükrözte a piaci feltételeket. A független szakértő által meghatározott árat iránymutatásként lehet figyelembe venni. A becsléstől való markáns eltérés jelezheti állami támogatás jelenlétét. A Hatóság véleménye szerint azonban (26) az ebben az esetben mutatkozóhoz hasonlóan kismértékű eltérés nem elegendő ahhoz, hogy megállapítsák a Sementsverksmiðjan hf. javára az állami támogatás létezését. Ehelyett ez azt jelzi, hogy a megfizetett ár megfelelt a méltányos piaci árnak. Ennélfogva a Hatóság megítélése szerint a Sementsverksmiðjan hf. nem részesült állami támogatásban az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében azzal, hogy eladta az ingatlanokat, eszközöket, részvényeket és kötvényeket az izlandi Államkincstárnak.

26

1.2.   AZ ESZKÖZÖK EGY RÉSZE MEGTARTÁSÁNAK ÉS RÖGZÍTETT ÁRON TÖRTÉNŐ VISSZAVÁSÁRLÁSÁNAK JOGA

Az adásvételi szerződés 5. cikke lehetőséget adott a Sementsverksmiðjan hf. számára arra, hogy saját ipari tevékenységeinek folytatása céljából megtartsa az eladott reykjavíki ingatlanok egy részét (27), és azokat legkésőbb 2011. december 31-ig visszaszolgáltassa az Államkincstár részére. A Sementsverksmiðjan hf.-nek kellett fizetnie az ingatlanokkal kapcsolatos valamennyi karbantartási és felújítási költséget, de a használati jogért nem fizetett ellenértéket. Ezen túlmenően az adásvételi szerződés 6. cikke értelmében a Sementsverksmiðjan hf. 2009. december 31-ig jogosult a fent említett eladott ingatlanok összesen 95 millió ISK áron – ezt a 2003. augusztus 1-jétől 7 %-os éves állandó kamatlábbal számított kamattal megnövelve – történő visszavásárlására.

27

Az izlandi hatóságok 2006. február 17-i levelükben (hivatkozási szám: 363608) továbbították a Hatóságnak a Sementsverksmiðjan hf. és az izlandi kormány képviseletében az Ipari Minisztérium közötti megállapodás angol nyelvű változatát. E megállapodás alapján visszavonásra került a vállalat egyes reykjavíki eszközök visszavásárlására vonatkozó opciója. A kincstárnak eladott eszközöket 2004. január 1-jei hatállyal adták át annak. Ettől az időponttól kezdődően – a megállapodás 2. pontja szerint – a vállalat határozatlan időre bérbe vette az általa használt eszközöket. Az eszközök havi bérleti díja (28) [...] ISK. A bérleti díj évente egy alkalommal kerül kiigazításra az építőipari költségindex alapján. Az izlandi hatóságok kifejtették, hogy a bérleti díj kiszámításakor az izlandi ingatlanpiacon szokásos megtérülési arányt alkalmazták.

28

A Hatóságnak nincs oka kételkedni az izlandi hatóságok által nyújtott információk hitelességében és pontosságában, melyek szerint a Sementsverksmiðjan hf. piaci árat fizet az eszközök bérletéért (29). Így a megállapodás fen említett módosításait követően a Hatóság meglátása szerint az nem tartalmazott állami támogatást az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében.

29

1.3.   A NYUGDÍJKÖTELEZETTSÉGEK ÁTVÉTELE

A Pénzügyminisztérium és az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja között létrejött 2003. október 23-i megállapodással az Államkincstár nevében a Pénzügyminisztérium vette át a Sementsverksmiðjan hf. felhalmozott kötelezettségeinek kifizetésére az 1997. évi megállapodásban szereplő egyezségnek megfelelően kibocsátott kötvények fennmaradó részét. Emellett ugyanezen megállapodás erejénél fogva az Államkincstár átvállalta a Sementsverksmiðjan hf. jelenlegi alkalmazottai vonatkozásában fennálló kötelezettségeket. E kötelezettségeket évente kellett fizetni és elszámolni.

1.3.1.   
  Az állami erőforrások jelenléte

Az állami erőforrások jelenléte

Ahhoz, hogy állami támogatásról beszélhessünk, a támogatási intézkedést először is az államnak vagy állami erőforrásoknak kell biztosítaniuk. A Pénzügyminisztérium és az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja között 2003 októberében aláírt megállapodás alapján a kincstár fizeti meg a nyugdíjalap részére a Sementsverksmiðjan hf. nevében a vállalat által fizetendő összegeket. A megállapodás aláírása idején a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjalap felé fennálló, a már nyugdíjba vonult alkalmazottak nyugdíjfolyósításával kapcsolatos kötelezettségeit 412 millió ISK-ra becsülték. Ezen túlmenően 10 és 15 millió ISK közötti összegre becsülték a vállalat még mindig aktív, a nyugdíjalap B szekciójához rendelt, megmaradt alkalmazottai tekintetében a jövőbeli kötelezettségeket. A nyugdíj vonatkozású kötelezettségek átvétele és azoknak a kincstárból történő fizetése állami erőforrásokat érint.

1.3.2.   
  Bizonyos vállalkozások vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése

Bizonyos vállalkozások vagy bizonyos áruk termelésének előnyben részesítése

Másodszor, az állami támogatási intézkedésnek a kedvezményezettre olyan előnyöket kell átruháznia, amelyek mentesítik azt a rendszerint a kedvezményezett költségvetését terhelő kötelezettség alól.

Az állam átvállalta a Sementsverksmiðjan hf. azon adósságát, amelyet az saját alkalmazottainak nyugdíjfolyósítása tekintetében halmozott fel az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé. A Sementsverksmiðjan hf.-et 1995-ben alapították a közigazgatás keretén belül. Az akkoriban Izlandi Állami Cementműveknek nevezett cementgyártó alkalmazottait a közigazgatás többi alkalmazottjához hasonlóan az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjába sorolták be.

Az állam 1997-ben megreformálta az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapját. Az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja biztosításmatematikai értékelést készített azokról a követelésekről, amelyek a jövőbeni nyugdíjfolyósítás tekintetében a tagokkal szemben fennállnak. Az értékelés eredményét eztán összevetették az alap eszközeivel és a kötelezettségek tagok munkáltatói közötti megoszlásával. Az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának kötelezettségei a Sementsverksmiðjan hf. már nyugdíjba vonult alkalmazottai tekintetében 1996 végén 400 millió ISK-nak feleltek meg (30).

30

A kincstár ezt a kötelezettséget a vállalat kötvényeivel fizette meg az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé. Ez a kötelezettség 2003. október 23-ig maradt a Sementsverksmiðjan hf. könyveiben, amikor is az állam átvállalta a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíjalap felé fennálló tartozását. Ez a tartozás egyfelől a Sementsverksmiðjan hf. azon alkalmazottainak nyugdíjfolyósítására vonatkozott, akik a tartozás 1997. évi megállapításakor már nyugdíjban voltak. Másfelől a tartozás azon 5 alkalmazott becsült nyugdíjának folyósítását is magában foglalta, akik még jelenleg is a Sementsverksmiðjan hf.-nél dolgoznak és az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja B szekciójának tagjai (31).

31

Amennyiben a nyugdíjkötelezettségek fizetése azon szokásos költségek körébe tartozik, amelyek egy vállalkozást üzleti tevékenysége során terhelnek, e kifizetések állam általi átvállalása a Sementsverksmiðjan hf.-et mentesítette a működési költség alól. Ezzel az állam szelektív előnyt nyújtott a vállalkozásnak, mivel más vállalkozásoknak maguknak kell viselniük a saját alkalmazottaik nyugdíjával kapcsolatos valamennyi költséget.

1.3.3.   
  A verseny torzítása és a szerződő felek közötti kereskedelem befolyásolása

A verseny torzítása és a szerződő felek közötti kereskedelem befolyásolása

Harmadszor, a támogatási intézkedésnek torzítania kell a versenyt, és hatással kell lennie a szerződő felek közötti kereskedelemre.

Azok a vállalkozások, melyek az állam részéről olyan gazdasági előnyt élveznek, amely csökkenti szokásos költségterhüket, jobb versenyhelyzetbe kerülnek azoknál, akik ilyen előnyt nem élvezhetnek. Az EGT-n belül verseny van a cement piacán. Jelenleg két vállalat van jelen az izlandi cementpiacon: a Sementsverksmiðjan hf. és az Aalborg Portland Íslandi ehf. A Sementsverksmiðjan hf. számára nyújtott bármilyen előny, mely a szokásosan felmerülő költségeket csökkenti, e vállalatot jobb versenyhelyzetbe hozza az izlandi cementpiac más olyan tényleges vagy potenciális piaci szereplőivel szemben, melyek nem jutnak ilyen előnyhöz. Így a Sementsverksmiðjan hf. részére adott támogatás piactorzító hatású.

Negyedszer, az EGT-megállapodás 61. cikke (1) bekezdésének alkalmazásához a bejelentett intézkedésnek befolyásolnia kell az EGT-megállapodás szerződő felei közötti kereskedelmet.

A Sementsverksmiðjan hf. közvetlen versenytársa az izlandi cementpiacon egy olyan vállalkozás leányvállalata, amely az EGT-megállapodás másik részes államában található, és amely nem Izlandon állít elő cementet, hanem azt más EGT-országokból importálja Izlandra. Emiatt az intézkedés érinti az EGT-megállapodás szerződő felei közötti kereskedelmet az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében.

1.3.4.   
  Összefoglalás

Összefoglalás

A fent említett okok miatt a Hatóság úgy ítéli meg, hogy az állam állami támogatást adott a Sementsverksmiðjan hf. részére a nyugdíjkötelezettségeknek a Pénzügyminisztérium és az Állami Nyugdíjalap között 2003 októberében aláírt megállapodás szerint történő átvállalásával.

2.   ELJÁRÁSI KÖVETELMÉNYEK

ELJÁRÁSI KÖVETELMÉNYEK

A Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve I. része 1. cikkének (3) bekezdése szerint az „EFTA Felügyeleti Hatóságot az észrevételei megtételéhez szükséges időben tájékoztatni kell minden támogatás nyújtására és módosítására irányuló szándékról (...). Amíg ebben az eljárásban végleges határozat nem születik, az érintett állam a tervezett intézkedéseket nem hajthatja végre.”

Bár az izlandi hatóságok 2003. augusztus 29-i levelükkel értesítést nyújtottak be a Sementsverksmiðjan hf. állami tulajdonú részvényeinek tervezett eladásáról, a fent említett megállapodások izlandi hatóságok általi aláírása az e megállapodások alapján esetlegesen nyújtott bármiféle állami támogatást már azt megelőzően hatályba léptette, hogy a Hatóság jogerős határozatot hozott volna a bejelentésről. Emiatt a tranzakció keretében nyújtott állami támogatás jogellenes állami támogatás a 3. jegyzőkönyv II. része 1. cikkének f) pontja értelmében, azaz az ugyanezen jegyzőkönyv I. része 1. cikkének (3) bekezdése ellenére hatályba léptetett új támogatás.

3.   A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE

A TÁMOGATÁS ÖSSZEEGYEZTETHETŐSÉGE

Az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontja értelmében a bizonyos gazdasági tevékenységek vagy gazdasági területek fejlesztését elősegíteni hivatott támogatást az EGT-megállapodással összeegyeztethetőnek lehet tekinteni, amenynyiben a támogatás nem befolyásolja hátrányosan a kereskedelmi feltételeket a közös érdekkel ellentétes mértékben. A szerkezetátalakítási támogatást a Hatóság megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatásainak alapján kell értékelni

A Hatóság a 421/04/COL sz. határozatban hangsúlyozta, hogy az izlandi hatóságok nem terjesztettek elő olyan érvet vagy megfelelő okirati bizonyítékot, amelynek alapján lehetséges lenne a támogatás összeegyeztethetőségének a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások alapján történő értékelése. Az izlandi hatóságok egy 2005 februárjában kelt levélben továbbították a Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakítási tervét. Emellett 2008 februárjában az izlandi hatóságok további információkat nyújtottak be a szerkezetátalakítási tervről. A következőkben a Hatóság értékelni fogja, hogy ezek az új információk lehetővé teszik-e azon következtetés levonását, hogy a támogatás megfelel a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatásoknak (32).

32

3.1.   AZ ALKALMAZANDÓ IRÁNYMUTATÁSOK

A támogatást 2003 októberében nyújtották, amikor az állam mentesítette a Sementsverksmiðjan hf.-et nyugdíj vonatkozású kötelezettségei alól. A támogatási intézkedés összeegyeztethetősége értékelésének alapja az 1999. évi megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatás (33), amely a támogatás nyújtásának idején alkalmazandó volt.

33

3.2.   NEHÉZ HELYZETBEN LÉVŐ VÁLLALKOZÁS

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.2.1. szakasza szerint egy részvénytársaság akkor tekinthető nehéz helyzetben lévő vállalkozásnak az iránymutatások alkalmazásában, ha jegyzett tőkéjének több mint a fele elveszett, és ennek a tőkének több mint a negyede az előző 12 hónap folyamán veszett el. Az érintett vállalkozás formájától függetlenül a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatás az iránymutatás alkalmazásában akkor tekinti a vállalkozást nehéz helyzetben levőnek, ha az adott vállalkozás a rá alkalmazandó nemzeti jog szerint megfelel a kollektív fizetésképtelenségi eljárás kritériumainak. Egy cég nehéz helyzetének a szokásos jelei a következők: növekvő veszteségek, csökkenő forgalom, növekvő raktárkészlet, többletkapacitás, hanyatló pénzforgalom, halmozódó adósságok, növekvő kamatterhek és a zuhanó vagy éppen nulla nettó eszközérték.

A Sementsverksmiðjan hf. jegyzett tőkéje a 2000. évi 1 096 millió ISK-ról 2003-ra 458 millió ISK-ra zuhant. A vállalat árbevétele a 2000. évi 1,06 milliárd ISK-ról 2001-re 863 millióra, 2002-re pedig 598 millióra esett vissza. A vállalat eladásai a 2000. évi [...] értékről 2001-re [...], 2002-re pedig [...] értékre csökkentek. Következésképpen a termelés több mint [...] %-kal csökkent. Ugyanezen időszakban az üzemi eredmény gyorsan romlott. A Sementsverksmiðjan hf. 2000-ben 70 millió ISK nyereséget termelt, de 2001-ben 230 millió volt a vesztesége. A vállalat vesztesége 2002-ben 220 millió ISK volt. A Sementsverksmiðjan hf. teljes tartozásállománya 2000 és 2002 között 733 millió ISK-ról 1 157 millió ISK-ra emelkedett. A forgóeszközök 750 millió ISK-ról 640 millió ISK-ra estek.

A Sementsverksmiðjan hf. 2002. évi éves beszámolójában a könyvvizsgálók komoly aggályoknak adtak hangot a vállalat helyzetével kapcsolatban. A felgyülemlett veszteségek és annak komoly valószínűsége, hogy az üzemi veszteségek 2003-ban sem szűnnek, arra engednek következtetni, hogy megkérdőjelezhető a vállalat további működésének lehetősége.

Az izlandi hatóságok által adott magyarázatok és tájékoztatás szerint a Sementsverksmiðjan hf. a csőd szélén állt, és abból nem tudott saját erejéből kilábalni.

Ezért a Hatóság úgy ítéli meg, hogy a Sementsverksmiðjan hf. a támogatás juttatásakor nehéz helyzetben lévő cég volt a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások értelmében.

3.3.   A SZERKEZETÁTALAKÍTÁSI TÁMOGATÁS MEGHATÁROZÁSA

A szerkezetátalakításnak megvalósítható, koherens és távlati tervre kell épülnie, amely helyreállítja a cég hosszú távú életképességét. A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.2.2. szakasza szerint a szerkezetátalakítási támogatás rendszerint a következő elemek közül egyet vagy többet foglal magában: a vállalkozás tevékenységének hatékonyabb alapokra helyezése átszervezés vagy ésszerűsítés útján, ami általában a veszteséges tevékenységek megszüntetésével, a már meglévő és újból versenyképessé tehető tevékenységek átalakításával és esetlegesen új és életképes tevékenységek irányába történő diverzifikálással jár. A fizikai szerkezetátalakítást rendszerint pénzügyi szerkezetátalakításnak (tőkejuttatás, adósságcsökkentés) kell kísérnie. A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások rendelkezései azonban hangsúlyozzák, hogy a szerkezetátalakítási műveletek ugyanakkor nem korlátozódhatnak a múltbeli veszteségek kiegyenlítésére irányuló pénzügyi támogatásra a veszteséget okozó problémák megoldása nélkül.

A Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakítási terve intézkedések széles körét tartalmazta. A terv kitért a vállalat pénzügyi szerkezetátalakítására, a munkaerő és a termelési költségek átalakítására, valamint alternatív bevételi források beépítésére. Így a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatásokra figyelemmel ez a szerkezetátalakítási terv nem korlátozódott a pénzügyi szerkezetátalakításra, hanem a Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakításának különféle más vonatkozásaival is foglalkozott. Ennélfogva a támogatás jellegéből adódóan kezdettől fogva a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások alapján értékelhető körbe tartozott.

3.4.   A SZERKEZETÁTALAKÍTÁSI TÁMOGATÁS ENGEDÉLYEZÉSÉNEK FELTÉTELEI

A nehézségekkel küzdő vállalkozások megsegítésére nyújtott állami támogatások csak bizonyos feltételek teljesülése mellett tekinthetők jogszerűnek. Indokolhatják például szociális vagy regionális politikai szempontok, a kis- és középvállalkozások (kkv-k) kedvező gazdasági szerepe figyelembevételének szükségessége, vagy a versenyképes piaci struktúra fenntartásának szükségessége akkor, amikor egyes vállalkozások eltűnése monopólium, illetve kifejezetten oligopolisztikus helyzet kialakulásához vezethet.

3.4.1.   
  Az életképesség helyreállítása

Az életképesség helyreállítása

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.3.2.2. szakaszának b) pontja szerint a támogatás odaítélésének a feltétele a Hatóság által jóváhagyandó szerkezetátalakítási terv végrehajtása. A szerkezetátalakítási tervnek – amely a lehető legrövidebb időtartamú kell, hogy legyen – a jövőbeni működési körülményekre vonatkozó reális feltételezések alapján, ésszerű időn belül helyre kell állítania a vállalkozás hosszú távú életképességét. A szerkezetátalakítási támogatást életképes szerkezetátalakítási tervhez kell kötni, amely mellett az érintett EFTA-állam elkötelezi magát. A tervet teljes részletességében be kell nyújtani a Hatósághoz, és annak tartalmaznia kell különösen egy piaci elemzést.

Az életképesség javulásának elsősorban a szerkezetátalakítási tervben foglalt belső intézkedésekből kell fakadnia, és ez alapulhat olyan külső tényezőkön is, mint amilyenek az ár- és a keresletbeli változások, amelyekre a vállalkozásnak nincs jelentős befolyása, de csak amennyiben a piaccal kapcsolatos feltételezések általánosságban elfogadhatók. A szerkezetátalakításnak együtt kell járnia azon tevékenységeknek a beszüntetésével, amelyek az átalakítást követően is strukturálisan veszteségesek maradnának.

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.3.2.2. szakaszának b) pontja szerint a szerkezetátalakítási tervnek ismertetnie kell mindazokat a körülményeket, amelyek nehéz helyzetbe hozták a vállalkozást, lehetővé téve annak elbírálását, hogy a javasolt intézkedések megfelelőek-e. A tervnek figyelembe kell vennie többek között az érintett termékpiacon fennálló és a jövőben várható keresleti–kínálati viszonyokat, forgatókönyveket kell készíteni a helyzet legkedvezőbb, illetve legkedvezőtlenebb alakulására, valamint egy köztes állapotra vonatkozó feltételezések, továbbá a vállalkozás egyedi erősségei és hiányosságai alapján. A tervnek lehetővé kell tennie, hogy a vállalkozás olyan új szerkezet irányába fejlődjön, amely megteremti hosszú távú életképességének alapjait, és biztosítja, hogy az megálljon a saját lábán.

A tervnek olyan fordulatot kell eredményeznie, amely lehetővé teszi a vállalkozás számára, hogy a szerkezetátalakítást követően fedezni tudja valamennyi költségét, ideértve az amortizációt és a pénzügyi terheket is. A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások szerint a várható tőkemegtérülésnek elégségesnek kell lennie ahhoz, hogy az átalakított vállalkozás saját erejéből is versenyképes legyen a piacon.

A Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakítási terve négy különböző intézkedésből állt:

| — | pénzügyi szerkezetátalakítás, |
| --- | --- |

—

pénzügyi szerkezetátalakítás,

| — | a munkaerő szerkezetátalakítása, |
| --- | --- |

—

a munkaerő szerkezetátalakítása,

| — | termelési költségek szerkezetátalakítása, |
| --- | --- |

—

termelési költségek szerkezetátalakítása,

| — | alternatív bevételi források. |
| --- | --- |

—

alternatív bevételi források.

Az izlandi hatóságok kifejtették, hogy a szerkezetátalakítás egyik kulcsintézkedése volt a tartozások eszközértékesítés útján történő csökkentése. A Sementsverksmiðjan hf. 2003 őszén felszámolta a termeléshez és az izlandi piacra történő cementszállításhoz nem közvetlenül kapcsolódó valamennyi eszközét. Az értékesítésből kapott összeggel a társaság képes volt meglévő adósságát csökkenteni, és legalább az üzemi veszteségeket mérsékelni. Az eszközök értékesítéséből összesen 580 millió ISK bevétel származott, és azt a hosszú és rövid lejáratú tartozások mérséklésére fordították. A társaság fő célja a szerkezetátalakítás ideje alatti tőkekiadások csökkentése volt. Valamennyi fennmaradó hosszú lejáratú tartozást átütemeztek, hogy a társaságnak az eladást követő két évben ne kelljen a hitelek tőkéjét törlesztenie.

A kapott információk szerint a vállalat szerkezetátalakításának legnehezebb része a tartozás hitelezőkkel történő átütemezése volt. A társaság a jelek szerint az eladást megelőző három év során a felmerült veszteségek miatt jelentősen növelte rövid és hosszú lejáratú hiteleit. A vállalat különböző intézményektől vett fel kölcsönöket. A hitelintézetek a Sementsverksmiðjan hf.-hez kihelyezett hiteleket az államnak nyújtott hitelnek tekintették, és a vállalat privatizálását követően további hitelezésre nem voltak hajlandóak a kihelyezett hitelek visszafizetése előtt. Ezért az adósságszintet jelentősen csökkenteni kellett, amit a cementgyártás és/vagy -forgalmazás tekintetében felesleges eszközök eladása révén értek el.

Az izlandi hatóságok jelezték, hogy „a [pénzügyi] tárgyalások során kritikus tényező volt, hogy a nyugdíjtartozás kikerüljön a társaság mérlegéből, hogy életképes és hihető visszafizetési ütemezést kínálhasson. Egyértelmű – és ezt a nézetet a vevők és a hitelezők is osztották –, hogy a vállalat nem lett volna képes fizetni a nyugdíjtartozásokat, illetve az egyéb rövid és hosszú lejáratú kölcsönöket, valamint egyidejűleg fenntartani a vállalat működőképességének megőrzéséhez szükséges kritikus állóeszközszintet.”

A nyugdíjtartozás kiiktatása a többi tartozás részleges visszafizetése mellett a pénzügyi szerkezetátalakítás jóváhagyása elnyerésének alapvető fontosságú része volt.

Az eladás idején 63 alkalmazott dolgozott a Sementsverksmiðjan hf.-nél. A vállalkozás és piaca gazdasági jellemzőinek elemzése szerint a munkaerő létszámát legalább 20 fővel csökkenteni kellene. A gyár működtetéséhez legalább 41 alkalmazott szükséges. A feleslegessé vált személyzet szerződéseit felmondták, és így egyes alkalmazottak hosszú munkaviszonya miatt magasak voltak a végkielégítés költségei.

Másodszor, a vállalat termeléshez kötött prémiumrendszert működtetett alkalmazottai többsége számára. Az alkalmazottaknak kiosztott összeget rögzítették, így a termelési prémium költsége változatlan volt a vállalkozás számára, az alkalmazottak számára tekintet nélkül. Tárgyalásokat kezdeményeztek a szakszervezetekkel arról, hogy a termelési prémium alkalmazottanként kerüljön meghatározásra, hogy az alkalmazottak teljes számának csökkentése tükröződjön a kifizetett termelési prémium teljes összege csökkenésében.

Az izlandi hatóságok szerint a legfontosabb intézkedés a nyersanyagárak újratárgyalása volt. Emellett megváltoztatták a cement összetételét a termelés energiaigényének csökkentése érdekében.

A nyersanyagárak újratárgyalása tekintetében a Sementsverksmiðjan hf. változó működési költségeinek jelentős része a nemzetközi/belföldi piaci árakhoz kötődött, és nem lehetett ezeken változtatni. Ez volt a helyzet a szén, a villamos energia, a szilikátpor és más nyersanyagok tekintetében. A kagylótörmelékkel kevert homok, mint az egyetlen belföldről származó legjelentősebb nyersanyag árát azonban le lehetett szorítani [...] %-kal. Ugyancsak lehetett tárgyalni más hazai nyersanyagok áráról.

Emellett a Sementsverksmiðjan hf. alternatív bevételi forrásként és az általános fűtőanyagköltség csökkentése eszközeként megkezdte a folyékony hulladékok égetését.

A fent leírt intézkedések alapján a Hatóság úgy találja, hogy a Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakítási terve megfelel a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások követelményeinek. A szerkezetátalakítási terv ismertette a Sementsverksmiðjan hf. nehézségeit okozó körülményeket. A Sementsverksmiðjan hf. helyzete nem tette lehetővé, hogy helytálljon versenyhelyzetben, sem pedig hogy szembenézhessen az építőipari ágazat gazdasági gyengeségével. A terv alapos pénzügyi szerkezetátalakítást tartalmazott, amely kiterjedt a hitelezőkkel az adósságok átütemezésére, valamint az Állami Nyugdíjalappal szemben fennálló nyugdíjkötelezettségek Izland állam által történő átvállalására. A pénzügyi szerkezetátalakítást fizikai szerkezetátalakítási intézkedések is kísérték, ideértve a munkaerő szerkezetátalakítását (az alkalmazottakkal kötött szerződések felmondása, a munkavállalói juttatások újratárgyalása), és különösen a termelési költségek szerkezetátalakítását, ami a szerkezetátalakítási terv legköltségesebb része volt. A termelési költségeket csökkentették, a cement összetételét megváltoztatták, a szállítói szerződéseket újratárgyalták, a piaci kezdeményezéseknek köszönhetően pedig növekedni kezdtek a bevételek. A Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakítási terve kétéves rövid határidőn belül tervezte az életképesség helyreállítását, ami ésszerű időtartamnak tűnik. A tervet mostanra teljes egészében végrehajtották, és ez lehetővé tette a vállalat számára a saját erejéből való piaci versengést. Ezen okok miatt, az izlandi hatóságok által nyújtott információk alapján, a Hatóság úgy találja, hogy a Sementsverksmiðjan hf. érdekében készült szerkezetátalakítási terv megfelel a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.3.2.2. szakaszának b) pontjában foglalt követelményeknek.

3.4.2.   
  A verseny indokolatlan torzulásának elkerülése

A verseny indokolatlan torzulásának elkerülése

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.3.2.2. szakaszának c) pontja intézkedéseket ír elő a támogatás versenytársakra gyakorolt esetleges kedvezőtlen hatásainak lehetőség szerinti mérséklésére. Ennek hiányában a támogatást a közös érdekkel ellentétesnek, és mint ilyet, az EGT-megállapodás működésével összeegyeztethetetlennek kell tekinteni. Ez a feltétel rendszerint a vállalat szerkezetátalakítási időszakot követő piaci jelenlétének korlátozása formájában valósul meg. Amennyiben az érintett piac mérete EGT-szinten elhanyagolható, vagy pedig az érintett piacon belül a cég részesedése elhanyagolható, úgy kell tekinteni, hogy nincs szükségtelen versenytorzulás.

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.3.2.2. szakaszának c) pontja szerint a Hatóság a szükségtelen versenytorzulás elkerülését biztosítandó korlátozás vagy mérséklés terjedelmét a szerkezetátalakítási tervhez csatolt piackutatási felmérés alapján, eljárás megindulása esetén pedig az érdekelt felektől kapott információk alapján határozza meg.

A tárgyalt esetben a Hatóság 2004 decemberében megindította a hivatalos vizsgálati eljárást, és azt 2006 novemberében meghosszabbította. Az érdekelt felek részéről azonban nem érkeztek olyan észrevételek, amelyek jeleznék kompenzációs intézkedések előírásának szükségességét, illetve ezek terjedelmét.

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások kedvezőbben ítélik meg azokat a vállalkozásokat, amelyek működésének folytatása valószínűsíthetően nem gyakorol jelentős hatást az EGT-n belüli versenyhelyzetre. Az izlandi hatóságok benyújtották a Sementsverksmiðjan hf. és az izlandi cementpiac (az egyetlen piac, amelyen a társaság jelen van) piackutatási felmérését. E felmérés szerint az ország lakosságának kis mérete miatt az izlandi teljes cementpiac korlátozott. Jelenleg két vállalat van jelen az izlandi cementpiacon: a Sementsverksmiðjan hf. és az Aalborg Portland Ísland hf. Míg az előző gyárt és értékesít is cementet és salakcementet, az utóbbi Dániából importál cementet, és azt Izlandon értékesíti. Az izlandi cementfogyasztás 2002-ben 122 899 tonna volt (34). Az EU cementfogyasztása 2002-ben 217,6 millió tonnát tett ki. Ezért úgy tekinthető, hogy az izlandi cementpiac EGT-n belüli részesedése jelentéktelen.

34

Emellett a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.1. szakasza (3) bekezdésének rendelkezései szerint a szerkezetátalakítási támogatás nem csak szociális vagy regionális politikai szempontok alapján lehet indokolt, hanem a versenyképes piaci struktúra fenntartásának szükségessége miatt is, ha egyes vállalkozások eltűnése monopólium, illetve kifejezetten oligopolisztikus helyzet kialakulásához vezethet. Ez lenne a helyzet Izlandon, ha a Sementsverksmiðjan hf. eltűnne a piacról, ami ezáltal minden valószínűség szerint az izlandi cementpiacon jelen lévő egyetlen versenytárs általi behozataltól függő monopolisztikus piaccá alakulna. Az a tény, hogy az izlandi cementpiacot monopólium vagy két piaci szereplő kifejezett oligopóliuma jellemzi, azt jelzi, hogy a piac más piaci szereplők számára csak igen korlátozott mértékben vonzó, a piac és fejlődési lehetőségei korlátozott méretéből eredően (e tekintetben hivatkozunk a fent említett piackutatási felmérés megállapításaira).

A Hatóság ezért nem tartja szükségesnek, hogy további intézkedéseket írjon elő a vállalat piaci jelenlétének korlátozására.

3.4.3.   
  A minimumra korlátozódó támogatás

A minimumra korlátozódó támogatás

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.3.2.2. szakaszának d) pontja rendelkezéseinek megfelelően a támogatás összegét és intenzitását szigorúan a szerkezetátalakítás lehetővé tételére kell korlátozni, figyelembe véve a vállalat, annak részvényesei vagy azon vállalatcsoport rendelkezésére álló pénzügyi forrásokat, amelyhez a vállalat tartozik. A támogatás kedvezményezettjeinek a szerkezetátalakítási tervhez jelentős mértékben hozzá kell járulniuk saját forrásaikból – ideértve olyan eszközeik eladását is, amelyek nem nélkülözhetetlenek a vállalkozás túléléséhez – vagy piaci feltételek mellett szerzett külső finanszírozásból. A torzító hatás korlátozása érdekében a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.3.2.2. szakaszának d) pontja rendelkezései előírják, hogy a támogatás összegét vagy a támogatásnyújtás formáját úgy kell meghatározni, hogy a vállalkozás ne juthasson olyan forrástöbblethez, amelyet a szerkezetátalakítási folyamathoz nem kapcsolódó agresszív, piactorzító hatású tevékenységre használhat fel.

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatásoknak megfelelően a Hatóság megvizsgálja a vállalat szerkezetátalakítást követő kötelezettségeinek szintjét, ideértve tartozásainak átütemezését vagy elengedését. A Hatóság azt is megvizsgálja, hogy adott támogatást olyan új befektetés finanszírozására fordítanak-e, amely nem nélkülözhetetlen a vállalkozás életképességének helyreállításához. Mindenesetre igazolni kell, hogy a támogatást csak a cég életképességének helyreállítására fogják használni, és az nem fogja lehetővé tenni a szerkezetátalakítási terv végrehajtása során a termelési kapacitás bővítését, azon bővítés kivételével, amely az életképességnek a verseny szükségtelen torzítása nélküli helyreállításához szükséges.

A Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakítása jelentős részben a cég túléléséhez nem alapvető olyan eszközök – úgy mint földterület és épületek, valamint más vállalkozások részvényei és kötvényei – eladásából állt, amelyektől a társaság meg tudott válni a tartozásai kifizetéséhez szükséges készpénz előteremtése érdekében. Emellett a vállalat tartozásait lehetőség szerint visszafizették és átütemezték, hogy lehetővé tegyék azok visszafizetését a vállalat folyamatos működése érdekében. A munkaerő és a termelés költségeit és struktúráját megfelelően átalakították, és a vállalat saját eszközeivel finanszírozták. Az egyetlen állami beavatkozás a Sementsverksmiðjan hf. nyugdíj vonatkozású kötelezettségeinek állam általi átvállalása volt, körülbelül 425 millió ISK-nak megfelelő összegben. Ezt a vállalat hitelezői elengedhetetlen feltételnek tekintették a szerkezetátalakítás megvalósíthatóságához. Ezért a Hatóság következtetése az, hogy a kincstár által nyújtott támogatás a szükséges minimumra korlátozódott, mivel az csak a Sementsverksmiðjan hf. Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé fennálló tartozásának az Izland állam általi átvállalásából állt.

A szerkezetátalakítási költségek a következőképpen összegezhetők:

| a) | hitelezőkkel folytatott tárgyalások |
| --- | --- |

a)

hitelezőkkel folytatott tárgyalások

10 811 853 ISK

2 648 904 ISK (a pénzügyi szerkezetátalakítás elvégzésének díja)

| b) | a munkaerő szerkezetátalakítása |
| --- | --- |

b)

a munkaerő szerkezetátalakítása

19 098 479 ISK

2 702 963 ISK (a munkaerő szerkezetátalakításának elvégzésének díja)

| c) | a termelési költségek szerkezetátalakítása és alternatív bevételi források |
| --- | --- |

c)

a termelési költségek szerkezetátalakítása és alternatív bevételi források

1 018 200 000 ISK

| d) | eszközök átértékelése |
| --- | --- |

d)

eszközök átértékelése

511 856 488 ISK

A Hatóság megítélése szerint az Izlandi államnak a Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakításában a vállalat Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé fennálló nyugdíj vonatkozású kötelezettségeinek átvállalásával megvalósuló részvétele a Sementsverksmiðjan hf. tényleges szerkezetátalakításának alapvető eleme. A nyugdíj vonatkozású kötelezettségek állam általi átvállalását a hitelezők elsődleges feltételnek tekintették a többi tartozás és kötelezettség újratárgyalásához. Az állam által nyújtott támogatás tette lehetővé a Sementsverksmiðjan hf. számára a tisztán szerkezetátalakítási intézkedések finanszírozásához szükséges források előteremtését.

Bár a nyugdíj vonatkozású kötelezettségek átvállalása nem a Sementsverksmiðjan hf.-nél, hanem az államnál jelentkező költség volt, azt a Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakítása egészének értékelésekor figyelembe kell venni. A támogatás szükséges volt a különböző szerkezetátalakítási intézkedések elvégzéséhez. Ezt figyelembe véve és a Sementsverksmiðjan hf. életképességének helyreállításához szükséges kiadások összegére figyelemmel a Hatóság úgy ítéli meg, hogy a szerkezetátalakításban nyújtott állami támogatás a szükséges minimumra korlátozódott.

3.4.4.   
  Szerkezetátalakítási támogatás nyújtása támogatott területeken

Szerkezetátalakítási támogatás nyújtása támogatott területeken

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.3.2.5. szakasza szerint a Hatóság a támogatható területeken nyújtandó szerkezetátalakítási támogatások elbírálásakor figyelembe veszi a regionális fejlesztési igényeket. A támogatható területeken a támogatás jóváhagyásának feltételei – különösen kompenzációs intézkedések megvalósítása tekintetében – kevésbé szigorúak is lehetnek. Ez azonban nem jelenti azt, hogy a Hatóság engedékeny az olyan szerkezetátalakítási támogatások tekintetében, amelyek támogatható térségben található, nehézségekkel küzdő vállalkozás mesterséges életben tartását szolgálják. Ellenkezőleg, a régió saját érdekét a legjobban az szolgálja, ha mielőbb olyan alternatív tevékenységeket fejleszt ki, amelyek életképesek és fenntarthatóak.

A Sementsverksmiðjan hf. Akranesben található, Izland középnyugati régiójában. A térségre Izland regionális térképe vonatkozik, amelyet a Hatóság 2001. augusztus 8-i 253/01/COL sz. határozatával hagyott jóvá. A térséget az országos átlagot meghaladó munkanélküliség és elnéptelenedés jellemzi. A cementgyár 1958 óta van Akranesben, és a térség gazdasági életének fontos összetevője. Egy körülbelül 5 500 lakosú városban a gyár bezárása igen hátrányos hatású lenne, tetézné a fokozatos elnéptelenedést, valamint az általános társadalmi és gazdasági hanyatlást.

3.4.5.   
  A szerkezetátalakítási terv teljes végrehajtása

A szerkezetátalakítási terv teljes végrehajtása

A megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások rendelkezéseinek megfelelően a vállalatnak teljes egészében végre kell hajtania a Hatóság által elfogadott szerkezetátalakítási tervet, és teljesítenie kell a Hatóság határozatában megállapított más kötelezettségeket (35). A Hatóság a terv megvalósításának vagy az egyéb kötelezettségek teljesítésének elmulasztását a támogatással való visszaélésnek tekinti.

35

A szerkezetátalakítási terv ütemezése a következő

| Intézkedés | Szerkezetátalakítás kezdete | Szerkezetátalakítás befejezése |
| --- | --- | --- |
| Pénzügyi szerkezetátalakítási intézkedések (hitelintézetekkel folytatott tárgyalások és az ezek felé fennálló tartozások visszafizetése, a nyugdíjkötelezettségek állam általi átvállalása) | 2003. szeptember | 2003. október |
| Munkaerő szerkezetátalakítása (alkalmazottak elbocsátása, tárgyalás a szakszervezetekkel) | 2003. október | 2004. április |
| Termelési költségek szerkezetátalakítása (árak újratárgyalása a szállítókkal, alternatív bevételek és költségcsökkentés) | 2003. október | 2004. december |

Intézkedés

Szerkezetátalakítás kezdete

Szerkezetátalakítás befejezése

Pénzügyi szerkezetátalakítási intézkedések (hitelintézetekkel folytatott tárgyalások és az ezek felé fennálló tartozások visszafizetése, a nyugdíjkötelezettségek állam általi átvállalása)

2003. szeptember

2003. október

Munkaerő szerkezetátalakítása (alkalmazottak elbocsátása, tárgyalás a szakszervezetekkel)

2003. október

2004. április

Termelési költségek szerkezetátalakítása (árak újratárgyalása a szállítókkal, alternatív bevételek és költségcsökkentés)

2003. október

2004. december

A szerkezetátalakítási terv 2005. júliusra tervezte a szerkezetátalakítást követően a nyereségtermelést. Az izlandi hatóságok arról tájékoztatták a Hatóságot, hogy a Sementsverksmiðjan hf. teljesítette a szerkezetátalakítási tervet és 2005-ben nullszaldós lett. A Sementsverksmiðjan hf. 2003 júniusa és 2004 májusa között 83 millió ISK veszteséget termelt, míg 2002-ben 250 millió ISK veszteséget. A vállalat 2004 júniusa és 2005 májusa között 22 millió ISK nyereséget termelt.

Ezen információk alapján a Sementsverksmiðjan hf. szerkezetátalakítási terve láthatólag a lehető legrövidebb volt, ésszerű időn belül helyreállította a vállalkozás hosszú távú életképességét, vagyis a terv ekként a jövőbeni működési körülményekre vonatkozó reális feltételezéseken alapult.

3.4.6.   
  Nyomon követés és éves beszámoló

Nyomon követés és éves beszámoló

A Hatóságnak meg kell bizonyosodnia arról, hogy a szerkezetátalakítási tervet megfelelően végrehajtották. Ezt a Hatóság rendszerint az érintett EFTA-állam Hatóságnak benyújtott, részletes rendszeres beszámolói révén teszi. A vizsgált esetben azonban a szerkezetátalakítás már befejeződött a vállalat életképességének helyreállításával. Ezért nincsen folyamatban lévő szerkezetátalakítási intézkedés, valamennyit sikeresen véghezvitték. Ezért ebben az esetben nem szükséges beszámolni a szerkezetátalakítási terv végrehajtásáról.

3.5.   AZ „ELŐSZÖR ÉS UTOLJÁRA” FELTÉTEL

A cégek tisztességtelen támogatásának megelőzése érdekében csak egy alkalommal lehet szerkezetátalakítási támogatást nyújtani. A tervezett szerkezetátalakítási támogatás Hatóságnak történő bejelentése tekintetében a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások 16.3.2.3. szakasza előírja, hogy az EFTA-állam köteles jelezni, hogy az érintett vállalkozás korábban részesült-e már megmentési célú vagy szerkezetátalakítási támogatásban, ideértve a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások hatálybalépése előtt nyújtott és nem bejelentett támogatásokat is.

Az izlandi hatóságok úgy nyilatkoztak, hogy az „először és utoljára” feltétel teljesül. Kijelentették továbbá, hogy a vállalat korábban támogatást nem kapott, és nincsenek tervek jövőbeli támogatására.

4.   ÖSSZEFOGLALÁS

ÖSSZEFOGLALÁS

A fent említett okok miatt a Hatóság úgy ítéli meg, hogy a Sementsverksmiðjan hf. részére a vállalat nyugdíj vonatkozású kötelezettségeinek Izland állam általi átvállalásával kapcsolatban nyújtott támogatás az EGT-megállapodás működésével összeegyeztethető szerkezetátalakítási támogatásnak minősül, a támogatás nyújtásának időpontjában hatályos megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások rendelkezései alapján,

ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:

1. cikk

A Sementsverksmiðjan hf. Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé fennálló nyugdíjkötelezettségeinek állam általi átvállalása az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében vett állami támogatást képez.

2. cikk

Az EGT-megállapodás 61. cikke (3) bekezdésének c) pontja és a Hatóság 1999-ben elfogadott megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatásának együttes értelmezése szerint az 1. cikkben említett támogatás az EGT-megállapodás működésével összeegyeztethető.

3. cikk

E határozat címzettje az Izlandi Köztársaság.

4. cikk

Csak az angol nyelvű szöveg hiteles.

Kelt Brüsszelben, 2008. május 28-án.

az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

Per SANDERUD

elnök

Kristján Andri STEFÁNSSON

hatósági testületi tag

---

(1)  A továbbiakban: Hatóság.

1

(2)  A továbbiakban: EGT-megállapodás.

2

(3)  A továbbiakban: Felügyeleti és Bírósági Megállapodás.

3

(4)  A továbbiakban: 3. jegyzőkönyv.

4

(5)  Az EFTA Felügyeleti Hatóság által 1994. január 19-én elfogadott és kiadott iránymutatás az EGT-megállapodás 61. és 62. cikkének, valamint a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve 1. cikkének alkalmazásáról és értelmezéséről, közzétéve: HL L 231., 1994.9.3., és 32. EGT-kiegészítés, 1994.9.3. Az iránymutatásokat legutóbb 2007. december 19-én módosították. A továbbiakban: az állami támogatásokra vonatkozó iránymutatások. Az állami támogatásokra vonatkozó iránymutatások frissített változata a Hatóság honlapján elérhető: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/

5

(6)  Közzétéve: HL L 139., 2005.5.25., 37. o.

6

(7)  A Hatóság 421/04/COL sz. határozata közzétéve: HL C 117., 2005.5.19., 17. o. és 24. EGT-kiegészítés, 2005.5.19. A Hatóság 368/06/COL sz. határozata közzétéve: HL C 77., 2007.4.5., 21. o. és 17. EGT-kiegészítés, 2007.4.5., 1. o.

7

(8)  A Hatóság és az izlandi hatóságok közötti levélváltást illetően részletesebb információ található a Hatóság hivatalos vizsgálati eljárás megnyitásáról szóló határozatában, 421/04/COL sz. határozat.

8

(9)  Lásd a 7. lábjegyzetet.

9

(10)  Lásd a 7. lábjegyzetet.

10

(11)  Az értékesítési eljárást illetően részletesebb információ található a 421/04/COL sz. hatósági határozatban.

11

(12)  A befektetői csoport a következőkből állt össze: Framtak fjárfestingarbanki hf, Björgun ehf., BM Vallá ehf. és eredetileg a Steypustöðin, amelyet később a Norcem AS norvég vállalat váltott fel.

12

(13)  2 cementtároló tartály, cementrakodó/-csomagoló épület, lépcsőházak és előcsarnok, cementvezeték burkolata, kerítés és kapu, acélsiló a hozzá tartozó berendezésekkel, levegőkompresszor, szárító és elektronikus berendezés a dokk melletti tárolóépületben, rakparti daru, csővezeték a cementvezeték burkolatán belül, járműmérleg és a hozzá tartozó számítógépes berendezés.

13

(14)  Kompresszorterem, 2 siló, cementrakodó, szivattyúház, járműmérleg és a hozzá tartozó számítógépes berendezés a rakodóteremben, daru, csövek és acélsiló a hozzá tartozó berendezésekkel, gépek és mellékhelyiségek, transzformátorház, lépcsőház és előcsarnok.

14

(15)  Az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának A szekciójába a díjbefizetések az ahhoz csatlakozott alkalmazottak teljes jövedelme alapján történnek, és ezek az alkalmazottak teljes befizetésük alapján szereznek nyugdíjjogosultságot. A kötelező foglalkozási nyugdíjrendszerek többségéhez hasonlóan az A szekcióban a nyugdíjjogosultságok a fogyasztói árindexhez kötődnek. A csatlakozott alkalmazottak nyugdíjjogosultságát törvény szabályozza, és a munkaadóknak időszakonként ki kell igazítaniuk a befizetéseket annak biztosítására, hogy az alap bevételei illeszkedjenek kötelezettségeihez.

15

(16)  Kiemelés a Hatóságtól.

16

(17)  Az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja izlandi megnevezésének rövidítése.

17

(18)  Az izlandi hatóságok több levélben is tájékoztatást adtak a Sementsverksmiðjan hf. alkalmazottainak nyugdíjalaptagsága tekintetében. A becsült adatokat a 2003. november 12-i levélben adták meg. Egy 2006. április 18-i levélben az izlandi hatóságok kifejtették továbbá, hogy a vállalat 1993. évi bejegyzése idején 6 alkalmazott volt az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjának tagja, 93 pedig magánnyugdíjalapoké. Az izlandi hatóságok által nyújtott magyarázat szerint a Sementsverksmiðjan hf. szellemi munkát végző alkalmazottai léphettek be az Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapjába, míg a fizikai dolgozókat magánnyugdíjalapokba léptették be, azaz saját szakszervezetük nyugdíjalapjába. A vállalat 1993. évi bejegyzése után a szellemi munkát végző új alkalmazttak még mindig csatlakozhattak az állami nyugdíjalaphoz. A Sementsverksmiðjan hf. állami tulajdonú részvényeinek 2003-ban végrehajtott eladását követően valamennyi alkalmazottnak át kellett lépni valamely magán nyugdíjalapba.

18

(19)  Az érintett eszközök a vállalat reykjavíki ingatlanai és eszközei, a vállalat akranesi irodaépülete másfél emelet kivételével, valamint a Sementsverksmiðjan hf. tulajdonában álló, más vállalatokban lévő részvények és kötvények.

19

(20)  2 cementtároló tartály, cementrakodó/-csomagoló épület, lépcsőházak és előcsarnok, cementvezeték burkolata, kerítés és kapu, acélsiló a hozzá tartozó berendezésekkel, levegőkompresszor, szárító és elektronikus berendezés a dokk melletti tárolóépületben, rakparti daru, csővezeték a cementvezeték burkolatán belül, járműmérleg és a hozzá tartozó számítógépes berendezés.

20

(21)  A Geca vállalatban lévő részvényeket 46,5 millió ISK-ra, a Spölur vállalat részvényeit 40 millió ISK-ra, a Spölur által kibocsátott kötvényeket pedig 11 millió ISK-ra értékelték.

21

(22)  Az Íslenskt sement kifejti, hogy a vállalat felszámolásának teljes költsége 390,4 millió ISK, beleértve az állam által a reykjavíki és akranesi földterületért fizetett vételárat. Amennyiben az állam a vállalat felszámolása mellett döntött volna, a felszámolási költségek a vállalat állóeszközei 69,9 millió ISK felszámolási értékéhez adódtak volna, ebből a telephely megtisztítására vonatkozó szerződéses kötelezettség levonásával adódna a vállalat 390,4 millió ISK-s felszámolási költsége. Az állam azon döntése, miszerint átvállalta a vállalat Állami Alkalmazottak Nyugdíjalapja felé fennálló 388 028 317 ISK összegű tartozását, és eladta a vállalat részvényeit az Íslenskt sementnek 68 millió ISK-ért, 320 028 317 ISK nettó költséget eredményezett. Így a felszámolási költségek 70 376 683 ISK-val meghaladták a vállalat eladásának összköltségét.

22

(23)  Az Almenna Verkfræðistofan (AV) részleges értékelést készített a Sementsverksmiðjan hf. reykjavíki ingatlanairól 2003 februárjában, valamint egy teljes értékelést 2003 novemberében. A kötvények és részvények értékét az MP Verðbref állapította meg a vállalat felszámolási értékének meghatározása során, mielőtt az állami részvények értékesítése megtörtént volna. Daníel Rúnar Elíasson, a Hákot ingatlanügynökség bejegyzett ingatlanügynöke értékelte az akranesi épületet 2003 augusztusában.

23

(24)  A T-127/99., T-129/99. és T-148/99. sz. Diputación Foral de Alava és társai kontra Bizottság egyesített ügyek, EBHT 2002., II-1275. o., 71. pont.

24

Diputación Foral de Alava és társai

Bizottság

(25)  A T-366/00. sz. Scott SA kontra Bizottság ügy, EBHT 2007., II-797. o., 93. pont.

25

Scott SA

Bizottság

y

(26)  A Bíróság ítélkezési gyakorlata szerint a Hatóságot „nem szabad amiatt elmarasztalni, mert értékelése megközelítő”, mivel az ilyen értékelések jellegüknél fogva megközelítőlegesek, vö. a fent idézett T-366/00. sz. Scott SA kontra Bizottság ügy 96. pontjával.

26

Scott SA

Bizottság

(27)  2 cementtároló tartály, cementrakodó/-csomagoló épület, lépcsőházak és előcsarnok, cementvezeték burkolata, kerítés és kapu, acélsiló a hozzá tartozó berendezésekkel, levegőkompresszor, szárító és elektronikus berendezés a dokk melletti tárolóépületben, rakparti daru, csővezeték a cementvezeték burkolatán belül, járműmérleg és a hozzá tartozó számítógépes berendezés.

27

(28)  A bérbe vett eszközök: kompresszorterem, 2 siló, cementrakodó, szivattyúház, amelyek összesen 290 m2 területen találhatók. Emellett a járműmérleg, a telek, a daru, a vezetékek és az acélsiló, a gépek és a mosdók, a transzformátorház, a lépcsőház és az előcsarnok is bérbevételre került.

28

2

(29)  Az izlandi hatóságok arról tájékoztatták a Hatóságot, hogy a korábban a Sementsverksmiðjan hf. tulajdonát képező Sævarhöfði (Reykjavík) ingatlan jó részének használatát bérbe adták a Jarðboranir hf. részére, négyzetméterenként [...] ISK bérleti díjért. A Sementsverksmiðjan hf.-től kért bérleti díj [...] ISK volt. Az izlandi hatóságok azt is kifejtették, hogy a Sævarhöfði földterület bérbeadását 2003 végén meghirdették a Morgunblaðið című újságban, és a legelőnyösebb ajánlatot a Jarðboranir hf. tette, a fent említett áron. Ezek miatt állították az izlandi hatóságok, hogy a bérleti díj megfelelt az izlandi piaci áraknak.

29

(30)  A Köztisztviselők Nyugdíjalapja és a Pénzügyminisztérium között a Köztisztviselők Nyugdíjalapjáról szóló 1/1997 törvény 33. cikke szerinti államkincstári kötelezettségek megfizetéséről szóló megállapodás 3. cikke értelmében az Iceland Cement Ltd-nek az Izlandi Állami Cementművek alkalmazottai tekintetében 1996 végén fennálló kötelezettsége 400 801 268 ISK volt.

30

(31)  A már nyugalmazott alkalmazottakra vonatkozó nyugdíjkötelezettség 2003 októberében 412 millió ISK volt. Ugyanekkor a jelenlegi alkalmazottak tekintetében a jövőbeli kötelezettségeket megközelítőleg 10–15 millió ISK-ra becsülték.

31

(32)  A C-157/01. sz. Danske Busvognmænd kontra Bizottság ügy, EBHT 2004., II-917. o., 116. pont.

32

Danske Busvognmænd

Bizottság

(33)  Közzétéve: HL L 274., 2000.10.26., 1. o. és a 48. EGT-kiegészítés, 2000.10.26.

33

(34)  38,215 tonna cementet importáltak Izlandra, és 84,684 tonnát állítottak elő az országban.

34

(35)  Elvileg a szerkezetátalakítási tervet teljes egészében be kellett volna nyújtani a támogatás megadása előtt, a bejelentéssel együtt. Ebben az esetben a tervet előzetesen nem nyújtották be, de a szerkezetátalakítási terv főbb elemeit a szerkezetátalakítás előtt megállapították. Így a Hatóság megítélése szerint azt jóvá lehet hagyni a megmentési és szerkezetátalakítási célú támogatásra vonatkozó iránymutatások értelmében.

35

---

| 25.3.2010 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | L 79/40 |
| --- | --- | --- | --- |

25.3.2010

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

L 79/40

---

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG HATÁROZATA

405/08/COL

(2008. június 27.)

az Izlandi Lakásfinanszírozási Alappal kapcsolatos hivatalos vizsgálati eljárás lezárásáról

(Izland)

AZ EFTA FELÜGYELETI HATÓSÁG (1),

tekintettel az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodásra (2) és különösen annak 59. cikke (2) bekezdésére, 61–63. cikkére, valamint 26. jegyzőkönyvére,

tekintettel az EFTA-államok közötti, a Felügyeleti Hatóság és a Bíróság létrehozásáról szóló megállapodásra (3) és különösen annak 24. cikkére,

tekintettel a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve I. része 1. cikkének (2) bekezdésére és II. része 4. cikkének (4) bekezdésére és 6. cikkére (4),

tekintettel az EGT-megállapodás 61. és 62. cikkének alkalmazásáról és értelmezéséről szóló hatósági iránymutatásra (5),

tekintettel a 3. jegyzőkönyv II. részének 27. cikkében említett végrehajtási rendelkezésekről szóló 195/04/COL sz. hatósági határozatra (6),

tekintettel az EFTA-Bíróság E-9/04 sz. ügyben hozott ítéletére, amelyet az Izlandi Lakásfinanszírozási Alapról szóló 213/04/COL sz. határozat megsemmisítése iránti kereset tárgyában hozott (7),

tekintettel az Izlandi Lakásfinanszírozási Alappal kapcsolatos hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló 185/06/COL hatósági határozatra (8),

miután az említett rendelkezéseknek megfelelően felkérte az érdekelt feleket észrevételeik megtételére és ezen észrevételek figyelembevételével,

mivel:

I.   TÉNYEK

1.   AZ ELJÁRÁS

Izland Európai Unió Melletti Képviselete 2003. november 20-i levelében továbbította az Izlandi Pénzügyminisztérium ugyanazon a napon kelt levelét (a Hatóság mindkét levelet 2003. november 25-én kapta meg és vette nyilvántartásba a 03-8227 A szám alatt, jelenlegi dokumentumszám: 255584), amelyben az izlandi hatóságok a 3. jegyzőkönyv I. részének 1. cikke (3) bekezdése szerint bejelentették, hogy az Izlandi Lakásfinanszírozási Alap (a továbbiakban: HFF) megemeli a maximálisan felvehető hitel összegét a lakás vételárának 90 %-ára.

2004. augusztus 11-én a Hatóság elfogadta a 213/04/COL sz. határozatot. A Hatóság ebben a határozatában hivatalos vizsgálati eljárás megindítása nélkül megállapította, hogy a HFF-re vonatkozó izlandi jogszabályok lehetővé tették a HFF állami támogatását, de ez a támogatás összeegyeztethető az állami támogatási szabályokkal, az EGT-megállapodás 59. cikkének (2) bekezdésével összefüggésben.

A határozat ellen az EFTA-Bírósághoz fellebbezést nyújtott be az Izlandi Bankárok és Értékpapír-kereskedők Szövetsége; e szövetség azóta egyesült más pénzügyi és biztosítási társaságokkal, és jelenleg Izlandi Pénzügyi Szolgáltatók Szövetsége (a továbbiakban: SFF) néven végzi tevékenységét. Az EFTA-Bíróság az E-9/04. sz. ügyben hozott 2006. április 7-i ítéletében helyt adott a kérelemnek, és érvénytelenítette a Hatóság 213/04/COL sz. határozatát.

Mivel a Hatóság a rendelkezésére álló információk alapján arra az előzetes következtetésre jutott, hogy a vitatott támogatási intézkedések új támogatásnak minősülnek, 2006. június 21-én elfogadta a HFF programra vonatkozó hivatalos vizsgálat megindításáról szóló 185/06/COL sz. határozatot. A Hatóság 2006. június 21-i levelében továbbította e határozatot az izlandi hatóságok számára (dokumentumszám: 377864).

A 185/06/COL sz. hatósági határozatot közzétették az Európai Unió Hivatalos Lapjában és annak EGT-kiegészítésében (9). A Hatóság felkérte az érdekelt feleket e határozattal kapcsolatos észrevételeik megküldésére.

Izland Európai Unió Melletti Képviselete 2006. november 20-i levelében megküldte a Hatóság részére az izlandi hatóságoknak a határozatra vonatkozó észrevételeit, amelyet a Hatóság 2006. november 21-én kapott meg és vett nyilvántartásba (dokumentumszám: 399173).

A Hatóság 2006. november 24-i levelében (dokumentumszám: 399801) továbbította az SFF számára az izlandi hatóságok észrevételeit, és egyben felkérte az SFF-et, hogy tegye meg észrevételeit a számára továbbított beadványra vonatkozóan.

A Hatóság további észrevételeket kapott az izlandi hatóságoktól az Izland Európai Unió Melletti Képviselete 2007. január 3-án kelt levelében, amelyet a Hatóság 2007. január 4-én kapott meg és vett nyilvántartásba (dokumentumszám: 405009).

A Hatóság 2006. november 24-én kelt levelére az SFF 2007. január 31-i levelében válaszolt, amelyet a Hatóság 2007. február 2-án kapott meg és vett nyilvántartásba (dokumentumszám: 408361). E választ 2007. február 5-én továbbították az izlandi hatóságoknak (dokumentumszám: 408509).

A 185/06/COL sz. hatósági határozatra vonatkozó észrevételeiről az SFF 2007. február 28-i levelében tájékoztatta a Hatóságot, amelyet a Hatóság 2007. március 1-jén kapott meg és vett nyilvántartásba (dokumentumszám: 411962). A Hatóság 2007. március 5-i levelében továbbította ezt a beadványt az izlandi hatóságoknak további észrevételezésre (dokumentumszám: 412290).

Izland Európai Unió Melletti Képviselete 2007. március 5-i levelében, amelyet a Hatóság 2007. március 9-én kapott meg és vett nyilvántartásba (dokumentumszám: 412950), az izlandi hatóságok válaszoltak az SFF 2007. január 31-én tett észrevételeire.

2007. április 4-i levelében (dokumentumszám: 415881) a Hatóság néhány pontosítást kért az izlandi hatóságoktól.

Izland Európai Unió Melletti Képviselete 2007. április 30-i levelében, amelyet a Hatóság 2007. április 30-án kapott meg és vett nyilvántartásba (dokumentumszám: 419451), az izlandi hatóságok válaszoltak a Hatóság 2007. március 5-én kelt levelére.

Izland Európai Unió Melletti Képviselete 2007. június 14-i levelében, amelyet a Hatóság 2007. június 14-én kapott meg és vett nyilvántartásba (dokumentumszám: 425255), az izlandi hatóságok válaszoltak a Hatóság 2007. április 4-én kelt levelére.

Az izlandi hatóságok képviselői e-mailben szolgáltak további információkkal 2007. augusztus 21-én (dokumentumszám: 435379).

2007. szeptember 28-i levelében (dokumentumszám: 442805) a Hatóság további információkat kért az izlandi hatóságoktól az izlandi jog alapján nyújtott állami kezességvállalásokra vonatkozóan. Izland Európai Unió Melletti Képviselete 2007. október 24-i levelében, amelyet a Hatóság 2007. október 25-én kapott meg és vett nyilvántartásba (dokumentumszám: 448739), az izlandi hatóságok válaszoltak e kérésre.

A Hatóság és az izlandi kormány további megbeszéléseket folytatott az ügyről több találkozón, legutóbb a több kérdést is napirendre tűző 2007. október 29-i reykjavíki ülésen.

2007. november 27-i e-mailjükben az SFF jogi képviselői további információkkal szolgáltak a HFF vizsgálatra vonatkozóan (dokumentumszám: 454226).

Egy 2008. március 6-án megtartott találkozón megtárgyalták az ügyet a panasztevővel, majd ezt követően a panasztevő további beadványt nyújtott be 2008. március 28-án (dokumentumszám: 471552).

Az izlandi kormány 2008. április 15-én kelt levelében nyújtotta be a panasztevő e legutolsó beadványával kapcsolatos észrevételeit (dokumentumszám: 473576).

2.   AZ LAKÁSÉPÍTÉSI ÁGAZATRA VONATKOZÓ IZLANDI SZABÁLYOZÁS HÁTTERE

2.1.   BEVEZETÉS

Az alábbi szakaszban a Hatóság helyzetleírást ad a lakásügyi helyzetnek az izlandi jog szerinti szabályozásáról. A leírás kitér az EGT-megállapodás hatálybalépésekor hatályos jogra, és áttekinti a későbbiekben végrehajtott jogszabály módosításokat a különböző területeken.

A 3. szakaszban ismertetjük a hivatalos vizsgálat megindításáról szóló 185/06/COL sz. határozatban meghatározott valamennyi lehetséges állami támogatási elem izlandi jog szerinti jogalapját. Az EGT-megállapodás hatálybalépésekor alkalmazandó jogi rendelkezéseket, valamint a jogszabályi módosításokat is bemutatjuk.

2.2.   A LAKÁSÜGYI RENDSZER

2.2.1.   
  Bevezetés

Az elmúlt 50 évben az izlandi lakáspiacon történő állami beavatkozással a lakások magántulajdonba kerülését kívánták ösztönözni. 1955-ben megteremtették a módszeres állami beavatkozásnak az alapjait úgy a lakásügyek területén történő politikameghatározásban, mint a magántulajdonban lévő ingatlanok vásárlásához biztosított lakáscélú hitelek esetében. Az Állami Lakásügynökséget (Húsnæðisstofnun ríkisins) az 51/1980. sz. törvény alapján hozták létre, és többek között a magánlakást vásárlóknak biztosított kedvező feltételekkel hiteleket.

1986-ban a lakáshitel-rendszer bizonyos változásokon ment keresztül, lehetővé téve többek között a rendszernek a nyugdíjalapok által való részfinanszírozását. Magántulajdonú lakásvásárlást az izlandi bankok általában nem finanszíroztak. Minthogy az Állami Lakásügynökség a piaci kamatláb alatt nyújtotta a lakáshiteleket, ennek következtében a kereslet jelentősen megugrott, amely így kezdte túllépni a nyugdíjalapok forrásainak a határát. E helyzet orvosolására, és hogy a lakásfinanszírozásba még több pénzügyi forrást lehessen bevonni, 1989-ben bevezették a lakáskötvény rendszert, amelynek a részletes ismertetése az alábbiakban olvasható.

2.2.2.   
  Az Állami Lakásügynökségről szóló 97/1993. sz. törvény

2.2.2.1.   Bevezetés

Az EGT-megállapodás 1994. január 1-jei hatálybalépésekor az Állami Lakásügynökséget a 97/1993. sz. törvény szabályozta (lög nr. 97/1993, um Húsnæðisstofnun ríkisins). E törvény valójában a többször módosított, azonos című 86/1988. sz. törvény egységes szerkezetbe foglalt változata volt (10).

A 97/1993. sz. törvény 1. cikke szerint, a törvény célja az izlandiak lakhatási biztonságának támogatása volt az ehhez nyújtott hitelekkel, és a lakás- és lakásépítési ügyek megszervezésével. További feladatának tekintették még a lakhatáshoz való egyenlő jogok biztosítását azáltal, hogy ehhez teljesíthető feltételek mellett lakásvásárlást és –bérlést elősegítő finanszírozást nyújtottak.

A 97/1993. sz. törvény előírásainak megfelelően négy különböző állami szervezet működött a lakásügyi rendszeren belül, nevezetesen: az Állami Lakásügynökség, az Állami Lakásügyi Bizottság, az Állami Építési Alap, és a Munkavállalók Lakásalapja.

2.2.2.2.   Az Állami Lakásügynökség és az Állami Lakásügyi Bizottság

Az Állami Lakásügynökség jogalapját a törvény 2. cikkében állapították meg. E rendelkezés szerint az Ügynökség olyan állami intézmény, amely külön igazgatótanács (az Állami Lakásügyi Bizottság) felügyelete alá tartozik, a szociális miniszternek, a lakásügyek legfelsőbb felelősének a közigazgatási hatáskörén belül. Az ügynökség feladata a törvényben meghatározott hatósági lakásügyi feladatok irányítása és végrehajtása volt.

A szociális miniszter jogosult volt rendeletet kiadni az ügynökség részletesebb szerkezeti felépítésének meghatározása céljából, vö. a törvény 3. cikkével. A miniszter arra is felhatalmazást kapott, hogy összevonja a törvényben meghatározott két vagy több részleg, osztály és pénzügyi alap teljes irányítását, működését és emberi erőforrásait. Az Állami Lakásügynökség működési költségeit az ügynökség által működtetett alapok között osztották meg, előzetesen figyelembe véve azok működési területeit és kihelyezett eszközeit a pénzügyi év végén.

Az Állami Lakásügynökség az Állami Lakásügyi Bizottság (a továbbiakban: bizottság) irányítása alá tartozott, amelynek hét tagját minden parlamenti választást követően a parlament választotta meg, vö. a törvény 4. cikkével. A törvény 5. cikke szerint a bizottság feladata volt az Állami Lakásügynökség, az Állami Építési Alap, és a Munkavállalók Lakásalapja pénzügyeit, működését és egyéb tevékenységeit irányítani. Biztosítania kellett azt is, hogy az ügynökség a hatályos törvényeknek és közigazgatási rendelkezéseknek megfelelően végezze a tevékenységét. A pénzeszközöknek a szociális lakásépítés projektgazdái közötti szétosztása is többek között, a Bizottság feladatai közé tartozott.

Az Állami Lakásügyi Bizottságot arra is felhatalmazták, hogy a szociális miniszter hozzájárulásával, új hitelkonstrukciókat dolgozzon ki, vö. a törvény 11. cikke (2) bekezdésével. A hitelekre vonatkozó további követelményeket a törvény 12-15. cikkében állapították meg.

2.2.2.3.   Állami Építési Alap

Az Állami Építési Alap szerepét és feladatát a 97/1993. sz. törvény 8. cikke határozta meg. E rendelkezés szerint az Alap feladatai közé tartozott, hogy hitelezési tevékenységekkel és lakáskötvény-tranzakciókkal foglalkozzon a törvény rendelkezéseinek és a törvény végrehajtási rendeleteinek megfelelően. Az Alap felelt a pénzeszközökből már lefolytatott, és a jövőben megvalósítható kölcsön- és hitelügyletekért. A törvény 9. cikke előírja, hogy Állami Építési Alap finanszírozása az alábbiak módon történjen:

| „1. | Az Alap saját tőkéjének megtérülésével, azaz a nyújtott hitelek törlesztő részleteivel, kamataival, és árindex alapú visszafizetésével. |
| --- | --- |

„1.

Az Alap saját tőkéjének megtérülésével, azaz a nyújtott hitelek törlesztő részleteivel, kamataival, és árindex alapú visszafizetésével.

| 2. | A költségvetési törvényben meghatározott éves államkincstári támogatáson keresztül. |
| --- | --- |

2.

A költségvetési törvényben meghatározott éves államkincstári támogatáson keresztül.

| 3. | A Munkanélküli Biztosítási Alapnak, és nyugdíjalapoknak történő kötvényeladással, az Állami Lakásügynökség és az alapok közötti megállapodásoknak megfelelően, valamint bármiféle egyéb kölcsönnel, amelyről szükség szerint a befektetési és hitelezési tervben hozható további részletes döntés.” |
| --- | --- |

3.

A Munkanélküli Biztosítási Alapnak, és nyugdíjalapoknak történő kötvényeladással, az Állami Lakásügynökség és az alapok közötti megállapodásoknak megfelelően, valamint bármiféle egyéb kölcsönnel, amelyről szükség szerint a befektetési és hitelezési tervben hozható további részletes döntés.”

A törvény 11. cikke a következő hitelfajták nyújtását engedélyezte az Állami Építési Alapnak, feltéve, hogy az Alap adott évi költségvetése lehetővé tette a finanszírozást:

| „1. | Idősek otthona építéséhez, valamint gyermekek és idősek számára napközi otthon építéséhez nyújtandó hitelek. |
| --- | --- |

„1.

Idősek otthona építéséhez, valamint gyermekek és idősek számára napközi otthon építéséhez nyújtandó hitelek.

| 2. | A különleges bánásmódot igényelő személyek számára nyújtandó speciális hitelek. |
| --- | --- |

2.

A különleges bánásmódot igényelő személyek számára nyújtandó speciális hitelek.

| 3. | Műszaki újításoknak és átalakításoknak az építőiparba történő bevezetéséhez nyújtandó hitelek vagy támogatások.” |
| --- | --- |

3.

Műszaki újításoknak és átalakításoknak az építőiparba történő bevezetéséhez nyújtandó hitelek vagy támogatások.”

Az Állami Építési Alap által nyújtott valamennyi hitelt teljes mértékben indexálták, vö. a törvény 16. cikkével. Minden hitelt első- vagy másodhelyi jelzáloggal biztosítottak, amelyet arra az ingatlanra terheltek, amelyre a hitelt felvették. Továbbá kiköthették, hogy a nyújtott hitel és a jelzálog összege ne haladja meg az ingatlan vételárának, illetve ingatlanszakértő által, vagy tűzkár-biztosítási szakértő által felbecsült piaci értékének egy meghatározott részét.

2.2.2.4.   Lakáskötvények

Az előzőekben említetteknek megfelelően, az úgynevezett lakáskötvényrendszer bevezetésére 1989-ben került sor. Ennek megfelelően, a 97/1993. sz. törvény 18. cikke felhatalmazta az Állami Építési Alapot, hogy külön lakáskötvény osztályt működtettessen, amelynek a pénzügyeit az Alap többi tevékenységétől el kellett különíteni. A törvény 19. cikke szerint a lakáskötvény osztályok feladata a következő volt:

| „a) | Piacképes kötvények kibocsátása az Állami Építési Alap nevében (a továbbiakban: lakáskötvények), e törvényben meghatározott, vagy rendeletileg előírt feltételeknek megfelelően. |
| --- | --- |

„a)

Piacképes kötvények kibocsátása az Állami Építési Alap nevében (a továbbiakban: lakáskötvények), e törvényben meghatározott, vagy rendeletileg előírt feltételeknek megfelelően.

| b) | Olyan lakóingatlanra terhelt jelzáloggal biztosított adósságinstrumentumok cseréje, amelyeket ingatlanvásárlással, új lakóházépítéssel, vagy használt lakóház átfogó bővítésével, korszerűsítésével vagy felújításával kapcsolatban bocsátottak ki. [...]. |
| --- | --- |

b)

Olyan lakóingatlanra terhelt jelzáloggal biztosított adósságinstrumentumok cseréje, amelyeket ingatlanvásárlással, új lakóházépítéssel, vagy használt lakóház átfogó bővítésével, korszerűsítésével vagy felújításával kapcsolatban bocsátottak ki. [...].

| c) | A lakáskötvények piaci értékesíthetőségének folyamatos elősegítése.” |
| --- | --- |

c)

A lakáskötvények piaci értékesíthetőségének folyamatos elősegítése.”

A lakáskötvényrendszer nem hagyományos jelzáloghitel-rendszer volt, hanem kötvény swap rendszer, ami azt jelenti, hogy a lakásvásárló azzal a kéréssel fordult a lakáskötvény osztályhoz, hogy bocsásson ki egy olyan jelzálog kötvényt, amelynek értékét biztosítékként a megvásárlandó ingatlanra terhelik. A lakáskötvény osztály aztán megvásárolta e kötvényt a lakásvásárlótól, és fizetségképpen az eladó számára lakáskötvényt bocsátott ki. E lakáskötvények aztán szabadon értékesíthetőek voltak az értékpapírpiacon. Az eladó értékesíthette a kötvényeket az értékpapírpiacon, felhasználhatta őket fizetőeszközként, vagy akár meg is tarthatta.

A törvény 21. cikke szerint a működési költségei, és a kinnlévő hitelekből eredő becsült veszteségei fedezésére a lakáskötvény osztály kamatrésre tarthatott igényt. Az Állami Lakásügynökség javaslatát követően, a szociális miniszter feladata volt meghatározni a kamatrés szintjét.

A lakáskötvény osztály által megvásárolt jelzálogkötvényeket maximum 25 éves futamidőre állították ki, vö. a törvény 26. cikkével. A 27. cikk szerint e jelzálogkötvényeket ki lehetett váltani lakáskötvényekkel az ingatlan méltányos módon felbecsült piaci árának maximum 75 %-áig. A szociális minisztert felhatalmazták, hogy rendeletileg szabályozza a százalékérték felső határárát, miáltal nagyobb százalékarányról is dönthetett új építkezés esetén és első lakáshoz jutáskor történő lakóingatlan vásárlásánál. A törvény 29. cikke szerint a lakáskötvény osztály feladata volt a lakáskötvények piaci értékesíthetőségét elősegíteni. E célból kereste az osztálynak együttműködésre kellett törekednie a bankokkal, a nyugdíjalapokkal és más pénzpiaci szereplőkkel. Továbbá a piaci egyensúly elősegítése érdekében engedélyezték az Állami Építési Alap számára, hogy a forrásai egy részét lakáskötvény-tranzakciókba helyezze.

Maga a törvény arról nem rendelkezett, hogy ki jogosult hitelfelvételre a lakáskötvény rendszerben. Ehelyett ezeket a szabályokat a lakáskötvény osztályra és a lakáskötvény-tranzakciókra (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti) vonatkozó 467/1991. sz. rendeletben állapították meg. A rendelet a vállalkozásoknak történő hitelnyújtással kapcsolatban úgy határozott, hogy az építési vállalkozások megfelelnek a rendszer hitelfelvételi kritériumainak. Építési vállalkozásnak minősült bármely engedéllyel rendelkező szervezet, amely a vonatkozó ipari szabványoknak megfelelően épít és értékesít kész lakásokat, vö. a rendelet 1. cikkével. A rendelet 10. cikke írja le az új épületekre történő hitelfelvétel szabályait, valamint a 25. cikk külön feltételt szabott az építési vállalkozók számára, amely szerint pénzintézeti vagy önkormányzati kezességvállalást kellett igazolniuk.

2.2.2.5.   A Munkavállalók Lakásalapja

A Munkavállalók Lakásalapjának az volt a feladata, hogy hiteleket biztosítson szociális lakásokhoz, annak érdekében, hogy kielégítsék azoknak a rendkívüli támogatásra szoruló személyek lakásszükségleteit, vö. a törvény 47. cikkével. A 48. cikk vonatkozik a Munkavállalók Lakásalapjának finanszírozására, amelyet a következőképpen valósítottak meg:

| „a) | Az Alap saját tőkéjének megtérülésével, azaz a nyújtott hitelek törlesztő részleteivel, kamataival, és árindex alapú visszafizetésével. |
| --- | --- |

„a)

Az Alap saját tőkéjének megtérülésével, azaz a nyújtott hitelek törlesztő részleteivel, kamataival, és árindex alapú visszafizetésével.

| b) | A költségvetési törvényben időközönként meghatározott éves államkincstári támogatáson keresztül. |
| --- | --- |

b)

A költségvetési törvényben időközönként meghatározott éves államkincstári támogatáson keresztül.

| c) | Az Állami Lakásügynökségnek nyújtott önkormányzati hitelekkel, vö. a 42. cikkel. |
| --- | --- |

c)

Az Állami Lakásügynökségnek nyújtott önkormányzati hitelekkel, vö. a 42. cikkel.

| d) | A kötvények nyugdíjalapoknak történő eladásával, az Állami Lakásügynökség és a nyugdíjalapok közötti megállapodásoknak megfelelően. |
| --- | --- |

d)

A kötvények nyugdíjalapoknak történő eladásával, az Állami Lakásügynökség és a nyugdíjalapok közötti megállapodásoknak megfelelően.

| e) | Különleges kölcsönökkel, amelyekről időközönként a befektetési és hitelezési tervben hoznak döntést, amikor az a–d) pontok szerinti kihelyezhető források nem elegendőek a tervezett fejlesztésekhez.” |
| --- | --- |

e)

Különleges kölcsönökkel, amelyekről időközönként a befektetési és hitelezési tervben hoznak döntést, amikor az a–d) pontok szerinti kihelyezhető források nem elegendőek a tervezett fejlesztésekhez.”

A Munkavállalók Lakásalapja által nyújtható hitelfajták felsorolását a törvény 50. cikke tartalmazta a következőképpen:

| „1. | Szociális lakások lízingeléséhez nyújtott hitelek (a vételár 90 %-áig). |
| --- | --- |

„1.

Szociális lakások lízingeléséhez nyújtott hitelek (a vételár 90 %-áig).

| 2. | Magántulajdonban lévő szociális lakásokhoz nyújtott hitelek (a vételár 90 %-áig). |
| --- | --- |

2.

Magántulajdonban lévő szociális lakásokhoz nyújtott hitelek (a vételár 90 %-áig).

| 3. | Szociális bérlakásokhoz nyújtott hitelek (a vételár 90 %-áig). |
| --- | --- |

3.

Szociális bérlakásokhoz nyújtott hitelek (a vételár 90 %-áig).

| 4. | Általános lakáslízingeléshez nyújtott hitelek (a vételár 70 %-áig és 20 %-áig). [...]” |
| --- | --- |

4.

Általános lakáslízingeléshez nyújtott hitelek (a vételár 70 %-áig és 20 %-áig). [...]”

A szociális lakáshoz jutáshoz az Állami Lakásügyi Bizottság nyújtott hiteleket a Munkavállalók Lakásalapjából, vö. a törvény 52. cikkével. A hitel összege elérhette az építési költség, illetve a vételár 90 %-át, azonban nem haladhatta meg az Állami Lakásügyi Bizottság által jóváhagyott költségalapot, amelyből egy 3,5 %-os önkormányzati külön támogatás még levonandó minden egyes szociális támogatású lakás után, vö. a törvény 42. cikkének (2) bekezdésével (11). A szociális támogatásra való jogosultságot illetően a törvény 64. cikke megállapította, hogy a magántulajdonban levő szociális lakásokhoz nyújtott hitelekre csak az jogosult, aki eleget tesz a következő feltételeknek:

| „a) | Nem rendelkezik lakástulajdonnal vagy hasonló ingatlannal. |
| --- | --- |

„a)

Nem rendelkezik lakástulajdonnal vagy hasonló ingatlannal.

| b) | A hitelnyújtást megelőző három évben az átlagkeresete meg haladta meg a [...] összeget. E jövedelemhatárokat minden évben az Állami Lakásügyi Bizottság határozza meg [...]. |
| --- | --- |

b)

A hitelnyújtást megelőző három évben az átlagkeresete meg haladta meg a [...] összeget. E jövedelemhatárokat minden évben az Állami Lakásügyi Bizottság határozza meg [...].

| c) | Igazolja a fizetőképességét, amelyet egy önkormányzati lakásügyi bizottság elbírál [...].” |
| --- | --- |

c)

Igazolja a fizetőképességét, amelyet egy önkormányzati lakásügyi bizottság elbírál [...].”

A 65. cikk úgy rendelkezik, hogy a bérlakásokra jelentkezőknek az a) és b) albekezdés feltételeinek kell megfelelniük.

Amennyiben egy szociális támogatású lakás tulajdonosa értékesíteni kívánta e lakást, e szándékáról értesítenie kellett a lakásügyi bizottságot, vagy más projektgazdát, vö. a törvény 85. cikkével. A lakás eladása és újraértékesítése a projektgazda feladata volt a törvénynek és a törvény végrehajtási rendeleteinek megfelelően. Ilyen lakás megvásárlásakor az eladó részére vissza kell fizetni a lakás megvásárlásához általa nyújtott hozzájárulás összegét és a Munkavállalók Lakásalapjából felvett hitel törlesztőrészleteit, amelyek a lakás adásvételi szerződésének megkötése óta kifizetett. A 86. cikk az önkormányzatokra bízza a szociális lakások eladási árának megállapítását.

2.2.3.   
  A 44/1998. sz. lakásügyi törvény

2.2.3.1.   Bevezetés – a fő változások

A 44/1998. sz. lakásügyi törvény 1999. január 1-jén lépett hatályba. E törvénnyel létrejött a Lakásfinanszírozási Alap. Ugyanakkor az Állami Lakásügynökségre vonatkozó, fent említett 97/1993. sz. törvényt hatályon kívül helyezték. A lakásügyi törvény 1. cikke szerint, a törvény célja, hogy az izlandi lakosok lakhatási biztonságát és a lakhatáshoz való egyenlő jogát biztosítsák lakáshitelek nyújtásával és a lakásügyek megszervezésével, valamint hogy az emberek lakásvásárlási és -bérlési lehetőségeit javítsák az ehhez szükséges pénzeszközök teljesíthető feltételek melletti biztosításával. Más szóval a törvény célja teljes mértékben megegyezik a fent említett, korábbi 97/1993. sz. törvény 1. cikkében megfogalmazottakkal.

A lakásügyi törvény meghozatalára irányuló törvényjavaslatban, a következőképpen vázolták a fő módosításokat:

„A törvényjavaslatban szereplő fő változások a szociális lakás rendszert érintik. A legfontosabb javasolt változtatás a magántulajdonban levő szociális lakások építésének és vásárlásának megszüntetése, és helyette egy új szociális hitelrendszer kialakítása volt. A bérlakások építésére vonatkozó jelenlegi rendelkezések hatályban maradnak, de a lízingelésre vonatkozó cikk törlését javasoljuk. A fentiek mellett a lakásépítő- és lakásszövetkezeteket önálló törvényjavaslatban szabályozzuk majd.

Másfelől a főbb változásokat az egyszerűség kedvéért három téma köré lehet csoportosítani. Először is a szociális támogatásra vonatkoznak. Másodszor az önkormányzatoknak e támogatásban való részvételére, és harmadszor a lakásügyek szervezeti felépítésében bekövetkező változásokra.” (12)

Amikor a szociális miniszter a parlamentben benyújtotta a törvényjavaslatot, a következőképpen fejtette ki az új törvényjavaslat alapján előirányzott legfontosabb jogszabályi változtatásokat:

„A fő pontok a következők:

Az Állami Lakásügynökség megszűnik.

Az Állami Építési Alap és a Munkavállalók Lakásalapja összevonásra kerül, így létrehozva a Lakásfinanszírozási Alapot, amely alapba átkerülnek az Állami Lakásügynökség vagyoni eszközei is [...].

A lakáskötvényrendszer változatlanul megmarad az általános ingatlanpiaci tranzakciókat illetőleg. A Lakásfinanszírozási Alapnak idővel önfenntartóvá kell válnia. Fontos részlet ebből a szempontból, hogy az alap által nyújtott régebbi hiteleket feltételezhetően átalakítják. Ezzel a szerkezetátalakítással lényegesen jobb kamatlábak válnak majd elérhetővé annál, mint amelyekhez az Építési Alap jelenleg hozzájut. Ez az Alap igen erős lesz. 26 milliárd ISK tőkével rendelkezik, és a legkedvezőbb hitelkamatokat tudja majd elérni.” (13)

2.2.3.2.   Intézményi felépítés

Intézményi felépítés

A Lakásfinanszírozási Alap önálló, állami tulajdonban levő intézmény, amely külön igazgatótanács alá tartozik a szociális miniszter közigazgatási hatáskörén belül, vö. a lakásügyi törvény 4. cikkével. Az Alap lépett az Állami Lakásügynökség helyébe. A 7. cikk értelmében a miniszter nevezi ki az Alap öttagú igazgatótanácsát négyéves időszakra. A 8. cikk előírja, hogy a tanácsnak ügyvezető igazgatót kell alkalmaznia, aki az Alap napi működéséért, a munkatársak felvételéért stb. felel.

Az előzőekben említetteknek megfelelően, a lakásügyi törvény mind az Állami Építési Alapot, mind a Munkavállalók Lakásalapját megszüntette. A törvény hatálybalépését követően az alapokat össze kellett vonni és meg kellett szűntetni. Ugyanettől a naptól kezdődően a Lakásfinanszírozási Alap vette át mindkét alap szerepét, jogait, eszközeit, forrásait és kötelezettségeit, vö. a törvény 53. cikkével. A törvényileg rájuk ruházott jogok és kiváltságok átszálltak a Lakásfinanszírozási Alapra. A Lakásfinanszírozási Alap hasonlóképpen átvette az Állami Építési Alap, és a Munkavállalók Lakásalapja tulajdonában levő kötvényekkel járó jogokat és kötelességeket, valamint az ellenük indított, illetve a nevükben folytatott jogvitákban is a helyükbe lépett.

A lakásügyi törvény 9. cikke felsorolja azokat a feladatokat, amelyek ellátását jogszabályi úton a Lakásfinanszírozási Alapra ruházták. Ezek többek között az alábbiak:

| „1. | Lakáskötvények útján való hitelnyújtás valamint az ilyen tranzakciók lebonyolítása e törvény rendelkezéseinek megfelelően. |
| --- | --- |

„1.

Lakáskötvények útján való hitelnyújtás valamint az ilyen tranzakciók lebonyolítása e törvény rendelkezéseinek megfelelően.

| 2. | Önkormányzatoknak, vállalkozásoknak és szövetkezeteknek történő hitelnyújtás lakáscélú ingatlan építéséhez, vagy vásárlásához. [...].” |
| --- | --- |

2.

Önkormányzatoknak, vállalkozásoknak és szövetkezeteknek történő hitelnyújtás lakáscélú ingatlan építéséhez, vagy vásárlásához. [...].”

Ahogy a korábbi 97/1993. sz. törvény alapján az Állami Építési Alap, és a Munkavállalók Lakásépítési Alapja esetében történt, úgy a Lakásfinanszírozási Alap finanszírozása is 1) a saját tőkéjének megtérülésével, és 2) kötvények kibocsátásával és értékesítésével történik, vö. a lakásügyi törvény 10. cikkével. A 97/1993. sz. törvény által meghatározott rendszerrel ellentétben, a lakásügyi törvényben azonban már nem szerepel az állami forrásokból származó közvetlen támogatással történő finanszírozás.

A lakásügyi törvény 11. cikke szerint a Lakásfinanszírozási Alap köteles a gondjaira bízott pénzeket megőrizni és utánuk hozamot elérni. A szociális miniszter jóváhagyását követően az Alap dönthet úgy, hogy az eszközei megőrzését részben vagy egészben rábízza másokra. Gondot kell fordítani arra, hogy az Alapnak mindig megfelelő likvid tőke legyen a birtokában a kötelezettségei teljesítéséhez.

2.2.3.3.   Hitelfajták

Hitelfajták

2.2.3.3.1.   A hitelek három típusa

A hitelek három típusa

A lakásügyi törvény 15. cikke határozta meg a hiteleknek azt a három fajtáját, amelyeket a Lakásfinanszírozási Alap nyújtott (14). A három fajta a következő:

14

| — | lakóingatlanok építéséhez és vásárlásához nyújtott általános hitelek a törvény VI. fejezete szerint, |
| --- | --- |

—

lakóingatlanok építéséhez és vásárlásához nyújtott általános hitelek a törvény VI. fejezete szerint,

| — | kiegészítő hitelek magánszemélyek számára lakóingatlanok építéséhez és vásárlásához a törvény VII. fejezete szerint, |
| --- | --- |

—

kiegészítő hitelek magánszemélyek számára lakóingatlanok építéséhez és vásárlásához a törvény VII. fejezete szerint,

| — | bérlakás hitelek önkormányzatok, lakásszövetkezetek és vállalkozások számára, bérbe adandó lakóingatlanok építéséhez és megvásárlásához a törvény VII. fejezete szerint. |
| --- | --- |

—

bérlakás hitelek önkormányzatok, lakásszövetkezetek és vállalkozások számára, bérbe adandó lakóingatlanok építéséhez és megvásárlásához a törvény VII. fejezete szerint.

A 16. cikk (1) bekezdése szerint, a szociális miniszter jóváhagyása esetén, az Alap új hitelfajtákat hozhatott létre.

2.2.3.3.2.   Általános hitelek

Általános hitelek

A lakásügyi törvény továbbra is megtartotta a lakáskötvényrendszer által 1989-ben bevezetett, és már a 97/1993. sz. törvény szerint is alkalmazott általános lakáshitel rendszert. Az új törvény bevezetése nem hozott változást erre a hitelfajtára nézve. Ahogy azt előzőleg az Állami Lakásügynökség is tette, a Lakásfinanszírozási Alap az általános hitelek intézéséhez lakáskötvény osztályt működtetett, amelynek a pénzügyeit elkülönítve kellett kezelni az Alap egyéb tevékenységeitől, vö. a lakásügyi törvény 17. cikkével (15).

15

A lakáskötvényosztálynak az alábbi feladatai voltak:

| „1. | Piacképes kötvények kibocsátása a Lakásfinanszírozási Alap nevében, az e törvényben meghatározott, vagy rendeletileg előírt feltételeknek megfelelően. |
| --- | --- |

„1.

Piacképes kötvények kibocsátása a Lakásfinanszírozási Alap nevében, az e törvényben meghatározott, vagy rendeletileg előírt feltételeknek megfelelően.

| 2. | Jelzáloggal, vagy lakáskötvénnyel biztosított adósságinstrumentumok cseréje. |
| --- | --- |

2.

Jelzáloggal, vagy lakáskötvénnyel biztosított adósságinstrumentumok cseréje.

| 3. | A lakáskötvények piaci eladhatóságának elősegítése. [...].” |
| --- | --- |

3.

A lakáskötvények piaci eladhatóságának elősegítése. [...].”

A jelzálog kötvényt indexálták, és ugyanolyan hitelfeltételek vonatkoztak rá, mint a lakáskötvényekre, amelyeket a jelzálog kötvényért adtak cserébe a kamatrésen felül, vö. a törvény 19. cikkével. E kamatrést úgy állapíthatták meg, hogy fedezze a lakáskötvény osztály működési költségeit, és a kinnlévő hitelekből eredő becsült veszteségét, vö. a törvény 28. cikkével. A Lakásfinanszírozási Alap igazgatótanácsának javaslatát követően, a szociális miniszter feladata volt meghatározni a kamatrés szintjét.

Amennyiben a tulajdonos az első lakóingatlanát építette vagy vásárolta, a jelzálogkötvények és a lakáskötvények az ingatlan becsült értékének a 70 %-át, minden más esetben a 60 %-át nem meghaladó összegre válthatóak át, vö. a törvény 19. cikkével; ami, más megfogalmazásban, csökkenés a korábbi 75 %-os felső értékhez képest, amelyet az előző 97/1993. sz. törvény 27. cikke írt elő. A szociális miniszter rendeletben szabhatta meg a lakáskötvény osztály által megvásárolható jelzálogkötvények maximális számát minden ingatlan után. A törvény 21. cikke szerint a lakáskötvény osztály által felvásárolható jelzálogkötvények maximális futamideje 40 év volt. A lakáskötvényekre vonatkozó további szabályokat a lakáskötvény osztályra és a lakáskötvény tranzakciókra vonatkozó 7/1999. sz. rendelet (um húsbréfadeild og húsbréfaviðskipti) határozta meg.

Az említett rendeletben az építési vállalkozóknak nyújtható hitelekre vonatkozó szabályok tükrözték a korábbi törvény szerint alkalmazandó előző, 467/1991. sz. azonos című rendeletben előírtakat (16).

16

Mint az a fentiekből kitűnik, a lakáskötvény swap rendszer változatlan maradt a lakásügyi törvény hatálybalépése után is. A Lakásfinanszírozási Alap lakáskötvény osztályát ugyanazokkal a feladatokkal bízták meg, mint amelyeket az Állami Lakásügynökségen belül ugyanezen osztály végzett, vö. a 97/1993. sz. törvény 19. cikkével, és a lakásügyi törvény 17. cikkével, mindkettőből idéztünk fent. Ugyanezt erősítik meg a lakásügyi törvényre vonatkozó törvényjavaslat VI. fejezetéhez fűzött azon észrevételek is, hogy a fejezet lényegében a 97/1993. sz. törvény IV. fejezetében szereplő rendelkezéseknek megfelelő tartalommal bír (17).

17

2.2.3.3.3.   Kiegészítő hitelek

Kiegészítő hitelek

A lakásügyi törvénnyel új hitelfajta jelent meg a lakásügyi rendszerben, az úgynevezett kiegészítő hitelek az alacsonyabb jövedelmű személyek számára. E hitelek az általános hiteleken felül nyújthatók, és olyan szociális hitelek helyébe léptek, amelyeket a 97/1993. sz. törvény alapján nyújtottak, de később megszüntettek (18). A 30. cikk szerint, egy önkormányzati lakásbizottság kérelmére a Lakásfinanszírozási Alap a becsült ingatlanértéknek 25 %-át fedező kiegészítő hitelt nyújthatott azon magánszemélyek számára, akik jogosultak voltak lakásvásárlás céljából általános lakáshitel felvételére. A Lakásfinanszírozási Alap létrejötte előtt, a 97/1993. sz. törvényben előírt előző rendszerben nyújtott szociális hitelekhez hasonlóan, a Lakásfinanszírozási Alap által nyújtott hitel teljes (az általános és kiegészítő hitelek együttes) összege sem haladhatta meg a becsült ingatlanérték 90 %-át.

18

A szociális miniszter rendeleti úton szabályozta a kiegészítő hitelek odaítélésének további feltételeit. A kérdéses hitelek odaítélésénél a következő kritériumokat kellett figyelembe venni: a családtagok számát, vagyonát, jövedelmét, a lakás nagyságát, és a lakóingatlan típusát. A szociális miniszter kiadta a kiegészítő hitelekről szóló 783/1998. sz. rendeletét, amely részletesen leírta, hogy milyen feltételeknek kell eleget tenniük a hitelt kérelmezőknek a kiegészítő hitelre való jogosultság megszerzésének érdekében. A rendelet 5. és 6. cikke úgy rendelkezett, hogy a kiegészítő hitelre való jogosultsággal csak azok a kérelmezők rendelkeznek, akiknek a jövedelme, és vagyona nem lép túl egy bizonyos küszöbértékeket (19). A 8. cikk előírta, hogy meg kell vizsgálni a kérelmezőnek a fizetőképességét. A 4. cikkben kimondták, hogy az önkormányzatok további iránymutatásokat ajánlhatnak a lakásbizottságok figyelmébe. Ezek között olyan kérdések szerepelhetnek, mint a jelenlegi lakáskörülmények; a jelenlegi lakás állapota és típusa, a család nagysága, és egészségi állapota (20). Következésképpen a „szociális” hitelekre való jogosultság fő kritériuma továbbra is a vagyontalanság és az alacsony jövedelem volt, csakúgy, mint a lakásügyi törvény meghozatala előtt hatályos szabályozás szerint.

19

20

A 97/1993. sz. törvény szerinti korábbi előírásokkal szemben, a lakásügyi törvény nem tartalmazott rendelkezéseket az úgynevezett bérlakás lízingeléséhez nyújtandó hitelekre vonatkozóan. Továbbá a lakásügyi törvény nem tartalmazott semmiféle rendelkezést a szociális lakások eladására vonatkozóan, mivel ezek a lakásügyi törvény 32. cikkében megállapított feltételek mellett értékesíthetők voltak az általános piacon

2.2.3.3.4.   Bérlakások

Bérlakások

A harmadik hitelfajtát, a bérlakásokhoz nyújtott hiteleket a lakásügyi törvény VIII. fejezete szabályozza. A 33. cikk szerint a Lakásfinanszírozási Alap lízingbe adásra szánt ingatlan építéséhez, vagy megvásárolásához hitelt nyújthat olyan önkormányzatoknak, szövetkezeteknek vagy vállalkozásoknak, akik ilyen ingatlant kívánnak építeni, birtokolni és működtetni. A hitel összege elérhette az építési költség, illetve a vételár 90 %-át, azonban nem haladhatta meg az Alap igazgatótanácsa által jóváhagyott költségalapot, vö. a törvény 36. cikkével. A törvény 37. cikke szerint a bérlakáshoz való jogosultság a kérelmező szociális helyzetétől függ, és attól, hogy a kérelmező jövedelme és vagyona a szociális miniszter által kiadott rendeletben részletesen megállapított határokon belül marad-e.

A lakásügyi törvény VIII. fejezetéhez fűzött általános indokolásában megállapítást nyert, hogy a hitelek e típusára nagyrészt ugyanaz a szabályozás alkalmazandó, mint a 97/1993. sz. törvény szerint (21). Következésképpen e hitelfajta lényegében azonos azzal, mint amelyről a Munkavállalók Lakásalapjára vonatkozó szabályok korábban rendelkeztek. A hitel maximális összege elérhette az építési költség, illetve a vételár 90 %-át mind a lakásügyi törvény, mind a 97/1993. sz. törvény által előírt feltételek szerint. Hasonlóképpen e bérlakásokhoz való jogosultság szociális rászorultsági kritériumok – pl. a vagyontalanság és az alacsony jövedelem – alapján lett határozták meg.

21

2.2.3.4.   A 2004. évi módosítások

A 2004. évi módosítások

2.2.3.4.1.   Az 57/2004. sz. törvény

Az 57/2004. sz. törvény

2004-ben két törvényt is hoztak a lakásügyi törvény módosításáról, az 57/2004. sz. törvényt, és a 120/2004. sz. törvényt. Az 57/2004. sz. törvény, amely 2004. július 1-jén lépett hatályba, eltörölte a lakáskötvény swap rendszert. Helyette a Lakásfinanszírozási Alap által biztosított általános hiteleket kézpénzben fizették ki. A változások fő célját a következőképpen indokolták a törvényjavaslatban:

„A most benyújtásra kerülő törvényjavaslat azzal a céllal jött létre, hogy az izlandi lakosok számára kedvezőbb lakáshiteleket lehessen biztosítani a Lakásfinanszírozási Alapon keresztül, az általános hitelpiacon történő olcsóbb finanszírozással. Ezt a célt a Lakásfinanszírozási Alap kötvénykibocsátásának átszervezésével kell elérni, amely fokozni fogja a finanszírozás hatékonyságát, és a jelenlegi kibocsátás főbb hiányosságait is megszűnteti majd. [...].” (22)

A módosításokat követően a lakásügyi törvény 19. cikke megállapította:

„A Lakásfinanszírozási Alap által nyújtott hitelek kifizetése készpénzben történik. A hitel kifizetését megelőzően a hitelfelvevő egy hitelfelvevői jelzálogpapírt állít ki, és azt hivatalosan bejegyezteti. Minden hitelfelvevői jelzálog ár-indexálás alá kerül a fogyasztói árindex alapján, (vö. a fogyasztói árindex törvénnyel) és a 21. cikk rendelkezése szerint kamatozik.”

A törvény 10. cikkének az Alap finanszírozására vonatkozó (2) és (3) albekezdését módosították, hogy azok megfeleljenek a lakáskötvény-kereskedelem megszűntetése által előállt helyzetnek:

„A Lakásfinanszírozási Alap a következőképpen finanszírozza e törvény által megszabott feladatait:

| 1. | Az Alap saját tőkéjének megtérülésével, azaz a nyújtott hitelek törlesztő részleteivel, kamataival, és árindex alapú visszafizetésével. |
| --- | --- |

1.

Az Alap saját tőkéjének megtérülésével, azaz a nyújtott hitelek törlesztő részleteivel, kamataival, és árindex alapú visszafizetésével.

| 2. | HFF kötvények kibocsátásával és értékesítésével, valamint kölcsönökkel, amelyekről a költségvetési törvény bármikor rendelkezhet. |
| --- | --- |

2.

HFF kötvények kibocsátásával és értékesítésével, valamint kölcsönökkel, amelyekről a költségvetési törvény bármikor rendelkezhet.

| 3. | Szolgáltatási díjakkal a 49. cikkben előírtak szerint.” |
| --- | --- |

3.

Szolgáltatási díjakkal a 49. cikkben előírtak szerint.”

Bár a szolgáltatási díjak korábban nem szerepeltek a 10. cikkben felsorolt listán a finanszírozás lehetséges eszközeiként, a hivatkozott 49. cikk a hatálybalépésétől kezdve, változatlan formában a törvény részét képezte. Az 57/2004. sz. törvény 5. cikke két új bekezdéssel egészítette ki a lakásügyi törvény 11. cikkét az eszközök és kötelezettségek kezelésére vonatkozóan:

„A Lakásfinanszírozási Alap köteles a bevételeit és kiadásait egyensúlyban tartani, és erre vonatkozóan előzetes terveket készíteni. Erre a célra az Alapnak kockázatkezelő rendszert kell felállítania.

A Lakásfinanszírozási Alap a saját finanszírozására folytathat kötvény- és egyéb értékpapír-kereskedelmi tevékenységet. Az Alap tanácsa és a Pénzügyi Felügyeleti Hatóság véleményének a birtokában, a miniszter rendeletileg szabályozza az Alap kockázati kritériumait, a kockázatkezelését, a belső ellenőrzését, valamint az értékpapír kereskedelmét.”

Az 57/2004. sz. törvény számos egyéb módosítást hajtott végre. Ezek többsége a kötvény swap rendszer megszűnéséhez kapcsolódó ún. technikai változtatásokra vonatkozott, vö. a módosító törvény 9. és 20 cikkével. E törvény semmit nem változtatott meg az általános hitelek lényegét, vagy az azokra jogosultak körét illetően.

2.2.3.4.2.   A 120/2004. sz. törvény

A 120/2004. sz. törvény

A 120/2004. sz. törvény, amely 2004. december 3-án lépett hatályba, a Lakásfinanszírozási Alap által nyújtott általános hitelek felső határát a korábbi 70 %-os maximumról megemelte a becsült ingatlanérték 90 %-ára, és a szociális minisztert hatalmazta fel ennek az összegnek közigazgatási rendelettel történő megváltoztatására, vö. a lakásügyi törvény 19. cikkével. Továbbá az általános hitelek felső határának emeléséből következően törölték a törvénynek a kiegészítő hitelekről szóló VII. fejezetét. A lakásügyi törvénynek a kiegészítő hitelekről szóló VII. fejezete hatályon kívül helyezésére vonatkozó törvényjavaslat 4. cikkéhez fűzött magyarázatban, többek között, a következő indokolást adták:

„A törvényjavaslat elfogadása esetén, minden ingatlanvásárlónak lehetősége lesz a 90 %-os hitelfelvételre, és a kiegészítő hitel ennélfogva feleslegessé válik. 2004 első felében a kiegészítő hitelek kamatlába 5,3 % volt, vagy pedig az általános hitelek kamatlábánál jóval magasabb a Lakásfinanszírozási Alap kötvény biztosításának 2004. július 1-jei hatállyal történő módosítását követően. Szeptembertől a kiegészítő hitelek kamatlába megegyezik az általános hitelekével. E változás eredményeképpen lényegesen jobb feltételek álltak a csekély vagyonú, és alacsony jövedelmű rétegek rendelkezésére. Ezért, a jelenlegi körülmények között, semmi sem indokolja egy külön hitelfajta biztosítását az adott csoport részére.” (23)

A szociális miniszter élt a fenti törvény által ráruházott hatáskörével. A felső határ 80 %-ra csökkentette, majd ismét 90 %-ra emelte, de aztán újra 80 %-ra mérsékelte, amely a jelenleg is érvényes határ (24).

24

3.   AZ ESETLEGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS ELEMEINEK AZ IZLANDI JOG SZERINTI JOGALAPJA

AZ ESETLEGES ÁLLAMI TÁMOGATÁS ELEMEINEK AZ IZLANDI JOG SZERINTI JOGALAPJA

A hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló határozatában, a Hatóság az állami támogatásnak a következő öt lehetséges típusát említi:

| — | az állami kezességvállalást, |
| --- | --- |

—

az állami kezességvállalást,

| — | a jövedelemadó- és ingatlanadó-mentességet, |
| --- | --- |

—

a jövedelemadó- és ingatlanadó-mentességet,

| — | a kamattámogatást, |
| --- | --- |

—

a kamattámogatást,

| — | az osztalékfizetési mentességet, |
| --- | --- |

—

az osztalékfizetési mentességet,

| — | a HFF mentességét a tőkemegfelelési követelmények és a minimális szolvenciamutatóra vonatkozó szabályok alól. |
| --- | --- |

—

a HFF mentességét a tőkemegfelelési követelmények és a minimális szolvenciamutatóra vonatkozó szabályok alól.

3.1.   ÁLLAMI KEZESSÉGVÁLLALÁS

A Lakásfinanszírozási Alap a közjog hatálya alá tartozó állami intézmény, vö. a 44/1998. sz. lakásügyi törvény 4. cikkével, és az előző 97/1993. sz. törvény 2. cikkével. Mint ilyen, az összes tartozására állami kezességvállalást élvez a valamennyi állami intézményre alkalmazandó izlandi közjog általános, íratlan szabályai szerint.

Az izlandi jog említett íratlan szabálya már az EGT-megállapodás hatálybalépésének időpontját megelőzően kialakult. Az állami kezességvállalásról szóló 121/1997. sz. törvényre (lög um ríkisábyrgðir) vonatkozó törvényjavaslathoz fűzött általános indokolásban a következő megállapítás szerepel: „Ennek alapját az izlandi jog azon egyértelmű szabálya képezi, hogy az állam felelősséggel tartozik az intézményei és vállalkozásai tartozásaiért, kivéve, amikor egyértelmű jogszabály korlátozza e kezességvállalást [...], vagy az állam felelőssége egy korlátolt felelősségű társaságban a saját tőkerészesedésének mértékére korlátozódik” (25). A kezességvállalás minden állami intézmény esetében alkalmazandó, függetlenül attól, hogy mikor jött létre, milyen tevékenységet folytat, vagy változott-e a tevékenységi köre. Ez vonatkozott tehát a korábbi Állami Lakásügynökségre is, csakúgy, mint a lakásügyi törvény hatálybalépését megelőzően lakásfinanszírozási tevékenységet végző másik három testületre.

25

3.2.   JÖVEDELEMADÓ- ÉS INGATLANADÓ-MENTESSÉG

Az eljárást megindító határozatában a Hatóság a lehetséges állami támogatások között a második helyen említette a HFF által élvezett jövedelemadó- és ingatlanadó-mentességet.

Az Államkincstár, valamennyi állami intézmény és minden állami vállalkozás, amelyekre az állam teljes kezességet vállal, mentesek voltak a jövedelem- és az ingatlanadó alól már jóval az EGT-megállapodás hatálybalépését megelőzően is, vö. a jelenlegi 90/2003. sz. jövedelemadó törvény 4. cikke (1) bekezdésével. Ez az általános adómentesség a Lakásfinanszírozási Alapnak állami mivoltából eredően jár.

Az EGT-megállapodás hatálybalépésekor az adómentesség a jövedelem- és ingatlanadóról szóló 75/1981. sz. törvény 4. cikkének (1) bekezdése alapján járt. A jelenlegi jövedelemadó törvény a jövedelem- és ingatlanadóról szóló 75/1981. sz. törvény egységes szerkezetbe foglalt változata. Ezért a Lakásfinanszírozási Alap jogelődei is adómentesség alá estek.

Ami az ingatlanadót illeti, azt a 129/2004. sz. törvénnyel erga omnes (mindenkire vonatkozóan) eltörölték, és utoljára 2005. végén vetették ki. A fenti intézmények a 129/2004. sz. törvény elfogadásáig is mentesek voltak az ingatlanadó alól a 90/2003. sz. törvény 4. cikke (1) bekezdése alapján. Ezért a Lakásfinanszírozási Alap jogelődei is mentesültek ezen adónem alól.

erga omnes

3.3.   KAMATTÁMOGATÁS

Az eljárást megindító határozatában a Hatóság a lehetséges állami támogatások között a harmadik helyen említette a kamattámogatást, amely valójában a HFF-nek nyújtott olyan közvetlen költségvetési támogatásnak felel meg, amely a szociális bérlakások építéséhez, piaci kamatláb alatt nyújtott hitelekből eredő kötelezettségeinek fedezésére szolgál.

A Munkavállalók Lakásalapja által nyújtható egyik hitelfajta a szociális bérlakásokhoz nyújtott hitel volt, vö. a fent említett 97/1993. sz. törvény 50. cikkével. A lakásügyi törvény VIII. fejezete rendelkezik a szociális bérlakásokhoz nyújtható hitelekre vonatkozó jelenlegi szabályokról, és amint már utaltunk rá, ezek többsége megegyezik a korábban alkalmazottakkal. Így az Állami Lakásügynökségtől, a Munkavállalók Lakásalapján át egészen a HFF-ig mindhárom intézményt megbízták e hitelfajta nyújtásával.

Az előzőekben említetteknek megfelelően, a Munkavállalók Lakásalapjának egyik finanszírozási módja a közvetlen költségvetési támogatás volt, vö. a 97/1993. sz. törvény 48. cikkével. Részben e támogatásokból fedezték az Alap működési költségeit, beleértve a szociális bérlakásokkal kapcsolatos költségeket is. E támogatási kategória esetében a kamatláb mértékéről a kormány évente hozott döntést, vö. a törvény 52. cikkével.

A lakásügyi törvény hatálybalépését követő helyzetre vonatkozóan a lakásügyi törvény 1998-ban elfogadott ideiglenes IX. cikke úgy rendelkezett, hogy a szociális bérlakásokra adható hiteleket 2000. év végéig továbbra is az addig érvényes kamatlábakkal lehet nyújtani.

2001. augusztus 21-én a szociális miniszter és a pénzügyminiszter különleges megállapodást kötöttek, amely szerint e hitelfajta kamattámogatásban részesül évente legfeljebb 400 bérlakás erejéig (26). 2005. szeptember 26-án a miniszterek új megállapodást kötöttek, amelyben kiigazították a HFF számára nyújtandó támogatást tekintettel a csökkenő kamatlábakra, és a lakásonként adható maximális támogatás növekedésére. A megállapodások szerint e hitelfajtából eredő veszteségeiért a HFF költségvetési támogatásban részesül, amelynek mértékét a megállapodásokban rögzítették.

26

3.4.   OSZTALÉKFIZETÉSI MENTESSÉG

Az eljárást megindító határozatában a Hatóság a lehetséges állami támogatásra vonatkozó intézkedések között a negyedik helyen említette, hogy a HFF nem köteles az államnak osztalékot fizetni. Ez az izlandi közjog általános alapelveiből adódik, amelyek nem írják elő a HFF-hez hasonló állami intézmények számára az osztalékfizetést (27). Mint ilyen, ezen alapelv korábbi az EGT-megállapodás hatálybalépésének időpontjánál, ezért a HFF jogelődeire is ugyanez a jogi helyzet vonatkozik.

27

Ezen általános alapelv többek között azt tükrözi, hogy ezek az intézmények nem nyereségorientáltak, hanem az a rendeltetésük, hogy a parlament által állami feladatként meghatározott szolgáltatásokat biztosítsák. Az izlandi közjog szerint egy állami intézmény csak megfelelő jogalapra támaszkodva számíthat fel díjat a szolgáltatásaiért, és e díj nem haladhatja meg a szolgáltatás nyújtásának költségét (28). Ha valamely állami intézmény számára jogszabályilag engedélyezik, hogy a költségeit meghaladó mértékű díjat számítson fel, vagy mint pl. a HFF esetében is, hogy az általa kezelt pénzeszközökkel hozamot érjen el, vö. a lakásügyi törvény 11. cikkével, olyankor az intézménynek külön jogalapra van szüksége az izlandi államnak történő osztalékfizetéshez.

28

Az izlandi jog effajta értelmezését alátámasztja az izlandi kormány 2008. április 15-i levele, amelyben a következő megállapítást teszik: „A kormányzati pénzügyi elszámolásról szóló 88/1997. sz. törvénynek megfelelően, az a bevett gyakorlat, hogy a közintézményeknek csak abban az esetben kell nyereséget termelniük, ha erre törvény kötelezi őket. Továbbá jogalap szükséges ahhoz, hogy közintézménytől osztalékfizetést várjanak el. Amennyiben egy közintézmény nyereséget termel, a nyereségének meghatározott részét a 88/1997. sz. törvény 42. cikkében előírtak szerint szolgáltatja be osztalékként a Kincstárnak. A Landsvirkjunhoz hasonló, osztalékot fizető közintézményeket külön jogi szabályozás kötelezi erre. A Landsvirkjunról szóló 42/1983. sz. törvény 4. cikke hivatkozható ezzel kapcsolatosan. Tehát semmilyen általános jogi rendelkezés nem írja elő a közintézménynek az osztalékfizetést.”

Sem a lakásügyi törvény, sem a 97/1993. sz. törvény nem tartalmaz olyan jogi rendelkezést, amely alapján a HFF-nek vagy a jogutódainak osztalékot kellene fizetnie. Ennélfogva a HFF-re mindig is az izlandi közjog említett általános alapelve vonatkozott e tekintetben.

3.5.   A HFF-RE NEM VONATKOZNAK A TŐKEMEGFELELÉSI KÖVETELMÉNYEK ÉS A MINIMÁLIS SZOLVENCIAMUTATÓRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK

Az EGT-megállapodás IX. melléklete II. fejezetének 14. pontja által hivatkozott jogi aktus (a hitelintézeti tevékenység megkezdéséről és folytatásáról szóló, 2000. március 20-i 2000/12/EK módosított európai parlamenti és tanácsi irányelv, a továbbiakban: „banki irányelv”) (29) határozza meg az EU és EFTA tagállamok hitelintézeteiben alkalmazandó tőkemegfelelési követelményeket, és a minimális szolvenciamutatóra vonatkozó szabályokat. Az irányelv 2. cikkének (3) bekezdése felsorolja azokat az intézményeket, amelyek mentesülnek a banki irányelv rendelkezéseinek alkalmazása alól. Az EGT Vegyes Bizottság határozatában e listát kibővítették, többek között az izlandi „Byggingarsjóðir ríkisins” (szószerinti fordításban: „Állami Építési Alapok” (30) felvételével. E kifejezés az Állami Építési Alapot és a Munkavállalók Lakásalapját foglalja magában, amelyek a fent leírtak szerint egyesültek és helyüket a HFF vette át, vö. a lakásügyi törvény 53. cikkével. Ennek megfelelően a pénzügyi intézményekről szóló 161/2002. sz. törvény (lög um fjármálafyrirtæki) 116. cikke mentesíti a HFF-et a törvény alkalmazása alól, amely az irányelvnek az izlandi nemzeti jogba való átültetésének az egyik eszköze.

29

30

4.   AZ IZLANDI HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI

AZ IZLANDI HATÓSÁGOK ÉSZREVÉTELEI

2006. november 20-i és 2008. április 15-i levelében az izlandi kormány kitartott amellett, hogy a HFF rendszert létező támogatásnak kell tekinteni. Először is a rendszer alapvető sajátosságai már az EGT-megállapodás hatálybalépésének időpontját megelőzően kialakultak, és a lakásügyi törvény elfogadásával sem változtak meg. A lakásrendszerben végrehajtott változtatások akkoriban csak a szociális lakásrendszert érintették és nem voltak érdemiek. Másodszor, a Hatóság eljárást megindító határozatában említett állami támogatások általános intézkedéseket jelentenek, amelyek a lakásügyi törvény elfogadásával is változatlanok maradtak. Így például, a hallgatólagos állami kezességvállalás nem változott az EGT-megállapodás hatálybalépését követően. E tekintetben az izlandi kormány úgy érvel, hogy az Európai Bíróság Namur-Les Assurances ügyben hozott ítéletéből következően csak az érdemi jogszabálymódosítások képesek a támogatás besorolását megváltoztatni (31). Harmadszor, nem történt olyan változás a lakásügyi törvény 1999-es bevezetésével, amely módosíthatná a rendszer állami támogatási szabályokkal való összeegyeztethetőségének értékelését. Negyedszer, ezzel szemben a szociális lakás rendszerben végrehajtott, pl. az úgynevezett kiegészítő támogatásokra vonatkozó változtatások szétválaszthatatlanok az általános hitelrendszertől.

31

5.   HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEI

HARMADIK FELEK ÉSZREVÉTELEI

Az SFF állítása szerint a lakásügyi törvénnyel végrehajtott változások miatt a rendszer új támogatásnak minősül, mivel e változásokból adódóan a lakásrendszer nem maradt nagyjából változatlan mindmostanáig. 2007. január 31-i levelében az SFF többek között az alábbiakra hivatkozott:

| — | új törvény, nevezetesen a lakásügyi törvény jött létre, amely az Állami Lakásügynökségről szóló törvény helyébe lépett, |
| --- | --- |

—

új törvény, nevezetesen a lakásügyi törvény jött létre, amely az Állami Lakásügynökségről szóló törvény helyébe lépett,

| — | új jogi személyt hoztak létre, a Lakásfinanszírozási Alapot, amely az Állami Lakásügyi Bizottság/Állami Lakásügynökség helyébe lépett és átvette az Állami Építési Alap és a Munkavállalók Lakásalapja eszközeit és kötelezettségeit, |
| --- | --- |

—

új jogi személyt hoztak létre, a Lakásfinanszírozási Alapot, amely az Állami Lakásügyi Bizottság/Állami Lakásügynökség helyébe lépett és átvette az Állami Építési Alap és a Munkavállalók Lakásalapja eszközeit és kötelezettségeit,

| — | új hiteleszközök kerültek bevezetésre, készpénz hitelekkel a lakáskötvények helyett, és kevesebb szociális támogatással a lakásügyekben, a vásárláshoz nyújtott hitel maximális összegének megváltoztatásával, a szociális lakások tulajdonos általi eladására vonatkozó korlátozások feloldásával, az elsőbbségi jog eltörlésével, és a hitelre igénybevételére jogosultak jellegére vonatkozó változtatásokkal, |
| --- | --- |

—

új hiteleszközök kerültek bevezetésre, készpénz hitelekkel a lakáskötvények helyett, és kevesebb szociális támogatással a lakásügyekben, a vásárláshoz nyújtott hitel maximális összegének megváltoztatásával, a szociális lakások tulajdonos általi eladására vonatkozó korlátozások feloldásával, az elsőbbségi jog eltörlésével, és a hitelre igénybevételére jogosultak jellegére vonatkozó változtatásokkal,

| — | megváltoztak a finanszírozási források: A lakásügyi törvény értelmében a Lakásfinanszírozási Alap, az elődeitől eltérően, nem kap közvetlen állami támogatást. |
| --- | --- |

—

megváltoztak a finanszírozási források: A lakásügyi törvény értelmében a Lakásfinanszírozási Alap, az elődeitől eltérően, nem kap közvetlen állami támogatást.

2008. március 28-i levelében az SFF azzal érvelt, hogy a vonatkozó jogi vizsgálatnak inkább a HFF rendszer átfogó értékeléséből kellene állnia, mintsem a meghatározott lehetséges támogatási intézkedések egyenkénti elemzéséből. Az SFF véleménye szerint a rendszer egyes alkotórészei annyira átszövik egymást, hogy az elkülönítésükhöz indokolatlan, mesterséges felosztásra lenne szükség annak eldöntésénél, hogy az intézkedések jellege új, vagy a már létezők egyik formája-e. Egy e fajta megközelítés, az SFF véleménye szerint nem illene bele az Európai Bizottság hasonló ügyekben alkalmazott gyakorlatába. Végül az SFF felkéri a Hatóságot, hogy vegye figyelembe azt a tényleges növekedést, amely HFF által nyújtott hitelek mennyiségében és a magán bankokkal összehasonlított piaci részesedésében végbement.

II.   ÉRTÉKELÉS

ÉRTÉKELÉS

1.   A HFF MENTESSÉGE A TŐKEMEGFELELÉSI KÖVETELMÉNYEK ÉS A MINIMÁLIS SZOLVENCIAMUTATÓRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK ALÓL NEM MINŐSÜL ÁLLAMI TÁMOGATÁSNAK.

A HFF MENTESSÉGE A TŐKEMEGFELELÉSI KÖVETELMÉNYEK ÉS A MINIMÁLIS SZOLVENCIAMUTATÓRA VONATKOZÓ SZABÁLYOK ALÓL NEM MINŐSÜL ÁLLAMI TÁMOGATÁSNAK.

A Hatóság hasznosnak vélte az értékelését annak megválaszolásával kezdeni, hogy a HFF mentessége a tőkemegfelelési követelmények és a minimális szolvenciamutatóra vonatkozó szabályok alól állami támogatásnak minősül-e.

Mint az a fentiekből is kitűnik, a banki irányelv határozza meg az EGT területén a hitelintézetekben alkalmazandó tőkemegfelelési követelményeket, és a minimális szolvenciamutatóra vonatkozó szabályokat. Az eljárást megindító határozatában a Hatóság arra az előzetes álláspontra helyezkedett, hogy HFF banki irányelv alóli mentessége nem minősül állami támogatásnak. Mindazonáltal úgy találta, hogy a kérdés alapján olyan kételyek merültek fel, amelyek miatt hasznosnak vélte a kérdést hivatalos vizsgálati eljárásnak alávetni. E vizsgálat megerősítette a Hatóságot az előzetesen kialakított véleményében a következők miatt:

Először is, amint az már az eljárást megindító határozatban is említettük, a HFF nem a banki irányelv hatálya alá tartozó hitelintézet, mivel nincs engedélye arra, hogy betéteket és más, visszafizetendő pénzeszközöket vegyen át a nyilvánosságtól.

Másodszor, a banki irányelv 2. cikkének (3) bekezdése felsorolja azokat az intézményekről, amelyek mentesülnek a banki irányelv rendelkezéseinek alkalmazása alól. Az EGT Vegyes Bizottság határozata kibővítette e listát a „Byggingarsjóðir ríkisins” felvételével. E kifejezést hagyományosan azokra az alapokra használták, amelyeket mostanra a HFF már átvett. Így, függetlenül attól, hogy a rendelkezés új-e, vagy csupán újra megfogalmazza az irányelv szabályaiból következő tényeket, maga az EGT-hez igazított banki irányelv az, amely mentesíti a HFF-et az irányelv hatálya, valamint a benne meghatározott tőkemegfelelési követelmények, és a minimális szolvenciamutatóra vonatkozó szabályok alól. Még akkor is, ha feltételezzük, hogy az irányelv alóli mentességgel előnyhöz juttatták a HFF-et, ezen intézkedés nem az izlandi államnak tudható be, hanem az EGT Vegyes Bizottságnak, ennek megfelelően nem nevezhető állami támogatásnak (32).

32

Harmadszor, még ha a HFF a banki irányelv hatálya alá tartozna is, semmilyen mentesség nem eredményezné állami források átruházását, mivel az állam ilyen helyzetben nem mondana le állami bevételekről.

2.   AZ ÁLLAMI KEZESSÉGVÁLLALÁSRA, KAMATTÁMOGATÁSRA, JÖVEDELEMADÓ- ÉS INGATLANADÓ-MENTESSÉGRE, VALAMINT AZ OSZTALÉKFIZETÉSI MENTESSÉGRE VONATKOZÓ KÖZÖS MEGFONTOLÁSOK

AZ ÁLLAMI KEZESSÉGVÁLLALÁSRA, KAMATTÁMOGATÁSRA, JÖVEDELEMADÓ- ÉS INGATLANADÓ-MENTESSÉGRE, VALAMINT AZ OSZTALÉKFIZETÉSI MENTESSÉGRE VONATKOZÓ KÖZÖS MEGFONTOLÁSOK

2.1.   ELTÉRŐ ELJÁRÁSI MÓDOK ÚJ ÉS MÁR LÉTEZŐ TÁMOGATÁSOK ESETÉN

Az új támogatásoknál alkalmazandó eljárást a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve I. részének 1. cikke (3) bekezdése írja le (az EK 88. cikke (3) bekezdésének megfelelően). Amennyiben a Hatóságban kételyek merülnek fel egy ilyen támogatási intézkedéssel kapcsolatban, akkor megindítja a hivatalos vizsgálati eljárást, amelyet a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve I. részének 1. cikke (2) bekezdésében (az EK 88. cikk (2) bekezdésének megfelelően), valamint a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. része II. szakaszának 4. cikke (4) bekezdésében határoztak meg.

A létező támogatásoknál alkalmazott eljárás eltér az új támogatásokra vonatkozó eljárástól, és a meghatározására a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve I. részének 1. cikke (1) bekezdésében került sor. Az említett rendelkezés szerint a Hatóság az EFTA tagállamokkal együttműködve folyamatosan vizsgálja a tagállamokban létező támogatási programokat. A Hatóság javaslatot tesz a tagállamoknak az EGT-megállapodás fokozatos fejlődése vagy működése által megkövetelt megfelelő intézkedések meghozatalára.

Az Európai Bíróság szerint:

„[...] amikor a Bizottság az EK 87. cikk szempontjából vizsgálja a támogatási intézkedéseket annak meghatározása érdekében, hogy azok összeegyeztethetők-e a közös piaccal, köteles megindítani az EK 88. cikk (2) bekezdésében meghatározott eljárást, amennyiben az előzetes vizsgálati szakasz után nem tudja kiküszöbölni valamennyi, ezen intézkedések közös piaccal való összeegyeztethetőségének eldöntését megakadályozó nehézséget [...] Természetesen ugyanezeket az elveket kell alkalmazni abban az esetben is, ha a Bizottságnak kétségei vannak a vizsgált intézkedésnek az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatáskénti minősítése kapcsán. Következésképpen nem lehet a Bizottságnak felróni azt, hogy annak ellenére is megindította az eljárást, hogy az e célból hozott határozatban is kifejezi kétségeit azzal kapcsolatban, hogy az annak tárgyát képező intézkedések az EK 87. cikk (1) bekezdése értelmében vett támogatásoknak minősülnek. [...] a Bizottságnak a tagállam által ebben a szakaszban közölt információk alapján kell elvégeznie a kérdés kellő vizsgálatát, még akkor is, ha ez a vizsgálat a megvizsgált intézkedések nem végleges minősítésére vezet.

[...] Ha ezek az adatok ideiglenes értékelés keretében lehetővé teszik annak feltételezését, hogy a kérdéses intézkedések valószínűleg ténylegesen létező támogatásoknak minősülnek, akkor a Bizottságnak azokat az EK 88. cikk (1) és (2) bekezdésében meghatározott eljárás keretében kell kezelni. Ellenben ha a tagállam által szolgáltatott adatok nem teszik lehetővé ezen ideiglenes következtetés levonását, vagy a tagállam e tekintetben nem szolgáltat semmilyen adatot, akkor a Bizottságnak ezen intézkedéseket az ugyanezen cikk (3) és (2) bekezdésében meghatározott eljárás keretében kell kezelnie.” (33)

Más szóval bármely vizsgálat, amely egy hivatalos vizsgálati eljárás indítására vonatkozó határozat meghozatalakor annak eldöntésére irányul, hogy egy lehetséges támogatási intézkedés létező vagy új támogatásnak minősül-e csak előzetes jellegű lehet. Az ítélkezési gyakorlatból következően tehát előfordulhat, hogy a Hatóság az adott eljárás lezárásáról hozott határozatban mégis arra a következtetésre jut, hogy az intézkedés valóban létező támogatás, illetve egyáltalán nem minősül támogatásnak, annak ellenére, hogy egy eljárást megindító határozatban arra az előzetes álláspontra helyezkedett, hogy a kérdéses intézkedés új támogatás. Ha létező támogatásról van szó, akkor a létező támogatásokra vonatkozó eljárást kell követni (34). Ebben az esetben, ennek megfelelően a Hatóságnak le kellene zárnia a hivatalos vizsgálati eljárást és meg kellene indítania a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. része 17–19. cikkében szabályozott létező támogatásokra vonatkozó eljárást (35). Ez utóbbi eljárás szerint, és csakis e szerint, a Hatóság megvizsgálja, hogy a létező támogatási intézkedés összeegyeztethető-e az EGT-megállapodás működésével.

34

35

A hivatalos vizsgálati eljárás megindításakor a Hatóság rendelkezésére bocsátott információk „nem indokolták” azt az előzetes következtetést, hogy a támogatás létező, ezért a Hatóság az új támogatásokra vonatkozó szabályok keretein belül foglalkozott ezen intézkedésekkel. Mivel ezen előzetes véleményt az izlandi kormány vitatta, a Hatóság most már a kormány és az SFF által benyújtott anyagok figyelembe vételével fogja újravizsgálni a kérdést.

Az előzőekben említetteknek megfelelően, a Hatóság a hivatalos vizsgálati eljárás során fogja levonni következtetését az új támogatás létéről és összeegyeztethetőségéről. Amennyiben a kérdéses eszközök nem minősülnek új támogatásnak, akkor a Hatóság ezen eljárás szerint nem nyújthat kötelező értékelést arra nézve, hogy ezzel szemben létező támogatásoknak minősülnek-e az EGT-megállapodás 61. cikkének (1) bekezdése értelmében. Arra nézve sem adhat kötelező értékelést, hogy az ehhez hasonló létező támogatási intézkedések összeegyeztethetőek-e a megállapodással. Ezért mielőtt döntést hoz az új vagy már létező intézkedés kérdésében, a Hatóság abból a feltételezésből fog kiindulni, hogy a következő intézkedések állami támogatásoknak minősülnek: állami kezességvállalás, adómentesség, kamattámogatás, valamint osztalékfizetési mentesség.

2.2.   JOGI SZEMPONTOK

A Hatóság 195/04/COL sz. határozatának 4. cikkében úgy rendelkezik, hogy egy létező támogatásban történt változás minden olyan változás, kivéve a tisztán formai vagy igazgatási jellegűeket, amelyek nem érintik a támogatási intézkedés közös piaccal való összeegyeztethetőségének értékelését. Emellett ami annak jogi megítélést illeti, hogy a támogatás új-e vagy létező, az Európai Bíróság a következő megállapításokat tette a Namur-Les Assurances ügyben:

„[...] hogy új támogatás kialakulásáról, illetve egy létező támogatásban történt változásról van-e szó, nem lehet megítélni a támogatás mértéke, vagy főleg annak pénzben kifejezett összege alapján a vállalkozás működésének egy adott pillanatában, amennyiben a támogatás odaítélése egy korábban is létező és azóta változatlan törvényi rendelkezés alapján történik. .”

„Az 1989. február 1-jén hatályba lépett határozat nem hajtott végre módosítást az OND számára előnyöket biztosító jogi szabályozásban, sem az előnyök természetét, sem a közintézmény azon tevékenységi körét illetően, amelyekre a szabályozás vonatkozott, mivel az 1939. augusztus 31-i törvény igen általános jellegű célként az exporthitelek kockázatának csökkentését tűzte ki az intézmény számára. Így ez nincs hatással .” (36)

A Bíróság ezután annak megállapításával folytatta, hogy a vállalkozás tevékenységének tényleges kiterjesztése nem elegendő a támogatási intézkedés besorolásának megváltoztatásához:

„Ennek ellenkezőjét képviselni hatásában egyenértékű lenne azzal, hogy a tagállamoktól ne csak az új támogatások, illetve a létezők módosításának bejelentését követeljük meg, hanem a létező támogatásban részesülő vállalkozást érintő minden olyan intézkedést is, amely hatással lehet a közös piac működésére, a versenyre, vagy az egyébként rendelkezésre álló, de a vállalkozás által elért forgalom függvényében változó támogatás aktuális mértékére.

Az OND-hoz hasonló közvállalkozások esetében ez azzal járna, hogy minden egyes új biztosítási művelet, amelyet a belga kormány által a meghallgatás során rendelkezésre bocsátott információk szerint a felügyeleti hatóságok elé kell terjeszteni, olyan intézkedésnek lenne tekinthető, amelyre a Szerződés 93. cikke (3) bekezdése vonatkozik.

Egy ilyen értelmezés sem a 93. cikk (3) bekezdése szövegezésének, sem céljának, sem a Bizottság és a tagállamok közötti hatáskörmegosztásnak nem felelne meg, a vállalkozások és tagállamok számára jogbizonytalanságot eredményezne. A tagállamoknak előzetesen értesítést kellene küldeniük az egymástól jelentősen eltérő intézkedésekről, amelyeket aztán nem léptetnének hatályba abban az esetben sem, ha kételyek merülnének fel azt illetően, hogy új támogatásokról lehet szó. [...]” (37)

A Government of Gibraltar kontra Bizottság ügyben az Elsőfokú Bíróság úgy ítélte meg, hogy

„az eredeti rendszer csak ott alakul át új támogatási programmá, ahol a [nemzeti jogban végrehajtott] változások az eredeti rendszer lényegét érintik. Abban az esetben, amikor az újonnan létrejött elem egyértelműen leválasztható az eredeti rendszerről, nem is lehet kérdéses a lényegi változás.” (38)

Annak eldöntéséhez, hogy egy támogatási intézkedésben bekövetkezett változás hatására az addig létező támogatás új támogatássá minősül-e át, a Bizottság azt vizsgálta, hogy a változás lényegi változás-e (39). Erre vonatkozóan a Bizottság figyelembe vette az előny jellegét, az előnnyel elérni kívánt célt, az előny nyújtásának megalapozottságát, az érintett személyeket és szervezeteket, valamint a vonatkozó pénzügyi forrásokat. A Bizottság ezzel szemben nem vizsgálta azokat a jogi változásokat, amelyek nem képezik a támogatási intézkedés részét.

39

Az olyan egyedi támogatási intézkedésekkel kapcsolatban, mint a közszolgálati műsorszolgáltatóknak fizetett előfizetési díjak, ez a megközelítési mód arra késztette a Bizottságot, hogy megvizsgálja milyen feltételek szerint kerülnek felhasználásra e díjak, mivel e feltételek a kérdéses támogatás szerves részét képezik (40).

40

Amennyiben olyan támogatási program képezte a támogatási intézkedés részét, amelyet nem egy adott tevékenységre nyújtanak, például, amikor közvállalkozások az állami kezességvállalás előnyeit élvezik, pusztán azért, mert a vállalkozás az állam részeként jött létre, akkor a Bizottság elsősorban azt vizsgálta, hogy magában a támogatási intézkedésben (olyan támogatási program esetén, amely az összes ilyen vállalkozás számára állami kezességvállalást tartalmaz) történt-e lényegi változás. Mivel ez utóbbi esetben a kedvezményezettekre érvényes szabályok nem képezik a támogatási intézkedés részét, a Bizottság nem vizsgálta a támogatás minden egyes kedvezményezettjének a tevékenységére vonatkozó egyedi szabályokat. Más szóval a Bizottság úgy találta, hogy az egyes kedvezményezettekre vonatkozó szabályokban bekövetkezett változás, legyen az hatással a programra, mint olyanra, vagy csupán a jogszabályi változás hatálya alá tartozó adott vállalkozásra, nem eredményezheti a támogatási rendszer újjá való átminősítését (41). Mert ha így lenne, az valójában azt jelentené, hogy egy program jellegű intézkedés bizonyos kedvezményezettek vonatkozásában létezőből új támogatássá minősülne, másokkal szemben pedig nem, kizárólag azért, mert azon szabályok, amelyek az előbbire vonatkoznak, de az utóbbira nem, megváltoztak. Ez összeegyeztethetetlen volna azzal a ténnyel, hogy egyetlen intézkedésről van szó.

41

Ezért annak taglalása előtt, hogy mely jogszabályváltozásokat kell figyelembe venni annak vizsgálatakor, hogy egy támogatás új-e vagy már létező, először azt kell meghatározni, hogy támogatás egy vagy több kedvezményezettjére vonatkozó szabályok a támogatási program részét képezik-e. Ezenfelül, ha az érintett vállalkozás eltérő célokra és másfajta szabályozás keretében nyújtható, különböző időpontokban elfogadott, többféle állami támogatásban részesül, amelyek közül néhány egyedi, mások pedig program jellegű támogatások, akkor az eltérő támogatási intézkedéseket egyenként kell értékelni és nem összevontan egy átfogó értékelés keretében, pusztán azért, mert az intézkedéseknek teljesen vagy részben azonos a kedvezményezettje (42).

42

2.3.   AZ ELTÉRŐ TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉSEK ÚJ ILLETVE LÉTEZŐ TÁMOGATÁSKÉNT TÖRTÉNŐ BESOROLÁSA

2.3.1.   
  Az állami kezességvállalás

Az állami kezességvállalás

Valamennyi állami intézmény állami kezességvállalást élvez az összes tartozására az izlandi közjog általános, íratlan szabályaiból következően, amelyek már az EGT-megállapodás hatálybalépésének időpontját megelőzően kialakultak. A kezességvállalás minden állami intézmény esetében alkalmazandó, függetlenül attól, hogy mikor jött létre, milyen tevékenységet folytat, vagy változott-e a tevékenységi köre. E lehetséges támogatási intézkedést a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. részében az 1. cikk d) pontjában szereplő meghatározás szerinti programnak kell tekinteni. Továbbá feltételezve, hogy támogatásnak minősül, a programot először is létező támogatásnak kell tekinteni, mivel már az EGT-megállapodás hatálybalépésének időpontját megelőzően létezett, vö. a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. része 1. cikkének b) pontjával.

Az EGT-megállapodás hatálybalépése óta a kezességvállalás mértékében és működésében nem volt jelentős, de még jelentéktelen változás sem. Az állami kezességvállalásról szóló 121/1997. sz. törvény a későbbi módosításokkal együtt bevezetett egy negyedévenkénti 0,00625 %-os (belföldi tartozás esetén 2001-ig negyedévenként 0,00375 %-os), csekély mértékű kezességvállalási díjat. E díjjal azonban csak csökkent az EGT-megállapodás előtti, eredeti állami kezességvállalási program alapján nyújtott támogatás. Ezért tehát az eredeti program minden előnye ellenére sem tekinthető új támogatásnak (43).

43

Ezenfelül a HFF működésében bekövetkezett I.2 szakaszban leírt változások egyike sem jelentett ilyen jellegű változást. Az előny jellege pontosan ugyanaz maradt, épp úgy, mint a támogatás jogalapja. A lakásügyi törvény által a lakáshitel rendszerben előidézett változások következtében nem változott meg ennek a lakáshitel rendszer sajátosságain messze túllépő, és általában valamennyi állami intézményre vonatkozó nem-egyedi intézkedésnek a célja sem (44). Más szóval, az említett jogszabályi változások nem csak szétválaszthatóak voltak e lehetséges támogatási intézkedéstől, hanem teljességgel függetlenek is voltak tőle. Így a kezességvállalási program nem minősülhet új támogatási programnak, amely e hivatalos vizsgálati eljárással értékelhető lenne.

44

2.3.2.   
  Jövedelemadó- és ingatlanadó-mentesség

Jövedelemadó- és ingatlanadó-mentesség

Az Államkincstár, valamennyi állami intézmény és vállalkozás, amelyre az állam teljes kezességet vállal, mentesek volt a jövedelem- és az ingatlanadó alól, már jóval az EGT-megállapodás hatálybalépését megelőzően.

A jövedelemadó-mentességről ma a 90/2003. sz. jövedelemadó törvény 4. cikkének (1) bekezdése rendelkezik, amely a jövedelem- és ingatlanadóról szóló 75/1981. sz. törvény egységes szerkezetbe foglalt változata. Feltételezve, hogy az adómentesség támogatásnak minősül, kezdettől fogva olyan általános programnak kell tekinteni, amely a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. részében az 1. cikk d) pontjában szereplő meghatározás alá tartozik. Az EGT-megállapodás hatálybalépése óta a program mértékében, finanszírozásában és működésében nem volt jelentős, de még jelentéktelen változás sem. A lakáshitel-rendszerben 1994. január 1-je után bevezetett változások következtében semmi sem változott ezen általános adójogszabályokban, sem a HFF, sem bármelyik más kedvezményezett vonatkozásában. Továbbá a lakáshitel-rendszerben bevezetett változások sem lényegesen, sem jelentéktelen mértékben nem érintették a programot. A lakásügyi törvény valójában semmiben nem változtatta meg az adómentesség célját és jellegét. Nem változtatta meg az adómentesség finanszírozási forrását és jogalapját sem. Az adómentesség tehát nem minősülhet e hivatalos vizsgálati eljárás alapján lefolytatható új támogatási intézkedésnek.

A fenti intézmények az ingatlanadó eltörléséről rendelkező 129/2004. sz. törvény elfogadásáig is mentesültek az említett adó megfizetése alól a 90/2003. sz. törvény 4. cikke (1) bekezdése alapján. Szintén az ingatlanadóhoz kapcsolódóan, e törvény pusztán egységes szerkezetbe foglalta a jövedelem- és ingatlanadóról szóló, fenti 75/1981. sz. törvényben már megfogalmazott szabályokat. Mostanra az ingatlanadót teljesen eltörölték. A 2004-ben történt eltörléséig, az említett intézmények ezen adónem alóli mentességét – amennyiben az támogatásnak minősül – a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. részében az 1. cikk d) pontjában szereplő meghatározás alá tartozó programnak kell tekinteni. Az EGT-megállapodás hatálybalépésének időpontja és az ingatlanadó általános eltörlése között eltelt köztes időszakban az adómentesség mértékében, finanszírozásában és működésében nem volt jelentős, de még jelentéktelen változás sem, és a lakáshitel-rendszerben bevezetett változások sem lényegesen, sem jelentéktelen mértékben nem érintették az adómentesség jellegét, célját, működését, vagy finanszírozását. Ez az adómentesség tehát nem minősülhet e hivatalos vizsgálati eljárás alapján lefolytatható új támogatási intézkedésnek.

2.3.3.   
  A kamattámogatás

A kamattámogatás

A fent említettek szerint, a Munkavállalók Lakásalapja szociális bérlakásokhoz nyújtott hiteleket a kormány által meghatározott alacsony kamatlábak mellett. Az Alap közvetlen állami támogatásban részesült, többek között e hitelek költségeinek fedezésére. Mivel a Munkavállalók Lakásalapja közintézmény volt, végső soron az izlandi állam felelt az e hitelfajtából eredő veszteségekért, amennyiben a közvetlen támogatások nem bizonyultak elegendőnek az Alap veszteségeinek fedezésére.

A lakásügyi törvény nagyrészt változatlanul hagyta a szociális bérlakásokhoz felvehető hitelfajtát. E hiteleket a HFF nyújtotta, kezdetben még a korábban alkalmazott kamatfeltételek mellett, vö. a törvény IX. ideiglenes cikkével. Az említett cikk arról is rendelkezett, hogy az állam költségvetési támogatást biztosít a HFF veszteségeinek fedezésére. Ezt követően a szociális miniszter és a pénzügyminiszter megállapodásokban szabályozták e kérdéseket, vö. a fenti I.3.3. szakasszal.

Az intézményi változásokat illetően a Bizottság elfogadott gyakorlata azt mutatja, hogy a támogatott szervek egyesüléssel, szétválással, vagy más okból megváltoztathatják jogi személyiségüket anélkül, hogy ez érintené a támogatás besorolását. Ez az eset áll fenn, amikor a jogi személy megváltoztatására magánjogi szabályozás alapján kerül sor, és akkor is, amikor a változást törvény, illetve egyéb közjogi rendelkezés szabályozza (45). Valójában összehasonlítva a négy állami szervnek a 97/1993. sz. törvény illetve a lakásügyi törvény szerinti működtetését, e változás önmagában semmilyen hatást nem képes gyakorolni a vonatkozó intézkedések összeegyeztethetőségének értékelésére. Emlékeztetésképpen, a Lakásfinanszírozási Alap vette át az elődei eszközeit, jogait és kötelezettségeit, és folytatta az általuk megkezdett tevékenységet, ezzel is bizonyítva, hogy az átalakítás az e szervezetek közötti folytonosság fenntartásával zajlott (46).

45

46

Következésképpen mind a Munkavállalók Lakásalapját, mind a HFF-t megbízták azzal a feladattal, hogy bérlakásokhoz a kormány által meghatározott kamatlábú szociális hiteket nyújtsanak. A kormány a költségvetési törvényben biztosította ehhez a forrást, mivel e kamatlábak túl alacsonyak voltak a hitelezés költségeinek fedezésére. A két szervezet között az a különbség, hogy míg a HFF-nek nyújtott támogatás kifejezetten erre a hitelfajtára irányul, addig a Munkavállalók Lakásalapja az általa nyújtott összes szociális hitelfajtára költségvetési támogatásban részesült. Az említett különbség abból a tényből ered, hogy a lakásügyi törvény eltörölte a Munkavállalók Lakásalapja által nyújtott egyéb szociális hitelfajtákat, és a HFF nem részesült finanszírozásban a költségvetési forrásokból a lakásügyi törvény eredeti változatában szereplő legfontosabb szociális hitelfajta, a kiegészítő hitelek tekintetében.

Ezért a lakásügyi törvény által bevezetett változások nem módosították a szociális bérlakásokhoz nyújtott hitelek feladatát; más szóval ezen intézkedés rendeltetése ugyanaz maradt (47). Továbbá az, hogy jelenleg csak e hitelek részesülnek költségvetési támogatásban, abból adódik, hogy az egyéb szociális hitelek esetében megszüntették a közvetlen állami támogatást. Bizonyos tevékenységek közvetlen állami támogatásának megszüntetése nem jelenti egy másik intézkedés finanszírozásának a megváltozását. Ezért az említett megszüntetés nem gyakorolhat hatást a fennmaradó intézkedés jellegének meghatározására. Inkább egy különálló támogatási intézkedés eltörlésének tekintendő (48).

47

48

Az SFF a lakásügyi törvénnyel megvalósított különféle változásokra utal, és azt állítja, hogy ezekből következően a HFF-nek nyújtott támogatást új támogatásnak kell minősíteni. E változások, függetlenül a jellegüktől, nem érintették e támogatási intézkedést, amely csak az Alapnál a szociális bérlakásokhoz nyújtott hitelek kapcsán felmerült veszteségek kompenzálására szolgál. Az általános hitelek felső határának megemelése valójában nem ehhez a hitelfajtához kapcsolódott. Hasonlóképpen nem érintették e hitelfajtát az 57/2004. sz. törvény által bevezetett változások, amelyekkel eltörölték a lakáskötvény rendszert, és készpénz hitelekkel helyettesítették azt. A 97/1993. sz. törvény 11. cikkében meghatározott követelmény, miszerint a hiteleket első- vagy másodhelyi jelzáloggal kellett biztosítani, csak az Állami Építési Alap bizonyos hiteleire vonatkozott, erre a hitelfajtára nem. Ezért e hitelekre nézve semmilyen jelentősége nincs annak a ténynek, hogy e rendelkezés nem került át a lakásügyi törvénybe.

Végezetül a Hatóság úgy ítéli meg, hogy a kamattámogatásból származó előny nem minősülhet e hivatalos vizsgálati eljárás keretén belül vizsgálható új támogatásnak.

2.3.4.   
  Osztalékfizetési mentesség

Osztalékfizetési mentesség

A 3.4. pontban említetteknek megfelelően, az izlandi közjog általános alapelvei alapján a HFF-hez hasonló állami intézmények mentesülnek az osztalékfizetési kötelezettség alól. Ezen alapelv korábbi az EGT-megállapodás hatálybalépésének időpontjánál, és minden állami intézmény esetében alkalmazandó, függetlenül attól, hogy mikor jött létre, milyen tevékenységet folytat, vagy változott-e a tevékenységi köre. Az EGT-megállapodás hatálybalépése óta az említett alapelvben sem jelentős, de még jelentéktelen változás sem történt. Sőt sem a lakásügyi törvény, sem az azt megelőző hasonló jogszabályok soha nem tértek el ettől az alapelvtől azzal, hogy olyan jogszabályt hoztak volna, amely osztalékfizetést ír elő a HFF számára. Ennélfogva a lakásügyi törvény, illetve annak módosításai nem változtattak az osztalékfizetési mentességből következő előnyök, és állami támogatások jellegén. A lakáshitel-rendszerben előidézett változások következtében nem változott meg a lakáshitel-rendszer sajátosságain messze túllépő, és általában valamennyi állami intézményre vonatkozó alapelvnek a célja sem. Más szóval, az említett jogszabályi változások nem csak szétválaszthatóak voltak e lehetséges támogatási intézkedéstől, hanem teljességgel függetlenek voltak tőle. Ezért, amennyiben az osztalékfizetési mentesség támogatási intézkedésnek minősül, úgy következésképpen az említett intézkedést is a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. részében az 1. cikk d) pontjában szereplő meghatározás szerinti programnak kell tekinteni. Továbbá a program létező támogatásnak számít, mivel már az EGT-megállapodás hatálybalépését megelőzően létezett, vö. a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve II. része 1. cikkének b) pontjával.

A különféle lakásügyi szervek működtetésének feltételei csak abban az esetben képezhetnék új támogatásra vonatkozó összeegyeztethetőségi vizsgálat részét, ha megállapítást nyerne, hogy az osztalékfizetési mentesség nem származhat az izlandi közjog általános alapelveiből, hanem inkább a lakásügyi törvényből és az azt megelőző hasonló jogszabályokból következik. Következésképpen csak ebben a feltételezett helyzetben fordulhatna elő, hogy a lakásfinanszírozási rendszerben 1994. január 1-je óta végbement változások eredményeképpen az osztalékfizetési mentességhez kapcsolódó bármely támogatás átminősüljön létezőből új támogatássá.

2.4.   NÉGY LEHETSÉGES ÁLLAMI TÁMOGATÁSI INTÉZKEDÉS ÚJ, AVAGY LÉTEZŐ JELLEGÉRE VONATKOZÓ KÖVETKEZTETÉS

Az előbb kifejtett értékelés alapján, a Hatóság úgy ítéli meg, hogy a következő intézkedések: állami kezességvállalás, kamattámogatás, adómentesség és osztalékfizetési mentesség, amelyeket az eljárást megindító határozatban ismertetett, nem alkotnak a mostani hivatalos vizsgálati eljárás keretében értékelhető új támogatási intézkedést.

Ennek megfelelően, a Hatóság lezárja a hivatalos vizsgálati eljárást, és megindítja a létező támogatásokra vonatkozó, a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve I. része 1. cikkének (1) bekezdése és II. része V. szakasza szerinti eljárást.

A teljesség érdekében a Hatóság hozzá kívánja tenni, hogy ha az SFF által javasolt megközelítést követve megállapítást is nyert volna, hogy a lakásügyi törvény, és az azt követő változások valóban relevánsak a fent említett lehetséges támogatási intézkedések besorolásának vizsgálatakor, a Hatóság akkor is úgy ítélte volna meg, hogy a lakásrendszerben bekövetkezett konkrét változások jellege nem indokolta a támogatásoknak a létezőből újjá történő átminősítését:

| — | Először is, a puszta tény, hogy Izland azt a jogalkotási technikát választotta, hogy új törvényt fogadott el, ahelyett, hogy egy már létező törvényt módosított volna, önmagában még nem vezethet egy addig létezőnek minősülő támogatási intézkedés átsorolásához (49). Csupán az számít, hogy az új törvény lényegi változásokat léptetett-e életbe a vonatkozó támogatási intézkedésekben, olyanokat, amelyek ezen intézkedéseknek az összeegyeztethetőségi vizsgálatára kihatással vannak. Erre vonatkozóan a Hatóság különösen fontosnak találja, hogy a lakásügyi törvény, minden fontos szempont tekintetében, az előző rendszer folytatása volt azzal a változatlan céllal, hogy megfizethető lakáslehetőséget biztosítson minden izlandi lakos számára. Amint az a 2.2.3.1. szakaszból is kitűnik, a lakásügyi törvény és a 97/1993. sz. törvény által elérni kívánt cél megegyezik. |
| --- | --- |

—

Először is, a puszta tény, hogy Izland azt a jogalkotási technikát választotta, hogy új törvényt fogadott el, ahelyett, hogy egy már létező törvényt módosított volna, önmagában még nem vezethet egy addig létezőnek minősülő támogatási intézkedés átsorolásához (49). Csupán az számít, hogy az új törvény lényegi változásokat léptetett-e életbe a vonatkozó támogatási intézkedésekben, olyanokat, amelyek ezen intézkedéseknek az összeegyeztethetőségi vizsgálatára kihatással vannak. Erre vonatkozóan a Hatóság különösen fontosnak találja, hogy a lakásügyi törvény, minden fontos szempont tekintetében, az előző rendszer folytatása volt azzal a változatlan céllal, hogy megfizethető lakáslehetőséget biztosítson minden izlandi lakos számára. Amint az a 2.2.3.1. szakaszból is kitűnik, a lakásügyi törvény és a 97/1993. sz. törvény által elérni kívánt cél megegyezik.

49

| — | Másodszor, a fent leírtaknak megfelelően, a Bizottság elfogadott gyakorlata szerint a támogatás kedvezményezettjének jogi személyiségében történt változás nincs hatással a támogatás besorolására nézve. |
| --- | --- |

—

Másodszor, a fent leírtaknak megfelelően, a Bizottság elfogadott gyakorlata szerint a támogatás kedvezményezettjének jogi személyiségében történt változás nincs hatással a támogatás besorolására nézve.

| — | Harmadszor, a HFF számára nyújtandó lehetséges támogatási intézkedések jelenleg is érvényes finanszírozása nem változott a lakásügyi törvény meghozatalával, illetve annak módosításaival. |
| --- | --- |

—

Harmadszor, a HFF számára nyújtandó lehetséges támogatási intézkedések jelenleg is érvényes finanszírozása nem változott a lakásügyi törvény meghozatalával, illetve annak módosításaival.

| — | Negyedszer, a lakásügyi törvény semmit nem változtatott meg a legfontosabb hitelfajta, a lakáskötvény kibocsátás terén. A szociális lakástámogatásnak a lakásügyi törvény alapján történt átalakítása részeként megjelent egy új hitelfajta, az ún. kiegészítő hitel. E hitelfajta azonban valójában a szociális hiteleket helyettesítette, amelyeket a 97/1993. sz. törvény szerint lehetett nyújtani. Az I.2.2.3.3.3. szakaszban említetteknek megfelelően, e hiteleknek a felvehető legmagasabb, százalékban kifejezett összegei és a jogosultságot szabályozó kritériumai szinte teljesen azonosak voltak. Így e hiteltípusok szabályait illetően a legfontosabb különbség az, hogy a lakásügyi törvény szerint ezek a lakások, bizonyos feltételek mellett, piaci áron értékesíthetőek az általános piacon. A Hatóság azon a véleményen van, hogy e jogszabályi változások sem a szociális támogatásra jogosultak körét nem változtatták meg lényegesen, sem a HFF adott területen végzett tevékenységi körét nem szélesítették ki a jogelődeihez képest. Továbbá szociális hitelfajták eltörlése, vö. a I.2.2.3.3.3. szakasszal, nem okozhatja egy támogatási program új támogatássá való átminősítését. Az ilyen változások legfeljebb támogatás megszüntetésének tekinthetők. |
| --- | --- |

—

Negyedszer, a lakásügyi törvény semmit nem változtatott meg a legfontosabb hitelfajta, a lakáskötvény kibocsátás terén. A szociális lakástámogatásnak a lakásügyi törvény alapján történt átalakítása részeként megjelent egy új hitelfajta, az ún. kiegészítő hitel. E hitelfajta azonban valójában a szociális hiteleket helyettesítette, amelyeket a 97/1993. sz. törvény szerint lehetett nyújtani. Az I.2.2.3.3.3. szakaszban említetteknek megfelelően, e hiteleknek a felvehető legmagasabb, százalékban kifejezett összegei és a jogosultságot szabályozó kritériumai szinte teljesen azonosak voltak. Így e hiteltípusok szabályait illetően a legfontosabb különbség az, hogy a lakásügyi törvény szerint ezek a lakások, bizonyos feltételek mellett, piaci áron értékesíthetőek az általános piacon. A Hatóság azon a véleményen van, hogy e jogszabályi változások sem a szociális támogatásra jogosultak körét nem változtatták meg lényegesen, sem a HFF adott területen végzett tevékenységi körét nem szélesítették ki a jogelődeihez képest. Továbbá szociális hitelfajták eltörlése, vö. a I.2.2.3.3.3. szakasszal, nem okozhatja egy támogatási program új támogatássá való átminősítését. Az ilyen változások legfeljebb támogatás megszüntetésének tekinthetők.

| — | Ötödször, a Hatóság nem tud egyetérteni az SFF-fel abban, hogy a lakásügyi törvény lényegesen megnövelte a HFF lehetőségeit arra, hogy vállalkozások számára bérlakásépítéshez hitelt nyújtson (50). Az I.2.2.3.3.2. szakaszban említetteknek megfelelően, a lakásépítéssel foglalkozó vállalkozások számára mind a lakásügyi törvény, mind az azt megelőző hasonló jogszabály alapján kibocsátott rendeletekben megszabott feltételek szerint nyújtható hitel a lakáskötvény rendszerből. |
| --- | --- |

—

Ötödször, a Hatóság nem tud egyetérteni az SFF-fel abban, hogy a lakásügyi törvény lényegesen megnövelte a HFF lehetőségeit arra, hogy vállalkozások számára bérlakásépítéshez hitelt nyújtson (50). Az I.2.2.3.3.2. szakaszban említetteknek megfelelően, a lakásépítéssel foglalkozó vállalkozások számára mind a lakásügyi törvény, mind az azt megelőző hasonló jogszabály alapján kibocsátott rendeletekben megszabott feltételek szerint nyújtható hitel a lakáskötvény rendszerből.

50

| — | Hatodszor, a fentieknek megfelelően, az 57/2004. sz. törvény eltörölte a lakáskötvény rendszert és a HFF közvetlen készpénzhiteleivel helyettesítette azt. Az SFF annak az álláspontjának adott hangot, miszerint e változás szükségessé teszi a támogatás újjá minősítését. E törvény egyáltalán nem változtatta meg azonban a lehetséges kedvezményezettek körét, és hasonlóképpen a HFF számára nyújtható lehetséges támogatási intézkedések céljában és finanszírozásában sem idézett elő változást. Ezért a Hatóság úgy véli, hogy a változások elsősorban igazgatási és technikai jellegűnek tekintendők, mintsem lényegi változásoknak. |
| --- | --- |

—

Hatodszor, a fentieknek megfelelően, az 57/2004. sz. törvény eltörölte a lakáskötvény rendszert és a HFF közvetlen készpénzhiteleivel helyettesítette azt. Az SFF annak az álláspontjának adott hangot, miszerint e változás szükségessé teszi a támogatás újjá minősítését. E törvény egyáltalán nem változtatta meg azonban a lehetséges kedvezményezettek körét, és hasonlóképpen a HFF számára nyújtható lehetséges támogatási intézkedések céljában és finanszírozásában sem idézett elő változást. Ezért a Hatóság úgy véli, hogy a változások elsősorban igazgatási és technikai jellegűnek tekintendők, mintsem lényegi változásoknak.

| — | Hetedszer, a 120/2004. sz. törvénnyel a HFF által nyújtott általános hitelek felső határát megemelték a becsült ingatlanérték 90 %-ára. Ennek következtében a lakásügyi törvénynek a kiegészítő hitelekről szóló VII. fejezetét hatályon kívül helyezték. A 120/2004. sz. törvény semmit nem változtatott meg a HFF rendszer közszolgálati tevékenységére vonatkozóan. A lakásügyi törvény célja ugyanaz maradt, továbbra is csak a HFF részesült támogatásban, és a működése is lényegében változatlan maradt. Továbbá nem változott a HFF-hitelekre jogosultak köre, csak ezentúl valamennyien 90 %-ot vehettek igénybe (51). E helyzet szembeállítható a Keller-üggyel, ahol az Elsőfokú Bíróság úgy ítélte meg, hogy azzal, hogy az állóeszközök maximális értékét, amellyel egy vállalkozás rendelkezhet annak érdekében, hogy egy jóváhagyott támogatási programban jogosultságot élvezzen, felemelték 7 milliárd ITL-ről 80 milliárd ITL-re, lényegi változtatást hajtottak végre, amelyről értesíteni kellett volna a Bizottságot. A Bíróság megállapította, hogy e változtatás a lehetséges kedvezményezettek körét kiszélesítette, és valójában megnyitotta a rendszert az igénylők előtt (52). A támogatási program kedvezményezetti körének potenciális kiszélesítése a program egyik alapvető jellemzőjének megváltoztatását jelenti, amely már az EK-Szerződéssel való összeegyeztethetőséget is képes befolyásolni. A jelenlegi esetben azonban, annak eldöntéséhez, hogy az ilyen hitelek az EGT-megállapodás 59. cikke (2) bekezdése szerinti közszolgálati besorolást kaphatnak-e nem lényeges, hogy az általános hitelek az ingatlan becsült értékének a 70 %-áig vagy 90 %-áig adhatók. |
| --- | --- |

—

Hetedszer, a 120/2004. sz. törvénnyel a HFF által nyújtott általános hitelek felső határát megemelték a becsült ingatlanérték 90 %-ára. Ennek következtében a lakásügyi törvénynek a kiegészítő hitelekről szóló VII. fejezetét hatályon kívül helyezték. A 120/2004. sz. törvény semmit nem változtatott meg a HFF rendszer közszolgálati tevékenységére vonatkozóan. A lakásügyi törvény célja ugyanaz maradt, továbbra is csak a HFF részesült támogatásban, és a működése is lényegében változatlan maradt. Továbbá nem változott a HFF-hitelekre jogosultak köre, csak ezentúl valamennyien 90 %-ot vehettek igénybe (51). E helyzet szembeállítható a Keller-üggyel, ahol az Elsőfokú Bíróság úgy ítélte meg, hogy azzal, hogy az állóeszközök maximális értékét, amellyel egy vállalkozás rendelkezhet annak érdekében, hogy egy jóváhagyott támogatási programban jogosultságot élvezzen, felemelték 7 milliárd ITL-ről 80 milliárd ITL-re, lényegi változtatást hajtottak végre, amelyről értesíteni kellett volna a Bizottságot. A Bíróság megállapította, hogy e változtatás a lehetséges kedvezményezettek körét kiszélesítette, és valójában megnyitotta a rendszert az igénylők előtt (52). A támogatási program kedvezményezetti körének potenciális kiszélesítése a program egyik alapvető jellemzőjének megváltoztatását jelenti, amely már az EK-Szerződéssel való összeegyeztethetőséget is képes befolyásolni. A jelenlegi esetben azonban, annak eldöntéséhez, hogy az ilyen hitelek az EGT-megállapodás 59. cikke (2) bekezdése szerinti közszolgálati besorolást kaphatnak-e nem lényeges, hogy az általános hitelek az ingatlan becsült értékének a 70 %-áig vagy 90 %-áig adhatók.

51

52

A KÖVETKEZŐKÉPPEN HATÁROZOTT:

1. cikk

Az állami kezességvállalás, kamattámogatás, adómentesség és osztalékfizetési mentesség formájában a HFF javára történő lehetséges támogatási intézkedések létező támogatásnak minősülnének. Ezért az új támogatásra irányuló hivatalos vizsgálati eljárást lezárja.

2. cikk

A HFF mentessége az EGT-megállapodás IX. melléklete II. fejezetének 14. pontjában hivatkozott jogi aktus rendelkezéseinek alkalmazása alól nem minősül állami támogatásnak.

3. cikk

Ennek a határozatnak az Izlandi Köztársaság a címzettje.

4. cikk

Csak az angol nyelvű szöveg hiteles.

Kelt Brüsszelben, 2008. június 27-én.

Az EFTA Felügyeleti Hatóság részéről

Per SANDERUD

elnök

Kurt JAEGER

testületi tag

---

(1)  A továbbiakban: Hatóság.

1

(2)  A továbbiakban: EGT-megállapodás.

2

(3)  A továbbiakban: Felügyeleti és Bírósági Megállapodás (FBM).

3

(4)  A továbbiakban: 3. jegyzőkönyv.

4

(5)  A Hatóság által 1994. január 19-én elfogadott és közzétett iránymutatás az EGT-megállapodás 61. és 62. cikkének, valamint a Felügyeleti és Bírósági Megállapodás 3. jegyzőkönyve 1. cikkének alkalmazásáról és értelmezéséről, közzétéve: az Európai Közösségek Hivatalos Lapja (a továbbiakban: HL) L 231., 1994.9.3., 1. o., valamint a 32. EGT-kiegészítés 1994.9.3., 1. o. Az iránymutatást legutóbb 2007. december 19-én módosították. A továbbiakban: az állami támogatásokra vonatkozó iránymutatás. Az állami támogatásokra vonatkozó iránymutatás frissített változatát közzétették a Hatóság honlapján: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/guidelines/

5

az Európai Közösségek Hivatalos Lapja

(6)  Közzétéve: HL L 139., 2006.5.25., 37. o. valamint 2006. évi 26. sz. EGT-kiegészítés.

6

(7)  Az EFTA-Bíróságnak az E-9/04. sz. Izlandi Bankárok és Értékpapír-kereskedők Szövetsége kontra EFTA Felügyeleti Hatóság ügyben hozott 2006. április 7-i ítélete. [2006] EFTA bírósági jelentés 42. o.

7

(8)  Az Izlandi Lakásfinanszírozási Alappal kapcsolatos hivatalos vizsgálati eljárás megindításáról szóló, 2006. június 21-i 185/06/COL sz. hatósági határozat (HL C 314., 2006.12.21., 89. o. és a 63. EGT-kiegészítés.).

8

(9)  Lásd a 8. lábjegyzetet.

9

(10)  Az egységes szerkezetbe foglalásra a 86/1988. sz. törvényt módosító 61/1993. sz. törvény szerint került sor, amely 1993. augusztus 12-én lépett hatályba.

10

(11)  A 97/1993. sz. törvény VIII. fejezete állapította meg a lakásszövetkezetekre vonatkozó szabályokat. E szabályok később nem kerültek át az 1998. évi lakásügyi törvénybe. Jelenleg a lakásszövetkezetekről a 66/2003. sz. külön törvény rendelkezik. E lakásszövetkezeteknek a Lakásfinanszírozási Alapból felvehető hitelekre való jogosultságát a lakásügyi törvény VIII. fejezetének rendelkezései szabályozzák, vö. a 66/2003. sz. törvény 5. cikkének d) pontjával.

11

(12)  A Hatóság nem hivatalos fordítása. Az eredeti izlandi szöveg az alábbi honlapon található: http://www.althingi.is/altext/122/s/0877.html

12

(13)  A Hatóság nem hivatalos fordítása. Az eredeti izlandi szöveg az alábbi honlapon található: http://www.althingi.is/altext/122/03/r06115030.sgml

13

(14)  Az alábbiakban felvázoltak szerint az egyik kategóriát, a kiegészítő hiteleket a 120/2004. sz. törvénnyel megszüntették, vö. a 2.2.3.4.2. ponttal.

14

(15)  Az 57/2004. sz. törvénnyel hatályon kívül helyzeték a lakáskötvényekre vonatkozó rendelkezéseket, mivel az Alap készpénzben kezdte el folyósítani a hiteleket, vö. a 2.2.3.4.1. ponttal.

15

(16)  Vö. a fenti 2.2.2.4 szakasszal.

16

(17)  http://www.althingi.is/altext/122/s/0877.html

17

(18)  E kiegészítő hiteleket a 120/2004. sz. törvény megszűntette, vö. a 2.2.3.4.2. szakasszal lent.

18

(19)  Egy magánszemély nem kereshetett többet 1 620 000 ISK-nál és vagyona nem haladhatta meg az 1 900 000 ISK-t. E számok évente kiigazításra kerültek.

19

(20)  Tekintettel a Lakásfinanszírozási Alapnak e kiegészítő hitelek nyújtásából eredő veszteségeire, a lakásügyi törvény 43. cikke előírta, hogy az önkormányzatoknak rendelkezniük kell egy általuk működtetett úgynevezett tartalékalappal, amely a Lakásfinanszírozási Alap igazgatása alatt állt. A 44. cikk szerint a tartalékalap megtéríti a Lakásfinanszírozási Alap kiegészítő hitelek miatt keletkezett veszteségeit. A 45. cikk rendelkezése szerint az önkormányzatoknak kezdetben 5 %-os hozzájárulást kellett fizetniük minden kiegészítő hitel után, amelyet közigazgatási területükön nyújtottak.

20

(21)  http://www.althingi.is/altext/122/s/0877.html

21

(22)  A Hatóság nem hivatalos fordítása.

22

(23)  A Hatóság nem hivatalos fordítása. Az eredeti izlandi szöveg az alábbi honlapon található: http://www.althingi.is/altext/131/s/0223.html

23

(24)  Lásd legutóbb az 587/2007. sz. rendelettel módosított 540/2006. sz. rendeletet. A rendelet meghatározza a felvehető legnagyobb hitel névértékét is, amely jelenleg 18 millió ISK.

24

(25)  A Hatóság nem hivatalos fordítása. Az eredeti izlandi szöveg az alábbi honlapon található: http://www.althingi.is/altext/122/s/0099.html

25

(26)  Az izlandi kormány 2007. január 3-i levele, 10. o.

26

(27)  Más a helyzet, ha az állam olyan társaságokban tulajdonos, amelyek magánjogi korlátolt felelősségű társaság formájában működnek.

27

(28)  Ezen elv alkalmazásához lásd pl. az izlandi legfelsőbb bíróság 1998. november 5-i 50/1998. sz. ítéletét.

28

(29)  HL L 126., 2000.5.26., 1. o. A jogi aktust az EGT Vegyes Bizottság 15/2001 határozata építette bele az EGT-megállapodásba. E határozat 2001. október 1-jén lépett hatályba.

29

(30)  E fordítást az izlandi kormány bocsátotta a rendelkezésünkre.

30

(31)  A C-44/93. sz. Namur-Les Assurances du Crédit ügyben hozott 1994. augusztus 9-i ítélet (EBHT 1994., I-3829. o.).

31

Namur-Les Assurances du Crédit

(32)  A T-351/02. sz. Deutsche Bahn kontra Bizottság ügyben hozott 2006. április 5-i ítélet (EBHT 2006., II-1047. o.) 100–103. pontja.

32

Deutsche Bahn

Bizottság

(33)  A C-400/99. sz. Olasz Köztársaság kontra Bizottság ügyben hozott 2005. május 10-i ítélet (EBHT 2005., I-3657. o.) 47., 54. és 55. pontja.

33

Olasz Köztársaság

Bizottság

(34)  A T-190/00. sz. Regione Siciliana kontra Bizottság ügyben hozott 2003. november 27-i ítélet (EBHT 2003., II-5015. o.) 48. pontja.

34

Regione Siciliana

Bizottság

(35)  A C-312/90. sz. Spanyolország kontra Bizottság ügyben hozott 1992. június 30-i ítélet (EBHT 1992., I-4117. o.) 14–17. pontja, a C-47/91 sz. Olaszország kontra Bizottság ügyben hozott 1992. június 30-i ítélet (EBHT 1992., I-4145. o.) 22–25. pontja, a T-195/01 & T-207/01 sz. Government of Gibraltar kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott 2004. április 30-i ítélet (EBHT 2002., II-2309. o.), és a T-297/01 és T-298/01 sz. SIC II kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott 2004. február 19-i ítélet (EBHT 2004., II-743. o.).

35

Spanyolország

Bizottság

Olaszország kontra Bizottság

Government of Gibraltar

Bizottság

SIC II

Bizottság

(36)  A Namur-Les Assurances du Crédit ügyben hozott ítélet 28–29 pontja (a Hatóság kiemelése). Lásd még az ítélet 23. pontját, ahol a Bíróság „az előnyök lényegi részét nem érintő” változásokat említ.

36

Namur-Les Assurances du Crédit

(37)  A fent hivatkozott Namur-Les Assurances du Crédit ügyben hozott ítélet 32–33. pontja.

37

Namur-Les Assurances du Crédit

(38)  A Government of Gibraltar kontra Bizottság egyesített ügyekben hozott ítélet 111. pontja. Lásd még a C-15/98. és C-105/99. sz. Olasz Köztársaság és Sardegna Lines, Servizi Marittimi della Sardegna kontra Bizottság egyesített ügyben hozott ítélet (EBHT 2000., I-8855. o.) 64. pontját.

38

Government of Gibraltar

Bizottság

Olasz Köztársaság és Sardegna Lines, Servizi Marittimi della Sardegna

Bizottság

(39)  A Bizottság határozata (2007. április 24.) az E 10/2005. (korábbi C 60/1999.) sz. ügyben, 33. pont, a Bizottság határozata (2007. április 4.) a kezességvállalást tartalmazó finn támogatási programokról szóló E 7/2005. sz. ügyben, 16. pont, a Bizottság határozata (2005. április 20.) az E 8/2005. sz. ügyben az RTVE spanyol műsorszolgáltatónak nyújtott állami támogatásról, 2.2. pont, valamint a Bizottság határozata az exporttal kapcsolatos tevékenységekhez nyújtott direkt adókedvezményekről szóló E 22/2004 sz. ügyben, 34–35. pont.

39

(40)  A Bizottság határozata (2007. április 24.) a közszolgálati műsorszolgáltatók németországi finanszírozásáról szóló E 3/2005. sz. ügyben, 200–214. pont, a Bizottság határozata az E-14/2005. sz., RTP portugál közszolgálati műsorszolgáltató számára történő kompenzációs kifizetésekről szóló ügyben, 61–80 pont.

40

(41)  A Bizottság határozata (2007. április 24.) a közszolgálati műsorszolgáltatók németországi finanszírozásáról szóló E 3/2005. sz. ügyben, 215. pont. Mint köztulajdonban levő intézmények, a német állami bankok hagyományosan hozzájuthattak az úgynevezett Anstaltslast hallgatólagos állami kezességvállaláshoz. A német Landesbankenről szóló E-10/2000. sz. ügyben a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az Anstaltslast az EK-szerződést megelőző intézmény volt. E kezességvállalásból kifolyólag a bankoknak nyújtott támogatás tehát létező támogatás volt, és ezen az sem változtatott, hogy, később az Anstaltslast már nem csak egy általános jogi alapelvből következett, hanem már nyíltan, írott jogszabályban is bevezették, vö. a Bizottság 2000. május 8-i Németországnak írott levelével, amelyben megfelelő intézkedéseket javasol az E 10/2000. sz. ügyben, 7. pont (1) bekezdés. A Hatóság tudomása szerint az Anstaltslast előnyeihez hozzájutó német bankokat általában az egyes bankok alapítását és működését szabályozó külön törvény alapján hozzák létre. Úgy tűnik, e bankok közül több is az EK-Szerződés hatálybalépését követően jött létre. Az állami bankok működését előíró jogszabályokban gyakran következett be változás. Új bankok jogszabályokkal történő létrehozása, állami bankok összevonása és szétválasztása és egyéb változások természetesen befolyásolhatják a vállalkozás tevékenységét, és kihathatnak a közös piac működésére, a versenyre, vagy egyszerűen a vállalkozások számára elérhető támogatás tényleges összegére. Ennek ellenére a Bizottság sem azt nem vizsgálta, hogy az Anstaltslast előnyeit élvező bankokat mikor alapították, sem a bankok működésében bekövetkezett változásokat, illetve egyéb intézkedéseket nem elemezte, mielőtt arra a következtetésre jutott, hogy az Anstaltslastból származó előny létező támogatásnak minősül. Lásd még a France, Electricité de France (a továbbiakban: EDF)-ről szóló C 68/2002. sz. ügyben a Bizottság határozatának (2002. október 16.) 68. pontját, ahol az EDF-nek nyújtott támogatás, egy állami kezességvállalás, a francia jognak az EK-Szerződést megelőző egyik általános alapelvéből következett. Az évek során jelentősen megváltozott az EDF működése, és a vállalat új piacokra is terjeszkedett. Annak megállapításánál, hogy a támogatási intézkedés új, vagy már létező támogatásnak minősül-e, a Bizottság mégsem tartotta fontosnak e tényleges változásoknak a vizsgálatát, és az EDF-re vonatkozó jogi szabályozásban bekövetkezett azon változásokat sem vizsgálta, amelyek az EK-szerződés hatálybalépését követően jöttek létre, vö. még a Bizottság határozatával (2003. december 16.) az EDF-nek és a villamosenergia- és gázipari szektornak nyújtott állami támogatásokról (HL L 49., 2005.2.22., 9. o., (59) preambulumbekezdés), valamint a Bizottság felhívásával az E 3/2002. sz. EDF üggyel kapcsolatos, az EK-Szerződés 88. cikkének (2) bekezdése szerinti észrevételek megtételére (HL C 164., 2003.7.15., 7. o.) 53–55. bekezdés.

41

(42)  A Bizottság határozata (2007. április 24.) a közszolgálati műsorszolgáltatók németországi finanszírozásáról szóló E 3/2005. sz. ügyben, 192-216. pont, és a Bizottság határozata (2005. április 20.) az E 8/2005. sz. ügyben az RTVE spanyol országos közszolgálati műsorszolgáltatónak nyújtott állami támogatásról, 2.2. pont, valamint a Bizottság határozata (2005. április 20.) az E 9/2005. sz. Olaszország, RAI ügyben, 25–48. pont.

42

(43)  Más kérdés, hogy a HFF mentessége az 1998-ban bevezetett kezességvállalási díj alól új támogatásnak minősülne-e. A 406/08/COL határozatával a Hatóság a mai nappal hivatalos vizsgálati eljárást indít az állami kezességvállalásól szóló 121/1997. sz. törvény által előírt kezességvállalási díjak alóli mentességre vonatkozóan.

43

(44)  Ebben a tekintetben a helyzet sok hasonlóságot mutat a Bizottság alábbi ügyekben hozott határozataival: a német műsorszolgáltatók, Poczta Polska, La Poste, EDF stb. E határozatokban a Bizottságnak meg kellett vizsgálnia, hogy a közvállalkozásoknak nyújtott állami kezességvállalás új, vagy létező támogatásnak minősül-e. Minden egyes határozatában a Bizottság úgy találta, hogy a kezességvállalás maga vagy nem változott, vagy nem változott lényegesen. A kezességvállalásból következő támogatás értékelésekor a Bizottság nem azt vizsgálta, hogy az adott vállalkozás működése változott-e, mivel e kérdés a támogatási intézkedéssel, mint olyannal nincs összefüggésben, hanem a meghatározott támogatási program egyik kedvezményezettjeként foglalkozott a vállalkozással.

44

(45)  A Bizottság határozata (2007. november 29.) a C 56/07. sz. állami támogatásról – France, Garantie illimitée de l'Etat en faveur de La Poste, 93–97. pont, a Bizottság határozata az RTP portugál közszolgálati műsorszolgáltató számára történő kompenzációs kifizetésekről szóló E-14/2005 sz. ügyben, 78–80. pont, a Bizottság határozata (2005. április 20.) az E 10/2005. (ex C 60/1999.) sz. állami támogatásról – Redevance radiodiffusion TF1, 33. pont, valamint a Bizottság 2000. május 8-i Németországnak írott levele, amelyben megfelelő intézkedéseket javasol az E 10/2000. sz. Landesbank ügyben, 7. pont (1) bekezdés. Az állami kezességvállalásról szóló 121/1997. sz. törvény által előírt kezességvállalási díj megfizetése alóli mentességet illetően, amelyben a HFF részesül, a Hatóság előzetes értékelése alapján elmondható, hogy új támogatásnak minősül, és ezen intézkedéssel külön foglalkoznak; vö. a 2008. június 27-i 406/08/COL sz. hatósági határozattal.

45

(46)  Az 1/1997. sz. „állami alkalmazottak nyugdíjalapjáról szóló törvény” 35. cikke szerint az alapban tagsággal rendelkezők választhatják azt, hogy az általuk utoljára betöltött munkakörben kapható illetmény emelkedésének megfelelően emeljék a nyugdíjukat. Az Állami Lakásügynökség igazgatója úgy vélte, hogy az ő munkaköre a HFF igazgatójáéval egyenrangú, amellyel a Nyugdíjalap azonban nem értett egyet. Az izlandi Legfelsőbb Bíróság a 344/2003. sz. ügyben hozott 2004. január 22-i ítéletében az igazgató javára döntött. Az ítéletben többek között megállapítást nyert, hogy az izlandi lakosok számára jelzáloghiteleket nyújtó Állami Lakásügynökség nagyrészt ugyanazt a feladatot látta el, mint a Lakásfinanszírozási Alap. Tekintettel a feladatkör jellegére, hatáskörükre és a felelősségükre, a Bíróság úgy ítélte meg, hogy az Ügynökség igazgatói posztja egyenértékű az Alap igazgatói állásával.

46

(47)  A Bizottság határozatában az RTP portugál közszolgálati műsorszolgáltató számára történő kompenzációs kifizetésekről szóló E-14/2005 sz. ügyben, 63. és 74. bekezdés, a Bizottság úgy találta, hogy az egyik portugál támogatási intézkedésben bekövetkező változások nem alakították át az intézkedést új támogatássá többek között azért, mert a nemzeti szabályozásban történt módosítások nem változtatták meg a támogatásokkal elérni kívánt célt.

47

(48)  A Bizottság 2006/240/EK határozata (2004. november 16.) a Németország által a gabonapárlat-főzdék számára nyújtott támogatási programról (HL L 88., 2006.3.25., 50. o.), 83–84. preambulumbekezdés. Lásd még a 2005. július 14-i bizottsági levél 17. cikke (2) bekezdését a holland lakásügyi támogatásról szóló E 2/2005. sz. ügyben, ahol a Bizottság úgy találta, hogy létező támogatásról van szó, még akkor is, ha a közvetlen támogatási rendszer helyét az állami hitelek és az adómentesség vették át az EK-Szerződés hatálybalépését követően. Azért történt így, mert e változások együttvéve a verseny kisebb mértékű korlátozását eredményezték, vö. a levél 16–26. pontjával.

48

(49)  A Bizottság határozata a Poczta Polska részére nyújtott korlátlan állami kezességvállalásról szóló E 12/2005. sz. ügyben, 39–47 pont.

49

(50)  Erre vonatkozóan az SFF a parlamenti bizottság elnökének a megállapításaira hivatkozott, amikor az „egyedi” szót törölték azon törvényjavaslatnak az általános hitelfajtáról szóló 15. cikke (1) bekezdéséből, amelyből később a lakásügyi törvény lett. Lásd a beszéd 7. pontját, valamint a http://www.althingi.is/altext/122/05/r13133243.sgml honlapot.

50

(51)  A német közszolgálati műsorszolgáltatásról szóló ügyben hozott döntésében a Bizottság úgy ítélte meg, hogy az előfizetési díj emelését nem lehet új támogatásnak tekinteni: „Az emelés inkább annak a következménye, hogy a közfeladat ellátása közben a közszolgálati műsorszolgáltatónak megnövekedtek a pénzügyi szükségletei. Ezért – összhangban a Bizottság korábbi gyakorlatával – nem választható le az eredeti támogatási programról és nem jelent lényegi változást feltéve, hogy a közfeladat ellátása, mint olyan, nem változott lényegesen.” A Bizottság fent idézett határozata (2007. április 24.), 26. pont.

51

(52)  A T-35/1999. sz. Keller kontra Bizottság ügyben hozott 2002. január 30-i elsőfokú bírósági ítélet, 62. pont (EBHT [2002]., II-261. o.)

52

Keller

Bizottság

---