# Euroopan unionin L 48/2010

| | ISSN 1725-261X
  doi:10.3000/1725261X.L_2010.048.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 48 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 53. vuosikerta25. helmikuu 2010 |

ISSN 1725-261X

doi:10.3000/1725261X.L_2010.048.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 48

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

53. vuosikerta25. helmikuu 2010

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | ASETUKSET |
| | * | Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 151/2010, annettu 22 päivänä helmikuuta 2010, tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä | 1 |
| | * | Komission asetus (EU) N:o 152/2010, annettu 23 päivänä helmikuuta 2010, tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön | 3 |
| | * | Komission asetus (EU) N:o 153/2010, annettu 23 päivänä helmikuuta 2010, tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön | 5 |
| | | Komission asetus (EU) N:o 154/2010, annettu 24 päivänä helmikuuta 2010, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi | 7 |
| | | Komission asetus (EU) N:o 155/2010, annettu 24 päivänä helmikuuta 2010, asetuksessa (EY) N:o 877/2009 markkinointivuodeksi 2009/10 vahvistettujen sokerialan tiettyjen tuotteiden edustavien hintojen ja niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta | 9 |
| | | Komission asetus (EU) N:o 156/2010, annettu 24 päivänä helmikuuta 2010, kiintiön ulkopuolisen sokerin vientitodistusten myöntämistä koskevan hyväksymisprosentin vahvistamisesta, vientitodistushakemusten hylkäämisestä ja vientitodistushakemusten jättämisen keskeyttämisestä | 11 |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | | 2010/115/EU |
| | * | Komission päätös, annettu 23 päivänä helmikuuta 2010, romuajoneuvoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY liitteen II muuttamisesta
  (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 972)

   (
  1
  ) | 12 |
| | | 2010/116/EU |
| | * | Komission päätös, annettu 24 päivänä helmikuuta 2010, Thaimaasta peräisin olevien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä | 17 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

ASETUKSET

*

Neuvoston täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 151/2010, annettu 22 päivänä helmikuuta 2010, tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä

1

*

Komission asetus (EU) N:o 152/2010, annettu 23 päivänä helmikuuta 2010, tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön

3

*

Komission asetus (EU) N:o 153/2010, annettu 23 päivänä helmikuuta 2010, tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön

5

Komission asetus (EU) N:o 154/2010, annettu 24 päivänä helmikuuta 2010, kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

7

Komission asetus (EU) N:o 155/2010, annettu 24 päivänä helmikuuta 2010, asetuksessa (EY) N:o 877/2009 markkinointivuodeksi 2009/10 vahvistettujen sokerialan tiettyjen tuotteiden edustavien hintojen ja niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta

9

Komission asetus (EU) N:o 156/2010, annettu 24 päivänä helmikuuta 2010, kiintiön ulkopuolisen sokerin vientitodistusten myöntämistä koskevan hyväksymisprosentin vahvistamisesta, vientitodistushakemusten hylkäämisestä ja vientitodistushakemusten jättämisen keskeyttämisestä

11

PÄÄTÖKSET

2010/115/EU

*

Komission päätös, annettu 23 päivänä helmikuuta 2010, romuajoneuvoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY liitteen II muuttamisesta
  (tiedoksiannettu numerolla K(2010) 972)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 972)

1

12

2010/116/EU

*

Komission päätös, annettu 24 päivänä helmikuuta 2010, Thaimaasta peräisin olevien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä

17

| | | IV   EY-sopimuksen, EU-sopimuksen ja Euratom-sopimuksen soveltamiseksi ennen 1. joulukuuta 2009 annetut säädökset |
| --- | --- | --- |
| | * | EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 660/07/KOL, tehty 12 päivänä joulukuuta 2007, korotettujen sosiaaliturvamaksujen korvaamisesta Hurtigruten-yrityksille (Norja) | 19 |
| | * | EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 433/09/KOL, tehty 30 päivänä lokakuuta 2009, valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 73. kerran | 27 |

IV   EY-sopimuksen, EU-sopimuksen ja Euratom-sopimuksen soveltamiseksi ennen 1. joulukuuta 2009 annetut säädökset

*

EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 660/07/KOL, tehty 12 päivänä joulukuuta 2007, korotettujen sosiaaliturvamaksujen korvaamisesta Hurtigruten-yrityksille (Norja)

19

*

EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 433/09/KOL, tehty 30 päivänä lokakuuta 2009, valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 73. kerran

27

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

ASETUKSET

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/1

---

NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 151/2010,

annettu 22 päivänä helmikuuta 2010,

tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittaisen välivaiheen tarkastelun päättämisestä

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 11 artiklan 3 kohdan ja 9 artiklan 1 kohdan,

ottaa huomioon ehdotuksen, jonka Euroopan komissio on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,

sekä katsoo seuraavaa:

1.   MENETTELY

1.1   Voimassa olevat toimenpiteet

| (1) | Neuvosto määräsi asetuksella (EY) N:o 260/2007 (2) lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuonnille. Voimassa olevat tullit vaihtelevat 17 prosentista 38,8 prosenttiin yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien kolmen yrityksen kohdalla. Jäännöstulli on 63,5 prosenttia. |
| --- | --- |

(1)

Neuvosto määräsi asetuksella (EY) N:o 260/2007 (2) lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuonnille. Voimassa olevat tullit vaihtelevat 17 prosentista 38,8 prosenttiin yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien kolmen yrityksen kohdalla. Jäännöstulli on 63,5 prosenttia.

1.2   Tarkastelua koskeva pyyntö

| (2) | Komissio sai toukokuussa 2008 perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaista osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön yhdeltä tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien vientiä harjoittavalta tuottajalta. |
| --- | --- |

(2)

Komissio sai toukokuussa 2008 perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaista osittaista välivaiheen tarkastelua koskevan pyynnön yhdeltä tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien vientiä harjoittavalta tuottajalta.

| (3) | Pyynnön esitti Shandong Weldstone Tungsten Industry Co. Limited, jäljempänä ’SWT’ tai ’pyynnön esittäjä’. |
| --- | --- |

(3)

Pyynnön esitti Shandong Weldstone Tungsten Industry Co. Limited, jäljempänä ’SWT’ tai ’pyynnön esittäjä’.

| (4) | Pyynnön esittäjä oli toimittanut alustavan näytön siitä, että laskennallisten normaaliarvojen vertailu unioniin suuntautuvan viennin myyntihintoihin osoittaa, että polkumyyntimarginaali olisi huomattavasti voimassa olevan toimenpiteen tasoa alhaisempi ja että toimenpiteen soveltamisen jatkaminen nykyisellä tasollaan ei ole enää tarpeen polkumyynnin vastapainoksi. |
| --- | --- |

(4)

Pyynnön esittäjä oli toimittanut alustavan näytön siitä, että laskennallisten normaaliarvojen vertailu unioniin suuntautuvan viennin myyntihintoihin osoittaa, että polkumyyntimarginaali olisi huomattavasti voimassa olevan toimenpiteen tasoa alhaisempi ja että toimenpiteen soveltamisen jatkaminen nykyisellä tasollaan ei ole enää tarpeen polkumyynnin vastapainoksi.

1.3   Menettelyn vireille paneminen

| (5) | Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille panemiseksi, mistä syystä se julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä
   (3) ilmoituksen, jäljempänä ’menettelyn vireillepanoilmoitus’, osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanosta perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti; tarkastelu rajattiin koskemaan polkumyyntiä SWT:n osalta. Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin asetuksessa (EY) N:o 260/2007 määritelty eli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat volframihitsauselektrodit, joiden painosta vähintään 94 prosenttia on volframia, lukuun ottamatta pelkästään sintrattuja, myös leikkaamattomat tai määräpituisiksi leikatut; tuote luokitellaan CN-koodeihin ex 8101 99 10 ja ex 8515 90 00. |
| --- | --- |

(5)

Kuultuaan neuvoa-antavaa komiteaa komissio päätti, että oli olemassa riittävä näyttö osittaisen välivaiheen tarkastelun vireille panemiseksi, mistä syystä se julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä
   (3) ilmoituksen, jäljempänä ’menettelyn vireillepanoilmoitus’, osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanosta perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti; tarkastelu rajattiin koskemaan polkumyyntiä SWT:n osalta. Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin asetuksessa (EY) N:o 260/2007 määritelty eli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevat volframihitsauselektrodit, joiden painosta vähintään 94 prosenttia on volframia, lukuun ottamatta pelkästään sintrattuja, myös leikkaamattomat tai määräpituisiksi leikatut; tuote luokitellaan CN-koodeihin ex 8101 99 10 ja ex 8515 90 00.

| (6) | Polkumyyntiä koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2007 ja 30 päivän syyskuuta 2008 välisen ajanjakson. |
| --- | --- |

(6)

Polkumyyntiä koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2007 ja 30 päivän syyskuuta 2008 välisen ajanjakson.

| (7) | Komissio ilmoitti tarkastelua koskevan tutkimuksen vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäjälle ja unionin tuotannonalan ja viejämaan edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. |
| --- | --- |

(7)

Komissio ilmoitti tarkastelua koskevan tutkimuksen vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäjälle ja unionin tuotannonalan ja viejämaan edustajille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi menettelyn vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.

2.   PYYNNÖN PERUUTTAMINEN JA MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN

| (8) | SWT peruutti komissiolle osoittamallaan, 9 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä pyyntönsä, joka koski tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanoa. Nykyisen talouskriisin vuoksi pyynnön esittäjä on ryhtynyt tarkastelemaan uudelleen toimintojensa tiettyjen osien taloudellista elinkelpoisuutta. |
| --- | --- |

(8)

SWT peruutti komissiolle osoittamallaan, 9 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä pyyntönsä, joka koski tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittaisen välivaiheen tarkastelun vireillepanoa. Nykyisen talouskriisin vuoksi pyynnön esittäjä on ryhtynyt tarkastelemaan uudelleen toimintojensa tiettyjen osien taloudellista elinkelpoisuutta.

| (9) | Unionin tuotannonalan edustajat katsoivat, että pyynnön esittäjän antamat syyt pyynnön peruuttamiselle olivat olosuhteisiin liittyviä eivätkä hyväksyttäviä. |
| --- | --- |

(9)

Unionin tuotannonalan edustajat katsoivat, että pyynnön esittäjän antamat syyt pyynnön peruuttamiselle olivat olosuhteisiin liittyviä eivätkä hyväksyttäviä.

| (10) | Koska tarkastelua koskeva pyyntö oli kuitenkin jo jätetty toukokuussa 2008 eli ennen talouskriisin alkua ja koska pyynnön esittäjä peruutti pyynnön selvästi kriisin alkamisen jälkeen, kun tutkimus oli vielä käynnissä eikä siis täysin valmistunut, komissio ei voi katsoa, että peruuttamisen syyt olisivat olosuhteisiin liittyviä. |
| --- | --- |

(10)

Koska tarkastelua koskeva pyyntö oli kuitenkin jo jätetty toukokuussa 2008 eli ennen talouskriisin alkua ja koska pyynnön esittäjä peruutti pyynnön selvästi kriisin alkamisen jälkeen, kun tutkimus oli vielä käynnissä eikä siis täysin valmistunut, komissio ei voi katsoa, että peruuttamisen syyt olisivat olosuhteisiin liittyviä.

| (11) | Tarkasteltiin, olisiko perusteltua jatkaa tarkastelua koskevaa tutkimusta omasta aloitteesta. Komission yksiköt totesivat, että tutkimuksen päättäminen ei vaikuttaisi nykyisiin polkumyynnin vastaisiin toimenpiteisiin eikä vakuuttavia näkökantoja esitetty sen tueksi, että tutkimuksen päättäminen olisi unionin edun vastaista. Tästä syystä tarkastelua koskeva tutkimus olisi päätettävä. |
| --- | --- |

(11)

Tarkasteltiin, olisiko perusteltua jatkaa tarkastelua koskevaa tutkimusta omasta aloitteesta. Komission yksiköt totesivat, että tutkimuksen päättäminen ei vaikuttaisi nykyisiin polkumyynnin vastaisiin toimenpiteisiin eikä vakuuttavia näkökantoja esitetty sen tueksi, että tutkimuksen päättäminen olisi unionin edun vastaista. Tästä syystä tarkastelua koskeva tutkimus olisi päätettävä.

| (12) | Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin aikeesta päättää tarkastelua koskeva tutkimus ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. Edellä 10 ja 11 kappaleessa esitettyjä päätelmiä muuttavia huomautuksia ei esitetty. |
| --- | --- |

(12)

Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin aikeesta päättää tarkastelua koskeva tutkimus ja niille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksensa. Edellä 10 ja 11 kappaleessa esitettyjä päätelmiä muuttavia huomautuksia ei esitetty.

| (13) | Komissio katsoi näin ollen, että tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuontia koskeva tarkastelu olisi päätettävä ilman, että voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä muutetaan, |
| --- | --- |

(13)

Komissio katsoi näin ollen, että tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuontia koskeva tarkastelu olisi päätettävä ilman, että voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä muutetaan,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Päätetään asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti vireille pantu tiettyjen Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien volframielektrodien tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden osittainen välivaiheen tarkastelu muuttamatta voimassa olevia polkumyyntitoimenpiteitä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

3 artikla

Tämä asetus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 22 päivänä helmikuuta 2010.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

C. ASHTON

---

(1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.

1

(2)  EUVL L 72, 13.3.2007, s. 1.

2

(3)  EUVL C 309, 4.12.2008, s. 11.

3

---

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/3 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/3

---

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 152/2010,

annettu 23 päivänä helmikuuta 2010,

tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä olevan yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen antaa tämän asetuksen liitteessä esitettyjen tavaroiden luokittelua koskevia säännöksiä. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä olevan yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen antaa tämän asetuksen liitteessä esitettyjen tavaroiden luokittelua koskevia säännöksiä.

| (2) | Asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt; näitä sääntöjä sovelletaan myös kaikkiin muihin nimikkeistöihin, jotka perustuvat kokonaan tai osittain yhdistettyyn nimikkeistöön taikka joissa siihen mahdollisesti lisätään alajakoja ja jotka vahvistetaan unionin erityissäännöksillä tavaroiden kauppaa koskevien tariffimääräysten tai muiden toimenpiteiden soveltamiseksi. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt; näitä sääntöjä sovelletaan myös kaikkiin muihin nimikkeistöihin, jotka perustuvat kokonaan tai osittain yhdistettyyn nimikkeistöön taikka joissa siihen mahdollisesti lisätään alajakoja ja jotka vahvistetaan unionin erityissäännöksillä tavaroiden kauppaa koskevien tariffimääräysten tai muiden toimenpiteiden soveltamiseksi.

| (3) | Mainittujen yleisten tulkintasääntöjen mukaan on tämän asetuksen liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 esitetyt tavarat luokiteltava sarakkeen 2 CN-koodeihin sarakkeesta 3 ilmenevin perustein. |
| --- | --- |

(3)

Mainittujen yleisten tulkintasääntöjen mukaan on tämän asetuksen liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 esitetyt tavarat luokiteltava sarakkeen 2 CN-koodeihin sarakkeesta 3 ilmenevin perustein.

| (4) | On asianmukaista, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tällä asetuksella vahvistettujen säännösten mukaisia, voi haltija edelleen vedota yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti kolmen kuukauden ajan. |
| --- | --- |

(4)

On asianmukaista, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tällä asetuksella vahvistettujen säännösten mukaisia, voi haltija edelleen vedota yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti kolmen kuukauden ajan.

| (5) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(5)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Liitteenä olevan taulukon 1 sarakkeessa esitetyt tavarat luokitellaan yhdistetyssä nimikkeistössä mainitun taulukon sarakkeen 2 CN-koodeihin.

2 artikla

Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tässä asetuksessa vahvistettujen säännösten mukaisia, voidaan vedota asetuksen (EY) N:o 2913/92 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti vielä kolmen kuukauden ajan.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 23 päivänä helmikuuta 2010.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Algirdas ŠEMETA

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1.

1

(2)  EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.

2

---

LIITE

| Tavaran kuvaus | Luokittelu
  (CN-koodi) | Perusteet |
| --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) |
| Tavara, joka koostuu tummanvihreistä sähkökaapeleista, joissa on 160 pientä kirkasta hehkulamppua (1,5 V/0,5 W) ja jotka on liitetty yhteen niin, että ne muodostavat kooltaan 320 cm × 150 cm olevan verkon (ns. valoverkko). Verkon yksittäisten silmien koko on 19 cm × 19 cm, joten lamppujen väli on noin 19 cm.
  Tavara on vähittäismyyntipakkauksessa, jossa on lisäksi 24 voltin staattinen muuttaja, 8 koukuilla varustettua imukuppia ja 10 varalamppua.
  Valoverkko soveltuu sekä sisä- että ulkokäyttöön.
  Tavara on tarkoitettu koristeeksi esimerkiksi joulukuuseen tai ikkunaan. | 9405 30 00 | Luokittelu määräytyy yhdistetyn nimikkeistön 1 ja 6 yleisen tulkintasäännön ja CN-koodien 9405 ja 9405 30 00 nimiketekstien mukaisesti.
  Verkon koon vuoksi sen voi helposti laittaa joulukuusen päälle, jolloin se peittää kuusen. Kaapelien värin ja sen vuoksi, että verkon saa 19 cm × 19 cm kokoisten yksittäisten silmien ansiosta vedettyä oksien kärkeen asti, johdot ja lamput ovat näkymättömiä, mutta valot loistavat oksien läpi ja antavat yhdenmukaisen koristevaikutelman.
  Vaikka tavaralla on useita käyttömahdollisuuksia, sen tarkoitus ja tunnistettavat ominaisuudet ilmentävät, että se on tarkoitettu koristeeksi joulukuusen valaisemiseen.
  Sen vuoksi tavara on luokiteltava joulukuusen valaisinsarjana CN-koodiin 9405 30 00. |

Tavaran kuvaus

Luokittelu

(CN-koodi)

Perusteet

(1)

(2)

(3)

Tavara, joka koostuu tummanvihreistä sähkökaapeleista, joissa on 160 pientä kirkasta hehkulamppua (1,5 V/0,5 W) ja jotka on liitetty yhteen niin, että ne muodostavat kooltaan 320 cm × 150 cm olevan verkon (ns. valoverkko). Verkon yksittäisten silmien koko on 19 cm × 19 cm, joten lamppujen väli on noin 19 cm.

Tavara on vähittäismyyntipakkauksessa, jossa on lisäksi 24 voltin staattinen muuttaja, 8 koukuilla varustettua imukuppia ja 10 varalamppua.

Valoverkko soveltuu sekä sisä- että ulkokäyttöön.

Tavara on tarkoitettu koristeeksi esimerkiksi joulukuuseen tai ikkunaan.

9405 30 00

Luokittelu määräytyy yhdistetyn nimikkeistön 1 ja 6 yleisen tulkintasäännön ja CN-koodien 9405 ja 9405 30 00 nimiketekstien mukaisesti.

Verkon koon vuoksi sen voi helposti laittaa joulukuusen päälle, jolloin se peittää kuusen. Kaapelien värin ja sen vuoksi, että verkon saa 19 cm × 19 cm kokoisten yksittäisten silmien ansiosta vedettyä oksien kärkeen asti, johdot ja lamput ovat näkymättömiä, mutta valot loistavat oksien läpi ja antavat yhdenmukaisen koristevaikutelman.

Vaikka tavaralla on useita käyttömahdollisuuksia, sen tarkoitus ja tunnistettavat ominaisuudet ilmentävät, että se on tarkoitettu koristeeksi joulukuusen valaisemiseen.

Sen vuoksi tavara on luokiteltava joulukuusen valaisinsarjana CN-koodiin 9405 30 00.

---

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/5 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/5

---

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 153/2010,

annettu 23 päivänä helmikuuta 2010,

tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä olevan yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen antaa tämän asetuksen liitteessä esitettyjen tavaroiden luokittelua koskevia säännöksiä. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä olevan yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen antaa tämän asetuksen liitteessä esitettyjen tavaroiden luokittelua koskevia säännöksiä.

| (2) | Asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt; näitä sääntöjä sovelletaan myös kaikkiin muihin nimikkeistöihin, jotka perustuvat kokonaan tai osittain yhdistettyyn nimikkeistöön taikka joissa siihen mahdollisesti lisätään alajakoja ja jotka vahvistetaan unionin erityissäännöksillä tavaroiden kauppaa koskevien tariffimääräysten tai muiden toimenpiteiden soveltamiseksi. |
| --- | --- |

(2)

Asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt; näitä sääntöjä sovelletaan myös kaikkiin muihin nimikkeistöihin, jotka perustuvat kokonaan tai osittain yhdistettyyn nimikkeistöön taikka joissa siihen mahdollisesti lisätään alajakoja ja jotka vahvistetaan unionin erityissäännöksillä tavaroiden kauppaa koskevien tariffimääräysten tai muiden toimenpiteiden soveltamiseksi.

| (3) | Mainittujen yleisten tulkintasääntöjen mukaan on tämän asetuksen liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 esitetyt tavarat luokiteltava sarakkeen 2 CN-koodeihin sarakkeesta 3 ilmenevin perustein. |
| --- | --- |

(3)

Mainittujen yleisten tulkintasääntöjen mukaan on tämän asetuksen liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 esitetyt tavarat luokiteltava sarakkeen 2 CN-koodeihin sarakkeesta 3 ilmenevin perustein.

| (4) | On asianmukaista, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tällä asetuksella vahvistettujen säännösten mukaisia, voi haltija edelleen vedota yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti kolmen kuukauden ajan. |
| --- | --- |

(4)

On asianmukaista, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tällä asetuksella vahvistettujen säännösten mukaisia, voi haltija edelleen vedota yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti kolmen kuukauden ajan.

| (5) | Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(5)

Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Liitteenä olevan taulukon 1 sarakkeessa esitetyt tavarat luokitellaan yhdistetyssä nimikkeistössä mainitun taulukon sarakkeen 2 CN-koodeihin.

2 artikla

Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tässä asetuksessa vahvistettujen säännösten mukaisia, voidaan vedota asetuksen (EY) N:o 2913/92 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti vielä kolmen kuukauden ajan.

3 artikla

Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 23 päivänä helmikuuta 2010.

Komission puolesta, Puheenjohtajan nimissä

Algirdas ŠEMETA

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 256, 7.9.1987, s. 1.

1

(2)  EYVL L 302, 19.10.1992, s. 1.

2

---

LIITE

| Tavaran kuvaus | Luokittelu
  (CN-koodi) | Perusteet |
| --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) |
| Tuote, joka on muodoltaan ns. kurkistuskirja, johon kuuluu pahvisia painettuja sivuja, joista kahdella on jonkin verran leikkiin liittyvää tekstiä.
  Kirjassa on kuusi muuta sivua, jotka avattaessa tuottavat kolmiulotteisen kuvan avaruusaseman eri osista.
  Kirjassa on myös sivu, jolla on pahvisia pystyhahmoja, jotka voidaan irrottaa painamalla ja sijoittaa avaruusaseman eri osiin. | 9503 00 99 | Luokittelu määräytyy yhdistetyn nimikkeistön 1 ja 6 yleisen tulkintasäännön määräysten, 49 ryhmän 1 huomautuksen c alakohdan sekä CN-koodien 9503 00 ja 9503 00 99 nimiketekstien mukaisesti.
  Ominaisuuksiensa (rakenteensa) perusteella tuote on oleelliselta luonteeltaan tarkoitettu leikkeihin.
  Lasten kuvakirjat, joissa on esiin nousevia tai liikkuvia hahmoja tai leikattavia osia, on luokiteltava nimikkeeseen 4903 (lasten kuva-, piirustus- ja värityskirjat), ellei tavara ole oleelliselta luonteeltaan lelu. Tavarat, jotka ovat leluja, eivät kuulu nimikkeeseen 4903, vaan ne on luokiteltava 95 ryhmään (ks. myös harmonoidun järjestelmän selitykset, nimike 4903).
  Tavarat, jotka kuuluvat 95 ryhmään, eivät 49 ryhmän 1 huomautuksen c alakohdan nojalla voi kuulua 49 ryhmään.
  Näin ollen tuote on luokiteltava nimikkeeseen 9503 leluna. |

Tavaran kuvaus

Luokittelu

(CN-koodi)

Perusteet

(1)

(2)

(3)

Tuote, joka on muodoltaan ns. kurkistuskirja, johon kuuluu pahvisia painettuja sivuja, joista kahdella on jonkin verran leikkiin liittyvää tekstiä.

Kirjassa on kuusi muuta sivua, jotka avattaessa tuottavat kolmiulotteisen kuvan avaruusaseman eri osista.

Kirjassa on myös sivu, jolla on pahvisia pystyhahmoja, jotka voidaan irrottaa painamalla ja sijoittaa avaruusaseman eri osiin.

9503 00 99

Luokittelu määräytyy yhdistetyn nimikkeistön 1 ja 6 yleisen tulkintasäännön määräysten, 49 ryhmän 1 huomautuksen c alakohdan sekä CN-koodien 9503 00 ja 9503 00 99 nimiketekstien mukaisesti.

Ominaisuuksiensa (rakenteensa) perusteella tuote on oleelliselta luonteeltaan tarkoitettu leikkeihin.

Lasten kuvakirjat, joissa on esiin nousevia tai liikkuvia hahmoja tai leikattavia osia, on luokiteltava nimikkeeseen 4903 (lasten kuva-, piirustus- ja värityskirjat), ellei tavara ole oleelliselta luonteeltaan lelu. Tavarat, jotka ovat leluja, eivät kuulu nimikkeeseen 4903, vaan ne on luokiteltava 95 ryhmään (ks. myös harmonoidun järjestelmän selitykset, nimike 4903).

Tavarat, jotka kuuluvat 95 ryhmään, eivät 49 ryhmän 1 huomautuksen c alakohdan nojalla voi kuulua 49 ryhmään.

Näin ollen tuote on luokiteltava nimikkeeseen 9503 leluna.

---

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/7 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/7

---

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 154/2010,

annettu 24 päivänä helmikuuta 2010,

kiinteistä tuontiarvoista tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetusten (EY) N:o 2200/96, (EY) N:o 2201/96 ja (EY) N:o 1182/2007 soveltamissäännöistä hedelmä- ja vihannesalalla 21 päivänä joulukuuta 2007 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1580/2007 (2) ja erityisesti sen 138 artiklan 1 kohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

Asetuksessa (EY) N:o 1580/2007 säädetään Uruguayn kierroksen monenvälisten kauppaneuvottelujen tulosten soveltamiseksi perusteista, joiden mukaan komissio vahvistaa kolmansista maista tapahtuvan tuonnin kiinteät arvot mainitun asetuksen liitteessä XV olevassa A osassa luetelluille tuotteille ja ajanjaksoille,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Asetuksen (EY) N:o 1580/2007 138 artiklassa tarkoitetut kiinteät tuontiarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 25 päivänä helmikuuta 2010.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 24 päivänä helmikuuta 2010.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Jean-Luc DEMARTY

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 350, 31.12.2007, s. 1.

2

---

LIITE

Kiinteät tuontiarvot tiettyjen hedelmien ja vihannesten tulohinnan määrittämiseksi

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| CN-koodi | Kolmansien maiden koodi (1) | Kiinteä tuontiarvo |
| 0702 00 00 | IL | 114,6 |
| JO | 88,1 |
| MA | 88,3 |
| TN | 123,7 |
| TR | 110,4 |
| ZZ | 105,0 |
| 0707 00 05 | EG | 216,8 |
| JO | 138,7 |
| TR | 148,0 |
| ZZ | 167,8 |
| 0709 90 70 | IL | 265,5 |
| MA | 132,0 |
| TR | 168,0 |
| ZZ | 188,5 |
| 0709 90 80 | EG | 82,2 |
| ZZ | 82,2 |
| 0805 10 20 | EG | 45,2 |
| IL | 53,4 |
| MA | 49,6 |
| TN | 56,7 |
| TR | 61,9 |
| ZZ | 53,4 |
| 0805 20 10 | EG | 65,1 |
| IL | 139,6 |
| MA | 89,2 |
| TR | 87,0 |
| ZZ | 95,2 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | CN | 56,8 |
| EG | 69,6 |
| IL | 97,7 |
| JM | 97,9 |
| MA | 111,7 |
| PE | 62,6 |
| PK | 34,1 |
| TR | 60,0 |
| ZZ | 73,8 |
| 0805 50 10 | EG | 76,3 |
| IL | 73,1 |
| MA | 68,6 |
| TR | 66,0 |
| ZZ | 71,0 |
| 0808 10 80 | CA | 77,1 |
| CL | 59,9 |
| CN | 68,5 |
| MK | 24,7 |
| US | 130,3 |
| ZZ | 72,1 |
| 0808 20 50 | AR | 83,8 |
| CL | 75,8 |
| CN | 75,8 |
| US | 92,0 |
| ZA | 101,0 |
| ZZ | 85,7 |

(EUR/100 kg)

CN-koodi

Kolmansien maiden koodi (1)

Kiinteä tuontiarvo

0702 00 00

IL

114,6

JO

88,1

MA

88,3

TN

123,7

TR

110,4

ZZ

105,0

0707 00 05

EG

216,8

JO

138,7

TR

148,0

ZZ

167,8

0709 90 70

IL

265,5

MA

132,0

TR

168,0

ZZ

188,5

0709 90 80

EG

82,2

ZZ

82,2

0805 10 20

EG

45,2

IL

53,4

MA

49,6

TN

56,7

TR

61,9

ZZ

53,4

0805 20 10

EG

65,1

IL

139,6

MA

89,2

TR

87,0

ZZ

95,2

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

CN

56,8

EG

69,6

IL

97,7

JM

97,9

MA

111,7

PE

62,6

PK

34,1

TR

60,0

ZZ

73,8

0805 50 10

EG

76,3

IL

73,1

MA

68,6

TR

66,0

ZZ

71,0

0808 10 80

CA

77,1

CL

59,9

CN

68,5

MK

24,7

US

130,3

ZZ

72,1

0808 20 50

AR

83,8

CL

75,8

CN

75,8

US

92,0

ZA

101,0

ZZ

85,7

---

(1)  Komission asetuksessa (EY) N:o 1833/2006 (EUVL L 354, 14.12.2006, s. 19) vahvistettu maanimikkeistö. Koodi ”ZZ” tarkoittaa ”muuta alkuperää”.

---

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/9 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/9

---

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 155/2010,

annettu 24 päivänä helmikuuta 2010,

asetuksessa (EY) N:o 877/2009 markkinointivuodeksi 2009/10 vahvistettujen sokerialan tiettyjen tuotteiden edustavien hintojen ja niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien muuttamisesta

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (ETY) N:o 318/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä vilja-alan tuontitullien osalta 30 päivänä kesäkuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 951/2006 (2) ja erityisesti sen 36 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan toisen virkkeen,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Valkoisen sokerin, raakasokerin ja eräiden siirappien edustavien hintojen sekä niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien määrät markkinointivuodeksi 2009/10 on vahvistettu komission asetuksessa (EY) N:o 877/2009 (3). Kyseiset hinnat ja tullien määrät on viimeksi muutettu komission asetuksella (EU) N:o 150/2010 (4). |
| --- | --- |

(1)

Valkoisen sokerin, raakasokerin ja eräiden siirappien edustavien hintojen sekä niiden tuonnissa sovellettavien lisätullien määrät markkinointivuodeksi 2009/10 on vahvistettu komission asetuksessa (EY) N:o 877/2009 (3). Kyseiset hinnat ja tullien määrät on viimeksi muutettu komission asetuksella (EU) N:o 150/2010 (4).

| (2) | Komissiolla tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseisiä määriä olisi muutettava asetuksessa (EY) N:o 951/2006 säädettyjen sääntöjen mukaisesti, |
| --- | --- |

(2)

Komissiolla tällä hetkellä käytettävissä olevien tietojen perusteella kyseisiä määriä olisi muutettava asetuksessa (EY) N:o 951/2006 säädettyjen sääntöjen mukaisesti,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Muutetaan asetuksen (EY) N:o 951/2006 36 artiklassa tarkoitettujen tuotteiden asetuksessa (EY) N:o 877/2009 markkinointivuodeksi 2009/10 vahvistetut edustavat hinnat ja tuonnissa sovellettavat lisätullit ja esitetään ne tämän asetuksen liitteessä.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan 25 päivänä helmikuuta 2010.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 24 päivänä helmikuuta 2010.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Jean-Luc DEMARTY

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 178, 1.7.2006, s. 24.

2

(3)  EUVL L 253, 25.9.2009, s. 3.

3

(4)  EUVL L 47, 24.2.2010, s. 14.

4

---

LIITE

Valkoisen sokerin, raakasokerin ja CN-koodiin 1702 90 95 kuuluvien tuotteiden edustavien hintojen ja tuonnissa sovellettavien lisätullien muutetut määrät, joita sovelletaan 25 päivästä helmikuuta 2010

| (EUR) |
| --- |
| CN-koodi | Edustava hinta 100 nettokilogrammalta tuotetta | Lisätulli 100 nettokilogrammalta tuotetta |
| 1701 11 10 (1) | 42,05 | 0,00 |
| 1701 11 90 (1) | 42,05 | 2,29 |
| 1701 12 10 (1) | 42,05 | 0,00 |
| 1701 12 90 (1) | 42,05 | 1,99 |
| 1701 91 00 (2) | 48,21 | 3,01 |
| 1701 99 10 (2) | 48,21 | 0,00 |
| 1701 99 90 (2) | 48,21 | 0,00 |
| 1702 90 95 (3) | 0,48 | 0,23 |

(EUR)

CN-koodi

Edustava hinta 100 nettokilogrammalta tuotetta

Lisätulli 100 nettokilogrammalta tuotetta

1701 11 10 (1)

42,05

0,00

1701 11 90 (1)

42,05

2,29

1701 12 10 (1)

42,05

0,00

1701 12 90 (1)

42,05

1,99

1701 91 00 (2)

48,21

3,01

1701 99 10 (2)

48,21

0,00

1701 99 90 (2)

48,21

0,00

1702 90 95 (3)

0,48

0,23

---

(1)  Vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä IV olevassa III kohdassa määritellylle vakiolaadulle.

(2)  Vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1234/2007 liitteessä IV olevassa II kohdassa määritellylle vakiolaadulle.

(3)  Vahvistetaan yhden prosentin sakkaroosipitoisuudelle.

---

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/11 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/11

---

KOMISSION ASETUS (EU) N:o 156/2010,

annettu 24 päivänä helmikuuta 2010,

kiintiön ulkopuolisen sokerin vientitodistusten myöntämistä koskevan hyväksymisprosentin vahvistamisesta, vientitodistushakemusten hylkäämisestä ja vientitodistushakemusten jättämisen keskeyttämisestä

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1),

ottaa huomioon neuvoston asetuksen (EY) N:o 318/2006 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä kolmansien maiden kanssa käytävän sokerialan kaupan osalta 30 päivänä kesäkuuta 2006 annetun komission asetuksen (EY) N:o 951/2006 (2) ja erityisesti sen 7 e artiklan yhdessä sen 9 artiklan 1 kohdan kanssa,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 61 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdan mukaisesti kyseisen asetuksen 56 artiklassa tarkoitetun kiintiön ulkopuolella markkinointivuoden aikana tuotettu sokeri voidaan viedä ainoastaan komission vahvistaman määrällisen rajoituksen puitteissa. |
| --- | --- |

(1)

Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 61 artiklan ensimmäisen kohdan d alakohdan mukaisesti kyseisen asetuksen 56 artiklassa tarkoitetun kiintiön ulkopuolella markkinointivuoden aikana tuotettu sokeri voidaan viedä ainoastaan komission vahvistaman määrällisen rajoituksen puitteissa.

| (2) | Kiintiön ulkopuolisen sokerin vientiä koskevan ylimääräisen määrällisen rajoituksen vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2009/2010 3 päivänä helmikuuta 2010 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 94/2010 (3) vahvistetaan edellä mainitut rajoitukset. |
| --- | --- |

(2)

Kiintiön ulkopuolisen sokerin vientiä koskevan ylimääräisen määrällisen rajoituksen vahvistamisesta markkinointivuodeksi 2009/2010 3 päivänä helmikuuta 2010 annetussa komission asetuksessa (EU) N:o 94/2010 (3) vahvistetaan edellä mainitut rajoitukset.

| (3) | Vientitukihakemusten sokerimäärät ylittävät asetuksessa (EU) N:o 94/2010 vahvistetun määrällisen rajoituksen. Sen vuoksi olisi vahvistettava hyväksymisprosentti 15 päivästä helmikuuta 201019 päivään helmikuuta 2010 haetuille määrille. Kaikki 22 päivän helmikuuta 2010 jälkeen jätetyt sokerin vientitodistushakemukset olisi hylättävä, ja sokerin vientitodistushakemusten jättäminen olisi keskeytettävä, |
| --- | --- |

(3)

Vientitukihakemusten sokerimäärät ylittävät asetuksessa (EU) N:o 94/2010 vahvistetun määrällisen rajoituksen. Sen vuoksi olisi vahvistettava hyväksymisprosentti 15 päivästä helmikuuta 201019 päivään helmikuuta 2010 haetuille määrille. Kaikki 22 päivän helmikuuta 2010 jälkeen jätetyt sokerin vientitodistushakemukset olisi hylättävä, ja sokerin vientitodistushakemusten jättäminen olisi keskeytettävä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

1.   Myönnetään kiintiön ulkopuolisen sokerin vientitodistukset, joiden hakemukset on jätetty 15 päivän helmikuuta 2010 ja 19 päivän helmikuuta 2010 välisenä aikana siten, että haettaviin määriin sovelletaan hyväksymisprosenttia 38,647912.

2.   Hylätään 22, 23, 24, 25 ja 26 päivänä helmikuuta 2010 jätetyt kiintiön ulkopuolisen sokerin vientitodistushakemukset.

3.   Keskeytetään kiintiön ulkopuolisen sokerin vientitodistushakemusten jättäminen 1 päivästä maaliskuuta 201030 päivään syyskuuta 2010.

2 artikla

Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 24 päivänä helmikuuta 2010.

Komission puolesta, puheenjohtajan nimissä

Jean-Luc DEMARTY

Maatalouden ja maaseudun kehittämisen pääosaston pääjohtaja

---

(1)  EUVL L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUVL L 178, 1.7.2006, s. 24.

2

(3)  EUVL L 32, 4.2.2010, s. 2.

3

---

PÄÄTÖKSET

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/12 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/12

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 23 päivänä helmikuuta 2010,

romuajoneuvoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY liitteen II muuttamisesta

(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 972)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2010/115/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon romuajoneuvoista 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan,

sekä katsoo seuraavaa:

| (1) | Direktiivissä 2000/53/EY säädetään, että 1 päivän heinäkuuta 2003 jälkeen markkinoille saatettavien ajoneuvojen materiaalit ja osat eivät saa sisältää lyijyä, elohopeaa, kadmiumia eikä kuusiarvoista kromia muissa kuin mainitun direktiivin liitteessä II luetelluissa tapauksissa ja siinä esitettyjen edellytysten mukaisesti. Direktiivin 2000/53/EY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan komissio tarkistaa säännöllisesti direktiivin liitettä II tieteellisen ja teknisen kehityksen vaatimusten mukaisesti. |
| --- | --- |

(1)

Direktiivissä 2000/53/EY säädetään, että 1 päivän heinäkuuta 2003 jälkeen markkinoille saatettavien ajoneuvojen materiaalit ja osat eivät saa sisältää lyijyä, elohopeaa, kadmiumia eikä kuusiarvoista kromia muissa kuin mainitun direktiivin liitteessä II luetelluissa tapauksissa ja siinä esitettyjen edellytysten mukaisesti. Direktiivin 2000/53/EY 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaan komissio tarkistaa säännöllisesti direktiivin liitettä II tieteellisen ja teknisen kehityksen vaatimusten mukaisesti.

| (2) | Direktiivin 2000/53/EY liitteessä II luetellaan ajoneuvojen materiaalit ja osat, joihin ei sovelleta direktiivin 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyä käyttökieltoa. Ennen kunkin poikkeuksen soveltamisen päättymispäivää markkinoille saatettujen ajoneuvojen materiaalit ja osat, jotka on lueteltu direktiivin 2000/53/EY liitteessä II, voivat sisältää lyijyä, elohopeaa, kadmiumia ja kuusiarvoista kromia. Romuajoneuvoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY liitteen II muuttamisesta 1 päivänä elokuuta 2008 tehdyssä komission päätöksessä 2008/689/EY (2) säädetään, että poikkeuksia, jotka koskevat 8 a kohdassa tarkoitettua elektroniikkakorttien ja muiden sähkösovellusten juotetta lasissa olevia sovelluksia lukuun ottamatta sekä 8 b kohdassa tarkoitettua lasissa olevien sähkösovellusten juotetta, tarkastellaan uudelleen vuonna 2009. |
| --- | --- |

(2)

Direktiivin 2000/53/EY liitteessä II luetellaan ajoneuvojen materiaalit ja osat, joihin ei sovelleta direktiivin 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädettyä käyttökieltoa. Ennen kunkin poikkeuksen soveltamisen päättymispäivää markkinoille saatettujen ajoneuvojen materiaalit ja osat, jotka on lueteltu direktiivin 2000/53/EY liitteessä II, voivat sisältää lyijyä, elohopeaa, kadmiumia ja kuusiarvoista kromia. Romuajoneuvoista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/53/EY liitteen II muuttamisesta 1 päivänä elokuuta 2008 tehdyssä komission päätöksessä 2008/689/EY (2) säädetään, että poikkeuksia, jotka koskevat 8 a kohdassa tarkoitettua elektroniikkakorttien ja muiden sähkösovellusten juotetta lasissa olevia sovelluksia lukuun ottamatta sekä 8 b kohdassa tarkoitettua lasissa olevien sähkösovellusten juotetta, tarkastellaan uudelleen vuonna 2009.

| (3) | Tekninen ja tieteellinen arviointi on osoittanut, että nämä kaksi poikkeusta olisi jaettava tarkemmin kymmeneen eri käyttösovellukseen. Näistä viidelle lyijyä sisältävälle materiaalille ja osalle olisi edelleen myönnettävä väliaikainen poikkeus direktiivin 2000/53/EY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetystä käyttökiellosta, sillä kyseisten aineiden käyttöä näissä nimenomaisissa materiaaleissa ja osissa ei teknisistä tai tieteellisistä syistä voida vielä välttää. Siksi on aiheellista lykätä näiden poikkeusten voimassaolon päättymistä siksi kunnes kiellettyjen aineiden käyttö voidaan välttää. |
| --- | --- |

(3)

Tekninen ja tieteellinen arviointi on osoittanut, että nämä kaksi poikkeusta olisi jaettava tarkemmin kymmeneen eri käyttösovellukseen. Näistä viidelle lyijyä sisältävälle materiaalille ja osalle olisi edelleen myönnettävä väliaikainen poikkeus direktiivin 2000/53/EY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetystä käyttökiellosta, sillä kyseisten aineiden käyttöä näissä nimenomaisissa materiaaleissa ja osissa ei teknisistä tai tieteellisistä syistä voida vielä välttää. Siksi on aiheellista lykätä näiden poikkeusten voimassaolon päättymistä siksi kunnes kiellettyjen aineiden käyttö voidaan välttää.

| (4) | Muille viidelle lyijyä sisältävälle materiaalille ja osalle olisi edelleen myönnettävä poikkeus direktiivin 2000/53/EY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetystä käyttökiellosta määrittämättä poikkeuksen soveltamisen päättymisaikaa, sillä kyseisten aineiden käyttöä näissä nimenomaisissa materiaaleissa ja osissa ei teknisistä tai tieteellisistä syistä voida välttää, eikä käyttökelpoisia vaihtoehtoja ole näköpiirissä lähitulevaisuudessa. Näitä poikkeuksia olisi tarkasteltava uudelleen vuonna 2014 teknisen ja tieteellisen kehityksen ottamiseksi huomioon ja sen arvioimiseksi, milloin näiden aineiden käytön välttäminen tulee mahdolliseksi. Poikkeusta, joka koskee lyijyn käyttöä lasilla olevien sähkösovellusten juotteissa laminoidussa lasissa olevia juotteita lukuun ottamatta, olisi tarkasteltava uudelleen 1 päivään tammikuuta 2012 mennessä, sillä korvaavia aineita tätä sovellusta varten on olemassa, mutta niiden teknisten ominaisuuksien vahvistaminen edellyttää lisätestejä. |
| --- | --- |

(4)

Muille viidelle lyijyä sisältävälle materiaalille ja osalle olisi edelleen myönnettävä poikkeus direktiivin 2000/53/EY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetystä käyttökiellosta määrittämättä poikkeuksen soveltamisen päättymisaikaa, sillä kyseisten aineiden käyttöä näissä nimenomaisissa materiaaleissa ja osissa ei teknisistä tai tieteellisistä syistä voida välttää, eikä käyttökelpoisia vaihtoehtoja ole näköpiirissä lähitulevaisuudessa. Näitä poikkeuksia olisi tarkasteltava uudelleen vuonna 2014 teknisen ja tieteellisen kehityksen ottamiseksi huomioon ja sen arvioimiseksi, milloin näiden aineiden käytön välttäminen tulee mahdolliseksi. Poikkeusta, joka koskee lyijyn käyttöä lasilla olevien sähkösovellusten juotteissa laminoidussa lasissa olevia juotteita lukuun ottamatta, olisi tarkasteltava uudelleen 1 päivään tammikuuta 2012 mennessä, sillä korvaavia aineita tätä sovellusta varten on olemassa, mutta niiden teknisten ominaisuuksien vahvistaminen edellyttää lisätestejä.

| (5) | Lyijyyn ja lyijy-yhdisteisiin osissa liittyvää poikkeusta, joka koskee käyttövoimajärjestelmäsovelluksissa käytettävien elastomeerien sidosaineita, joiden painosta korkeintaan 0,5 prosenttia on lyijyä, ei pitäisi jatkaa, sillä lyijyn käyttö tällaisissa sovelluksissa voidaan nykyisin välttää. |
| --- | --- |

(5)

Lyijyyn ja lyijy-yhdisteisiin osissa liittyvää poikkeusta, joka koskee käyttövoimajärjestelmäsovelluksissa käytettävien elastomeerien sidosaineita, joiden painosta korkeintaan 0,5 prosenttia on lyijyä, ei pitäisi jatkaa, sillä lyijyn käyttö tällaisissa sovelluksissa voidaan nykyisin välttää.

| (6) | Direktiivin 2000/53/EY liitteessä II säädetään, että sellaisiin varaosiin, jotka on saatettu markkinoille 1 päivän heinäkuuta 2003 jälkeen ja joita käytetään ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1 päivää heinäkuuta 2003, ei sovelleta direktiivin 2000/53/EY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua käyttökieltoa. Tämä poikkeus mahdollistaa ennen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyn käyttökiellon voimaantuloa markkinoille saatettujen ajoneuvojen korjaamisen sellaisilla varaosilla, jotka täyttävät samat laatu- ja turvallisuusvaatimukset kuin osat, joilla ajoneuvot oli alun perin varustettu. |
| --- | --- |

(6)

Direktiivin 2000/53/EY liitteessä II säädetään, että sellaisiin varaosiin, jotka on saatettu markkinoille 1 päivän heinäkuuta 2003 jälkeen ja joita käytetään ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1 päivää heinäkuuta 2003, ei sovelleta direktiivin 2000/53/EY 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua käyttökieltoa. Tämä poikkeus mahdollistaa ennen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyn käyttökiellon voimaantuloa markkinoille saatettujen ajoneuvojen korjaamisen sellaisilla varaosilla, jotka täyttävät samat laatu- ja turvallisuusvaatimukset kuin osat, joilla ajoneuvot oli alun perin varustettu.

| (7) | Sellaisten ajoneuvojen, jotka on saatettu markkinoille 1 päivän heinäkuuta 2003 jälkeen, mutta ennen direktiivin 2000/53/EY liitteessä II säädetyn poikkeuksen voimassaolon päättymispäivämäärää, varaosat eivät kuulu kyseisen poikkeuksen soveltamisalaan. Näin ollen näiden ajoneuvojen varaosissa ei saa olla raskasmetalleja, vaikka niitä käytettäisiin korvaamaan osia, joissa alun perin oli raskasmetalleja. |
| --- | --- |

(7)

Sellaisten ajoneuvojen, jotka on saatettu markkinoille 1 päivän heinäkuuta 2003 jälkeen, mutta ennen direktiivin 2000/53/EY liitteessä II säädetyn poikkeuksen voimassaolon päättymispäivämäärää, varaosat eivät kuulu kyseisen poikkeuksen soveltamisalaan. Näin ollen näiden ajoneuvojen varaosissa ei saa olla raskasmetalleja, vaikka niitä käytettäisiin korvaamaan osia, joissa alun perin oli raskasmetalleja.

| (8) | Joissakin tapauksissa ei ole teknisesti mahdollista korjata ajoneuvoja muilla kuin alkuperäisillä varaosilla, koska muiden varaosien käyttö edellyttäisi koko ajoneuvojärjestelmän mittojen ja toiminnallisten ominaisuuksien muuttamista. Tällaisia varaosia ei voida sovittaa ajoneuvojärjestelmiin, joiden valmistuksessa on käytetty raskasmetalleja sisältäviä osia. Näitä ajoneuvoja ei voida korjata, ja ne voidaan joutua hävittämään ennenaikaisesti. Kuluttajien turvallisuuden ja tuotteiden käyttöiän pidentymisestä johtuvien ympäristöhyötyjen vuoksi on aiheellista sallia kyseisten ajoneuvojen korjaaminen käyttämällä alkuperäisiä osia. |
| --- | --- |

(8)

Joissakin tapauksissa ei ole teknisesti mahdollista korjata ajoneuvoja muilla kuin alkuperäisillä varaosilla, koska muiden varaosien käyttö edellyttäisi koko ajoneuvojärjestelmän mittojen ja toiminnallisten ominaisuuksien muuttamista. Tällaisia varaosia ei voida sovittaa ajoneuvojärjestelmiin, joiden valmistuksessa on käytetty raskasmetalleja sisältäviä osia. Näitä ajoneuvoja ei voida korjata, ja ne voidaan joutua hävittämään ennenaikaisesti. Kuluttajien turvallisuuden ja tuotteiden käyttöiän pidentymisestä johtuvien ympäristöhyötyjen vuoksi on aiheellista sallia kyseisten ajoneuvojen korjaaminen käyttämällä alkuperäisiä osia.

| (9) | Sen vuoksi direktiiviä 2000/53/EY olisi muutettava. |
| --- | --- |

(9)

Sen vuoksi direktiiviä 2000/53/EY olisi muutettava.

| (10) | Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat jätteistä 5 päivänä huhtikuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/12/EY (3) 18 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset, |
| --- | --- |

(10)

Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat jätteistä 5 päivänä huhtikuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/12/EY (3) 18 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Korvataan direktiivin 2000/53/EY liite II tämän päätöksen liitteellä.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.

Tehty Brysselissä 23 päivänä helmikuuta 2010.

Komission puolesta

Janez POTOČNIK

Komission jäsen

---

(1)  EYVL L 269, 21.10.2000, s. 34.

1

(2)  EUVL L 225, 23.8.2008, s. 10.

2

(3)  EUVL L 114, 27.4.2006, s. 9.

3

---

LIITE

”LIITE II

Materiaalit ja osat, joihin ei sovelleta 4 artiklan 2 kohdan a alakohtaa

| Materiaalit ja osat | Vapautuksen soveltamisala ja soveltamisen päättymisaika | Merkitään tai tehdään tunnistettaviksi 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan iv alakohdan mukaisesti |
| --- | --- | --- |
| Lyijy seosaineena |
| 1. | Työstettäväksi tarkoitettu teräs ja sinkitty teräs, jonka painosta korkeintaan 0,35 prosenttia on lyijyä |

Materiaalit ja osat

Vapautuksen soveltamisala ja soveltamisen päättymisaika

Merkitään tai tehdään tunnistettaviksi 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan iv alakohdan mukaisesti

Lyijy seosaineena

1.

Työstettäväksi tarkoitettu teräs ja sinkitty teräs, jonka painosta korkeintaan 0,35 prosenttia on lyijyä

| 2a) | Työstettäväksi tarkoitettu alumiini, jonka painosta korkeintaan 2 prosenttia on lyijyä |
| --- | --- |

2a)

Työstettäväksi tarkoitettu alumiini, jonka painosta korkeintaan 2 prosenttia on lyijyä

Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2005

| 2b) | Alumiini, jonka painosta korkeintaan 1,5 prosenttia on lyijyä |
| --- | --- |

2b)

Alumiini, jonka painosta korkeintaan 1,5 prosenttia on lyijyä

Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2008

| 2c) | Alumiini, jonka painosta korkeintaan 0,4 prosenttia on lyijyä |
| --- | --- |

2c)

Alumiini, jonka painosta korkeintaan 0,4 prosenttia on lyijyä

| 3. | Kupariseos, jonka painosta korkeintaan 4 prosenttia on lyijyä |
| --- | --- |

3.

Kupariseos, jonka painosta korkeintaan 4 prosenttia on lyijyä

| 4a) | Laakerikuoret ja helat |
| --- | --- |

4a)

Laakerikuoret ja helat

Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2008

| 4b) | Laakerikuoret ja helat moottoreissa, vaihteistoissa ja ilmastointilaitteiden kompressoreissa |
| --- | --- |

4b)

Laakerikuoret ja helat moottoreissa, vaihteistoissa ja ilmastointilaitteiden kompressoreissa

1. heinäkuuta 2011 ja sen jälkeen varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2011

Lyijy ja lyijy-yhdisteet osissa

| 5. | Akut |
| --- | --- |

5.

Akut

X

| 6. | Tärinänvaimentimet |
| --- | --- |

6.

Tärinänvaimentimet

X

| 7a) | Jarruletkuissa, polttoaineletkuissa, ilmanvaihtoletkuissa sekä ajoneuvon alustasovellusten elastomeeri- ja metalliosissa ja moottorikiinnikkeissä käytettävien elastomeerien vulkanointi- ja stabilointiaineet |
| --- | --- |

7a)

Jarruletkuissa, polttoaineletkuissa, ilmanvaihtoletkuissa sekä ajoneuvon alustasovellusten elastomeeri- ja metalliosissa ja moottorikiinnikkeissä käytettävien elastomeerien vulkanointi- ja stabilointiaineet

Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2005

| 7b) | Jarruletkuissa, polttoaineletkuissa, ilmanvaihtoletkuissa sekä ajoneuvon alustasovellusten elastomeeri- ja metalliosissa ja moottorikiinnikkeissä käytettävien elastomeerien vulkanointi- ja stabilointiaineet, joiden painosta korkeintaan 0,5 prosenttia on lyijyä |
| --- | --- |

7b)

Jarruletkuissa, polttoaineletkuissa, ilmanvaihtoletkuissa sekä ajoneuvon alustasovellusten elastomeeri- ja metalliosissa ja moottorikiinnikkeissä käytettävien elastomeerien vulkanointi- ja stabilointiaineet, joiden painosta korkeintaan 0,5 prosenttia on lyijyä

Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2006

| 7c) | Käyttövoimajärjestelmäsovelluksissa käytettävien elastomeerien sidosaineet, joiden painosta korkeintaan 0,5 prosenttia on lyijyä |
| --- | --- |

7c)

Käyttövoimajärjestelmäsovelluksissa käytettävien elastomeerien sidosaineet, joiden painosta korkeintaan 0,5 prosenttia on lyijyä

Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2009

| 8a) | Lyijy juotteissa, joilla kiinnitetään sähkö- ja elektroniikkakomponentteja elektroniikkakorteille sekä lyijy aineissa, joita käytetään muiden komponenttien kuin alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden liitäntöjen, komponenttien liitäntänastojen ja elektroniikkakorttien pintakäsittelyyn |
| --- | --- |

8a)

Lyijy juotteissa, joilla kiinnitetään sähkö- ja elektroniikkakomponentteja elektroniikkakorteille sekä lyijy aineissa, joita käytetään muiden komponenttien kuin alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden liitäntöjen, komponenttien liitäntänastojen ja elektroniikkakorttien pintakäsittelyyn

Ennen 1. tammikuuta 2016 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

X (1)

| 8b) | Lyijy sähkösovellusten juotteissa elektroniikkakorttien juotoksia ja lasilla olevia juotoksia lukuun ottamatta |
| --- | --- |

8b)

Lyijy sähkösovellusten juotteissa elektroniikkakorttien juotoksia ja lasilla olevia juotoksia lukuun ottamatta

Ennen 1. tammikuuta 2011 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

X (1)

| 8c) | Lyijy alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden liitäntöjen pintakäsittelyaineissa |
| --- | --- |

8c)

Lyijy alumiinielektrolyyttikondensaattoreiden liitäntöjen pintakäsittelyaineissa

Ennen 1. tammikuuta 2013 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

X (1)

| 8d) | Lasilla olevissa juotteissa käytetty lyijy ilmamassa-antureissa |
| --- | --- |

8d)

Lasilla olevissa juotteissa käytetty lyijy ilmamassa-antureissa

Ennen 1. tammikuuta 2015 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

X (1)

| 8e) | Lyijy korkeita lämpötiloja kestävissä juotoksissa (lyijyperustaiset seokset, jotka sisältävät lyijyä vähintään 85 painoprosenttia) |
| --- | --- |

8e)

Lyijy korkeita lämpötiloja kestävissä juotoksissa (lyijyperustaiset seokset, jotka sisältävät lyijyä vähintään 85 painoprosenttia)

(2)

X (1)

| 8f) | Lyijy compliant pin -tyyppisissä nastaliitinjärjestelmissä |
| --- | --- |

8f)

Lyijy compliant pin -tyyppisissä nastaliitinjärjestelmissä

(2)

X (1)

| 8g) | Lyijy juotoksissa, joilla mahdollistetaan toimiva sähköliitos puolijohdepalan ja substraatin välillä integroitujen piirien kääntöliitos- eli flip chip -tekniikassa |
| --- | --- |

8g)

Lyijy juotoksissa, joilla mahdollistetaan toimiva sähköliitos puolijohdepalan ja substraatin välillä integroitujen piirien kääntöliitos- eli flip chip -tekniikassa

(2)

X (1)

| 8h) | Lyijy juotteissa, joilla kiinnitetään lämmönjakajalevyjä lämpönieluun tehopuolijohdeasennelmissa, joiden sirukoko on projektioalaltaan vähintään 1 cm2 ja joiden nimellinen virrantiheys on vähintään 1 A piisirualan neliömillimetriä kohden |
| --- | --- |

8h)

Lyijy juotteissa, joilla kiinnitetään lämmönjakajalevyjä lämpönieluun tehopuolijohdeasennelmissa, joiden sirukoko on projektioalaltaan vähintään 1 cm2 ja joiden nimellinen virrantiheys on vähintään 1 A piisirualan neliömillimetriä kohden

(2)

X (1)

| 8i) | Lyijy lasilla olevissa sähkösovelluksissa lukuun ottamatta juotoksia laminoidussa lasissa |
| --- | --- |

8i)

Lyijy lasilla olevissa sähkösovelluksissa lukuun ottamatta juotoksia laminoidussa lasissa

Ennen 1. tammikuuta 2013 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat (3)

X (1)

| 8j) | Lyijy laminoidussa lasissa olevissa juotteissa |
| --- | --- |

8j)

Lyijy laminoidussa lasissa olevissa juotteissa

(2)

X (1)

| 9. | Venttiilien istukat |
| --- | --- |

9.

Venttiilien istukat

Ennen 1. heinäkuuta 2003 kehitettyjen moottorityyppien varaosat

| 10. | Sähköosat, jotka sisältävät lyijyä lasi- tai keraamisessa matriisiyhdisteessä hehkulamppujen ja sytytystulppien lasitteen lasia lukuun ottamatta |
| --- | --- |

10.

Sähköosat, jotka sisältävät lyijyä lasi- tai keraamisessa matriisiyhdisteessä hehkulamppujen ja sytytystulppien lasitteen lasia lukuun ottamatta

X (4) (muissa osissa kuin moottorin pietso-komponenteissa)

| 11. | Pyrotekniset sytyttimet |
| --- | --- |

11.

Pyrotekniset sytyttimet

Ennen 1. heinäkuuta 2006 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

Kuusiarvoinen kromi

| 12a) | Syöpymistä ehkäisevät pinnoitteet |
| --- | --- |

12a)

Syöpymistä ehkäisevät pinnoitteet

Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2007

| 12b) | Ajoneuvon alustan mutteripulttiliitosten syöpymistä ehkäisevät pinnoitteet |
| --- | --- |

12b)

Ajoneuvon alustan mutteripulttiliitosten syöpymistä ehkäisevät pinnoitteet

Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1. heinäkuuta 2008

| 13. | Asuntoautojen absorptiojäähdytyskoneet |
| --- | --- |

13.

Asuntoautojen absorptiojäähdytyskoneet

Elohopea

| 14a) | Ajovalosovellusten purkauslamput |
| --- | --- |

14a)

Ajovalosovellusten purkauslamput

Ennen 1. heinäkuuta 2012 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

| 14b) | Kojetaulun näyttövalaisimissa käytettävät loistelamput |
| --- | --- |

14b)

Kojetaulun näyttövalaisimissa käytettävät loistelamput

Ennen 1. heinäkuuta 2012 tyyppihyväksytyt ajoneuvot ja niiden varaosat

Kadmium

| 15. | Sähköajoneuvojen akut |
| --- | --- |

15.

Sähköajoneuvojen akut

Varaosat ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 31. joulukuuta 2008

Huomautukset:

Homogeenisessa materiaalissa olevan lyijyn, kuusiarvoisen kromin ja elohopean esiintymispitoisuuden enimmäisraja saa olla korkeintaan 0,1 painoprosenttia ja kadmiumin 0,01 painoprosenttia.

Sellaisten ajoneuvojen osien uudelleenkäyttö, jotka jo olivat markkinoilla poikkeuksen päättymispäivänä, on sallittava rajoituksitta, koska tämä ei kuulu 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan soveltamisalaan.

Sellaisiin varaosiin, jotka on saatettu markkinoille 1 päivän heinäkuuta 2003 jälkeen ja joita käytetään ajoneuvoihin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1 päivää heinäkuuta 2003, ei sovelleta 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan säännöksiä (5).

---

(1)  Purkaminen, jos keskimääräinen kynnysarvo 60 grammaa ajoneuvoa kohti ylitetään yhdessä 10 kohdan kanssa. Tätä lauseketta sovellettaessa ei oteta huomioon elektronisia laitteita, joita valmistaja ei ole asentanut tuotantolinjalla.

1

(2)  Tätä poikkeusta tarkastellaan uudelleen vuonna 2014.

2

(3)  Tätä poikkeusta tarkastellaan uudelleen ennen 1 päivää tammikuuta 2012.

3

(4)  Purkaminen, jos keskimääräinen kynnysarvo 60 grammaa ajoneuvoa kohti ylitetään yhdessä 8a–8j kohdan kanssa. Tätä lauseketta sovellettaessa ei oteta huomioon elektronisia laitteita, joita valmistaja ei ole asentanut tuotantolinjalla.

4

(5)  Lauseketta ei sovelleta pyörien tasapainoihin, sähkömoottoreiden hiiliharjoihin eikä jarruhihnoihin.”

5

---

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/17 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/17

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 24 päivänä helmikuuta 2010,

Thaimaasta peräisin olevien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn päättämisestä

(2010/116/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,

ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan,

on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,

sekä katsoo seuraavaa:

A.   MENETTELY

| (1) | Komissio vastaanotti 11 päivänä marraskuuta 2008 valituksen, jossa väitettiin Thaimaasta peräisin olevien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuonnin tapahtuvan vahingollisella polkumyynnillä. |
| --- | --- |

(1)

Komissio vastaanotti 11 päivänä marraskuuta 2008 valituksen, jossa väitettiin Thaimaasta peräisin olevien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuonnin tapahtuvan vahingollisella polkumyynnillä.

| (2) | Valituksen teki neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (2), jäljempänä ’perusasetus’, 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan nojalla unionin tuottaja Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH, jonka tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia unionin tiettyjen rengaskansiomekanismien koko tuotannosta. |
| --- | --- |

(2)

Valituksen teki neuvoston asetuksen (EY) N:o 384/96 (2), jäljempänä ’perusasetus’, 4 artiklan 1 kohdan ja 5 artiklan 4 kohdan nojalla unionin tuottaja Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH, jonka tuotanto muodostaa huomattavan osan eli tässä tapauksessa yli 50 prosenttia unionin tiettyjen rengaskansiomekanismien koko tuotannosta.

| (3) | Valitus sisälsi polkumyynnin ja siitä aiheutuvan merkittävän vahingon olemassaolosta alustavaa näyttöä, jota pidettiin riittävänä oikeuttamaan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittaminen. |
| --- | --- |

(3)

Valitus sisälsi polkumyynnin ja siitä aiheutuvan merkittävän vahingon olemassaolosta alustavaa näyttöä, jota pidettiin riittävänä oikeuttamaan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittaminen.

| (4) | Tämän vuoksi komissio aloitti kuulemisen jälkeen Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3) Thaimaasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8305 10 00 luokiteltavien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuontia Euroopan unioniin koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn. |
| --- | --- |

(4)

Tämän vuoksi komissio aloitti kuulemisen jälkeen Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3) Thaimaasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8305 10 00 luokiteltavien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuontia Euroopan unioniin koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn.

| (5) | Komissio lähetti kyselylomakkeet unionin tuotannonalalle ja tiedossa oleville tuottajien järjestöille Euroopan unionissa, viejille/tuottajille Thaimaassa, viejien/tuottajien järjestöille, tuojille, tiedossa oleville tuojien järjestöille sekä asianomaisen viejämaan viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. |
| --- | --- |

(5)

Komissio lähetti kyselylomakkeet unionin tuotannonalalle ja tiedossa oleville tuottajien järjestöille Euroopan unionissa, viejille/tuottajille Thaimaassa, viejien/tuottajien järjestöille, tuojille, tiedossa oleville tuojien järjestöille sekä asianomaisen viejämaan viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.

| (6) | Koska tiettyjä näkökohtia oli tarpeen tutkia tarkemmin, tutkimusta päätettiin jatkaa ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä. Syyskuun 16 päivänä 2009 kaikille asianomaisille osapuolille toimitettiin tiedote, jossa esitettiin yksityiskohtaisesti alustavat päätelmät siinä vaiheessa tutkimusta ja pyydettiin osapuolia esittämään huomautuksia kyseisistä päätelmistä. |
| --- | --- |

(6)

Koska tiettyjä näkökohtia oli tarpeen tutkia tarkemmin, tutkimusta päätettiin jatkaa ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä. Syyskuun 16 päivänä 2009 kaikille asianomaisille osapuolille toimitettiin tiedote, jossa esitettiin yksityiskohtaisesti alustavat päätelmät siinä vaiheessa tutkimusta ja pyydettiin osapuolia esittämään huomautuksia kyseisistä päätelmistä.

B.   VALITUKSEN PERUUTTAMINEN JA MENETTELYN PÄÄTTÄMINEN

| (7) | Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH peruutti virallisesti valituksensa 18 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellään komissiolle. |
| --- | --- |

(7)

Ring Alliance Ringbuchtechnik GmbH peruutti virallisesti valituksensa 18 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellään komissiolle.

| (8) | Perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti menettely voidaan päättää, jos valitus peruutetaan, paitsi jos päättäminen ei ole unionin edun mukaista. |
| --- | --- |

(8)

Perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti menettely voidaan päättää, jos valitus peruutetaan, paitsi jos päättäminen ei ole unionin edun mukaista.

| (9) | Komissio katsoi, että tämä menettely olisi päätettävä, koska tutkimuksessa ei tullut esiin sellaisia seikkoja, joiden vuoksi menettelyn päättäminen ei olisi unionin edun mukaista. Asianomaisille osapuolille tiedotettiin asiasta ja annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia. Komissio ei vastaanottanut huomautuksia, joiden mukaan menettelyn päättäminen olisi unionin edun vastaista. |
| --- | --- |

(9)

Komissio katsoi, että tämä menettely olisi päätettävä, koska tutkimuksessa ei tullut esiin sellaisia seikkoja, joiden vuoksi menettelyn päättäminen ei olisi unionin edun mukaista. Asianomaisille osapuolille tiedotettiin asiasta ja annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia. Komissio ei vastaanottanut huomautuksia, joiden mukaan menettelyn päättäminen olisi unionin edun vastaista.

| (10) | Komission päätelmänä on näin ollen, että Thaimaasta peräisin olevien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuontia Euroopan unioniin koskeva polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä, |
| --- | --- |

(10)

Komission päätelmänä on näin ollen, että Thaimaasta peräisin olevien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuontia Euroopan unioniin koskeva polkumyynnin vastainen menettely olisi päätettävä,

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Päätetään Thaimaasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodiin ex 8305 10 00 kuuluvien tiettyjen rengaskansiomekanismien tuontia koskeva polkumyynnin vastainen menettely.

2 artikla

Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tehty Brysselissä 24 päivänä helmikuuta 2010.

Komission puolesta

José Manuel BARROSO

Puheenjohtaja

---

(1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 51.

1

(2)  EYVL L 56, 6.3.1996, s. 1.

2

(3)  EUVL C 322, 17.12.2008, s. 13.

3

---

IV EY-sopimuksen, EU-sopimuksen ja Euratom-sopimuksen soveltamiseksi ennen 1. joulukuuta 2009 annetut säädökset

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/19 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/19

---

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 660/07/KOL,

tehty 12 päivänä joulukuuta 2007,

korotettujen sosiaaliturvamaksujen korvaamisesta Hurtigruten-yrityksille (Norja)

EFTAN VALVONTAVIRANOMAINEN (1), joka

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 59 artiklan 2 kohdan, 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

ottaa huomioon EFTAn jäsenvaltioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (3) ja erityisesti sen 24 artiklan,

ottaa huomioon valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 2 kohdan ja II osan 14 artiklan,

ottaa huomioon valvontaviranomaisen suuntaviivat (4) ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan soveltamisesta ja tulkinnasta ja erityisesti sen meriliikenteen tukea käsittelevän luvun,

ottaa huomioon Hurtigruten-sopimuksen perusteella suoritettavista meriliikennepalveluista maksettavasta korvauksesta 19 päivänä joulukuuta 2001 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen 417/01/KOL (5),

ottaa huomioon aiheellisten toimenpiteiden ehdottamisesta Norjalle työntekijöiden sosiaaliturvamaksujen alueellisen eriyttämisen muodossa myönnetyn valtiontuen yhteydessä 25 päivänä syyskuuta 2002 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen 172/02/KOL,

ottaa huomioon kolmen vuoden siirtymäajasta alueiden 3 ja 4 alueellisesti eriytettyjä sosiaaliturvamaksuja varten 12 päivänä marraskuuta 2003 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen 218/03/KOL,

ottaa huomioon 1 päivänä heinäkuuta 2003 tehdyn EFTA-valtioiden pysyvän komitean päätöksen N:o 2/2003/SC, jolla alueella 5 sovellettavat alueellisesti eriytetyt sosiaaliturvamaksut todettiin ETA-sopimuksen mukaiseksi kyseiseen alueeseen liittyvien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi,

ottaa huomioon valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 6 artiklan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta 5 päivänä heinäkuuta 2006 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen 215/05/KOL,

on mainittujen säännösten mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (6),

sekä katsoo seuraavaa:

I   TOSISEIKAT

1.   Menettely

Valvontaviranomainen lähetti 2 päivänä elokuuta 2004 Norjan viranomaisille tietopyynnön, joka koski maksujen suorittamista Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab ASA:lle ja Troms Fylkes Dampskibsselskap ASA:lle (7) korvauksena Norjan eriytettyyn sosiaaliturvamaksujärjestelmään tehdyistä muutoksista (tapahtumanro 289240).

Norjan viranomaiset vastasivat 1 päivänä syyskuuta 2004 päivätyllä kauppa- ja teollisuusministeriön kirjeellä, jolla ne toimittivat eteenpäin samana päivänä päivätyn liikenneministeriön kirjeen. Valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi sen saapuneeksi 1 päivänä syyskuuta 2004 (tapahtumanro 291435).

Valvontaviranomainen pyysi lisätietoja 12 päivänä lokakuuta 2004 (tapahtumanro 294990). Valvontaviranomaisen kilpailun ja valtiontukien osasto totesi kirjeessä katsovansa, että koska toimenpidettä ei ollut ilmoitettu valvontaviranomaiselle, vaikka se oli ilmeisesti jo toteutettu, maksu olisi katsottava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan f kohdassa tarkoitetuksi sääntöjenvastaiseksi tueksi.

Norjan viranomaiset vastasivat 18 päivänä marraskuuta 2004 päivätyllä Norjan EU-edustuston kirjeellä, jolla toimitettiin eteenpäin 17 päivänä marraskuuta 2004 päivätty nykyaikaistamisministeriön kirje ja 16 päivänä marraskuuta 2004 päivätty liikenneministeriön kirje. Valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi sen saapuneeksi 22 päivänä marraskuuta 2004 (tapahtumanro 300326).

Valvontaviranomaisen kilpailun ja valtiontukien osasto ilmoitti Norjan viranomaisille 26 päivänä lokakuuta 2005 päivätyllä kirjeellä (tapahtumanro 329347) pitävänsä epävarmana, soveltuiko Hurtigruten-yrityksille suoritettu maksu ETA-sopimuksen toimintaan.

Norjan viranomaiset vastasivat 22 päivänä joulukuuta 2005 päivätyllä Norjan EU-edustuston kirjeellä, jolla toimitettiin eteenpäin 15 päivänä marraskuuta 2004 päivätyt nykyaikaistamisministeriön ja liikenneministeriön kirjeet. Valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi ne saapuneeksi 3 päivänä tammikuuta 2006 (tapahtumanro 355950).

Valvontaviranomainen kommentoi Norjan vastausta 9 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä kirjeellä (tapahtumanro 364024). Norjan viranomaiset vastasivat 29 päivänä maaliskuuta 2006 päivätyllä Norjan EU-edustuston kirjeellä, jolla toimitettiin eteenpäin 27 päivänä maaliskuuta 2006 päivätty valtionhallinnosta ja sen uudistamisesta vastaavan ministeriön kirje ja 24 päivänä maaliskuuta 2006 päivätty liikenneministeriön kirje. Valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi sen saapuneeksi 30 päivänä maaliskuuta 2006 (tapahtumanro 368446).

Valvontaviranomainen teki 5 päivänä heinäkuuta 2006 päätöksen 215/06/KOL valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 6 artiklan mukaisen muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta. Norjan hallitusta kehotettiin esittämään huomautuksensa päätöksestä. Norjan viranomaiset esittivät huomautuksensa 12 päivänä lokakuuta 2006 päivätyllä kirjeellä. Valvontaviranomainen vastaanotti kirjeen ja kirjasi sen saapuneeksi 13 päivänä lokakuuta 2006 (tapahtumanro 393258).

Menettelyn aloittamisesta tehty valvontaviranomaisen päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja sen ETA-täydennysosassa (8). Valvontaviranomainen on kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa. Valvontaviranomainen ei ole saanut huomautuksia asianomaisilta.

Norjan viranomaiset toimittivat lisätietoja 3 päivänä joulukuuta 2007 päivätyllä kirjeellä, jonka valvontaviranomainen vastaanotti ja kirjasi saapuneeksi samana päivänä (tapahtumanro 455223).

2.   Taustaa

Hurtigruten-yritykset tarjosivat meriliikennepalveluita Norjan rannikkomerellä Bergenistä Kirkkoniemeen (Kirkenesiin).

Kyseisten palvelujen tarjoamiseen sovellettiin 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2004 välisenä aikana Norjan viranomaisten ja Hurtigruten-yhtiöiden välistä sopimusta (9), joka koski meriliikennepalveluiden tarjoamista Norjan rannikkomerellä. Norjan viranomaiset ilmoittivat Hurtigruten-sopimuksesta valvontaviranomaiselle heinäkuussa 2000, ja valvontaviranomainen hyväksyi sopimuksen 19 päivänä joulukuuta 2001 (10).

Hurtigruten-sopimuksen mukaan Hurtigruten-yrityksillä oli velvollisuus ylläpitää päivittäisiä liikennepalveluita, jotka koostuivat yhdistetyistä henkilö- ja tavarakuljetuksista Bergenin ja Kirkkoniemen välillä kiinteän reittisuunnitelman mukaan. Tämä velvollisuus merkitsi, että Hurtigruten-yritykset joutuivat liikennöimään 11 aluksella ja pysähtymään päivittäin 34 satamassa. Vuonna 2004 tavaraliikenteen osuus yritysten liikevaihdosta oli noin 8 prosenttia ja matkustajaliikenteen 92 prosenttia.

Hurtigruten-yritykset harjoittivat myös kaupallista liiketoimintaa, joka ei sisältynyt Hurtigruten-palveluun, kuten liikennöintiä suurnopeusaluksilla. Hurtigruten-palveluun kuuluvat reitit ovat sinänsä osittain taloudellisesti kannattavia, erityisesti kesäkaudella. On kuitenkin yleisesti hyväksytty tosiasia, että kyseiset reitit eivät ole taloudellisesti kannattavia talvikaudella, jos niillä liikennöidään Hurtigruten-sopimuksen edellyttämällä vuorotiheydellä.

Valvontaviranomainen totesi vuonna 2001 tehdyssä päätöksessään, että Hurtigruten-sopimuksen nojalla maksetun korvauksen voitiin katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, sillä sopimuksen kattamat palvelut voitiin katsoa yleishyödyllisiksi palveluiksi ja ne täyttivät ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdassa määrätyt edellytykset.

Valvontaviranomainen päätti 25 päivänä syyskuuta 2002 ehdottaa Norjalle aiheellisia toimenpiteitä, jotka koskivat Norjan alueellisesti eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmää (11). Valvontaviranomainen ehdotti kyseisessä kirjeessä, että Norjan olisi toteutettava kaikki tarvittavat lainsäädännölliset, hallinnolliset ja muut toimenpiteet poistaakseen valtiontuen, jota myönnetään alueellisesti eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmästä, tai muuttaakseen tuen ETA-sopimuksen mukaiseksi 1 päivästä tammikuuta 2004. Aiheellisia toimenpiteitä koskevassa kirjeessä ilmoitettiin kuitenkin myös, että valvontaviranomainen saattaa suostua siirtämään viimeksi mainittua päivämäärää myöhemmäksi, jos se katsoo sen objektiivisesti tarkasteltuna välttämättömäksi ja perustelluksi, jotta kyseiset yritykset saavat riittävästi aikaa mukautua tilanteeseen. Norja hyväksyi aiheellisten toimenpiteiden toteuttamista koskevan ehdotuksen 31 päivänä lokakuuta 2002.

Valvontaviranomainen hyväksyi 12 päivänä marraskuuta 2003 kolmen vuoden siirtymäajan alueiden 3 ja 4 alueellisesti eriytetyille sosiaaliturvamaksuille, jotta järjestelmä voitaisiin poistaa joustavasti käytöstä (12).

Norjan parlamentti hyväksyi syksyllä 2003 alueellisesti eriytettyyn sosiaaliturvajärjestelmään tehdyt muutokset, jotka tulivat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2004. Muutokset merkitsivät Hurtigruten-yritysten sosiaaliturvakustannusten korottamista. Osa kustannusten korotuksesta kuului 12 päivänä marraskuuta 2003 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen soveltamisalaan.

Hurtigruten-sopimuksen 10 jaksossa oli lauseke, jonka mukaan kumpikin sopimuspuoli voi käynnistää uudet sopimusneuvottelut, jos Hurtigruten-sopimuksen perusedellytykset muuttuvat oleellisesti. Hurtigruten-sopimuksen voimassaolo päättyi sovitusti 31 päivänä joulukuuta 2004. Palvelun tarjoamisesta 1 päivän tammikuuta 2005 ja 31 päivän joulukuuta 2012 välisenä aikana järjestettiin kesäkuussa 2004 tarjouskilpailumenettely. Hurtigruten-yritykset voittivat tarjouskilpailun ja sulautuivat maaliskuussa 2006 muodostaakseen palvelua nykyisin tarjoavan Hurtigruten ASA:n.

3.   Toimenpiteen kuvaus

Käsiteltävänä oleva asia koskee Norjan valtion vuoden 2004 talousarvion 1330 luvun (Særskilte transporttiltak) 70 kohdan mukaista maksua Hurtigruten-yrityksille, joille myönnettiin enintään 8,5 miljoonaa Norjan kruunua (noin 1,1 miljoonaa euroa) korvauksena Norjan eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmään tehdyistä muutoksista (13).

Maksulla korvataan Hurtigruten-yrityksille se osa korotetuista sosiaaliturvamaksuista, jota ei ollut jo korvattu 12 päivänä marraskuuta 2003 tehdyllä valvontaviranomaisen päätöksellä hyväksytyn, kolmen vuoden siirtymäaikaa koskevan järjestelmän perusteella.

Hurtigruten-yrityksille myönnetyn korvauksen tarkoituksena oli korvata täysimääräisesti vuonna 2004 toteutettu sosiaaliturvakustannusten korotus. Korvausta ei eritelty sen mukaan, liittyivätkö sosiaaliturvakustannukset yhtiöiden kaupalliseen toimintaan vai toimintaan, jota voidaan pitää ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuna julkisena palveluna.

Hurtigruten-yrityksille maksettiin vuonna 2004 yhteensä 7,352 miljoonaa Norjan kruunua (noin 900 000 euroa) korvausta. Kyseinen määrä vastaa korotettuja kustannuksia, jotka yritykset joutuivat maksamaan eriytettyyn sosiaaliturvajärjestelmään tehtyjen muutosten vuoksi.

4.   Päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta

Valvontaviranomainen totesi muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta tehdyssä päätöksessä 215/06/KOL alustavasti, että korotettujen sosiaaliturvamaksujen korvaamisessa oli kyse ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valtiontuesta.

Valvontaviranomainen esitti epäilyjä siitä, voitiinko Norjan valtion tukitoimenpiteen katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, ja erityisesti siitä, oliko tukitoimenpide ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan mukainen. Epäilyjä herätti erityisesti se, oliko myönnetty tuki välttämätön edellytys sille, että Hurtigruten-yritykset pystyivät täyttämään julkisen palvelun velvoitteensa.

5.   Norjan viranomaisten huomautukset

Norjan viranomaiset katsovat, että korvaus myönnettiin vuonna 2001 tehdyllä valvontaviranomaisen päätöksellä hyväksytyn korvauksen puitteissa ja olisi sen vuoksi katsottava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan b kohdan ii alakohdassa olevan määritelmän mukaiseksi ”voimassa olevaksi tueksi”.

Norjan viranomaisten mukaan korvaus kuului maksun suorittamisen aikaan voimassa olleen Hurtigruten-sopimuksen soveltamisalaan. Viranomaiset vetoavat tältä osin Hurtigruten-sopimuksen 10 jaksossa olevaan lausekkeeseen, jonka mukaan kumpikin sopimuspuoli voi vaatia uusia sopimusneuvotteluita, jos Hurtigruten-sopimuksen perusedellytykset muuttuvat oleellisesti. Norjan viranomaiset katsovat eriytettyyn sosiaaliturvajärjestelmään tehtyjen muutosten täyttävän tämän kriteerin. Hurtigruten-yritykset eivät olisi voineet ennakoida muutoksia. Kustannukset kattavan korvauksen määrä vahvistettiin vuonna 2004 yritysten kanssa käytyjen neuvotteluiden tuloksena 7,352 miljoonaksi euroksi. Tämä määrä vastaa kustannusten tosiasiallista korotusta sosiaaliturvajärjestelmään tehtyjen muutosten vuoksi. Norjan viranomaisten mukaan sosiaaliturvajärjestelmään tehtyjen muutosten korvaamisen tarkoituksena oli varmistaa, että liikenteen määrä Norjan rannikolla pysyisi sovitulla tasolla, kun Hurtigruten-yritykset pystyisivät jatkamaan sopimuksella niille annetun julkisen palvelun velvoitteen hoitamista.

Norjan viranomaiset katsovat, että Hurtigruten-sopimuksen 10 jakso muodostaa oikeusperustan sopimuksesta käydyille uusille neuvotteluille, ja valvontaviranomainen hyväksyi kyseisen lausekkeen vuonna 2001 tekemällään päätöksellä. Norjan viranomaiset katsovat tämän osoittavan, että korotettujen sosiaaliturvamaksujen korvaamisessa ei ollut kyse uudesta tuesta edellyttäen, että korvaus oli ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten mukainen.

Norjan viranomaiset väittävät, että kyse oli ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvasta tuesta, sillä korvaus sosiaaliturvajärjestelmään tehdyistä muutoksista suoritettiin Hurtigruten-yrityksille Norjan parlamentin vahvistaman liikennetason säilyttämiseksi. Ilman korvausta yrityksille määrättyjen julkisen palvelun velvoitteiden taso olisi alentunut, kun matkojen hinnat olisivat nousseet tai palvelun vuorotiheys olisi harventunut. Norjan viranomaiset katsovat tämän vuoksi korvauksen välttämättömäksi.

Norjan viranomaiset viittaavat Hurtigruten-sopimuksen 1 jaksoon, jonka mukaan olennainen osa Hurtigruten-yritysten kesäkaudella saamista tuotoista olisi käytettävä kannattamattoman toiminnan rahoittamiseen talvikaudella. Julkisen palvelun korvaus olisikin laskettava ympärivuotisen kannattavuuden perusteella. Valvontaviranomainen oli hyväksynyt Hurtigruten-sopimuksen 1 jakson mukaisen periaatteen, ja tämä merkitsee Norjan viranomaisten näkemyksen mukaan, että se on hyväksynyt myös sen, ettei Hurtigruten-yritysten kaupallisia ja ei-kaupallisia palveluita eroteta selkeästi toisistaan. Norjan viranomaisten mukaan tuottojen siirtäminen kannattavalta kannattamattomalle kaudelle aiheutti Hurtigruten-yrityksille haittaa verrattuna muihin meriliikennepalveluja tarjoaviin yrityksiin, sillä se kasvatti riskiä, että muut yritykset tarjoaisivat palveluitaan valikoivasti vain kannattavalla kaudella. Tämä riski oli sitäkin suurempi sosiaaliturvajärjestelmään tehtyjen muutosten vuoksi, ja Norjan viranomaisten mukaan korvausmäärän korottaminen on perusteltua vastapainona tälle riskille.

Norjan viranomaiset katsovat lisäksi, että kannattavien ja kannattamattomien palveluiden erottaminen toisistaan ei ole ratkaisevan tärkeää silloin, kun ristikkäistuki kohdistuu selkeästi kannattamattomiin palveluihin, kuten tässä tapauksessa. Norjan viranomaiset viittaavat tältä osin Hurtigruten-yritysten vuosikertomukseen 2004 ja kuukausikohtaisiin tuloksiin. Niistä nähdään, että yritysten tulos oli julkisen palvelun korvauksen huomioon ottamisen jälkeen talvikuukausina noin 211 miljoonaa Norjan kruunua tappiollinen. Kokonaistappiot olivat noin 45 miljoonaa Norjan kruunua. Norjan viranomaiset korostavat lisäksi, että vuonna 2004 maksettu korvaus ei muuta sitä tosiseikkaa, että Hurtigruten-sopimuksen soveltamisalaan kuuluvat kaupalliset palvelut tukevat toimintaa, joka liittyy Hurtigruten-yritysten julkisen palvelun velvoitteeseen.

Norjan viranomaiset viittaavat lopuksi siihen, että vuonna 2004 järjestetyn tarjouskilpailumenettelyn jälkeen 1 päivän tammikuuta 2005 ja 31 päivän joulukuuta 2012 välisen jakson keskimääräinen vuosikorvaus on 237,5 miljoonaa Norjan kruunua eli olennaisesti suurempi kuin 1 päivän tammikuuta 2002 ja 31 päivän joulukuuta 2004 välisenä aikana. Norjan viranomaisten mukaan tämä on osoitus siitä, että korvaustaso oli vuonna 2004 välttämätön ja oikeassa suhteessa tavoitteeseensa.

Norjan viranomaiset väittävät lisäksi, että 4,29 miljoonan Norjan kruunun osuus korvauksesta liittyy talvikauden korotettuihin sosiaaliturvamaksuihin. Loput 3,06 miljoonaa Norjan kruunua on talvikaudella maksettava ylimääräinen julkisen palvelun korvaus, joka perustuu siihen, että kustannukset, joita julkisen palvelun velvoitteesta aiheutui Hurtigruten-yrityksille, olivat korkeammat kuin Hurtigruten-sopimuksen osapuolet olivat odottaneet. Liikenneministeriö pitää kiinni tästä näkemyksestään, vaikka vuoden 2004 talousarviossa viitattiin tältä osin ”korvaukseen, jota on mahdollisesti maksettava eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmään tehtyjen muutosten vuoksi” (14). Norjan viranomaisten mukaan nimityksillä, jotka rahoitusosuuksille on annettu valtion talousarviossa, ei pitäisi olla ratkaisevaa vaikutusta korvauksen sääntöjenmukaisuuden arviointiin.

II   ARVIOINTI

1.   ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtiontuki

ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa:

”Jollei tässä sopimuksessa toisin määrätä, EY:n jäsenvaltion tai EFTA-valtion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu tämän sopimuksen toimintaan, siltä osin kuin se vaikuttaa sopimuspuolten väliseen kauppaan.”

Korvaus, joka Hurtigruten-yrityksille maksettiin korotettujen sosiaaliturvamaksujen vuoksi, rahoitetaan suoraan talousarviomäärärahoista ja on sen vuoksi valtion myöntämä. Lisäksi korvaus vapauttaa yritykset sosiaaliturvamaksuista, jotka niiden olisi yleensä maksettava osana tavanomaista liiketoimintaansa, ja vahvistaa sen vuoksi niiden asemaa verrattuna muihin ETA:n sisäistä kauppaa harjoittaviin yrityksiin. Hurtigruten-yritykset toimivat matkustaja- ja rahtiliikenteen markkinoilla sekä matkailumarkkinoilla tarjoamalla erityisesti risteilyjä ja kiertomatkoja Norjan rannikolla. Suuri osa Hurtigruten-palvelun käyttäjistä on ulkomaisia matkailijoita, joten Hurtigruten-yritykset kilpailevat kyseisistä asiakkaista muiden samankaltaisia palveluita tarjoavien yritysten kanssa. Hurtigruten-yrityksille maksettu korvaus saattaa sen vuoksi vaikuttaa kilpailuun näillä markkinoilla ja on omiaan vaikuttamaan ETA-sopimuksen sopimuspuolten väliseen kauppaan.

Valvontaviranomainen katsoo tämän vuoksi, että 7,352 miljoonan Norjan kruunun (noin 900 000 euron) korvaus Hurtigruten-yrityksille on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

2.   Uutta vai voimassa olevaa tukea?

Uutta vai voimassa olevaa tukea?

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan c kohdan mukaisesti uudella tuella tarkoitetaan ”kaikkia tukia, eli tukiohjelmia ja yksittäisiä tukia, jotka eivät ole voimassa olevaa tukea, mukaan lukien voimassa olevan tuen muutokset”.

Valvontaviranomainen totesi vuonna 2001 tehdyssä päätöksessään, että Hurtigruten-yrityksille Hurtigruten-sopimuksen nojalla maksetun korvauksen voitiin katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, sillä sopimuksen kattamat palvelut katsottiin yleishyödyllisiksi palveluiksi ja ne täyttivät ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdassa määrätyt edellytykset.

Valvontaviranomaisen hyväksymä tuki on voimassa olevaa tukea. Norjan viranomaiset myönsivät kuitenkin vuonna 2004 Hurtigruten-yrityksille 7,352 miljoonan Norjan kruunun lisätuen. Tuki myönnettiin vuonna 2004 korotettujen sosiaaliturvamaksujen korvaamiseksi yrityksille; se ei ollut osa vuonna 2001 tehdyllä valvontaviranomaisen päätöksellä hyväksyttyä tukea Hurtigruten-yrityksille.

Norjan viranomaiset väittävät, että korvaus oli vuonna 2001 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen mukainen, sillä Hurtigruten-sopimuksen 10 jaksossa on lauseke, jonka mukaan kumpikin sopimuspuoli voi käynnistää uudet sopimusneuvottelut, jos Hurtigruten-sopimuksen perusedellytykset muuttuvat oleellisesti. Norjan viranomaiset ovat ilmoittaneet katsovansa eriytettyyn sosiaaliturvajärjestelmään tehtyjen muutosten olevan oleellisia. Norjan viranomaisten mukaan korvaus olisi sen vuoksi katsottava voimassa olevaksi tueksi.

Valvontaviranomainen toteaa hyväksyneensä Hurtigruten-sopimuksen nojalla myönnetyn 170 miljoonan Norjan kruunun (vuoden 1999 hintoina) vuosikorvauksen. Valvontaviranomaisen päätös ei kuitenkaan koskenut varsinaisesti Hurtigruten-sopimuksen 10 jaksoa eikä päätös antanut miltään osin aihetta olettaa, että muutokset, joita sopimukseen saatettaisiin tehdä myöhemmin kyseisen määräyksen perusteella, katsottaisiin automaattisesti ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten mukaisiksi, kuten Norjan viranomaiset väittävät.

Sopimuksen 10 jaksossa annetaan pelkästään mahdollisuus muuttaa sopimusta, jos olosuhteet muuttuvat odottamattomasti ja oleellisesti. Sopimuksessa ei määrätä Hurtigruten-yhtiöille suoritettavan korvauksen automaattisesta korottamisesta kustannusten nousun vuoksi, vaan kummallakin sopimuspuolella on ainoastaan mahdollisuus pyytää uusia sopimusneuvotteluja, joiden tuloksesta ei määrätä sopimuksessa. Sopimuksen 10 jaksossa ei myöskään ole erillistä mainintaa siitä, että veronkorotuksesta johtuva kustannusten kasvu olisi syy uusien neuvotteluiden aloittamiseen, eikä varsinkaan siitä, että kustannusten kasvu edellyttäisi, että sopimusta mukautetaan automaattisesti täsmälleen veronkorotusta vastaavalla määrällä. Sopimuspuolen verotustilanteessa tapahtuva muutos ei yleisesti ottaen ole seikka, josta toinen sopimuspuoli on velvollinen kantamaan vastuun. Tästä seuraa, että vaikka alkuperäinen Hurtigruten-sopimus ilmoitettiin valvontaviranomaiselle kokonaisuudessaan vuonna 2000 ja hyväksyttiin vuonna 2001, valvontaviranomaisen ei voitu kohtuudella odottaa ennakoineen kaikkia kyseisen määräyksen vaikutuksia. Vaikka valvontaviranomainen ei maininnut määräystä vuonna 2001 tekemässään päätöksessä, tätä ei voida pitää osoituksena siitä, että kaikki määräyksen käyttötavat olisivat vastedes automaattisesti hyväksyttäviä valtiontukimääräysten mukaisesti.

Valvontaviranomaisen mukaan sopimuslausekkeen olemassaoloa ei pidä sekoittaa kysymykseen siitä, onko valittu mukautustapa ETA-sopimuksen ja erityisesti valtiontukimääräysten mukainen. Kumpaakin kysymystä on arvioitava kunkin mukautustavan osalta omista lähtökohdistaan, ja vain ensimmäinen kysymys liittyy sen arvioimiseen, onko kyse uudesta vai voimassa olevasta tuesta.

Valvontaviranomainen toteaa, että Hurtigruten-yrityksille maksettiin vuonna 2004 yhteensä 7,352 miljoonan Norjan kruunun lisätuki sosiaaliturvakustannusten korotuksen vuoksi. Tämä merkitsi lisäystä – ja siten myös muutosta – vuonna 2001 tehdyllä valvontaviranomaisen päätöksellä hyväksyttyyn valtiontukeen Hurtigruten-yrityksille. Valvontaviranomainen katsoo tämän vuoksi, että kyse on valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan c alakohdassa tarkoitetusta uudesta tuesta.

3.   Menettelytapoja koskevat vaatimukset

Menettelytapoja koskevat vaatimukset

Valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaan ”EFTAn valvontaviranomaiselle on ilmoitettava tuen myöntämistä tai muuttamista koskevasta suunnitelmasta niin ajoissa, että se voi esittää huomautuksensa (...). Asianomainen valtio ei saa panna ehdottamiaan toimenpiteitä täytäntöön ennen kuin menettelyn tuloksena on saatu aikaan lopullinen päätös.”

Kuten edellä todettiin, valvontaviranomainen katsoo Hurtigruten-yrityksille myönnetyn tuen olevan valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettua uutta tukea. Tästä seuraa, että korvauksesta olisi pitänyt ilmoittaa valvontaviranomaiselle valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan ja II osan 2 artiklan mukaisesti, eikä sitä olisi saanut panna täytäntöön ilman valvontaviranomaisen lupaa eikä ennen kuin valvontaviranomainen on hyväksynyt sen. Norjan viranomaiset päättivät kuitenkin maksaa korvauksen noudattamatta kyseistä velvollisuutta. Korvaus katsotaan tämän vuoksi valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan II osan 1 artiklan f alakohdassa tarkoitetuksi sääntöjenvastaiseksi tueksi.

4.   Tuen soveltuvuus ETA-sopimuksen toimintaan

Tuen soveltuvuus ETA-sopimuksen toimintaan

4.1   Johdanto

Johdanto

Suoraa tukea, joka on tarkoitettu liiketappioiden kattamiseen, ei yleensä pidetä ETA-sopimuksen toimintaan soveltuvana. Koska Hurtigruten-yrityksille myönnetyllä korotetulla korvauksella katetaan Hurtigruten-palvelun päivittäiseen tarjoamiseen liittyviä kustannuksia, se on katsottava toimintatueksi. Toimintatuki voidaan hyväksyä poikkeuksellisesti, jos se täyttää ETA-sopimuksen poikkeusmääräysten mukaiset edellytykset.

Valvontaviranomainen totesi vuonna 2001 tehdyssä päätöksessä, että Hurtigruten-yrityksille myönnettyä tukea ei voitu vapauttaa ETA-sopimuksen 61 artiklan 2 ja 3 kohdan nojalla valtiontukia koskevasta yleisestä kiellosta, josta määrätään ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa. Valvontaviranomainen totesi kuitenkin tuen soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan siltä osin kuin se täytti ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan mukaiset edellytykset.

Tätä asiaa koskevan muodollisen tutkintamenettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään valvontaviranomainen esitti epäilyjä siitä, oliko Hurtigruten-yrityksille myönnetty lisätuki ETA-sopimuksen 59 artiklan 2 kohdan mukainen.

Valvontaviranomainen tuli tutkimuksissaan siihen tulokseen, että tuen, jota oli myönnetty Hurtigruten-yrityksille korvauksena sosiaaliturvajärjestelmän muutoksista aiheutuneista lisäkustannuksista, soveltuvuutta ETA-sopimuksen toimintaan on arvioitava ensisijaisesti ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla.

4.2   Soveltuvuutta koskevan arvioinnin oikeusperusta

Soveltuvuutta koskevan arvioinnin oikeusperusta

ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdassa määrätään, että tuen voidaan katsoa soveltuvan ETA-sopimuksen toimintaan, jos sitä myönnetään tietyn taloudellisen toiminnan kehityksen edistämiseen ja jos tuki ei muuta sopimuspuolten välisen kaupankäynnin edellytyksiä yhteisen edun kanssa ristiriitaisella tavalla. Valvontaviranomainen on antanut suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan soveltamisesta meriliikenteen valtiontukeen, jäljempänä ’meriliikennettä koskevat suuntaviivat’.

Suuntaviivojen 3.2 jaksossa käsitellään työvoimakustannuksiin myönnettävää valtiontukea. Meriliikennettä koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson 1 kohdan mukaan merenkulkualan tukitoimenpiteillä olisi pyrittävä ensisijaisesti pienentämään ETA:n varustamoiden ja ETA:n merenkulkijoiden verotuksellisia ja muita kustannuksia ja rasituksia muualla maailmassa vallitsevalle tasolle.

Kyseisen jakson 2 kohdan mukaan ETA:n meriliikenteessä olisi sallittava seuraavat työvoimakustannuksia koskevat toimet:

| — | ETA-valtiossa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA-valtioiden merimiesten sosiaaliturvamaksujen alentaminen, |
| --- | --- |

—

ETA-valtiossa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA-valtioiden merimiesten sosiaaliturvamaksujen alentaminen,

| — | ETA-valtiossa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA-valtioiden merimiesten tuloveron alentaminen. |
| --- | --- |

—

ETA-valtiossa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA-valtioiden merimiesten tuloveron alentaminen.

Kyseisessä kohdassa ’ETA:n merenkulkijoilla’ tarkoitetaan:

| — | ETA-valtioiden kansalaisia, kun on kyse sellaisilla aluksilla työskentelevistä merenkulkijoista, jotka harjoittavat säännöllistä matkustajaliikennettä ETA:n satamien välillä (ro-ro-alukset mukaan luettuina (15)), |
| --- | --- |

—

ETA-valtioiden kansalaisia, kun on kyse sellaisilla aluksilla työskentelevistä merenkulkijoista, jotka harjoittavat säännöllistä matkustajaliikennettä ETA:n satamien välillä (ro-ro-alukset mukaan luettuina (15)),

15

| — | kaikissa muissa tapauksissa kaikkia merenkulkijoita, joiden on maksettava veroja ja/tai sosiaaliturvamaksuja jossain ETA-valtiossa. |
| --- | --- |

—

kaikissa muissa tapauksissa kaikkia merenkulkijoita, joiden on maksettava veroja ja/tai sosiaaliturvamaksuja jossain ETA-valtiossa.

Kyseisen jakson 3 kohdassa täsmennetään, että jotkin ETA-valtiot eivät sisäisistä veropoliittisista syistä halua soveltaa edellä mainittuja alempia veroja ja maksuja, mutta ne voivat sen sijaan palauttaa varustamoille joko kokonaan tai osittain näistä aiheutuvat kustannukset. Järjestelyn voidaan yleisesti ottaen katsoa vastaavan edellä kuvattua alennusjärjestelyä, jos kyseisiin veroihin ja maksuihin on olemassa selvä yhteys, korvauksia ei makseta liikaa ja järjestelmä on selkeä eikä sitä voida käyttää väärin.

4.3   Arviointi

Arviointi

Kuten edellä I osan 3 jaksossa todettiin, Hurtigruten-yrityksille myönnettiin 7,352 miljoonaa Norjan kruunua (noin 900 000 euroa) korvauksena vuonna 2004 korotetuista sosiaaliturvakustannuksista. Norjan valtion vuoden 2004 talousarvion mukaan Hurtigruten-yrityksille maksettu korvaus oli maksettava ”eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmään tehtyjen muutosten vuoksi” (16).

16

Edellä esitetystä seuraa, että Hurtigruten-yrityksille myönnettiin tukea vuonna 2004 korotettujen sosiaaliturvamaksujen korvaamiseksi. Myönnetty tuki on sen vuoksi katsottava meriliikennettä koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson 2 ja 3 kohdan mukaiseksi korvaukseksi merenkulkijoiden sosiaaliturvamaksuista.

Meriliikennettä koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson 2 kohdassa sallitaan vain ETA-valtioissa rekisteröidyillä aluksilla työskentelevien ETA:n merenkulkijoiden sosiaaliturvamaksujen alentamisen muodossa myönnettävä tuki.

Norjan viranomaiset ovat vahvistaneet, että kaikki Hurtigruten-palvelun tarjoamisessa vuonna 2004 käytetyt alukset oli rekisteröity Norjassa. Valvontaviranomainen katsoo sen vuoksi rekisteröintiä koskevan edellytyksen täyttyvän.

ETA:n merenkulkijoiden sosiaaliturvaa koskevan edellytyksen osalta ”ETA:n merenkulkijat” määritellään joko ETA-valtioiden kansalaisiksi, kun on kyse sellaisilla aluksilla työskentelevistä merenkulkijoista, jotka harjoittavat säännöllistä matkustajaliikennettä yhteisön satamien välillä (ro-ro-alukset mukaan luettuina), tai kaikissa muissa tapauksissa merenkulkijoiksi, joiden on maksettava veroja ja/tai sosiaaliturvamaksuja jossain jäsenvaltiossa.

Hurtigruten-sopimuksen mukaan Hurtigruten-palvelussa on kyse yhdistetyistä henkilö- ja tavarakuljetuksista Bergenin ja Kirkkoniemen välillä. Norjan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan noin 92 prosenttia Hurtigruten-yritysten liikevaihdosta vuonna 2004 kertyi matkustajaliikenteestä ja noin 8 prosenttia tavaraliikenteestä. Osa Hurtigruten-aluksista oli suunniteltu siten, että henkilöautojen ajokuormaus ja -purkaminen oli mahdollista. Hyötyajoneuvojen (kuorma-autojen, perävaunujen jne.) ajokuormaukseen ja -purkamiseen ei sen sijaan ollut mahdollisuutta. Kuten edellä I osan 2 jaksossa todettiin, Hurtigruten-palvelun puitteissa tarjottiin säännöllisiä liikennepalveluita Norjan rannikkoalueella eli ETA-alueella.

Valvontaviranomainen katsoo tämän perusteella, että Hurtigruten-yritysten alukset on katsottava edellä olevista määritelmistä ensimmäisen mukaisiksi eli aluksiksi, jotka harjoittavat säännöllistä matkustajaliikennettä ETA:n satamien välillä Tämä tarkoittaa, että korotetuista sosiaaliturvamaksuista maksettu korvaus Hurtigruten-yrityksille on katsottava vain meriliikennettä koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson mukaiseksi, koska korvaus myönnettiin merenkulkijoille, jotka olivat ETA-valtion kansalaisia.

Norjan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan kaikkien Hurtigruten-palvelun tarjoamisessa vuonna 2004 käytettyjen alusten työntekijät olivat ETA-valtion kansalaisia.

Valtion talousarviossa ilmoitettiin nimenomaisesti, että Hurtigruten-yrityksille myönnetyn lisätuen tarkoituksena oli kattaa yrityksille aiheutuneet ylimääräiset sosiaaliturvakustannukset. Tuen myöntämisen ja sosiaaliturvamaksujen välillä oli siten selkeä yhteys. Tuen määrä vastaa lisäksi täsmälleen yritysten sosiaaliturvakustannusten korotusta. Kuten jäljempänä II osan 4.4 jaksossa osoitetaan, tuen myöntäminen ei johtanut liian suurten korvausten maksamiseen. Kyse oli lisäksi kertakorvauksesta, josta ilmoitettiin valtion talousarviossa. Tuki myönnettiin tämän vuoksi avoimesti eikä myöntämistapa antanut tilaisuutta väärinkäytöksiin. Tästä seuraa, että sosiaaliturvamaksut kattava korvaus täyttää edellytykset, joita on asetettu sen katsomiselle sosiaaliturvamaksujen alentamista vastaavaksi järjestelyksi.

Valvontaviranomainen katsoo tämän perusteella, että Hurtigruten-yrityksille vuonna 2004 myönnetty tuki korvauksena korotetuista sosiaaliturvamaksuista on meriliikennettä koskevien suuntaviivojen 3.2 jakson mukainen.

4.4   Liian suuret korvaukset ja tuen kasautuminen

Liian suuret korvaukset ja tuen kasautuminen

Meriliikennettä koskevien suuntaviivojen 11 jakson 2 kohdan mukaan ETA:n merenkulkijoiden sosiaaliturvamaksuja voidaan alentaa 100 prosentin enimmäismäärään saakka eli kyseisistä merenkulkijoista ei tarvitse maksaa lainkaan sosiaaliturvamaksuja. Hurtigruten-yritykset olivat joutuneet maksamaan vuonna 2004 korotettuja sosiaaliturvamaksuja verrattuna aiempina vuosina suoritettuihin maksuihin.

Valvontaviranomainen katsoo, että meriliikennettä koskevien suuntaviivojen 3–6 jakson nojalla myönnetty tukimäärä ei ylittänyt laivaliikenteestä ja merenkulkijoilta kerättävien verojen määrää eikä sosiaaliturvamaksujen kokonaismäärää ja täytti suuntaviivojen 11 jakson 2 kohdan mukaisen kriteerin.

Sen lisäksi, että Hurtigruten-yrityksille myönnettiin tukea työvoimakustannuksiin meriliikennettä koskevien suuntaviivojen perusteella, ne saivat myös liikennepalveluiden hankintaa koskevan Hurtigruten-sopimuksen ja työntekijöiden eriytettyjä sosiaaliturvamaksuja koskevasta siirtymäajasta 12 päivänä marraskuuta 2003 tehdyn valvontaviranomaisen päätöksen mukaista tukea. Jotta voidaan varmistaa, että yrityksille ei maksettu liian suuria korvauksia, on tarkistettava, että Hurtigruten-yrityksille ei maksettu korvauksia samojen kustannusten kattamiseen kunkin toimenpiteen toteutuksen yhteydessä.

Valvontaviranomainen toteaa tältä osin, että yritysten sosiaaliturvakustannusten korotus perustui valvontaviranomaisen päätökseen 172/02/KOL, jolla Norjalle ehdotettiin eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmää koskevia aiheellisia toimenpiteitä. Norjan valtio ilmoitti järjestelyistä, joita se suunnitteli yhtenäisten sosiaaliturvamaksujen käyttöönottoa varten. Suunnitelma hyväksyttiin 12 päivänä marraskuuta 2003 tehdyllä valvontaviranomaisen päätöksellä, ja se merkitsi käytännössä Hurtigruten-yritysten sosiaaliturvamaksujen korottamista vuonna 2004 verrattuna Hurtigruten-sopimuksesta käytyjen neuvotteluiden aikaiseen tilanteeseen. Onkin ilmeistä, että Hurtigruten-sopimus eli sen perusteella maksettu korvaus ei kattanut Hurtigruten-yrityksille vuonna 2004 aiheutuneita ylimääräisiä sosiaaliturvakustannuksia. Vuonna 2004 siirretyillä lisävaroilla katettiin lisäksi vain se osa Hurtigruten-yritysten korotetuista sosiaaliturvamaksuista, joita ei ollut jo korvattu kolmivuotista siirtymäaikaa koskevan järjestelmän puitteissa. Sosiaaliturvamaksujen korotukseen vuonna 2004 osoitettu korvaus, joka myönnettiin meriliikennettä koskevien suuntaviivojen perusteella, ei tämän vuoksi johtanut liian suurten korvausten maksamiseen.

Valvontaviranomainen päättelee edellä esitetystä, että korvauksena ylimääräisistä sosiaaliturvakustannuksista Hurtigruten-yrityksille vuonna 2004 myönnetty tuki on ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja meriliikennettä koskevien suuntaviivojen mukainen.

5.   Päätelmä

Päätelmä

Valvontaviranomainen päättelee edellä esitetystä, että Hurtigruten-yrityksille myönnetty 7,352 miljoonan Norjan kruunun (noin 900 000 euron) korvaus on ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukainen.

Valvontaviranomainen pitää kuitenkin valitettavana sitä, että Norjan viranomaiset eivät noudattaneet valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan mukaisia velvoitteitaan, joiden mukaan niiden on ilmoitettava toimenpiteestä ja pidättäydyttävä toteuttamasta sitä, kunnes valvontaviranomainen on hyväksynyt sen,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

Yhteensä 7,352 miljoonan Norjan kruunun korvaus Hurtigruten-yrityksille on ETA-sopimuksen 61 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Tuki myönnettiin valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan I osan 1 artiklan 3 kohdan vaatimusten vastaisesti. Tuki on ETA-sopimuksen 61 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja meriliikennettä koskevien suuntaviivojen mukaista.

2 artikla

Tämä päätös on osoitettu Norjan kuningaskunnalle.

3 artikla

Tämä päätös on todistusvoimainen englannin kielellä.

Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2007.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Kristján A. STEFÁNSSON

Kollegion jäsen

Kurt JÄGER

Kollegion jäsen

---

(1)  Jäljempänä ’valvontaviranomainen’.

1

(2)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

2

(3)  Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

3

(4)  Suuntaviivat ETA-sopimuksen 61 ja 62 artiklan sekä valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen pöytäkirjassa 3 olevan 1 artiklan soveltamista ja tulkitsemista varten, EFTAn valvontaviranomainen hyväksynyt ja julkaissut 19 päivänä tammikuuta 1994 (EYVL L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosa N:o 32, 3.9.1994). Suuntaviivoja on muutettu viimeksi 3. toukokuuta 2007. Jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’.

4

(5)  Valvontaviranomaisen päätökset ovat saatavilla verkkosivuilla osoitteessa http://www.eftasurv.int/

5

(6)  EUVL C 314, 21.12.2006, s. 115, ja ETA-täydennysosa N:o 63/2006, s. 33.

6

(7)  Jäljempänä ’Hurtigruten-yritykset’.

7

(8)  Katso alaviite 6.

8

(9)  Jäljempänä ’Hurtigruten-sopimus’.

9

(10)  Päätös 417/01/KOL, jäljempänä ’vuonna 2001 tehty päätös’.

10

(11)  Päätös 172/02/KOL.

11

(12)  Päätös 218/03/KOL. Siirtymäaikaa ei sovellettu Norjan pohjoisimpaan osaan (sosiaaliturvaverojärjestelmän alue 5), sillä EFTA-valtiot olivat päättäneet 1 päivänä heinäkuuta 2003 tehdyllä päätöksellä, että kyseisellä alueella suoritettavat alueellisesti eriytetyt sosiaaliturvamaksut soveltuivat ETA-sopimuksen toimintaan alueella vallitsevien poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi.

12

(13)  70 kohtaa on kommentoitu seuraavasti: ”Av budsjettforslaget på 200,8 mill. kr for 2004, er 192,3 mill. kr direkte relatert til den gjeldende avtalen med hurtigruterederiene. Restbeløpet på 8,5 mill. kr er knyttet til ev. kompensasjon som følge av endringer i ordningen med differensiert arbeidsgiveravgift. Endelig kompensasjonsbeløp vil bli bestemt når forhandlingene mellom hurtigruteselskapene og departementet er avsluttet.” [Epävirallinen käännös: Vuoden 2004 yhteensä 200,8 miljoonan Norjan kruunun budjettiehdotuksesta 192,3 miljoonaa Norjan kruunua liittyy suoraan nykyiseen sopimukseen Hurtigruten-yritysten kanssa. Loput 8,5 miljoonaa Norjan kruunua liittyy korvaukseen, jota on mahdollisesti maksettava eriytettyjen sosiaaliturvamaksujen järjestelmään tehtyjen muutosten vuoksi. Lopullinen korvaussumma määritetään sen jälkeen, kun Hurtigruten-yritysten ja ministeriön väliset neuvottelut on saatu päätökseen.].

13

(14)  Ks. alaviite 13.

14

(15)  Ro-ro-aluksilla tarkoitetaan ”meriliikenteeseen tarkoitettua matkustaja-alusta, joka on suunniteltu siten, että maantie- tai raideajoneuvojen ajokuormaus ja -purkaminen on mahdollista, ja joka kuljettaa enemmän kuin 12 matkustajaa”. Ks. suuntaviivojen alaviite 22, jossa viitataan pakollisesta katsastusjärjestelmästä säännöllisen ro-ro-alusliikenteen ja suurnopeusmatkustaja-alusliikenteen turvallisen harjoittamisen varmistamiseksi 29 päivänä huhtikuuta 1999 annettuun neuvoston direktiiviin 1999/35/EY (EYVL L 138, 1.6.1999, s. 1), sellaisena kuin se on liitetty ETA-sopimuksen liitteessä XIII olevan 56 kohdan ca alakohtaan.

15

(16)  Ks. alaviite 13.

16

---

| 25.2.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 48/27 |
| --- | --- | --- | --- |

25.2.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 48/27

---

EFTAn VALVONTAVIRANOMAISEN PÄÄTÖS

N:o 433/09/KOL,

tehty 30 päivänä lokakuuta 2009,

valtiontukea koskevien menettelysääntöjen ja aineellisten sääntöjen muuttamisesta 73. kerran

EFTAn VALVONTAVIRANOMAINEN, joka

OTTAA HUOMIOON Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen 61–63 artiklan sekä pöytäkirjan 26,

OTTAA HUOMIOON EFTA-valtioiden sopimuksen valvontaviranomaisen ja tuomioistuimen perustamisesta (2) ja erityisesti sen 24 artiklan ja 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan,

katsoo, että EFTAn valvontaviranomaisen on varmistettava valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 24 artiklan nojalla ETA-sopimuksen valtiontukimääräysten soveltaminen,

katsoo, että valvonta- ja tuomioistuinsopimuksen 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla EFTAn valvontaviranomaisen on annettava tiedonantoja tai suuntaviivoja asioista, joita ETA-sopimus koskee, jos kyseisessä sopimuksessa tai valvonta- ja tuomioistuinsopimuksessa nimenomaisesti näin määrätään tai jos EFTAn valvontaviranomainen pitää sitä tarpeellisena,

palauttaa mieleen valtiontukea koskevat menettelysäännöt ja aineelliset säännöt (3), jotka se hyväksyi 19 päivänä tammikuuta 1994 (4),

katsoo, että EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivojen luvun ”Tuki vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi” (5) voimassaolo päättyy 30 päivänä marraskuuta 2009 (6),

katsoo, että luku vastaa valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettuja Euroopan yhteisön suuntaviivoja (7), joiden voimassaolo päättyy 9 päivänä lokakuuta 2009 (8),

katsoo, että Euroopan komissio antoi 9 päivänä heinäkuuta 2009 tiedonannon valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen voimassaoloajan pidentämisestä 9 päivään lokakuuta 2012 saakka, ja se julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä9 päivänä heinäkuuta 2009,

katsoo, että Euroopan komission tiedonanto valtiontuesta vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenneuudistukseksi annettujen yhteisön suuntaviivojen voimassaoloajan pidentämisestä on merkityksellinen myös Euroopan talousalueen kannalta,

katsoo, että Euroopan talousalueen valtiontukisääntöjen yhtenäinen soveltaminen on varmistettava koko Euroopan talousalueella,

katsoo, että ETA-sopimuksen liitteen XV lopussa olevaan lukuun ”Yleistä” kuuluvan II kohdan mukaan EFTAn valvontaviranomaisen on annettava komissiota kuultuaan oikeudelliset säädökset, jotka vastaavat Euroopan komission antamia säädöksiä,

katsoo, että tukea vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi koskevan nykyisen luvun voimassaoloaika päättyy 30 päivänä marraskuuta 2009, ja sen vuoksi on tarpeen pidentää sen voimassaoloaikaa,

on kuullut Euroopan komissiota,

on kuullut EFTA-valtioita,

ON TEHNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

EFTAn valvontaviranomaisen valtiontuen suuntaviivojen luvun ”Tuki vaikeuksissa olevien yritysten pelastamiseksi ja rakenteiden uudistamiseksi” voimassaoloaikaa pidennetään 30 päivään marraskuuta 2012 saakka.

2 artikla

Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen.

Tehty Brysselissä 30 päivänä lokakuuta 2009.

EFTAn valvontaviranomaisen puolesta

Per SANDERUD

Puheenjohtaja

Kristján Andri STEFÁNSSON

Kollegion jäsen

---

(1)  Jäljempänä ’ETA-sopimus’.

1

(2)  Jäljempänä ’valvonta- ja tuomioistuinsopimus’.

2

(3)  Jäljempänä ’valtiontuen suuntaviivat’.

3

(4)  Julkaistu alun perin EYVL:ssä L 231, 3.9.1994, s. 1, ja ETA-täydennysosassa N:o 32, 3.9.1994, s. 1.

4

(5)  EFTAn valvontaviranomaisen päätös N:o 305/04/KOL, julkaistu EUVL:ssä L 107, 28.4.2005, s. 28, ja ETA-täydennysosassa N:o 21, 28.4.2005, s. 1.

5

(6)  Päätöksen N:o 305/04/KOL 89 kohta, ks. viite alaviitteessä 5.

6

(7)  EUVL C 244, 1.10.2004, s. 2.

7

(8)  Alaviitteessä 7 mainitun asiakirjan 102 kohta.

8

---