# Euroopan unionin C 337/2010

| | ISSN 1725-2490
  doi:10.3000/17252490.C_2010.337.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 337 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 53. vuosikerta14. joulukuuta 2010 |

ISSN 1725-2490

doi:10.3000/17252490.C_2010.337.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 337

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

53. vuosikerta14. joulukuuta 2010

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
| | LAUSUNNOT |
| | Euroopan keskuspankki |
| 2010/C 337/01 | Euroopan keskuspankin lausunto, annettu 19 päivänä marraskuuta 2010, ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta (CON/2010/82) | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

LAUSUNNOT

Euroopan keskuspankki

2010/C 337/01

Euroopan keskuspankin lausunto, annettu 19 päivänä marraskuuta 2010, ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta (CON/2010/82)

1

| | II   Tiedonannot |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 337/02 | Komission tiedonanto – Ilmoitus muodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat – ammattipätevyyden tunnustamisesta annettu direktiivi 2005/36/EY (liite V) (
  1
  ) | 10 |

II   Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

2010/C 337/02

Komission tiedonanto – Ilmoitus muodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat – ammattipätevyyden tunnustamisesta annettu direktiivi 2005/36/EY (liite V) (
  1
  )

1

10

| | IV   Tiedotteet |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 337/03 | Euron kurssi | 13 |
| 2010/C 337/04 | Päätös muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta, kun jäsenvaltio on peruuttanut ilmoituksensa – Valtiontuki – Suomi (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107–109 artikla) – Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen komission tiedonanto – ilmoituksen peruuttaminen – Valtiontuki C 9/10 (ex N 417/09) – Pellon luovutusvoiton määräaikainen verovapaus | 14 |
| | Tilintarkastustuomioistuin |
| 2010/C 337/05 | Erityiskertomus nro 9/2010 Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut EU:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla? | 15 |
| | JÄSENVALTIOIDEN TIEDOTTEET |
| 2010/C 337/06 | Tiedot, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet kalastuksen lopettamisesta | 16 |

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2010/C 337/03

Euron kurssi

13

2010/C 337/04

Päätös muodollisen tutkintamenettelyn lopettamisesta, kun jäsenvaltio on peruuttanut ilmoituksensa – Valtiontuki – Suomi (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107–109 artikla) – Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen komission tiedonanto – ilmoituksen peruuttaminen – Valtiontuki C 9/10 (ex N 417/09) – Pellon luovutusvoiton määräaikainen verovapaus

14

Tilintarkastustuomioistuin

2010/C 337/05

Erityiskertomus nro 9/2010 Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut EU:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?

15

JÄSENVALTIOIDEN TIEDOTTEET

2010/C 337/06

Tiedot, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet kalastuksen lopettamisesta

16

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Euroopan komissio |
| 2010/C 337/07 | Valtiontuki – Espanja – Valtiontuki C 23/10 (ex NN 36/10) – Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle – Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti (
  1
  ) | 17 |
| 2010/C 337/08 | Valtiontuki – Romania (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107–109 artikla) – Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen komission tiedonanto – ilmoituksen peruuttaminen – Valtiontuki C 36/09 – Tilapäisten puitteiden mukainen takaus Oltchimille – Romania (
  1
  ) | 27 |

V   Ilmoitukset

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

2010/C 337/07

Valtiontuki – Espanja – Valtiontuki C 23/10 (ex NN 36/10) – Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle – Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti (
  1
  )

1

17

2010/C 337/08

Valtiontuki – Romania (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107–109 artikla) – Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen komission tiedonanto – ilmoituksen peruuttaminen – Valtiontuki C 36/09 – Tilapäisten puitteiden mukainen takaus Oltchimille – Romania (
  1
  )

1

27

| | |
| --- | --- |
| 2010/C 337/09 | Huomautus lukijalle (katso kansilehden kolmas sivu) | s3 |

2010/C 337/09

Huomautus lukijalle (katso kansilehden kolmas sivu)

Huomautus lukijalle

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

LAUSUNNOT

Euroopan keskuspankki

| 14.12.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 337/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 337/1

---

EUROOPAN KESKUSPANKIN LAUSUNTO,

annettu 19 päivänä marraskuuta 2010,

ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta

(CON/2010/82)

2010/C 337/01

Johdanto ja oikeusperusta

Euroopan keskuspankki (EKP) vastaanotti 26 päivänä heinäkuuta 2010 Euroopan unionin neuvostolta pyynnön antaa lausunto ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottoluokituslaitoksista annetun asetuksen (EY) N:o 1060/2009 muuttamisesta (1) (jäljempänä ’asetusehdotus’).

EKP:n toimivalta antaa lausunto perustuu Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 4 kohtaan ja 282 artiklan 5 kohtaan, sillä asetusehdotus sisältää säännöksiä, jotka vaikuttavat Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) rooliin myötävaikuttaa rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvän politiikan moitteettomaan harjoittamiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Tämän lausunnon on antanut EKP:n neuvosto Euroopan keskuspankin työjärjestyksen 17.5 artiklan ensimmäisen virkkeen mukaisesti.

Yleisiä huomautuksia

| 1. | EKP suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti asetusehdotuksessa esitettyihin toimenpiteisiin, joilla pyritään vahvistamaan luottoluokituslaitoksiin sovellettavaa sääntelykehystä ja erityisesti a) osoittamaan Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle (EAMV) luottoluokituslaitosten rekisteröintiä ja valvontaa koskevat laajat toimivaltuudet ja b) lisäämään avoimuutta ja kilpailua strukturoitujen rahoitusinstrumenttien luokitusmarkkinoilla. EKP pitää myönteisenä sitä, että asetukseen (EY) N:o 1060/2009 (2) sisällytettiin useita huomautuksia, joita aikaisemmin esitettiin a) eurojärjestelmän vastauksessa luottoluokituslaitoksia koskevaan direktiivi-/asetusluonnokseen liittyvään komission julkiseen kuulemiseen (3) ja b) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottoluokituslaitoksista 21 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa EKP:n lausunnossa CON/2009/38 (4). |
| --- | --- |

1.

EKP suhtautuu yleisesti ottaen myönteisesti asetusehdotuksessa esitettyihin toimenpiteisiin, joilla pyritään vahvistamaan luottoluokituslaitoksiin sovellettavaa sääntelykehystä ja erityisesti a) osoittamaan Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle (EAMV) luottoluokituslaitosten rekisteröintiä ja valvontaa koskevat laajat toimivaltuudet ja b) lisäämään avoimuutta ja kilpailua strukturoitujen rahoitusinstrumenttien luokitusmarkkinoilla. EKP pitää myönteisenä sitä, että asetukseen (EY) N:o 1060/2009 (2) sisällytettiin useita huomautuksia, joita aikaisemmin esitettiin a) eurojärjestelmän vastauksessa luottoluokituslaitoksia koskevaan direktiivi-/asetusluonnokseen liittyvään komission julkiseen kuulemiseen (3) ja b) ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi luottoluokituslaitoksista 21 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa EKP:n lausunnossa CON/2009/38 (4).

| 2. | Kuten eurojärjestelmän vastauksessa vuoden 2008 julkiseen kuulemiseen on todettu (5), valvonnassa olisi koordinointiin ja yhtäläisiin toimintaedellytyksiin liittyvät kysymykset huomioon ottaen suosittava hajautetun valvonnan sijasta yhden valvojan lähestymistapaa. Tässä yhteydessä EKP suhtautuu myönteisesti siihen, että EAMV:lle on osoitettu lukuisia luottoluokituslaitosten rekisteröintiin ja valvontaan liittyviä tehtäviä. EKP:n käsityksen mukaan sääntelykehikko ei tuo muutoksia kansallisten valvontaviranomaisten oikeuteen myöntää laitoksille luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY (uudelleenlaadittu teksti) (6) 81 ja 83 artiklassa tarkoitettu hyväksytyn luottoluokituslaitoksen asema. |
| --- | --- |

2.

Kuten eurojärjestelmän vastauksessa vuoden 2008 julkiseen kuulemiseen on todettu (5), valvonnassa olisi koordinointiin ja yhtäläisiin toimintaedellytyksiin liittyvät kysymykset huomioon ottaen suosittava hajautetun valvonnan sijasta yhden valvojan lähestymistapaa. Tässä yhteydessä EKP suhtautuu myönteisesti siihen, että EAMV:lle on osoitettu lukuisia luottoluokituslaitosten rekisteröintiin ja valvontaan liittyviä tehtäviä. EKP:n käsityksen mukaan sääntelykehikko ei tuo muutoksia kansallisten valvontaviranomaisten oikeuteen myöntää laitoksille luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY (uudelleenlaadittu teksti) (6) 81 ja 83 artiklassa tarkoitettu hyväksytyn luottoluokituslaitoksen asema.

| 3. | Jäljempänä esitetyin varauksin EKP tukee yleisesti ottaen asetukseen (EY) N:o 1060/2009 lisättäväksi ehdotetuissa uusissa 8a ja 8b artiklassa (7) olevia järjestelyjä avoimuuden lisäämiseksi; mainituissa artikloissa edellytetään, että strukturoitujen rahoitusinstrumenttien liikkeeseenlaskijat antavat nimeämälleen luottoluokituslaitokselle antamansa tiedot myös tietyille muille luottoluokituslaitoksille. Näiden tietojen antamista koskevien vaatimusten lisäämisellä pyritään parantamaan strukturoitujen rahoitusinstrumenttien luokitusprosessin laatua ja avoimuutta, ja sillä saatetaan myös edistää kilpailua luottoluokituslaitosten välillä. Lisäksi uudet vaatimukset ovat tietyssä määrin samanlaiset kuin Yhdysvaltain arvopaperikomission (Securities and Exchange Commission, SEC) kesäkuusta 2010 lukien soveltamat säännöt (8). EU:n ja Yhdysvaltain sääntelykehikon yhtenäistäminen, sikäli kuin se on mahdollista, on tärkeä näkökohta yhtäläisten toimintaedellytysten näkökanta huomioon ottaen.
  EKP kuitenkin haluaa kiinnittää huomiota eräisiin mahdollisiin huolenaiheisiin, jotka liittyvät uusien tiedonantovaatimusten täytäntöönpanoon. Ensinnäkin ehdotettujen järjestelyjen mukaan luottoluokituslaitokseen, joka on nimetty antamaan luottoluokitus kussakin tapauksessa, kohdistuu enemmän kilpailua muiden hyväksyttyjen luottoluokituslaitosten taholta (muut kuin nimetyt luottoluokituslaitokset). Muulle kuin nimetylle luottoluokituslaitokselle voi erityisesti olla helpompaa antaa luottoluokituksia ilman toimeksiantoa, sillä se saa liikkeeseenlaskijan nimeämälleen luottoluokituslaitokselle antamat tiedot. Muu kuin nimetty luottoluokituslaitos voi kuitenkin kohdata huomattavia markkinoille pääsyn esteitä, jotka liittyvät a) liikkeeseenlaskijan antamiin tietoihin pääsyä koskeviin lakisääteisiin kelpoisuusedellytyksiin ja b) nimetyn luottoluokituslaitoksen tiedossa oleviin epävirallisiin tietoihin, jotka se on saanut ollessaan pitkäaikaisessa suhteessa liikkeeseenlaskijaan. Kokemus arvopaperikomission antamista läpinäkyvyyttä koskevista säännöistä ei tosiaankaan ole vielä vahvistanut vakuuttavalla tavalla, että näillä säännöillä olisi merkittävä vaikutus luottoluokituslaitosten toimintatapoihin erityisesti siten, että säännöt lisäisivät niiden luottoluokitusten lukumäärää, jotka annetaan ilman toimeksiantoa. Toiseksi mahdollisuus saada useita luottoluokituksia voisi sallia sen, että liikkeeseenlaskijat valitsisivat heille edullisimman luokituksen (”rating shopping”), mikä saattaisi johtaa luottoluokituslaitosten väliseen kilpailuun houkuttelevimman luokituksen antamisesta. Tällä saattaisi olla kielteinen vaikutus annettujen luokitusten laatuun. Kolmanneksi on tarpeen tutkia myös liikkeeseenlaskijan tilannetta, ottaen huomioon mm. seuraavat seikat: a) tietojen antamiseen liittyvä taakka, kun tietoihin pääsy sallitaan muille kuin nimetyille luottoluokituslaitoksille ja b) muulle kuin nimetylle luottoluokituslaitokselle annettujen tietojen suojaaminen mahdolliselta väärinkäytöltä.
  EKP:n käsityksen mukaan ehdotetuissa uusissa 8a ja 8b artiklassa olevat läpinäkyvyyteen liittyvät järjestelyt ovat saavuttaneet laajaa kannatusta asetusehdotuksen valmistelutyön kuluessa (9). Näin ollen EKP ehdottaa ainoastaan rajoitettuja muutoksia (10). Samalla EKP suosittelee, että EAMV:lle seuraisi tarkkaan edellä mainituilla alueilla tapahtuvaa kehitystä asetusehdotuksen täytäntöönpanon yhteydessä, niin että komissio voisi ehdottaa asianmukaisia tarkistuksia saatujen kokemusten perusteella (11). |
| --- | --- |

3.

Jäljempänä esitetyin varauksin EKP tukee yleisesti ottaen asetukseen (EY) N:o 1060/2009 lisättäväksi ehdotetuissa uusissa 8a ja 8b artiklassa (7) olevia järjestelyjä avoimuuden lisäämiseksi; mainituissa artikloissa edellytetään, että strukturoitujen rahoitusinstrumenttien liikkeeseenlaskijat antavat nimeämälleen luottoluokituslaitokselle antamansa tiedot myös tietyille muille luottoluokituslaitoksille. Näiden tietojen antamista koskevien vaatimusten lisäämisellä pyritään parantamaan strukturoitujen rahoitusinstrumenttien luokitusprosessin laatua ja avoimuutta, ja sillä saatetaan myös edistää kilpailua luottoluokituslaitosten välillä. Lisäksi uudet vaatimukset ovat tietyssä määrin samanlaiset kuin Yhdysvaltain arvopaperikomission (Securities and Exchange Commission, SEC) kesäkuusta 2010 lukien soveltamat säännöt (8). EU:n ja Yhdysvaltain sääntelykehikon yhtenäistäminen, sikäli kuin se on mahdollista, on tärkeä näkökohta yhtäläisten toimintaedellytysten näkökanta huomioon ottaen.

EKP kuitenkin haluaa kiinnittää huomiota eräisiin mahdollisiin huolenaiheisiin, jotka liittyvät uusien tiedonantovaatimusten täytäntöönpanoon. Ensinnäkin ehdotettujen järjestelyjen mukaan luottoluokituslaitokseen, joka on nimetty antamaan luottoluokitus kussakin tapauksessa, kohdistuu enemmän kilpailua muiden hyväksyttyjen luottoluokituslaitosten taholta (muut kuin nimetyt luottoluokituslaitokset). Muulle kuin nimetylle luottoluokituslaitokselle voi erityisesti olla helpompaa antaa luottoluokituksia ilman toimeksiantoa, sillä se saa liikkeeseenlaskijan nimeämälleen luottoluokituslaitokselle antamat tiedot. Muu kuin nimetty luottoluokituslaitos voi kuitenkin kohdata huomattavia markkinoille pääsyn esteitä, jotka liittyvät a) liikkeeseenlaskijan antamiin tietoihin pääsyä koskeviin lakisääteisiin kelpoisuusedellytyksiin ja b) nimetyn luottoluokituslaitoksen tiedossa oleviin epävirallisiin tietoihin, jotka se on saanut ollessaan pitkäaikaisessa suhteessa liikkeeseenlaskijaan. Kokemus arvopaperikomission antamista läpinäkyvyyttä koskevista säännöistä ei tosiaankaan ole vielä vahvistanut vakuuttavalla tavalla, että näillä säännöillä olisi merkittävä vaikutus luottoluokituslaitosten toimintatapoihin erityisesti siten, että säännöt lisäisivät niiden luottoluokitusten lukumäärää, jotka annetaan ilman toimeksiantoa. Toiseksi mahdollisuus saada useita luottoluokituksia voisi sallia sen, että liikkeeseenlaskijat valitsisivat heille edullisimman luokituksen (”rating shopping”), mikä saattaisi johtaa luottoluokituslaitosten väliseen kilpailuun houkuttelevimman luokituksen antamisesta. Tällä saattaisi olla kielteinen vaikutus annettujen luokitusten laatuun. Kolmanneksi on tarpeen tutkia myös liikkeeseenlaskijan tilannetta, ottaen huomioon mm. seuraavat seikat: a) tietojen antamiseen liittyvä taakka, kun tietoihin pääsy sallitaan muille kuin nimetyille luottoluokituslaitoksille ja b) muulle kuin nimetylle luottoluokituslaitokselle annettujen tietojen suojaaminen mahdolliselta väärinkäytöltä.

EKP:n käsityksen mukaan ehdotetuissa uusissa 8a ja 8b artiklassa olevat läpinäkyvyyteen liittyvät järjestelyt ovat saavuttaneet laajaa kannatusta asetusehdotuksen valmistelutyön kuluessa (9). Näin ollen EKP ehdottaa ainoastaan rajoitettuja muutoksia (10). Samalla EKP suosittelee, että EAMV:lle seuraisi tarkkaan edellä mainituilla alueilla tapahtuvaa kehitystä asetusehdotuksen täytäntöönpanon yhteydessä, niin että komissio voisi ehdottaa asianmukaisia tarkistuksia saatujen kokemusten perusteella (11).

| 4. | Lisäksi EKP odottaa, että komissio tulee tekemään työtä luottoluokitusten antamiseen liittyvien, laajemmalle ulottuvaa läpinäkyvyyttä koskevien järjestelyjen osalta niiden kokemusten perusteella, jotka on saatu asetusehdotuksessa olevista säännöksistä. Toivotun vaikutuksen aikaansaamiseksi läpinäkyvyyttä koskevien järjestelyjen tulisi olla tasapainossa yhtäältä arkaluonteisia tietoja luottoluokituslaitoksille toimittavien liikkeeseenlaskijoiden liiketaloudellisten etujen sekä toisaalta keskuspankkien, valvojien ja muiden intressitahojen sellaiseen laajempaan tiedonsaantioikeuteen liittyvien tarpeiden välillä, jonka avulla on mahdollista tehdä riippumaton arvio luottoluokituslaitoksen suorituksesta. Kaikki edellä mainitut tekijät ovat erityisen tärkeitä arvopaperistamismarkkinoilla. Tältä osin eurojärjestelmä pyrkii, osana vakuudenarviointijärjestelmäänsä, saamaan lainakohtaiset tiedot, joiden avulla voidaan arvioida arvopaperistettuihin instrumentteihin sisältyvät riskit. |
| --- | --- |

4.

Lisäksi EKP odottaa, että komissio tulee tekemään työtä luottoluokitusten antamiseen liittyvien, laajemmalle ulottuvaa läpinäkyvyyttä koskevien järjestelyjen osalta niiden kokemusten perusteella, jotka on saatu asetusehdotuksessa olevista säännöksistä. Toivotun vaikutuksen aikaansaamiseksi läpinäkyvyyttä koskevien järjestelyjen tulisi olla tasapainossa yhtäältä arkaluonteisia tietoja luottoluokituslaitoksille toimittavien liikkeeseenlaskijoiden liiketaloudellisten etujen sekä toisaalta keskuspankkien, valvojien ja muiden intressitahojen sellaiseen laajempaan tiedonsaantioikeuteen liittyvien tarpeiden välillä, jonka avulla on mahdollista tehdä riippumaton arvio luottoluokituslaitoksen suorituksesta. Kaikki edellä mainitut tekijät ovat erityisen tärkeitä arvopaperistamismarkkinoilla. Tältä osin eurojärjestelmä pyrkii, osana vakuudenarviointijärjestelmäänsä, saamaan lainakohtaiset tiedot, joiden avulla voidaan arvioida arvopaperistettuihin instrumentteihin sisältyvät riskit.

Erityisiä huomautuksia

Luokitusprosessin läpinäkyvyyden parantaminen

| 5. | Asetusehdotuksessa vaaditaan, että jokainen nimetty luottoluokituslaitos toimittaa kilpailijoilleen luettelon niistä strukturoiduista rahoitusinstrumenteista, joista se on kulloinkin antamassa luokituksen, sekä linkin verkkosivustolle, jossa liikkeeseenlaskija pitää luottoluokitusten valmistelussa käytettyjä tietoja. Muulle kuin nimetylle luottoluokituslaitokselle voidaan antaa pääsy näihin tietoihin edellyttäen että a) niillä on pyynnön tekemisen aikaan käytössään järjestelmät ja organisaatiorakenne, joilla turvataan kyseisten tietojen luottamuksellisuus ja b) ne antavat vuosittain luokituksia, joiden kohteena on vähintään 10 prosenttia niistä strukturoiduista rahoitusvälineistä, joista ne ovat pyytäneet saada tiedot (12). EKP suosittelee, että asetusehdotuksessa määriteltäisiin selkeämmin ensinnäkin se, mitä menetelmää käyttäen EAMV toteaa näiden edellytysten täyttymisen, toiseksi se, mitä laskentamenetelmää käytetään arvioitaessa toisen kriteerin täyttymistä (13) ja kolmanneksi se, missä tilanteissa toisen kriteerin täyttämättä jättäminen voi johtaa seuraamusten määräämiseen (14). |
| --- | --- |

5.

Asetusehdotuksessa vaaditaan, että jokainen nimetty luottoluokituslaitos toimittaa kilpailijoilleen luettelon niistä strukturoiduista rahoitusinstrumenteista, joista se on kulloinkin antamassa luokituksen, sekä linkin verkkosivustolle, jossa liikkeeseenlaskija pitää luottoluokitusten valmistelussa käytettyjä tietoja. Muulle kuin nimetylle luottoluokituslaitokselle voidaan antaa pääsy näihin tietoihin edellyttäen että a) niillä on pyynnön tekemisen aikaan käytössään järjestelmät ja organisaatiorakenne, joilla turvataan kyseisten tietojen luottamuksellisuus ja b) ne antavat vuosittain luokituksia, joiden kohteena on vähintään 10 prosenttia niistä strukturoiduista rahoitusvälineistä, joista ne ovat pyytäneet saada tiedot (12). EKP suosittelee, että asetusehdotuksessa määriteltäisiin selkeämmin ensinnäkin se, mitä menetelmää käyttäen EAMV toteaa näiden edellytysten täyttymisen, toiseksi se, mitä laskentamenetelmää käytetään arvioitaessa toisen kriteerin täyttymistä (13) ja kolmanneksi se, missä tilanteissa toisen kriteerin täyttämättä jättäminen voi johtaa seuraamusten määräämiseen (14).

| 6. | Lisäksi EKP esittää seuraavat suositukset 3 kohdassa täsmennettyjen seikkojen korjaamiseksi.
  Ensinnäkin luottoluokituslaitoksilta tulisi vaatia, että ne toimittavat kuuden kuukauden välein EAMV:lle tiedot niiden luottoluokitusten lukumäärästä, jotka ne ovat antaneet kyseisen ajanjakson kuluessa ja eriteltynä seuraavasti: a) luottoluokituksen kohteena olevan yksikön tai siihen liitännäisen kolmannen osapuolen pyytämät luottoluokitukset ja b) ilman toimeksiantoa annetut luottoluokitukset sekä tiedot, jotka ilmaisevat, kuinka suuri osa ilman toimeksiantoa annetuista luottoluokituksista olivat parempia, samantasoisia tai heikompia kuin luottoluokitus, jonka antoi asianomainen nimetty luottoluokituslaitos. Nämä raportit olisi sisällytettävä luottoluokituslaitosten EAMV:lle säännöllisesti antamiin raportteihin (15).
  Toiseksi EAMV:lle tulisi antaa tehtäväksi valvoa ehdotettujen uusien 8 a ja 8 b artiklan täytäntöönpanoa, jotta voitaisiin täsmentää a) näiden säännösten vaikutus annettujen luottoluokitusten lukumäärään ja laatuun, ilman toimeksiantoa annetut luottoluokitukset mukaan luettuina, b) mahdollinen tarve muuttaa muiden kuin nimettyjen luottoluokituslaitosten kelpoisuusvaatimuksia, jotta vältettäisiin kohtuuttomat markkinoille tulon esteet, c) liikkeeseenlaskijoille aiheutuva taakka ja d) mahdollinen tarve suojata liikkeeseenlaskijoita sellaisten tietojen väärinkäytöltä, joita ne antavat muille kuin nimetyille luottoluokituslaitoksille. EAMV:n raportin tulisi olla perustana ehdotettuja 8 a ja 8 b artiklaa koskevalle komission arviolle määrätyn ajan kuluttua säännösten voimaantulosta. |
| --- | --- |

6.

Lisäksi EKP esittää seuraavat suositukset 3 kohdassa täsmennettyjen seikkojen korjaamiseksi.

Ensinnäkin luottoluokituslaitoksilta tulisi vaatia, että ne toimittavat kuuden kuukauden välein EAMV:lle tiedot niiden luottoluokitusten lukumäärästä, jotka ne ovat antaneet kyseisen ajanjakson kuluessa ja eriteltynä seuraavasti: a) luottoluokituksen kohteena olevan yksikön tai siihen liitännäisen kolmannen osapuolen pyytämät luottoluokitukset ja b) ilman toimeksiantoa annetut luottoluokitukset sekä tiedot, jotka ilmaisevat, kuinka suuri osa ilman toimeksiantoa annetuista luottoluokituksista olivat parempia, samantasoisia tai heikompia kuin luottoluokitus, jonka antoi asianomainen nimetty luottoluokituslaitos. Nämä raportit olisi sisällytettävä luottoluokituslaitosten EAMV:lle säännöllisesti antamiin raportteihin (15).

Toiseksi EAMV:lle tulisi antaa tehtäväksi valvoa ehdotettujen uusien 8 a ja 8 b artiklan täytäntöönpanoa, jotta voitaisiin täsmentää a) näiden säännösten vaikutus annettujen luottoluokitusten lukumäärään ja laatuun, ilman toimeksiantoa annetut luottoluokitukset mukaan luettuina, b) mahdollinen tarve muuttaa muiden kuin nimettyjen luottoluokituslaitosten kelpoisuusvaatimuksia, jotta vältettäisiin kohtuuttomat markkinoille tulon esteet, c) liikkeeseenlaskijoille aiheutuva taakka ja d) mahdollinen tarve suojata liikkeeseenlaskijoita sellaisten tietojen väärinkäytöltä, joita ne antavat muille kuin nimetyille luottoluokituslaitoksille. EAMV:n raportin tulisi olla perustana ehdotettuja 8 a ja 8 b artiklaa koskevalle komission arviolle määrätyn ajan kuluttua säännösten voimaantulosta.

Tietojen antaminen EAMV:lle ja eurojärjestelmälle

| 7. | EKP toteaa, että luottoluokituslaitoksilta tullaan vaatimaan, että ne antavat tiedot aikaisemmasta toiminnastaan EAMV:n perustamaan keskustietokantaan (16). EKP suosittelee, että näiden tietojen tulisi olla vertailukelpoisessa muodossa ja yhdenmukaisia unionin tilastoja koskevaan lainsäädäntöön nähden. Yhteisiä tunnisteita ja standardeja olisi käytettävä niin paljon kuin mahdollista tietojen rakennetta ja tallentamista koskevissa kysymyksissä (esim. siten, että käytetään standardoituja viitetietoja kuten ISIN-koodeja). |
| --- | --- |

7.

EKP toteaa, että luottoluokituslaitoksilta tullaan vaatimaan, että ne antavat tiedot aikaisemmasta toiminnastaan EAMV:n perustamaan keskustietokantaan (16). EKP suosittelee, että näiden tietojen tulisi olla vertailukelpoisessa muodossa ja yhdenmukaisia unionin tilastoja koskevaan lainsäädäntöön nähden. Yhteisiä tunnisteita ja standardeja olisi käytettävä niin paljon kuin mahdollista tietojen rakennetta ja tallentamista koskevissa kysymyksissä (esim. siten, että käytetään standardoituja viitetietoja kuten ISIN-koodeja).

| 8. | Kuten eurojärjestelmän vastauksessa vuoden 2008 julkiseen kuulemiseen korostettiin, luottoluokituslaitosten sääntelyn uudessa kehyksessä olisi lisäksi sallittava asianmukainen yhteistyö valvontaviranomaisten ja eurojärjestelmän välillä. Eurojärjestelmällä on luottoluokitusten alalla erityinen intressi, joka liittyy sen rooliin myötävaikuttaa rahoitusjärjestelmän vakauteen. Lisäksi käytössä on jo eurojärjestelmän laajuinen järjestelmä luottoluokituslaitosten valvomiseksi rahapoliittisten operaatioiden yhteydessä. (17) Näin ollen EKP arvostaa asetuksen (EY) N:o 1060/2009 uudessa ehdotetussa 27 artiklassa olevia järjestelyjä tietojen vaihtamiseksi. EKP kuitenkin suosittelee, että tällä säännöllisellä nimenomaisesti varmistettaisiin, että EKPJ:llä ja EKP:llä sekä tietyillä jäsenvaltioiden viranomaisilla on pääsy tietoihin, jotka ovat olennaisia niiden lakisääteisten tehtävien hoitamisen kannalta. |
| --- | --- |

8.

Kuten eurojärjestelmän vastauksessa vuoden 2008 julkiseen kuulemiseen korostettiin, luottoluokituslaitosten sääntelyn uudessa kehyksessä olisi lisäksi sallittava asianmukainen yhteistyö valvontaviranomaisten ja eurojärjestelmän välillä. Eurojärjestelmällä on luottoluokitusten alalla erityinen intressi, joka liittyy sen rooliin myötävaikuttaa rahoitusjärjestelmän vakauteen. Lisäksi käytössä on jo eurojärjestelmän laajuinen järjestelmä luottoluokituslaitosten valvomiseksi rahapoliittisten operaatioiden yhteydessä. (17) Näin ollen EKP arvostaa asetuksen (EY) N:o 1060/2009 uudessa ehdotetussa 27 artiklassa olevia järjestelyjä tietojen vaihtamiseksi. EKP kuitenkin suosittelee, että tällä säännöllisellä nimenomaisesti varmistettaisiin, että EKPJ:llä ja EKP:llä sekä tietyillä jäsenvaltioiden viranomaisilla on pääsy tietoihin, jotka ovat olennaisia niiden lakisääteisten tehtävien hoitamisen kannalta.

Muutosehdotukset

Siltä osin kuin EKP suosittaa ehdotettua asetusta muutettavaksi, yksityiskohtainen muutosehdotus sekä siihen liittyvät perustelut on esitetty liitteessä.

Annettu Frankfurt am Mainissa 19 päivänä marraskuuta 2010.

EKP:n puheenjohtaja

Jean-Claude TRICHET

---

(1)  KOM(2010) 289 lopullinen.

1

(2)  EUVL L 302, 17.11.2009, s. 1.

2

(3)  Syyskuu 2008 (jäljempänä ’eurojärjestelmän vastaus vuoden 2008 julkiseen kuulemiseen’), saatavissa EKP:n verkkosivuilta osoitteesta http://www.ecb.europa.eu

3

(4)  EUVL C 115, 20.5.2009, s. 1.

4

(5)  s. 4.

5

(6)  EUVL L 177, 30.6.2006, s. 1.

6

(7)  Ks. asetusehdotuksen 1 artiklan 4 kohta.

7

(8)  Ks. Yhdysvaltain vuoden 1934 arvopaperikauppaa koskevan lain (Securities Exchange Act) 240 osan 17g-5 määräystä koskeva muutos, SEC release No 34-61050 (23.11.2009), Federal Register Vol. 74, No 232, s. 63832 (4.12.2009) (jäljempänä ’muutettu SEC-määräys 240.17g-5’); saatavissa arvopaperikomission verkkosivustolta http://www.sec.gov Muutettua SEC-määräystä 240.17g-5 sovelletaan 2. kesäkuuta 2010 lukien yhdysvaltalaisiin liikkeeseenlaskijoihin sekä 2.12.2010 lukien sellaisiin muihin kuin yhdysvaltalaisiin liikkeeseenlaskijoihin, jotka nimeävät Yhdysvaltoihin sijoittuneen luottoluokituslaitoksen; ks. myös arvopaperikomission 19. toukokuuta 2010 antama ohje kansallisesti hyväksyttyjä tilastollisia luokituslaitoksia koskevasta tilapäisestä ja ehdollisesta vapautuksesta vuoden 1934 arvopaperikauppaa koskevan lain määräyksen 17g-5 vaatimuksen soveltamisesta sekä lausuntopyyntö (Order of 19 May 2010 granting temporary conditional exemption for nationally recognized statistical rating organizations from the requirements of rule 17g-5 under the Securities Exchange Act of 1934 and request for comment) (Release No 34-62120), saatavissa arvopaperikomission verkkosivustolta.

8

(9)  Vrt. asetusehdotuksen nykyistä sanamuotoa 7. lokakuuta 2010 annetun puheenjohtajavaltion kompromissiehdotuksen sanamuotoon, 2010/0160 (COD), s. 17.

9

(10)  Ks. 5 kohdassa esitetyt huomiot.

10

(11)  Ks. 6 kohdassa esitetyt huomiot.

11

(12)  Ks. asetuksen (EY) N:o 1060/2009 ehdotetun uuden 8 a artiklan 2 kohta.

12

(13)  Vrt. nykyistä sanamuotoa muutetussa SEC-määräyksessä 240.17g-5 olevaan (a)(3)(iii)(B)(1) kohtaan.

13

1

(14)  Ks. asetuksen (EY) N:o 1060/2009 ehdotetut uudet 24 artiklan 1 kohta ja 36a artiklan 1 kohta yhdessä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 liitteessä III olevan ehdotetun I kohdan w alakohdan kanssa.

14

(15)  Ks. asetuksen (EY) N:o 1060/2009 ehdotettu uusi 11 artiklan 3 kohta yhdessä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 liitteessä I olevan II osan E jakson kanssa.

15

(16)  Ks. asetuksen (EY) N:o 1060/2009 ehdotetun uuden 11 artiklan 2 kohta.

16

(17)  Ks. eurojärjestelmän vastaus vuoden 2008 julkiseen kuulemiseen, s. 5 sekä eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja menettelyistä 31 päivänä elokuuta 2000 annettujen suuntaviivojen EKP/2000/7 (EYVL L 310, 11.12.2000, s. 1) liitteessä I oleva 6.3 kohta.

17

---

LIITE

Muutosehdotukset

| Komission ehdottama teksti | EKP:n ehdottamat muutokset (1) |
| --- | --- |
| Muutos 1 |
| Johdanto-osan kolmas viittauskappale (uusi) |
| Ei tekstiä. | ”ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,” |
| Perustelu


  Koska EKP:tä on tarpeen kuulla asetusehdotuksesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 4 kohdan ja 285 artiklan 5 kohdan nojalla, tätä tarkoittava viittauskappale olisi sisällytettävä ehdotetuun asetukseen siten kuin säädetään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan toisessa kohdassa, jonka mukaan säädökset perustellaan ja niissä viitataan muun muassa perussopimuksissa määrättyihin lausuntoihin. |
| Muutos 2 |
| Johdanto-osan 5 perustelukappale, 11a perustelukappale (uusi) ja 16a perustelukappale (uusi) |
| ”(5) | Jotta voidaan vahvistaa luottoluokituslaitosten välistä kilpailua, välttää eturistiriidat, joita saattaa syntyä käytettäessä ’liikkeeseenlaskija maksaa’ -mallia ja jotka ovat erityisenä uhkana strukturoitujen rahoitusvälineiden luokittelussa, sekä lisätä strukturoitujen rahoitusvälineiden luokittelun läpinäkyvyyttä ja laatua, rekisteröidyillä tai sertifioiduilla luottoluokituslaitoksilla olisi oltava oikeus tutustua kilpailijoidensa luokittelemia strukturoituja rahoitusvälineitä koskevaan luetteloon. Liikkeeseenlaskijan tai asianomaisen kolmannen osapuolen olisi annettava tällaista luokittelua varten annetut tiedot, jotta strukturoiduista rahoitusvälineistä voitaisiin antaa kilpailevia luokituksia ilman toimeksiantoa. Luokitusten antamisen ilman toimeksiantoa tulisi edistää sitä, että jokaisesta strukturoidusta rahoitusvälineestä käytetään useampaa kuin yhtä luokitusta. Pääsy kyseisille verkkosivustoille olisi annettava vain, jos luottoluokituslaitos pystyy varmistamaan, että pyydetyt tiedot säilyvät luottamuksellisina.” |

Komission ehdottama teksti

EKP:n ehdottamat muutokset (1)

Muutos 1

Johdanto-osan kolmas viittauskappale (uusi)

Ei tekstiä.

”ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon,”

Perustelu

Perustelu

Koska EKP:tä on tarpeen kuulla asetusehdotuksesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 4 kohdan ja 285 artiklan 5 kohdan nojalla, tätä tarkoittava viittauskappale olisi sisällytettävä ehdotetuun asetukseen siten kuin säädetään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan toisessa kohdassa, jonka mukaan säädökset perustellaan ja niissä viitataan muun muassa perussopimuksissa määrättyihin lausuntoihin.

Koska EKP:tä on tarpeen kuulla asetusehdotuksesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 127 artiklan 4 kohdan ja 285 artiklan 5 kohdan nojalla, tätä tarkoittava viittauskappale olisi sisällytettävä ehdotetuun asetukseen siten kuin säädetään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 296 artiklan toisessa kohdassa, jonka mukaan säädökset perustellaan ja niissä viitataan muun muassa perussopimuksissa määrättyihin lausuntoihin.

Muutos 2

Muutos 2

Johdanto-osan 5 perustelukappale, 11a perustelukappale (uusi) ja 16a perustelukappale (uusi)

”(5)

Jotta voidaan vahvistaa luottoluokituslaitosten välistä kilpailua, välttää eturistiriidat, joita saattaa syntyä käytettäessä ’liikkeeseenlaskija maksaa’ -mallia ja jotka ovat erityisenä uhkana strukturoitujen rahoitusvälineiden luokittelussa, sekä lisätä strukturoitujen rahoitusvälineiden luokittelun läpinäkyvyyttä ja laatua, rekisteröidyillä tai sertifioiduilla luottoluokituslaitoksilla olisi oltava oikeus tutustua kilpailijoidensa luokittelemia strukturoituja rahoitusvälineitä koskevaan luetteloon. Liikkeeseenlaskijan tai asianomaisen kolmannen osapuolen olisi annettava tällaista luokittelua varten annetut tiedot, jotta strukturoiduista rahoitusvälineistä voitaisiin antaa kilpailevia luokituksia ilman toimeksiantoa. Luokitusten antamisen ilman toimeksiantoa tulisi edistää sitä, että jokaisesta strukturoidusta rahoitusvälineestä käytetään useampaa kuin yhtä luokitusta. Pääsy kyseisille verkkosivustoille olisi annettava vain, jos luottoluokituslaitos pystyy varmistamaan, että pyydetyt tiedot säilyvät luottamuksellisina.”

| ”(5) | ’Liikkeeseenlaskija maksaa’ -mallin käyttöön liittyvät eturistiriidat -saattavat vaikutta erityisesti strukturoitujen rahoitusvälineiden luokitteluun. Tämän ongelman ratkaisemiseksi luottoluokituslaitosten välistä kilpailua olisi edistettävä luomalla kannusteita useiden luottoluokitusten käyttöön
  ja lisäämällä näin strukturoitujen rahoitusvälineiden luokitteluprosessin läpinäkyvyyttä ja laatua., Näin ollen
  rekisteröidyillä tai sertifioiduilla luottoluokituslaitoksilla olisi oltava oikeus tutustua kilpailijoidensa luokittelemia strukturoituja rahoitusvälineitä koskevaan luetteloon. Liikkeeseenlaskijan tai asianomaisen kolmannen osapuolen olisi annettava tällaista luokittelua varten annetut tiedot, jotta strukturoiduista rahoitusvälineistä voitaisiin antaa kilpailevia luokituksia ilman toimeksiantoa. Pääsy kyseisille verkkosivustoille olisi annettava vain, jos luottoluokituslaitos pystyy varmistamaan, että pyydetyt tiedot säilyvät luottamuksellisina. EAMV:lle tulisi antaa toimivalta valvoa tällaisten läpinäkyvyysjärjestelyjen toimeenpanoa sekä laatia kertomus, jossa analysoitaisiin näiden järjestelyjen todellisia vaikutuksia luottoluokitusten antamiseen sekä muutostarpeita. |
| --- | --- |

”(5)

’Liikkeeseenlaskija maksaa’ -mallin käyttöön liittyvät eturistiriidat -saattavat vaikutta erityisesti strukturoitujen rahoitusvälineiden luokitteluun. Tämän ongelman ratkaisemiseksi luottoluokituslaitosten välistä kilpailua olisi edistettävä luomalla kannusteita useiden luottoluokitusten käyttöön
  ja lisäämällä näin strukturoitujen rahoitusvälineiden luokitteluprosessin läpinäkyvyyttä ja laatua., Näin ollen
  rekisteröidyillä tai sertifioiduilla luottoluokituslaitoksilla olisi oltava oikeus tutustua kilpailijoidensa luokittelemia strukturoituja rahoitusvälineitä koskevaan luetteloon. Liikkeeseenlaskijan tai asianomaisen kolmannen osapuolen olisi annettava tällaista luokittelua varten annetut tiedot, jotta strukturoiduista rahoitusvälineistä voitaisiin antaa kilpailevia luokituksia ilman toimeksiantoa. Pääsy kyseisille verkkosivustoille olisi annettava vain, jos luottoluokituslaitos pystyy varmistamaan, että pyydetyt tiedot säilyvät luottamuksellisina. EAMV:lle tulisi antaa toimivalta valvoa tällaisten läpinäkyvyysjärjestelyjen toimeenpanoa sekä laatia kertomus, jossa analysoitaisiin näiden järjestelyjen todellisia vaikutuksia luottoluokitusten antamiseen sekä muutostarpeita.

...

| (11a) | EAMV:n valvonnan tehokkuuden varmistamiseksi luottoluokituslaitosten olisi annettava tiedot aikaisemmasta toiminnastaan EAMV:n perustamaan keskustietokantaan. Näiden tietojen tulisi olla muodossa, joka on unionin tilastoja koskevan lainsäädännön kanssa sopusoinnussa ja jonka perusteella eri luottoluokituslaitosten aikaisempaa toimintaa koskevia tietoja voidaan vertailla keskenään. Sen varmistamiseksi, että käytäntö antaa luottoluokituksia ilman toimeksiantoa toimisi kitkattomasti, luottoluokituslaitosten EAMV:lle säännöllisesti antamien tietojen tulisi lisäksi sisältää tällaisten luokitusten antamista koskevia yksityiskohtaiset tiedot. |
| --- | --- |

(11a)

EAMV:n valvonnan tehokkuuden varmistamiseksi luottoluokituslaitosten olisi annettava tiedot aikaisemmasta toiminnastaan EAMV:n perustamaan keskustietokantaan. Näiden tietojen tulisi olla muodossa, joka on unionin tilastoja koskevan lainsäädännön kanssa sopusoinnussa ja jonka perusteella eri luottoluokituslaitosten aikaisempaa toimintaa koskevia tietoja voidaan vertailla keskenään. Sen varmistamiseksi, että käytäntö antaa luottoluokituksia ilman toimeksiantoa toimisi kitkattomasti, luottoluokituslaitosten EAMV:lle säännöllisesti antamien tietojen tulisi lisäksi sisältää tällaisten luokitusten antamista koskevia yksityiskohtaiset tiedot.

...

| (16a) | Toimivaltaisilla valvontaviranomaisilla, jäsenvaltioiden keskuspankeilla, Euroopan keskuspankkijärjestelmällä ja Euroopan keskuspankilla, näiden toimiessa rahapolitiikasta vastaavina viranomaisina, sekä Euroopan järjestelmäriskineuvostolla sekä tarvittaessa maksu- ja selvitysjärjestelmien valvonnasta vastaavilla muilla jäsenvaltioiden viranomaisilla tulisi olla pääsy EAMV:n luottoluokituslaitoksilta keräämiin tietoihin, joita ne tarvitsevat hoitaessaan tehtäviään.” |
| --- | --- |

(16a)

Toimivaltaisilla valvontaviranomaisilla, jäsenvaltioiden keskuspankeilla, Euroopan keskuspankkijärjestelmällä ja Euroopan keskuspankilla, näiden toimiessa rahapolitiikasta vastaavina viranomaisina, sekä Euroopan järjestelmäriskineuvostolla sekä tarvittaessa maksu- ja selvitysjärjestelmien valvonnasta vastaavilla muilla jäsenvaltioiden viranomaisilla tulisi olla pääsy EAMV:n luottoluokituslaitoksilta keräämiin tietoihin, joita ne tarvitsevat hoitaessaan tehtäviään.”

Perustelu

Perustelu

Katso lausunnon 5–8 kohta Nämä muutokset liittyvät muutoksiin 3–7.

Katso lausunnon 5–8 kohta Nämä muutokset liittyvät muutoksiin 3–7.

Muutos 3

Muutos 3

Ehdotetun asetuksen 1 artiklan 4 kohta

”4.   Lisätään 8a ja 8b artikla seuraavasti:

’8 a artikla

Strukturoituja rahoitusvälineitä koskevat tiedot

...

| 2. | Jos muut tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt tai sertifioidut luottoluokituslaitokset pyytävät saada 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, ne on viipymättä annettava kyseisten luottoluokituslaitosten saataville, jos nämä täyttävät kaikki seuraavat ehdot:






  a) | niillä on käytössään järjestelmät ja organisaatiorakenne, joilla turvataan kyseisten tietojen luottamuksellisuus; |
| --- | --- | --- |

2.

Jos muut tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt tai sertifioidut luottoluokituslaitokset pyytävät saada 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, ne on viipymättä annettava kyseisten luottoluokituslaitosten saataville, jos nämä täyttävät kaikki seuraavat ehdot:

a)

niillä on käytössään järjestelmät ja organisaatiorakenne, joilla turvataan kyseisten tietojen luottamuksellisuus;

| b) | ne antavat vuosittain luokituksia, joiden kohteena on vähintään 10 prosenttia niistä strukturoiduista rahoitusvälineistä, joista ne ovat pyytäneet saada 1 kohdassa tarkoitetut tiedot. |
| --- | --- |

b)

ne antavat vuosittain luokituksia, joiden kohteena on vähintään 10 prosenttia niistä strukturoiduista rahoitusvälineistä, joista ne ovat pyytäneet saada 1 kohdassa tarkoitetut tiedot.

...’ ”

”4.   Lisätään 8a, 8b ja 8c artikla seuraavasti:

’8a artikla

Strukturoituja rahoitusvälineitä koskevat tiedot

...

| 2. | Jos muut tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt tai sertifioidut luottoluokituslaitokset pyytävät saada 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, ne on viipymättä annettava kyseisten luottoluokituslaitosten saataville, jos nämä ovat saaneet 2b kohdassa tarkoitetun valtuutuksen. | |
| --- | --- | --- |

2.

Jos muut tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt tai sertifioidut luottoluokituslaitokset pyytävät saada 1 kohdassa tarkoitetut tiedot, ne on viipymättä annettava kyseisten luottoluokituslaitosten saataville, jos nämä ovat saaneet 2b kohdassa tarkoitetun valtuutuksen.

2a.

| | |
| --- | --- |

| 2a. | Luottoluokituslaitoksen, joka 2 kohdan mukaisesti yhden kalenterivuoden aikana ottaa käyttöönsä 1 artiklassa tarkoitettuja tietoja enemmän kuin kymmenen strukturoidun rahoitusvälineen osalta, on saman kalenterivuoden aikana annettava luottoluokituksia, joiden kohteena on vähintään 10 prosenttia niistä strukturoiduista rahoitusvälineitä, joiden osalta se on ottanut käyttöönä tietoja. |
| --- | --- |

| 2b. | EAMV:n on vuosittain tarkastettava, täyttääkö tämän asetuksen mukaisesti rekisteröidyt tai sertifioidut luottoluokituslaitokset seuraavat edellytykset:







  a) | niillä on käytössään järjestelmät ja organisaatiorakenne, joilla turvataan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen luottamuksellisuus; ja |
| --- | --- | --- |

2b.

a)

niillä on käytössään järjestelmät ja organisaatiorakenne, joilla turvataan 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen luottamuksellisuus; ja

| b) | ne ovat edellisenä kalenterivuotena noudattaneet 2a kohdassa täsmennettyä velvoitetta. |
| --- | --- |

b)

ne ovat edellisenä kalenterivuotena noudattaneet 2a kohdassa täsmennettyä velvoitetta.

Jos tarkastuksen tulos on myönteinen, EAMV antaa 12 kuukautta voimassa olevan valtuutuksen, joka oikeuttaa 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen saantiin.

...

8c artikla

Arviointi

| 1. | EAMV laatii ennen 1 päivää huhtikuuta 2012 kertomuksen, jossa se analysoi 8a ja 8b artiklan soveltamisen yhteydessä saatuja kokemuksia. Kertomuksessa käsitellään erityisesti seuraavia seikkoja: a) näiden artiklojen vaikutus annettujen luottoluokitusten lukumäärään ja laatuun, mukaan lukien ilman toimeksiantoa annetut luottoluokitukset, b) mahdollinen tarve muuttaa 8a artiklan 2 kohdassa vahvistettuja kelpoisuusvaatimuksia, jotta vältettäisiin kohtuuttomat markkinoille tulon esteet, c) liikkeeseenlaskijoille 8a artiklan 1 kohdassa vahvistettujen vaatimusten johdosta aiheutuva taakka, ja d) mahdollinen tarve suojata liikkeeseenlaskijoita sellaisten tietojen väärinkäytöltä, joita ne antavat muille luottoluokituslaitoksille kuin niiden nimeämille luottoluokituslaitoksille. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Kun EAMV on antanut 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen, komissio tekee tarvittaessa ehdotuksia 8a ja 8b artiklan muuttamiseksi.’ ” |
| --- | --- |

2.

Kun EAMV on antanut 1 kohdassa tarkoitetun kertomuksen, komissio tekee tarvittaessa ehdotuksia 8a ja 8b artiklan muuttamiseksi.’ ”

Perustelu

Perustelu

Katso lausunnon 5–6 kohta.

Katso lausunnon 5–6 kohta.

Muutos 4

Muutos 4

Ehdotetun asetuksen 1 artiklan 7 kohta

”7.   Korvataan 11 artiklan 2 ja 3 kohta seuraavasti:

’2.   Luottoluokituslaitosten on pantava EAMV:n perustamassa keskustietokannassa saataville tiedot aikaisemmasta toiminnastaan, mukaan luettuna tiedot luokitusten muuttamisvälistä, ja aikaisemmin antamistaan luottoluokituksista ja niiden muutoksista. Luottoluokituslaitosten on toimitettava tiedot tähän keskustietokantaan EAMV:n määräämässä vakiomuodossa. EAMV:n on asetettava nämä tiedot julkisesti saataville ja julkaistava vuosittain yhteenveto havaituista tärkeimmistä kehityssuunnista.

....’ ”

”7.   Korvataan 11 artiklan 2 ja 3 kohta seuraavasti:

’2.   Luottoluokituslaitosten on pantava EAMV:n perustamassa keskustietokannassa saataville tiedot aikaisemmasta toiminnastaan, mukaan luettuna tiedot luokitusten muuttamisvälistä, ja aikaisemmin antamistaan luottoluokituksista ja niiden muutoksista. Luottoluokituslaitosten on toimitettava tiedot tähän keskustietokantaan EAMV:n määräämässä vakiomuodossa ja formaatissa, joka on unionin tilastoja koskevan lainsäädännön kanssa yhdenmukainen ja joka yhteisten tunnisteiden ja standardien käytön johdosta mahdollistaa suorien vertailujen tekemisen eri luottoluokituslaitosten antemien historiatietojen välillä. EAMV:n on asetettava nämä tiedot julkisesti saataville ja julkaistava vuosittain yhteenveto havaituista tärkeimmistä kehityssuunnista.

...’ ”

Perustelu

Perustelu

Katso tämän lausunnon 7 kohta.

Katso tämän lausunnon 7 kohta.

Muutos 5

Muutos 5

Ehdotetun asetuksen 1 artiklan 17 kohta

”17.   Korvataan 26 ja 27 artikla seuraavasti:

’...

27 artikla

Tietojenvaihto

...

| (2) | EAMV voi toimittaa 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yritysten valvonnasta vastaaville toimivaltaisille viranomaisille, keskuspankeille, Euroopan keskuspankkijärjestelmälle ja Euroopan keskuspankille, näiden toimiessa rahapolitiikasta vastaavina viranomaisina, sekä Euroopan järjestelmäriskikomitealle ja tarvittaessa muille maksu- ja selvitysjärjestelmien valvonnasta vastaaville viranomaisille niiden tehtävien hoitamista varten tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja. Vastaavasti tällaisia viranomaisia tai elimiä ei myöskään saa estää toimittamasta EAMV:lle tietoja, joita tämä saattaa tarvita tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi.’ ” |
| --- | --- |

(2)

EAMV voi toimittaa 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yritysten valvonnasta vastaaville toimivaltaisille viranomaisille, keskuspankeille, Euroopan keskuspankkijärjestelmälle ja Euroopan keskuspankille, näiden toimiessa rahapolitiikasta vastaavina viranomaisina, sekä Euroopan järjestelmäriskikomitealle ja tarvittaessa muille maksu- ja selvitysjärjestelmien valvonnasta vastaaville viranomaisille niiden tehtävien hoitamista varten tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja. Vastaavasti tällaisia viranomaisia tai elimiä ei myöskään saa estää toimittamasta EAMV:lle tietoja, joita tämä saattaa tarvita tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi.’ ”

”17.   Korvataan 26 ja 27 artikla seuraavasti:

’...

27 artikla

Tietojenvaihto

...

| (2) | EAMV:n on toimitettava 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yritysten valvonnasta vastaaville toimivaltaisille viranomaisille, jäsenvaltioiden keskuspankeille, Euroopan keskuspankkijärjestelmälle ja Euroopan keskuspankille, näiden toimiessa rahapolitiikasta vastaavina viranomaisina, sekä Euroopan järjestelmäriskikomitealle ja tarvittaessa muille maksu- ja selvitysjärjestelmien valvonnasta vastaaville jäsenvaltioiden viranomaisille niiden tehtävien hoitamista varten tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja. Vastaavasti tällaisia viranomaisia tai elimiä ei myöskään saa estää toimittamasta EAMV:lle tietoja, joita tämä saattaa tarvita tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi.’ ” |
| --- | --- |

(2)

EAMV:n on toimitettava 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen yritysten valvonnasta vastaaville toimivaltaisille viranomaisille, jäsenvaltioiden keskuspankeille, Euroopan keskuspankkijärjestelmälle ja Euroopan keskuspankille, näiden toimiessa rahapolitiikasta vastaavina viranomaisina, sekä Euroopan järjestelmäriskikomitealle ja tarvittaessa muille maksu- ja selvitysjärjestelmien valvonnasta vastaaville jäsenvaltioiden viranomaisille niiden tehtävien hoitamista varten tarkoitettuja luottamuksellisia tietoja. Vastaavasti tällaisia viranomaisia tai elimiä ei myöskään saa estää toimittamasta EAMV:lle tietoja, joita tämä saattaa tarvita tämän asetuksen mukaisten tehtäviensä hoitamiseksi.’ ”

Perustelu

Perustelu

Katso tämän lausunnon 8 kohta.

Katso tämän lausunnon 8 kohta.

Muutos 6

Muutos 6

Ehdotetun asetuksen liitteessä I oleva 3 kohta (uusi)

Ei tekstiä.

| ”3. | E jakson II osan 1 kohta korvataan seuraavasti:







  ’1. | Joka kuudes kuukausi








  a) | tiedot sen luottoluokituskategorioihin liittyvistä maksukyvyttömyysasteista siten, että eritellään maantieteelliset alueet sekä ovatko kyseisten kategorioiden maksukyvyttömyysasteet muuttuneet ajan kuluessa, ja |
| --- | --- | --- | --- |

”3.

’1.

Joka kuudes kuukausi

a)

tiedot sen luottoluokituskategorioihin liittyvistä maksukyvyttömyysasteista siten, että eritellään maantieteelliset alueet sekä ovatko kyseisten kategorioiden maksukyvyttömyysasteet muuttuneet ajan kuluessa, ja

| b) | tiedot luottoluokitusten lukumäärästä, jotka se on antanut raportointikauden kuluessa ja eriteltynä seuraavasti i) luottoluokituksen kohteena olevan yksikön tai siihen liitännäisen kolmannen osapuolen pyytämät luottoluokitukset ja ii) ilman toimeksiantoa annetut luottoluokitukset sekä tiedot, jotka ilmaisevat, kuinka suuri osa näistä ilman toimeksiantoa annetuista luottoluokituksista olivat parempia, samantasoisia tai heikompia kuin luottoluokitus, jonka antoi asianomainen luokituksen kohteena olevan yksikön tai siihen liitännäisen kolmannen osapuolen nimetty luottoluokituslaitos.’ |
| --- | --- |

b)

tiedot luottoluokitusten lukumäärästä, jotka se on antanut raportointikauden kuluessa ja eriteltynä seuraavasti i) luottoluokituksen kohteena olevan yksikön tai siihen liitännäisen kolmannen osapuolen pyytämät luottoluokitukset ja ii) ilman toimeksiantoa annetut luottoluokitukset sekä tiedot, jotka ilmaisevat, kuinka suuri osa näistä ilman toimeksiantoa annetuista luottoluokituksista olivat parempia, samantasoisia tai heikompia kuin luottoluokitus, jonka antoi asianomainen luokituksen kohteena olevan yksikön tai siihen liitännäisen kolmannen osapuolen nimetty luottoluokituslaitos.’

...”

Perustelu

Perustelu

Katso tämän lausunnon 6 kohta.

Katso tämän lausunnon 6 kohta.

Muutos 7

Muutos 7

Ehdotetun asetuksen liite II

”Lisätään asetukseen (EY) N:o 1060/2009 seuraava liite III:

SEURAAMUKSET

Rikkomiset

I.   Eturistiriitoihin, toiminnan järjestämistä koskeviin tai toimintaa koskeviin vaatimuksiin liittyvät rikkomiset

...

| (w) | Luottoluokituslaitos rikkoo 8 a artiklan 2 kohdan b alakohtaa, jollei se anna vuosittain luokituksia, joiden kohteena on vähintään 10 prosenttia niistä strukturoiduista rahoitusvälineistä, joiden vuoksi se on pyytänyt oikeutta saada liikkeeseenlaskijan tai asianomaisen kolmannen osapuolen verkkosivustolla olevia tietoja. |
| --- | --- |

(w)

Luottoluokituslaitos rikkoo 8 a artiklan 2 kohdan b alakohtaa, jollei se anna vuosittain luokituksia, joiden kohteena on vähintään 10 prosenttia niistä strukturoiduista rahoitusvälineistä, joiden vuoksi se on pyytänyt oikeutta saada liikkeeseenlaskijan tai asianomaisen kolmannen osapuolen verkkosivustolla olevia tietoja.

...’ ”

”Lisätään asetukseen (EY) N:o 1060/2009 seuraava liite III:

SEURAAMUKSET

Rikkomiset

I.   Eturistiriitoihin, toiminnan järjestämistä koskeviin tai toimintaa koskeviin vaatimuksiin liittyvät rikkomiset

...

| (w) | Luottoluokituslaitos rikkoo 8 a artiklan 2akohtaa, jos se on tiettynä kalenterivuotena ottanut käyttöönsä artiklan 8a 2 kohdan nojalla ylläpitämillä verkkosivuilla olevia tietoja enemmän kuin 10 strukturoidun rahoitusvälineen osalta, mutta ei ole
  antanut luokituksia, joiden kohteena on vähintään 10 prosenttia niistä strukturoiduista rahoitusvälineistä, joita koskevia tietoja se on ottanut käyttöönsä. |
| --- | --- |

(w)

Luottoluokituslaitos rikkoo 8 a artiklan 2akohtaa, jos se on tiettynä kalenterivuotena ottanut käyttöönsä artiklan 8a 2 kohdan nojalla ylläpitämillä verkkosivuilla olevia tietoja enemmän kuin 10 strukturoidun rahoitusvälineen osalta, mutta ei ole
  antanut luokituksia, joiden kohteena on vähintään 10 prosenttia niistä strukturoiduista rahoitusvälineistä, joita koskevia tietoja se on ottanut käyttöönsä.

...’ ”

Perustelu

Perustelu

Katso tämän lausunnon 5 kohta.

Katso tämän lausunnon 5 kohta.

---

(1)  Lihavointi itse tekstissä osoittaa EKP:n lisättäväksi ehdottaman uuden tekstin. Tekstissä oleva yliviivaus osoittaa EKP:n poistettavaksi ehdottaman tekstin.

1

---

II Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

| 14.12.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 337/10 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 337/10

---

Komission tiedonanto – Ilmoitus muodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat – ammattipätevyyden tunnustamisesta annettu direktiivi 2005/36/EY (liite V)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 337/02

Ammattipätevyyden tunnustamisesta 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/36/EY, sellaisena kuin se on muutettuna tiettyjen direktiivien mukauttamisesta henkilöiden vapaan liikkuvuuden alalla Bulgarian ja Romanian liittymisen johdosta 20 päivänä marraskuuta 2006 annetulla neuvoston direktiivillä 2006/100/EY, 21 artiklan 7 kohdassa säädetään, että jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle antamistaan laeista, asetuksista ja hallinnollisista määräyksistä, jotka koskevat mainitun direktiivin III luvun soveltamisalaan kuuluvien muodollista pätevyyttä osoittavien asiakirjojen myöntämistä. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa mainitaan jäsenvaltioiden hyväksymät muodollista pätevyyttä osoittavat nimikkeet sekä tarvittaessa muodollista pätevyyttä osoittavan asiakirjan antava elin, asiakirjaan liitettävä todistus, tarvittaessa sitä vastaavat ammattinimikkeet, jotka mainitaan liitteessä V olevassa 5.1.1, 5.1.2, 5.1.3, 5.1.4, 5.2.2, 5.3.2, 5.3.3, 5.4.2, 5.5.2, 5.6.2 ja 5.7.1 kohdassa sekä sovellettava viiteajankohta tai viitelukuvuosi (1).

Koska useat jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet uusista nimikkeistä tai jo luetteloituihin nimikkeisiin tehdyistä muutoksista, komissio julkaisee direktiivin 2005/36/EY (2) 21 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen.

1.   Lääkärit

Itävalta on ilmoittanut seuraavasta jo luetteloituun lääkärin peruskoulutuksesta annettavaan nimikkeeseen tehdystä muutoksesta (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.1.1 kohta):

| Maa | Koulutuksesta annettava asiakirja | Asiakirjan antava elin | Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus | Viiteajankohta |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Österreich | Urkunde über die Verleihung des akademischen Grades Doktor der gesamten Heilkunde (bzw. Doctor medicinae universae, Dr.med.univ.) | Medizinische Fakultät einer Universität | | 1.1.1994 |

Maa

Koulutuksesta annettava asiakirja

Asiakirjan antava elin

Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus

Viiteajankohta

Österreich

Urkunde über die Verleihung des akademischen Grades Doktor der gesamten Heilkunde (bzw. Doctor medicinae universae, Dr.med.univ.)

Medizinische Fakultät einer Universität

1.1.1994

2.   Arkkitehdit

| 1. | Italia on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):









  Maa | Koulutuksesta annettava asiakirja | Asiakirjan antava elin | Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus | Viitelukuvuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Italia | Laurea Magistrale in Architettura e Città, Valutazione e progetto | Università degli Studi di Napoli «Federico II» | Diploma di abilitazione all’esercizio indipendente della professione che viene rilasciato dal Ministero dell’istruzione, dell’università e della ricerca dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l’esame di Stato davanti ad una commissione competente | 2002/2003 |
| Laurea Magistrale in Architettura (Restauro) | Università degli Studi di Napoli «Federico II» | 2002/2003 |
| Laurea Magistrale in Architettura — Progettazione architettonica | Università degli Studi di Napoli «Federico II» | 2002/2003 |
| Laurea Magistrale in Ingegneria edile/architettura | Università degli Studi di Perugia | 2006/2007 |

1.

Italia on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):

Maa

Koulutuksesta annettava asiakirja

Asiakirjan antava elin

Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus

Viitelukuvuosi

Italia

Laurea Magistrale in Architettura e Città, Valutazione e progetto

Università degli Studi di Napoli «Federico II»

Diploma di abilitazione all’esercizio indipendente della professione che viene rilasciato dal Ministero dell’istruzione, dell’università e della ricerca dopo che il candidato ha sostenuto con esito positivo l’esame di Stato davanti ad una commissione competente

2002/2003

Laurea Magistrale in Architettura (Restauro)

Università degli Studi di Napoli «Federico II»

2002/2003

Laurea Magistrale in Architettura — Progettazione architettonica

Università degli Studi di Napoli «Federico II»

2002/2003

Laurea Magistrale in Ingegneria edile/architettura

Università degli Studi di Perugia

2006/2007

| 2. | Suomi on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):









  Maa | Koulutuksesta annettava asiakirja | Asiakirjan antava elin | Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus | Viitelukuvuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suomi/Finland | Arkkitehdin tutkinto/Arkitektexamen | — | Aalto-yliopisto/Aalto-universitetet |

2.

Suomi on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):

Maa

Koulutuksesta annettava asiakirja

Asiakirjan antava elin

Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus

Viitelukuvuosi

Suomi/Finland

Arkkitehdin tutkinto/Arkitektexamen

—

Aalto-yliopisto/Aalto-universitetet

1998/1999

| — | Tampereen teknillinen yliopisto/Tammerfors tekniska universitet |
| --- | --- |

—

Tampereen teknillinen yliopisto/Tammerfors tekniska universitet

1998/1999

| 3. | Ranska on ilmoittanut seuraavasta uudesta arkkitehdin nimikkeestä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):









  Maa | Koulutuksesta annettava asiakirja | Asiakirjan antava elin | Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus | Viitelukuvuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| France | Diplôme d’architecte INSA de Strasbourg équivalent au diplôme d’État d’architecte conférant le grade de master (parcours d’architecte pour ingénieur) | Institut national des sciences appliquées de Strasbourg (INSA) (Ministère chargé de l’architecture et Ministère chargé de l’enseignement supérieur) | Habilitation de l’architecte de l’INSA à exercer la maîtrise d’œuvre en son nom propre équivalent à l’HMONP, délivrée par le Ministère chargé de l’architecture | 2005/2006 |

3.

Ranska on ilmoittanut seuraavasta uudesta arkkitehdin nimikkeestä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):

Maa

Koulutuksesta annettava asiakirja

Asiakirjan antava elin

Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus

Viitelukuvuosi

France

Diplôme d’architecte INSA de Strasbourg équivalent au diplôme d’État d’architecte conférant le grade de master (parcours d’architecte pour ingénieur)

Institut national des sciences appliquées de Strasbourg (INSA) (Ministère chargé de l’architecture et Ministère chargé de l’enseignement supérieur)

Habilitation de l’architecte de l’INSA à exercer la maîtrise d’œuvre en son nom propre équivalent à l’HMONP, délivrée par le Ministère chargé de l’architecture

2005/2006

| 4. | Saksa on ilmoittanut seuraavasta uudesta arkkitehdin nimikkeestä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):









  Maa | Koulutuksesta annettava asiakirja | Asiakirjan antava elin | Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus | Viitelukuvuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Deutschland | Master of Arts — M.A. | Hochschule Bremen — University of applied Sciences, Fakultät Architektur, Bau und Umwelt — School of Architecture Bremen | Bescheinigung einer zuständigen Architektenkammer über die Erfüllung der Qualifikationsvoraussetzungen im Hinblick auf eine Eintragung in die Architektenliste | 2003/2004 |

4.

Saksa on ilmoittanut seuraavasta uudesta arkkitehdin nimikkeestä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):

Maa

Koulutuksesta annettava asiakirja

Asiakirjan antava elin

Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus

Viitelukuvuosi

Deutschland

Master of Arts — M.A.

Hochschule Bremen — University of applied Sciences, Fakultät Architektur, Bau und Umwelt — School of Architecture Bremen

Bescheinigung einer zuständigen Architektenkammer über die Erfüllung der Qualifikationsvoraussetzungen im Hinblick auf eine Eintragung in die Architektenliste

2003/2004

| 5. | Puola on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):









  Maa | Koulutuksesta annettava asiakirja | Asiakirjan antava elin | Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus | Viitelukuvuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Polska | magister inżynier architekt (mgr inż. arch.) | — | Politechnika Białostocka |

5.

Puola on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):

Maa

Koulutuksesta annettava asiakirja

Asiakirjan antava elin

Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus

Viitelukuvuosi

Polska

magister inżynier architekt (mgr inż. arch.)

—

Politechnika Białostocka

Zaświadczenie o członkostwie w okręgowej izbie architektów/Zaświadczenie Krajowej Rady Izby Architektów RP potwierdzające posiadanie kwalifikacji do wykonywania zawodu architekta zgodnych z wymaganiami wynikającymi z przepisów prawa Unii Europejskiej osoby nie będącej członkiem Izby

2007/2008

| — | Politechnika Gdańska |
| --- | --- |

—

Politechnika Gdańska

2007/2008

| — | Politechnika Łódzka |
| --- | --- |

—

Politechnika Łódzka

2007/2008

| — | Politechnika Śląska |
| --- | --- |

—

Politechnika Śląska

2007/2008

| — | Zachodniopomorski Uniwersytet Technologiczny |
| --- | --- |

—

Zachodniopomorski Uniwersytet Technologiczny

2007/2008

| 6. | Portugali on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):









  Maa | Koulutuksesta annettava asiakirja | Asiakirjan antava elin | Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus | Viitelukuvuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Portugal | Carta de Curso de Mestrado Integrado em Arquitectura | Universidade do Minho | Certificado de cumprimento dos pré-requisitos de qualificação para inscrição na Ordem dos Arquitectos, emitido pela competente Ordem dos Arquitectos | 2006/2007 |
| Carta de curso de Mestrado Integrado em Arquitectura e Urbanismo | Universidade Fernando Pessoa | 2006/2007 |

6.

Portugali on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):

Maa

Koulutuksesta annettava asiakirja

Asiakirjan antava elin

Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus

Viitelukuvuosi

Portugal

Carta de Curso de Mestrado Integrado em Arquitectura

Universidade do Minho

Certificado de cumprimento dos pré-requisitos de qualificação para inscrição na Ordem dos Arquitectos, emitido pela competente Ordem dos Arquitectos

2006/2007

Carta de curso de Mestrado Integrado em Arquitectura e Urbanismo

Universidade Fernando Pessoa

2006/2007

| 7. | Slovakia on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):









  Maa | Koulutuksesta annettava asiakirja | Asiakirjan antava elin | Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus | Viitelukuvuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Slovensko | Diplom inžiniera Architekta (titul Ing. arch.) | Slovenská technická univerzita v Bratislave, Fakulta architektúry, študijný odbor 5.1.1 Architektúra a urbanizmus | Certifikát vydaný Slovenskou komorou architektov na základe 3-ročnej praxe pod dohľadom a vykonania autorizačnej skúšky | 2007/2008 |
| Diplom magistra umení (titul Mgr. art.) | Vysoká škola výtvarných umení v Bratislave, študijný odbor 2.2.7 „Architektonická tvorba“ | 2007/2008 |

7.

Slovakia on ilmoittanut seuraavista uusista arkkitehdin nimikkeistä (direktiivin 2005/36/EY liitteessä V oleva 5.7.1 kohta):

Maa

Koulutuksesta annettava asiakirja

Asiakirjan antava elin

Koulutuksesta annettuun asiakirjaan liitettävä todistus

Viitelukuvuosi

Slovensko

Diplom inžiniera Architekta (titul Ing. arch.)

Slovenská technická univerzita v Bratislave, Fakulta architektúry, študijný odbor 5.1.1 Architektúra a urbanizmus

Certifikát vydaný Slovenskou komorou architektov na základe 3-ročnej praxe pod dohľadom a vykonania autorizačnej skúšky

2007/2008

Diplom magistra umení (titul Mgr. art.)

Vysoká škola výtvarných umení v Bratislave, študijný odbor 2.2.7 „Architektonická tvorba“

2007/2008

---

(1)  Viitelukuvuotta sovelletaan arkkitehtien nimikkeisiin. Direktiivin 2005/36/EY 21 artiklan 5 kohdassa todetaan seuraavaa: ”Liitteessä V olevassa 5.7.1 kohdassa tarkoitetut arkkitehdin muodollista pätevyyttä osoittavat asiakirjat, jotka tunnustetaan automaattisesti (...), ovat osoituksena suoritetusta koulutuksesta, joka on alkanut aikaisintaan edellä mainitussa liitteessä tarkoitetun viitelukuvuoden aikana.” Muihin liitteessä V lueteltuihin ammattinimikkeisiin sovellettava viittausajankohta on päivämäärä, josta lähtien kyseisessä jäsenvaltiossa on sovellettava koulutukselle säädettyjä vähimmäisvaatimuksia, jotka on määritelty kyseistä ammattia koskevassa direktiivissä.

(2)  Direktiivin 2005/36/EY liitteen V konsolidoitu versio on saatavilla seuraavassa internetosoitteessa: http://ec.europa.eu/internal_market/qualifications/

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 14.12.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 337/13 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 337/13

---

Euron kurssi (1)

13. joulukuuta 2010

2010/C 337/03

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,3267 |
| JPY | Japanin jeniä | 111,55 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4545 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,84375 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 9,1464 |
| CHF | Sveitsin frangia | 1,2987 |
| ISK | Islannin kruunua | |
| NOK | Norjan kruunua | 7,9265 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 25,168 |
| EEK | Viron kruunua | 15,6466 |
| HUF | Unkarin forinttia | 278,34 |
| LTL | Liettuan litiä | 3,4528 |
| LVL | Latvian latia | 0,7095 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,0156 |
| RON | Romanian leuta | 4,2925 |
| TRY | Turkin liiraa | 1,9970 |
| AUD | Australian dollaria | 1,3390 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,3359 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 10,3175 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,7630 |
| SGD | Singaporin dollaria | 1,7353 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 518,96 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 9,0900 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 8,8451 |
| HRK | Kroatian kunaa | 7,4175 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 11 961,04 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,1658 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 58,247 |
| RUB | Venäjän ruplaa | 40,9723 |
| THB | Thaimaan bahtia | 39,889 |
| BRL | Brasilian realia | 2,2648 |
| MXN | Meksikon pesoa | 16,4982 |
| INR | Intian rupiaa | 59,9120 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,3267

JPY

Japanin jeniä

111,55

DKK

Tanskan kruunua

7,4545

GBP

Englannin puntaa

0,84375

SEK

Ruotsin kruunua

9,1464

CHF

Sveitsin frangia

1,2987

ISK

Islannin kruunua

NOK

Norjan kruunua

7,9265

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

25,168

EEK

Viron kruunua

15,6466

HUF

Unkarin forinttia

278,34

LTL

Liettuan litiä

3,4528

LVL

Latvian latia

0,7095

PLN

Puolan zlotya

4,0156

RON

Romanian leuta

4,2925

TRY

Turkin liiraa

1,9970

AUD

Australian dollaria

1,3390

CAD

Kanadan dollaria

1,3359

HKD

Hongkongin dollaria

10,3175

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,7630

SGD

Singaporin dollaria

1,7353

KRW

Etelä-Korean wonia

1 518,96

ZAR

Etelä-Afrikan randia

9,0900

CNY

Kiinan juan renminbiä

8,8451

HRK

Kroatian kunaa

7,4175

IDR

Indonesian rupiaa

11 961,04

MYR

Malesian ringgitiä

4,1658

PHP

Filippiinien pesoa

58,247

RUB

Venäjän ruplaa

40,9723

THB

Thaimaan bahtia

39,889

BRL

Brasilian realia

2,2648

MXN

Meksikon pesoa

16,4982

INR

Intian rupiaa

59,9120

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

| 14.12.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 337/14 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 337/14

---

PÄÄTÖS MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN LOPETTAMISESTA, KUN JÄSENVALTIO ON PERUUTTANUT ILMOITUKSENSA

Valtiontuki – Suomi

(Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107–109 artikla)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen komission tiedonanto – ilmoituksen peruuttaminen

Valtiontuki C 9/10 (ex N 417/09) – Pellon luovutusvoiton määräaikainen verovapaus

2010/C 337/04

Komissio on päättänyt lopettaa edellä mainittua toimenpidettä koskevan, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn, joka aloitettiin 24 päivänä maaliskuuta 2008 (1), todeten, että Suomi on peruuttanut ilmoituksensa 29 päivänä huhtikuuta 2010.

---

(1)  EUVL C 249, 16.9.2010.

---

Tilintarkastustuomioistuin

| 14.12.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 337/15 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 337/15

---

Erityiskertomus nro 9/2010 ”Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut EU:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?”

2010/C 337/05

Euroopan tilintarkastustuomioistuin tiedottaa, että sen laatima erityiskertomus nro 9/2010 ”Käytetäänkö kotitalouksien vesihuoltoon kohdennetut EU:n rakennetoimimenot parhaalla mahdollisella tavalla?” on juuri julkaistu.

Kertomus on luettavissa ja ladattavissa Euroopan tilintarkastustuomioistuimen internet-sivustolla: http://www.eca.europa.eu

Kertomus on saatavilla maksutta paperiversiona. Sen voi pyytää tilintarkastustuomioistuimelta osoitteesta:

| European Court of Auditors |
| --- |
| Communication and Reports Unit |
| 12, rue Alcide De Gasperi |
| 1615 Luxembourg |
| LUXEMBOURG |
| P. +352 4398-1 |
| Sähköposti: euraud@eca.europa.eu |

European Court of Auditors

Communication and Reports Unit

12, rue Alcide De Gasperi

1615 Luxembourg

LUXEMBOURG

P. +352 4398-1

Sähköposti: euraud@eca.europa.eu

Kertomuksen saa myös täyttämällä sähköisen tilauslomakkeen EU-Bookshop-sivustolla.

---

JÄSENVALTIOIDEN TIEDOTTEET

| 14.12.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 337/16 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 337/16

---

Tiedot, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet kalastuksen lopettamisesta

2010/C 337/06

Yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1224/2009 (1) 35 artiklan 3 kohdan mukaisesti on annettu päätös seuraavassa taulukossa määritellyn kalastuksen lopettamisesta:

| Kalastuksen lopettamisen päivämäärä ja kellonaika: | 7.6.2010 |
| --- | --- |
| Kesto | 7.6.2010–31.12.2010 |
| Jäsenvaltio | Portugali |
| Kalakanta tai kalakantaryhmä | DWS/56789- |
| Laji | Syvänmeren hait |
| Alue | EY:n vedet ja vedet, jotka eivät kuulu kolmansien maiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan alueilla V, VI, VII, VIII ja IX |
| Kalastusalustyyppi/-tyypit | — |
| Viitenumero | — |

Kalastuksen lopettamisen päivämäärä ja kellonaika:

7.6.2010

Kesto

7.6.2010–31.12.2010

Jäsenvaltio

Portugali

Kalakanta tai kalakantaryhmä

DWS/56789-

Laji

Syvänmeren hait

Alue

EY:n vedet ja vedet, jotka eivät kuulu kolmansien maiden suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan alueilla V, VI, VII, VIII ja IX

Kalastusalustyyppi/-tyypit

—

Viitenumero

—

Linkki jäsenvaltion päätökseen:

http://ec.europa.eu/fisheries/cfp/fishing_rules/tacs/index_en.htm

---

(1)  EUVL L 343, 22.12.2009, s. 1.

---

V Ilmoitukset

KILPAILUPOLITIIKAN TOTEUTTAMISEEN LIITTYVÄT MENETTELYT

Euroopan komissio

| 14.12.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 337/17 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 337/17

---

VALTIONTUKI – ESPANJA

Valtiontuki C 23/10 (ex NN 36/10) – Tuki maanpäällisen verkon digitaalitelevisiolle

Kehotus huomautusten esittämiseen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 337/07

Komissio on ilmoittanut 29. syyskuuta 2010 päivätyllä, tätä tiivistelmää seuraavilla sivuilla todistusvoimaisella kielellä toistetulla kirjeellä Espanjalle päätöksestään aloittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu menettely, joka koskee mainittua tukea.

Asianomaiset voivat esittää huomautuksensa tuesta, jota koskevan menettelyn komissio aloittaa, kuukauden kuluessa tämän tiivistelmän ja sitä seuraavan kirjeen julkaisemisesta. Huomautukset on lähetettävä osoitteeseen:

| European Commission |
| --- |
| Directorate-General for Competition |
| State aid Greffe |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |
| F. +32 22961242 |

European Commission

Directorate-General for Competition

State aid Greffe

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

F. +32 22961242

Huomautukset toimitetaan Espanjalle. Huomautusten esittäjä voi pyytää kirjallisesti henkilöllisyytensä luottamuksellista käsittelyä. Tämä pyyntö on perusteltava.

TIIVISTELMÄ

TOIMENPITEEN JA INVESTOINTIHANKKEEN KUVAUS

Komissio vastaanotti 18. toukokuuta 2009 kantelun (viite A/11951) SES Astralta, joka koskee oletettua tukiohjelmaa Espanjassa. Kyseinen tukiohjelma liittyy siirtymiseen analogisesta televisiosta digitaalitelevisioon. Kantelijan mukaan toimenpide sisältää ilmoittamatonta ja näin ollen sääntöjenvastaista tukea, joka on vääristänyt kilpailua maanpäällisten lähetysten ja satelliittilähetysten välillä.

Espanjassa siirtymisestä digitaalitelevisioon säädetään lainsäädännössä, joka koskee maanpäällisen verkon digitaalitelevisiosta laadittua kansallista teknistä suunnitelmaa (joka on hyväksytty kuninkaan asetuksella 944/2005) ja maanpäällisen verkon digitaalitelevisioon siirtymisestä laadittua kansallista suunnitelmaa (joka on hyväksytty ministerineuvoston 7. syyskuuta 2007 antamalla päätöslauselmalla). Nämä kaksi suunnitelmaa muodostavat oikeusperustan ja suuntaviivat kunkin alueen hyväksymille siirtymissuunnitelmille.

Digitaaliteknologiaan siirtyminen saatiin päätökseen 3. huhtikuuta 2010, jolloin sekä digitalisoidut että vastikään rakennetut maanpäälliset lähetyskeskukset aloittivat toimintansa. Siirtymissuunnitelma koski kolmea erillistä maantieteellistä aluetta. Alueella, joka kattaa 96 prosenttia väestöstä (alue I), lähetystoiminnan harjoittajien ja verkko-operaattoreiden oli rahoitettava (pakollinen) siirtyminen itse. Alueella II, joka kattaa 2,5 prosenttia väestöstä, digitalisointi ei ollut yksityisesti toteutettuna kannattavaa, joten Espanjan hallitus laati yhteensä noin 196,3 miljoonan EUR (1) tukisuunnitelman. Loput 1,5 prosenttia väestöstä asuu alueella III, joka on niin syrjäinen, että se voidaan kattaa vain satelliittiteknologian avulla. Espanjan hallitus on asettanut lähetystoiminnan harjoittajille siirtovelvoitteen varmistaakseen, että ne antavat kanavansa satelliittioperaattorien käyttöön.

Tarkasteltavana oleva tapaus koskee alueeseen II sovellettavaa tukiohjelmaa.

TUKITOIMENPITEEN SISÄMARKKINOILLE SOVELTUVUUDEN ARVIOINTI

Komissio katsoo, että aluetta II koskeva tukiohjelma on (ilmoittamatonta) tukea, koska asiaa Altmark koskevaa oikeuskäytäntöä ei voida soveltaa. Maanpäällistä digitaalista televisioverkkotoimintaa ei voida katsoa julkiseksi palveluksi (jolloin myöskään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 106 artiklan 2 kohtaa ei voida soveltaa). Tuki tarjoaa lisäksi suoraa etua verkko-operaattoreille, koska niiden verkkojen digitalisointi-, toiminta- ja ylläpitokustannukset katetaan kokonaisuudessaan valtion varoista.

Sellaiset lähetystoiminnan harjoittajat, jotka voivat lähettää signaaliaan maksutta alueella II, saavat lisäksi välillistä etua ja siten saavat lisää yleisöä ilman lisäkustannuksia. Eräät verkko-operaattorit (kuten alueelliset teleoperaattorit) voivat myös hyödyntää verkkoa muiden palvelujen tarjoamiseen.

Tukitoimen soveltuvuutta arvioidessaan komissio ei voi varmistua siitä, että tuki on oikeasuhteisuuden periaatteen mukaista, koska tukiohjelma koskee ainoastaan maanpäällistä verkkoa ja muut verkot on suljettu sen ulkopuolelle. Näiden muiden verkkojen poissulkeminen näyttäisi olevan teknologiariippumattomuuden periaatteen vastaista. Koska rahoitus kattaa toimintakustannukset, rikkominen jatkuu myös vastaisuudessa.

KIRJE

”Por la presente, la Comisión tiene el honor de comunicar al Reino de España que, tras haber examinado la información facilitada por sus autoridades sobre la medida arriba indicada, ha decidido incoar el procedimiento previsto en el artículo 108, apartado 2, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea. El procedimiento comprende el Plan Nacional de Transición de la TDT, descrito a continuación, y su aplicación por parte de todas las Comunidades Autónomas españolas con la excepción de Castilla-La Mancha. Esta última es objeto de un procedimiento aparte.

I.   PROCEDIMIENTO

| (1) | A raíz de una solicitud de aclaraciones del Ministerio español de Industria, por carta de 17 de abril de 2009, los servicios de la DG Competencia consideraron que las transferencias de capital entre el Gobierno central y las distintas Comunidades Autónomas no necesitan ser notificadas, no obstante la obligación de notificar cualquier concesión posterior de ayudas estatales por parte de las Comunidades Autónomas. La carta sugería también que se notificara, si procedía, un régimen marco válido para todas las concesiones efectuadas por las Comunidades Autónomas en lugar de presentar notificaciones individuales. El Gobierno español no ha seguido esta sugerencia. |
| --- | --- |

(1)

A raíz de una solicitud de aclaraciones del Ministerio español de Industria, por carta de 17 de abril de 2009, los servicios de la DG Competencia consideraron que las transferencias de capital entre el Gobierno central y las distintas Comunidades Autónomas no necesitan ser notificadas, no obstante la obligación de notificar cualquier concesión posterior de ayudas estatales por parte de las Comunidades Autónomas. La carta sugería también que se notificara, si procedía, un régimen marco válido para todas las concesiones efectuadas por las Comunidades Autónomas en lugar de presentar notificaciones individuales. El Gobierno español no ha seguido esta sugerencia.

| (2) | El 18 de mayo de 2009 la Comisión recibió una denuncia (ref. A/11951) de SES Astra (en lo sucesivo, “Astra”). El objeto de la denuncia era un presunto régimen de ayuda estatal que las autoridades españolas habían adoptado en el contexto de la conversión de la televisión analógica a la televisión digital en España. La denunciante alegaba que la medida implicaba ayuda no notificada y, por tanto, ilegal, que ocasionaba un falseamiento de la competencia entre la plataforma de radiodifusión satelital y terrestre. La denuncia constaba de información adicional presentada por Astra y de aclaraciones aportadas en reuniones ad hoc con los servicios de la Comisión. |
| --- | --- |

(2)

El 18 de mayo de 2009 la Comisión recibió una denuncia (ref. A/11951) de SES Astra (en lo sucesivo, “Astra”). El objeto de la denuncia era un presunto régimen de ayuda estatal que las autoridades españolas habían adoptado en el contexto de la conversión de la televisión analógica a la televisión digital en España. La denunciante alegaba que la medida implicaba ayuda no notificada y, por tanto, ilegal, que ocasionaba un falseamiento de la competencia entre la plataforma de radiodifusión satelital y terrestre. La denuncia constaba de información adicional presentada por Astra y de aclaraciones aportadas en reuniones ad hoc con los servicios de la Comisión.

| (3) | El 10 de agosto de 2009, la Comisión solicitó (ref. D/53461) al Reino de España que formulara sus observaciones sobre la denuncia presentada por Astra. Tras una prórroga del plazo, las autoridades españolas respondieron el 4 de septiembre de 2009 (ref. A/19192) y el 5 de octubre de 2009 (ref. A/21238). En ambos casos se adjuntaban numerosas pruebas documentales en CD-ROM. |
| --- | --- |

(3)

El 10 de agosto de 2009, la Comisión solicitó (ref. D/53461) al Reino de España que formulara sus observaciones sobre la denuncia presentada por Astra. Tras una prórroga del plazo, las autoridades españolas respondieron el 4 de septiembre de 2009 (ref. A/19192) y el 5 de octubre de 2009 (ref. A/21238). En ambos casos se adjuntaban numerosas pruebas documentales en CD-ROM.

| (4) | A pesar de la abundante documentación facilitada por las autoridades españolas, al término del análisis, seguía faltando información esencial. Por consiguiente, el 12 de octubre de 2009, se envió un recordatorio (ref. D/54291) a las autoridades españolas con el fin de obtener información más completa sobre la medida en cuestión. Las autoridades españolas respondieron el 2 de noviembre de 2009. Desde entonces, las autoridades españolas han presentado, en muchos casos por propia iniciativa, una serie de documentos que consideraban relevantes para que la Comisión evaluara el asunto. El 17 de junio de 2010 se envió una solicitud final de información (ref. D/7719), a la que las autoridades españolas respondieron el 28 de junio de 2010 (ref. A/10340). |
| --- | --- |

(4)

A pesar de la abundante documentación facilitada por las autoridades españolas, al término del análisis, seguía faltando información esencial. Por consiguiente, el 12 de octubre de 2009, se envió un recordatorio (ref. D/54291) a las autoridades españolas con el fin de obtener información más completa sobre la medida en cuestión. Las autoridades españolas respondieron el 2 de noviembre de 2009. Desde entonces, las autoridades españolas han presentado, en muchos casos por propia iniciativa, una serie de documentos que consideraban relevantes para que la Comisión evaluara el asunto. El 17 de junio de 2010 se envió una solicitud final de información (ref. D/7719), a la que las autoridades españolas respondieron el 28 de junio de 2010 (ref. A/10340).

II.   ANTECEDENTES

| (5) | El asunto que nos ocupa se refiere a una posible infracción de las normas sobre ayudas estatales, en relación con fondos que las Comunidades Autónomas españolas han destinado a digitalizar partes de la plataforma de televisión terrestre existente y a financiar la extensión de esta última en zonas que actualmente no están cubiertas por el servicio. |
| --- | --- |

(5)

El asunto que nos ocupa se refiere a una posible infracción de las normas sobre ayudas estatales, en relación con fondos que las Comunidades Autónomas españolas han destinado a digitalizar partes de la plataforma de televisión terrestre existente y a financiar la extensión de esta última en zonas que actualmente no están cubiertas por el servicio.

a)   Transición a la tecnología digital y marco regulatorio

| (6) | En España, la transición a la televisión digital está regulada por el Plan Técnico Nacional de la Televisión Digital Terrestre (aprobado por el Real Decreto 944/2005) y el Plan Nacional de Transición de la TDT (aprobado mediante Acuerdo de Consejo de Ministros de 7 de septiembre de 2007). Estos dos instrumentos regulatorios (el “Marco regulatorio”) aportan la base jurídica y las directrices para los planes de transición adoptados por cada Comunidad Autónoma. |
| --- | --- |

(6)

En España, la transición a la televisión digital está regulada por el Plan Técnico Nacional de la Televisión Digital Terrestre (aprobado por el Real Decreto 944/2005) y el Plan Nacional de Transición de la TDT (aprobado mediante Acuerdo de Consejo de Ministros de 7 de septiembre de 2007). Estos dos instrumentos regulatorios (el “Marco regulatorio”) aportan la base jurídica y las directrices para los planes de transición adoptados por cada Comunidad Autónoma.

| (7) | La transición a la radiodifusión digital se completó el 3 de abril de 2010, cuando los centros emisores terrestres, tanto los digitalizados como los de nueva construcción, empezaron a funcionar. En concreto, el régimen de transición comprendía tres zonas geográficas distintas:
  —   Zona I: Incluye el 96 % de la población nacional (98 % en el caso del radiodifusor público), respecto de la cual rigen las obligaciones de cobertura mínima para los radiodifusores. Por lo que se refiere a esta zona, la conversión terrestre es obligatoria, no se facilita financiación pública y corresponde a los radiodifusores y/o a los operadores de la plataforma invertir en la digitalización de la red
  —   Zona II: la zona afectada por la medida en cuestión cubre el 2,5 % de la población nacional (esa es la media nacional, ya que en algunas regiones el porcentaje es diferente), donde la obligación de cobertura mínima no se aplica. Puesto que, según las autoridades españolas, la digitalización no es rentable de forma privada, de no haber medidas, los telespectadores de esta zona no tendrían acceso a canales emitidos por la red terrestre. No obstante, recibirían transmisión por satélite
  —   Zona III: la zona más aislada, que comprende el 1,5 % de la población nacional, en la que no es posible construir una red terrestre y en la que el satélite es la única plataforma disponible. Para tener acceso a los canales en abierto en esta zona, el Gobierno ha adoptado los Decretos Ley 1/2009 y 7/2009. Estos Decretos prevén obligaciones de radiodifusión por las que se ordena a los radiodifusores terrestres que pongan sus canales en abierto a disposición de un operador de satélite como mínimo. La Comisión tiene indicios de que tanto Hispasat como Astra están aprovechando esta oportunidad. |
| --- | --- |

(7)

La transición a la radiodifusión digital se completó el 3 de abril de 2010, cuando los centros emisores terrestres, tanto los digitalizados como los de nueva construcción, empezaron a funcionar. En concreto, el régimen de transición comprendía tres zonas geográficas distintas:

—   Zona I: Incluye el 96 % de la población nacional (98 % en el caso del radiodifusor público), respecto de la cual rigen las obligaciones de cobertura mínima para los radiodifusores. Por lo que se refiere a esta zona, la conversión terrestre es obligatoria, no se facilita financiación pública y corresponde a los radiodifusores y/o a los operadores de la plataforma invertir en la digitalización de la red

—   Zona II: la zona afectada por la medida en cuestión cubre el 2,5 % de la población nacional (esa es la media nacional, ya que en algunas regiones el porcentaje es diferente), donde la obligación de cobertura mínima no se aplica. Puesto que, según las autoridades españolas, la digitalización no es rentable de forma privada, de no haber medidas, los telespectadores de esta zona no tendrían acceso a canales emitidos por la red terrestre. No obstante, recibirían transmisión por satélite

—   Zona III: la zona más aislada, que comprende el 1,5 % de la población nacional, en la que no es posible construir una red terrestre y en la que el satélite es la única plataforma disponible. Para tener acceso a los canales en abierto en esta zona, el Gobierno ha adoptado los Decretos Ley 1/2009 y 7/2009. Estos Decretos prevén obligaciones de radiodifusión por las que se ordena a los radiodifusores terrestres que pongan sus canales en abierto a disposición de un operador de satélite como mínimo. La Comisión tiene indicios de que tanto Hispasat como Astra están aprovechando esta oportunidad.

| (8) | Todas las Comunidades Autónomas españolas siguen el camino marcado por el Plan Técnico Nacional de la TDT del Gobierno central. Efectivamente, en ejecución de los instrumentos legislativos y contractuales adoptados a nivel central, las Comunidades Autónomas (a excepción de Castilla-La Mancha, que ha concedido ayuda económica directamente al operador de la plataforma) organizaron licitaciones para el suministro e instalación de los equipos de telecomunicación necesarios para digitalizar los centros emisores existentes o construir otros nuevos. Las Comunidades Autónomas contribuyen con fondos presupuestarios a parte de la inversión necesaria. |
| --- | --- |

(8)

Todas las Comunidades Autónomas españolas siguen el camino marcado por el Plan Técnico Nacional de la TDT del Gobierno central. Efectivamente, en ejecución de los instrumentos legislativos y contractuales adoptados a nivel central, las Comunidades Autónomas (a excepción de Castilla-La Mancha, que ha concedido ayuda económica directamente al operador de la plataforma) organizaron licitaciones para el suministro e instalación de los equipos de telecomunicación necesarios para digitalizar los centros emisores existentes o construir otros nuevos. Las Comunidades Autónomas contribuyen con fondos presupuestarios a parte de la inversión necesaria.

| (9) | La transferencia financiera del Gobierno central a las Comunidades Autónomas consiste en créditos sin intereses. Los créditos son reembolsables en una serie de años (generalmente quince), con un periodo de carencia de tres años. |
| --- | --- |

(9)

La transferencia financiera del Gobierno central a las Comunidades Autónomas consiste en créditos sin intereses. Los créditos son reembolsables en una serie de años (generalmente quince), con un periodo de carencia de tres años.

| (10) | Las autoridades españolas niegan que las Comunidades Autónomas actúen siguiendo directrices del Gobierno pero esto se contradice con las declaraciones de las propias Comunidades Autónomas en sus respuestas a la solicitud de información de la Comisión (2). |
| --- | --- |

(10)

Las autoridades españolas niegan que las Comunidades Autónomas actúen siguiendo directrices del Gobierno pero esto se contradice con las declaraciones de las propias Comunidades Autónomas en sus respuestas a la solicitud de información de la Comisión (2).

| (11) | A este respecto, hay que señalar que todas las Comunidades Autónomas españolas aplicaron este régimen de financiación sin que España lo notificara a la Comisión como posible ayuda estatal. España solo notificó tardíamente un régimen que ya se aplicaba en la Comunidad de Murcia. Según las estadísticas facilitadas por las autoridades españolas, se han gastado o comprometido aproximadamente 196 millones EUR (3) en virtud de acuerdos vinculantes (4). |
| --- | --- |

(11)

A este respecto, hay que señalar que todas las Comunidades Autónomas españolas aplicaron este régimen de financiación sin que España lo notificara a la Comisión como posible ayuda estatal. España solo notificó tardíamente un régimen que ya se aplicaba en la Comunidad de Murcia. Según las estadísticas facilitadas por las autoridades españolas, se han gastado o comprometido aproximadamente 196 millones EUR (3) en virtud de acuerdos vinculantes (4).

b)   Operadores de mercado

| (12) | El asunto que nos ocupa afecta al sector de la radiodifusión, en concreto como mínimo a tres niveles distintos de la cadena de productos de radiodifusión: i) radiodifusores de canales de televisión, ii) operadores de la plataforma, y iii) proveedores de equipos de telecomunicación (también llamados “instaladores”). |
| --- | --- |

(12)

El asunto que nos ocupa afecta al sector de la radiodifusión, en concreto como mínimo a tres niveles distintos de la cadena de productos de radiodifusión: i) radiodifusores de canales de televisión, ii) operadores de la plataforma, y iii) proveedores de equipos de telecomunicación (también llamados “instaladores”).

| (13) | Por lo que se refiere a la medida controvertida, el 29 de octubre de 2009 el Gobierno español facilitó una lista exhaustiva de contratos de suministro de equipos de telecomunicación, de cada una de las Comunidades Autónomas. Los datos facilitados muestran que Abertis, el operador dominante de la plataforma terrestre, ha participado en la mayoría de las licitaciones organizadas por las Comunidades Autónomas y se ha convertido en el mayor contratista de las mismas para el suministro e instalación de equipos de telecomunicación. |
| --- | --- |

(13)

Por lo que se refiere a la medida controvertida, el 29 de octubre de 2009 el Gobierno español facilitó una lista exhaustiva de contratos de suministro de equipos de telecomunicación, de cada una de las Comunidades Autónomas. Los datos facilitados muestran que Abertis, el operador dominante de la plataforma terrestre, ha participado en la mayoría de las licitaciones organizadas por las Comunidades Autónomas y se ha convertido en el mayor contratista de las mismas para el suministro e instalación de equipos de telecomunicación.

| (14) | Según las autoridades españolas, Abertis participó en las licitaciones únicamente como “proveedor de red” y no como “operador de red”. Esto significa que, excepto durante la puesta en marcha y el periodo de garantía (por término medio, un año) las plataformas financiadas no estarán operadas por Abertis, sino por las propias Comunidades Autónomas, ya sea directamente o mediante departamentos o entidades ad hoc. |
| --- | --- |

(14)

Según las autoridades españolas, Abertis participó en las licitaciones únicamente como “proveedor de red” y no como “operador de red”. Esto significa que, excepto durante la puesta en marcha y el periodo de garantía (por término medio, un año) las plataformas financiadas no estarán operadas por Abertis, sino por las propias Comunidades Autónomas, ya sea directamente o mediante departamentos o entidades ad hoc.

III.   LA DENUNCIA

| (15) | La denunciante es un operador de plataforma por satélite. Fundada en 1985 como Société Européenne des Satellites (SES), SES ASTRA (en lo sucesivo, “Astra”) fue el primer operador privado de satélite de Europa. Astra opera el ASTRA Satellite System, que ofrece una amplia cartera de soluciones de radiodifusión y banda ancha para clientes dentro y fuera de Europa. Emite programas de radio y televisión directamente a millones de hogares y ofrece acceso internet y servicios de red a administraciones públicas, grandes empresas, PYME y viviendas particulares. |
| --- | --- |

(15)

La denunciante es un operador de plataforma por satélite. Fundada en 1985 como Société Européenne des Satellites (SES), SES ASTRA (en lo sucesivo, “Astra”) fue el primer operador privado de satélite de Europa. Astra opera el ASTRA Satellite System, que ofrece una amplia cartera de soluciones de radiodifusión y banda ancha para clientes dentro y fuera de Europa. Emite programas de radio y televisión directamente a millones de hogares y ofrece acceso internet y servicios de red a administraciones públicas, grandes empresas, PYME y viviendas particulares.

| (16) | Astra ha denunciado el Plan y su aplicación como ayuda ilegal al operador de la plataforma de TDT en posición de monopolio de facto (ABERTIS SA) y, posiblemente, a otros operadores de la plataforma de TDT. En concreto, Astra hace hincapié en la falta de neutralidad tecnológica de que adolece la medida, que discrimina a los operadores de satélite y pone en peligro su supervivencia en el mercado. |
| --- | --- |

(16)

Astra ha denunciado el Plan y su aplicación como ayuda ilegal al operador de la plataforma de TDT en posición de monopolio de facto (ABERTIS SA) y, posiblemente, a otros operadores de la plataforma de TDT. En concreto, Astra hace hincapié en la falta de neutralidad tecnológica de que adolece la medida, que discrimina a los operadores de satélite y pone en peligro su supervivencia en el mercado.

| (17) | En opinión de Astra, para cumplir el objetivo de ofrecer televisión digital en abierto a los telespectadores de la zona II, el Gobierno podía elegir entre invertir en digitalizar la red terrestre analógica o aportar fondos para emitir dichos servicios a través de plataformas digitales alternativas ya existentes. Astra considera que está en condiciones de emitir canales en abierto por satélite por una parte de lo que cuesta la conversión terrestre. Por consiguiente, en opinión de Astra, la conversión terrestre no habría sido necesaria en la zona II. |
| --- | --- |

(17)

En opinión de Astra, para cumplir el objetivo de ofrecer televisión digital en abierto a los telespectadores de la zona II, el Gobierno podía elegir entre invertir en digitalizar la red terrestre analógica o aportar fondos para emitir dichos servicios a través de plataformas digitales alternativas ya existentes. Astra considera que está en condiciones de emitir canales en abierto por satélite por una parte de lo que cuesta la conversión terrestre. Por consiguiente, en opinión de Astra, la conversión terrestre no habría sido necesaria en la zona II.

| (18) | Astra alega además que la Comunidad Autónoma de Cantabria rescindió un contrato ya firmado con Astra (5), cuando se facilitó la ayuda financiera del Gobierno para la transmisión digital terrestre. Esto mostraría que i) la transmisión por satélite sería efectivamente una alternativa para cubrir la zona controvertida y que ii) Astra ha resultado perjudicada por la intervención del Gobierno español en beneficio de una plataforma tecnológica concreta. |
| --- | --- |

(18)

Astra alega además que la Comunidad Autónoma de Cantabria rescindió un contrato ya firmado con Astra (5), cuando se facilitó la ayuda financiera del Gobierno para la transmisión digital terrestre. Esto mostraría que i) la transmisión por satélite sería efectivamente una alternativa para cubrir la zona controvertida y que ii) Astra ha resultado perjudicada por la intervención del Gobierno español en beneficio de una plataforma tecnológica concreta.

| (19) | Astra añade que se trata de una ayuda continuada. Los gobiernos autonómicos financiarán los costes de operación y mantenimiento de las redes locales en la zona II. Esto supondría un gasto anual de 42,9 millones EUR, o aproximadamente 430 millones EUR durante los próximos diez años (6). |
| --- | --- |

(19)

Astra añade que se trata de una ayuda continuada. Los gobiernos autonómicos financiarán los costes de operación y mantenimiento de las redes locales en la zona II. Esto supondría un gasto anual de 42,9 millones EUR, o aproximadamente 430 millones EUR durante los próximos diez años (6).

| (20) | Por último, ASTRA señala que, al excluirla como competidor en la zona II, su posición competitiva en el mercado español general de la plataforma resulta debilitada. Dado que su mercado de televisión de pago ya no crece, ASTRA se está centrando en contratos con radiodifusores nacionales. Convertirse en el operador de la plataforma en la zona II le habría “abierto la puerta” para competir también en un futuro con Abertis en el mercado de televisión en España, que es más amplio. Desde el punto de vista de ASTRA esta cuestión es más importante que el acceso a los mercados regionales en sí. |
| --- | --- |

(20)

Por último, ASTRA señala que, al excluirla como competidor en la zona II, su posición competitiva en el mercado español general de la plataforma resulta debilitada. Dado que su mercado de televisión de pago ya no crece, ASTRA se está centrando en contratos con radiodifusores nacionales. Convertirse en el operador de la plataforma en la zona II le habría “abierto la puerta” para competir también en un futuro con Abertis en el mercado de televisión en España, que es más amplio. Desde el punto de vista de ASTRA esta cuestión es más importante que el acceso a los mercados regionales en sí.

IV.   POSICIÓN DE LAS AUTORIDADES ESPAÑOLAS

| (21) | La posición del Gobierno se fundamenta en tres argumentos principales: i) en la transición a la TDT no ha habido ayuda estatal; ii) la jurisprudencia Altmark es aplicable, ya que está implicado un servicio público, y, por consiguiente, la medida no constituye ayuda estatal; iii) si se considerara que existe ayuda estatal, en cualquier caso sería compatible con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE. Los argumentos del Gobierno se resumen brevemente como sigue: |
| --- | --- |

(21)

La posición del Gobierno se fundamenta en tres argumentos principales: i) en la transición a la TDT no ha habido ayuda estatal; ii) la jurisprudencia Altmark es aplicable, ya que está implicado un servicio público, y, por consiguiente, la medida no constituye ayuda estatal; iii) si se considerara que existe ayuda estatal, en cualquier caso sería compatible con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra c), del TFUE. Los argumentos del Gobierno se resumen brevemente como sigue:

a)   No existe ayuda estatal

| (22) | En primer lugar, el Gobierno alega que en las medidas controvertidas no existe ayuda estatal. En particular, se aduce, entre otras cosas, que no hay subvención si las Comunidades Autónomas siguen las normas de contratación pública al adquirir bienes y servicios. Además, no existe discriminación ya que las plataformas de TDT y satélite operan en distintos mercados. La primera realiza un servicio público y emite fundamentalmente canales en abierto mientras que la segunda se basa en el modelo empresarial de televisión de pago. Se añade, además, que las medidas controvertidas no son selectivas, puesto que también los operadores de satélite pueden participar en las licitaciones organizadas por las Comunidades Autónomas (Astra lo ha hecho en Cantabria), que no excluyen expresamente la participación de operadores de la plataforma por satélite. |
| --- | --- |

(22)

En primer lugar, el Gobierno alega que en las medidas controvertidas no existe ayuda estatal. En particular, se aduce, entre otras cosas, que no hay subvención si las Comunidades Autónomas siguen las normas de contratación pública al adquirir bienes y servicios. Además, no existe discriminación ya que las plataformas de TDT y satélite operan en distintos mercados. La primera realiza un servicio público y emite fundamentalmente canales en abierto mientras que la segunda se basa en el modelo empresarial de televisión de pago. Se añade, además, que las medidas controvertidas no son selectivas, puesto que también los operadores de satélite pueden participar en las licitaciones organizadas por las Comunidades Autónomas (Astra lo ha hecho en Cantabria), que no excluyen expresamente la participación de operadores de la plataforma por satélite.

b)   Es aplicable la jurisprudencia Altmark

| (23) | En segundo lugar, el Gobierno aduce que lograr la máxima cobertura de TDT es parte de una obligación de servicio público y, por consiguiente, la jurisprudencia Altmark se aplicaría a las medidas controvertidas. La medida en cuestión simplemente cubre parte de los costes de digitalización, por lo que no hay compensación excesiva y aumenta la eficiencia, en comparación con el satélite. Por último, por lo que se refiere al cuarto criterio Altmark, la adjudicación de las licitaciones para el suministro de los equipos de telecomunicación de transmisión digital se ha realizado mediante procedimientos competitivos respetando las normas comunitarias, lo que garantiza que resulte seleccionado el proveedor más eficiente. |
| --- | --- |

(23)

En segundo lugar, el Gobierno aduce que lograr la máxima cobertura de TDT es parte de una obligación de servicio público y, por consiguiente, la jurisprudencia Altmark se aplicaría a las medidas controvertidas. La medida en cuestión simplemente cubre parte de los costes de digitalización, por lo que no hay compensación excesiva y aumenta la eficiencia, en comparación con el satélite. Por último, por lo que se refiere al cuarto criterio Altmark, la adjudicación de las licitaciones para el suministro de los equipos de telecomunicación de transmisión digital se ha realizado mediante procedimientos competitivos respetando las normas comunitarias, lo que garantiza que resulte seleccionado el proveedor más eficiente.

c)   La ayuda, caso de haberla, es compatible con el artículo 107, apartado 3

| (24) | Por último, el Gobierno sostiene que, si la Comisión considerara que hay ayuda estatal, dicha ayuda sería compatible con el mercado común de conformidad con el artículo 107, apartado 3, letra c), ya que fomenta la realización de un objetivo de interés comunitario (es decir, la conversión a la radiodifusión digital). La ayuda está bien diseñada ya que solo afecta a la pequeña porción del mercado —2,5 % de la población— que no entra en las obligaciones de cobertura impuestas a los operadores de la plataforma terrestre. Se conseguirían economías de escala y alcance si la red digital terrestre se ampliara también a la zona II. Así pues, sería más eficiente efectuar esta actualización de la red analógica ya existente que cambiar a otra plataforma. Alega además que, en este supuesto, la neutralidad tecnológica no es un principio absoluto ya que la TDT es la única plataforma que ofrece un amplio surtido de canales en abierto. Sea como fuere, de facto, ASTRA tenía la posibilidad de participar en las licitaciones (7). |
| --- | --- |

(24)

Por último, el Gobierno sostiene que, si la Comisión considerara que hay ayuda estatal, dicha ayuda sería compatible con el mercado común de conformidad con el artículo 107, apartado 3, letra c), ya que fomenta la realización de un objetivo de interés comunitario (es decir, la conversión a la radiodifusión digital). La ayuda está bien diseñada ya que solo afecta a la pequeña porción del mercado —2,5 % de la población— que no entra en las obligaciones de cobertura impuestas a los operadores de la plataforma terrestre. Se conseguirían economías de escala y alcance si la red digital terrestre se ampliara también a la zona II. Así pues, sería más eficiente efectuar esta actualización de la red analógica ya existente que cambiar a otra plataforma. Alega además que, en este supuesto, la neutralidad tecnológica no es un principio absoluto ya que la TDT es la única plataforma que ofrece un amplio surtido de canales en abierto. Sea como fuere, de facto, ASTRA tenía la posibilidad de participar en las licitaciones (7).

V.   EVALUACIÓN PRELIMINAR

| (25) | En primer lugar, se considera si es aplicable la jurisprudencia Altmark. De serlo, la medida controvertida no puede ser considerada ayuda estatal. En caso contrario, sin embargo, sería necesario evaluar si la medida controvertida entraña ayuda estatal con arreglo al artículo 107, apartado 1, y, de ser así, si tal ayuda podría considerarse compatible con el mercado interior a tenor del artículo 107, apartado 3. |
| --- | --- |

(25)

En primer lugar, se considera si es aplicable la jurisprudencia Altmark. De serlo, la medida controvertida no puede ser considerada ayuda estatal. En caso contrario, sin embargo, sería necesario evaluar si la medida controvertida entraña ayuda estatal con arreglo al artículo 107, apartado 1, y, de ser así, si tal ayuda podría considerarse compatible con el mercado interior a tenor del artículo 107, apartado 3.

a)   Observaciones generales

Misión de servicio público

| (26) | En España, la radiodifusión pública y privada se define por ley como servicio público (8). Esta definición de servicio público, no obstante, no da prioridad a ninguna plataforma en particular, como se desprende del hecho de que no haya una connotación tecnológica del servicio de televisión en la definición legislativa de servicio público más reciente (2006). |
| --- | --- |

(26)

En España, la radiodifusión pública y privada se define por ley como servicio público (8). Esta definición de servicio público, no obstante, no da prioridad a ninguna plataforma en particular, como se desprende del hecho de que no haya una connotación tecnológica del servicio de televisión en la definición legislativa de servicio público más reciente (2006).

Elección de tecnología

| (27) | Las autoridades españolas han explicado que digitalizar la red terrestre ya existente era el camino más barato y rápido hacia la conversión al sistema digital (9). Para ampliar la cobertura de la plataforma de TDT, las autoridades españolas han previsto la digitalización de los centros emisores existentes y la construcción de otros totalmente nuevos. |
| --- | --- |

(27)

Las autoridades españolas han explicado que digitalizar la red terrestre ya existente era el camino más barato y rápido hacia la conversión al sistema digital (9). Para ampliar la cobertura de la plataforma de TDT, las autoridades españolas han previsto la digitalización de los centros emisores existentes y la construcción de otros totalmente nuevos.

| (28) | Sin embargo, la estructura de costes de las plataformas terrestre y por satélite es diferente. Para determinar si efectivamente la digitalización de la plataforma terrestre es menos onerosa, deben compararse los costes de extensión de la TDT con los costes que hubiera supuesto ofrecer canales en abierto en la plataforma por satélite. A este respecto, las autoridades españolas han presentado un estudio comparativo de análisis de costes realizado en 2007. Sin embargo, como se explica con más detalle a continuación, parece que i) estos supuestos no están totalmente justificados y ii) no es concluyente en absoluto qué tecnología es menos onerosa (10). |
| --- | --- |

(28)

Sin embargo, la estructura de costes de las plataformas terrestre y por satélite es diferente. Para determinar si efectivamente la digitalización de la plataforma terrestre es menos onerosa, deben compararse los costes de extensión de la TDT con los costes que hubiera supuesto ofrecer canales en abierto en la plataforma por satélite. A este respecto, las autoridades españolas han presentado un estudio comparativo de análisis de costes realizado en 2007. Sin embargo, como se explica con más detalle a continuación, parece que i) estos supuestos no están totalmente justificados y ii) no es concluyente en absoluto qué tecnología es menos onerosa (10).

b)   Aplicabilidad de la jurisprudencia Altmark

| (29) | La jurisprudencia Altmark establece cuatro criterios que deben reunirse para que una medida concreta no constituya ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1 (11). La sentencia Altmark se refiere a una situación en la que el dinero público se pagó a un beneficiario directo; había una relación directa (en términos jurídicos, un contrato bilateral o sinalagmático) entre el servicio público y su compensación. Además, se aplicó la prueba de costes y la prueba de compensación excesiva con respecto al beneficiario de los fondos públicos, que era el prestador del servicio público. |
| --- | --- |

(29)

La jurisprudencia Altmark establece cuatro criterios que deben reunirse para que una medida concreta no constituya ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1 (11). La sentencia Altmark se refiere a una situación en la que el dinero público se pagó a un beneficiario directo; había una relación directa (en términos jurídicos, un contrato bilateral o sinalagmático) entre el servicio público y su compensación. Además, se aplicó la prueba de costes y la prueba de compensación excesiva con respecto al beneficiario de los fondos públicos, que era el prestador del servicio público.

| (30) | No hay que olvidar que, en la cadena de producción de radiodifusión, hay al menos tres niveles de competencia relevantes en el presente asunto: i) los proveedores de equipos de TDT y satélite, ii) los operadores de la plataforma, y iii) los radiodifusores. Los fabricantes de equipos de telecomunicación no tienen una misión de servicio público. Por lo tanto, la jurisprudencia Altmark no se les puede aplicar. |
| --- | --- |

(30)

No hay que olvidar que, en la cadena de producción de radiodifusión, hay al menos tres niveles de competencia relevantes en el presente asunto: i) los proveedores de equipos de TDT y satélite, ii) los operadores de la plataforma, y iii) los radiodifusores. Los fabricantes de equipos de telecomunicación no tienen una misión de servicio público. Por lo tanto, la jurisprudencia Altmark no se les puede aplicar.

| (31) | Los radiodifusores sí tienen una misión de servicio público. No obstante, estos últimos solo pueden ser considerados beneficiarios indirectos. En la zona I, es decir, el 96 % de la población española, los radiodifusores pagan al operador de la plataforma por la difusión de sus señales. En la zona II, los radiodifusores no pagan por utilizar la plataforma (12). Así pues, los radiodifusores se benefician del régimen, puesto que, gracias a una red digital más extensa, pueden incrementar (o, como mínimo, mantener) su audiencia entre aproximadamente el millón de habitantes con que cuenta la zona II. Supuestamente, esto genera también ingresos publicitarios adicionales (13). Por otra parte, los radiodifusores públicos no reciben dinero para la actualización de la red terrestre. Tampoco se beneficiarían si hubiera una compensación excesiva. Así pues, la prueba Altmark no es adecuada para evaluar los beneficios indirectos que se generarán para los radiodifusores. |
| --- | --- |

(31)

Los radiodifusores sí tienen una misión de servicio público. No obstante, estos últimos solo pueden ser considerados beneficiarios indirectos. En la zona I, es decir, el 96 % de la población española, los radiodifusores pagan al operador de la plataforma por la difusión de sus señales. En la zona II, los radiodifusores no pagan por utilizar la plataforma (12). Así pues, los radiodifusores se benefician del régimen, puesto que, gracias a una red digital más extensa, pueden incrementar (o, como mínimo, mantener) su audiencia entre aproximadamente el millón de habitantes con que cuenta la zona II. Supuestamente, esto genera también ingresos publicitarios adicionales (13). Por otra parte, los radiodifusores públicos no reciben dinero para la actualización de la red terrestre. Tampoco se beneficiarían si hubiera una compensación excesiva. Así pues, la prueba Altmark no es adecuada para evaluar los beneficios indirectos que se generarán para los radiodifusores.

| (32) | En cambio, los operadores de la plataforma terrestre se benefician directamente de la extensión de la red de TDT financiada por el Estado. Si el operador de la plataforma terrestre es el titular de la red de TDT ampliada, se evita los costes de extensión de la red (y/o de la actualización tecnológica). No obstante, tampoco en ese caso es aplicable la jurisprudencia Altmark. Y lo que es más importante, como se ha explicado anteriormente, los operadores de la plataforma no están incluidos en la misión de servicio público. Por tanto, las ayudas a los operadores de la plataforma terrestre no estarían cubiertas por el primer criterio Altmark
   (14). |
| --- | --- |

(32)

En cambio, los operadores de la plataforma terrestre se benefician directamente de la extensión de la red de TDT financiada por el Estado. Si el operador de la plataforma terrestre es el titular de la red de TDT ampliada, se evita los costes de extensión de la red (y/o de la actualización tecnológica). No obstante, tampoco en ese caso es aplicable la jurisprudencia Altmark. Y lo que es más importante, como se ha explicado anteriormente, los operadores de la plataforma no están incluidos en la misión de servicio público. Por tanto, las ayudas a los operadores de la plataforma terrestre no estarían cubiertas por el primer criterio Altmark
   (14).

| (33) | Aun cuando se considerara que la misión de servicio público es extensiva a la plataforma terrestre, es dudoso que el régimen de TDT cumpliera el tercer y cuarto criterio de la sentencia Altmark. |
| --- | --- |

(33)

Aun cuando se considerara que la misión de servicio público es extensiva a la plataforma terrestre, es dudoso que el régimen de TDT cumpliera el tercer y cuarto criterio de la sentencia Altmark.

| (34) | Por lo que se refiere al tercer criterio, el coste de digitalización de la zona II, incluidos su operación y mantenimiento, están totalmente cubiertos por la financiación estatal. Habida cuenta de los beneficios para los radiodifusores y los operadores de la plataforma, como se ha explicado, se produciría una compensación excesiva. Las autoridades españolas no han evaluado si la financiación estatal excede el coste de las obligaciones de servicio público más un beneficio razonable. |
| --- | --- |

(34)

Por lo que se refiere al tercer criterio, el coste de digitalización de la zona II, incluidos su operación y mantenimiento, están totalmente cubiertos por la financiación estatal. Habida cuenta de los beneficios para los radiodifusores y los operadores de la plataforma, como se ha explicado, se produciría una compensación excesiva. Las autoridades españolas no han evaluado si la financiación estatal excede el coste de las obligaciones de servicio público más un beneficio razonable.

| (35) | Por lo que se refiere al cuarto criterio Altmark, las autoridades españolas remiten a la competencia entre los proveedores de equipos de telecomunicación. No obstante, para evaluar una posible ventaja para los operadores de la plataforma, habría sido necesario organizar una licitación pública que permitiera la competencia entre operadores de distintas plataformas o, al menos, hacer una comparación de las inversiones realizadas por las autoridades españolas y los costes de un competidor eficiente. No ha habido tal licitación y el citado estudio de costes de 2007 no aporta un análisis de costes fiable y concluyente a este respecto. |
| --- | --- |

(35)

Por lo que se refiere al cuarto criterio Altmark, las autoridades españolas remiten a la competencia entre los proveedores de equipos de telecomunicación. No obstante, para evaluar una posible ventaja para los operadores de la plataforma, habría sido necesario organizar una licitación pública que permitiera la competencia entre operadores de distintas plataformas o, al menos, hacer una comparación de las inversiones realizadas por las autoridades españolas y los costes de un competidor eficiente. No ha habido tal licitación y el citado estudio de costes de 2007 no aporta un análisis de costes fiable y concluyente a este respecto.

| (36) | En conclusión, la Comisión considera que la jurisprudencia Altmark no puede aplicarse en el presente asunto. Aparte de que los beneficios para los radiodifusores, como beneficiarios indirectos, son difíciles de conciliar con el planteamiento Altmark, los operadores de la plataforma terrestre no tienen una misión de servicio público. Aunque existiera tal misión de servicio público, no parecen cumplirse los demás criterios Altmark. |
| --- | --- |

(36)

En conclusión, la Comisión considera que la jurisprudencia Altmark no puede aplicarse en el presente asunto. Aparte de que los beneficios para los radiodifusores, como beneficiarios indirectos, son difíciles de conciliar con el planteamiento Altmark, los operadores de la plataforma terrestre no tienen una misión de servicio público. Aunque existiera tal misión de servicio público, no parecen cumplirse los demás criterios Altmark.

c)   Existencia de ayuda estatal con arreglo al artículo 107, apartado 1

Transferencia de recursos estatales

| (37) | La medida controvertida entraña una transferencia de recursos financieros del Estado a entidades que realizan una actividad económica. En primer lugar, se transfieren recursos presupuestarios del Gobierno central a las Comunidades Autónomas. A continuación las Comunidades Autónomas financian la extensión de la red de TDT.
  Selectividad y ventaja: beneficiarios de la medida controvertida |
| --- | --- |

(37)

La medida controvertida entraña una transferencia de recursos financieros del Estado a entidades que realizan una actividad económica. En primer lugar, se transfieren recursos presupuestarios del Gobierno central a las Comunidades Autónomas. A continuación las Comunidades Autónomas financian la extensión de la red de TDT.

Selectividad y ventaja: beneficiarios de la medida controvertida

Proveedores de equipos de telecomunicación

| (38) | Los proveedores de equipos de telecomunicación son los contratistas directos de las Comunidades Autónomas una vez que se adjudican las licitaciones para la digitalización. El Gobierno adquiere el equipamiento para la TDT en condiciones de mercado y respetando las normas de contratación pública (licitación abierta). Puesto que la adquisición se realiza a precio de mercado, prima facie, no implica una ventaja para un proveedor de red concreto (a pesar de que Abertis haya conseguido la mayoría de las obras licitadas). No obstante, como la demanda de estos productos va en aumento debido a la medida de ayuda, en esta fase no puede descartarse por completo que la medida entrañe una ventaja selectiva para los proveedores de equipos de telecomunicación. |
| --- | --- |

(38)

Los proveedores de equipos de telecomunicación son los contratistas directos de las Comunidades Autónomas una vez que se adjudican las licitaciones para la digitalización. El Gobierno adquiere el equipamiento para la TDT en condiciones de mercado y respetando las normas de contratación pública (licitación abierta). Puesto que la adquisición se realiza a precio de mercado, prima facie, no implica una ventaja para un proveedor de red concreto (a pesar de que Abertis haya conseguido la mayoría de las obras licitadas). No obstante, como la demanda de estos productos va en aumento debido a la medida de ayuda, en esta fase no puede descartarse por completo que la medida entrañe una ventaja selectiva para los proveedores de equipos de telecomunicación.

| (39) | Además, la decisión de las autoridades españolas de adquirir únicamente equipos para la actualización de la plataforma terrestre implica una discriminación hacia los proveedores del equipamiento utilizado para otras plataformas (por ejemplo, descodificadores para satélite y antenas parabólicas). |
| --- | --- |

(39)

Además, la decisión de las autoridades españolas de adquirir únicamente equipos para la actualización de la plataforma terrestre implica una discriminación hacia los proveedores del equipamiento utilizado para otras plataformas (por ejemplo, descodificadores para satélite y antenas parabólicas).

Operadores de plataforma

| (40) | Por lo que se refiere a los operadores de plataforma, las Comunidades Autónomas han adoptado distintas medidas. Cuando ya existía un operador de la red analógica, ese operador continúa operando la red de TDT (por ejemplo, Telecom Castilla-La Mancha, Aragón Telecom, etc.). Según las autoridades españolas, en la mayoría de los casos, son los propios ayuntamientos los que operan la red. En otros casos, la responsable es una entidad pública. Estos operadores no reciben directamente dinero del Gobierno. No obstante, el equipamiento adquirido por el Gobierno (autonómico) se pone a su disposición para que amplíen su red. Por consiguiente, los operadores de la plataforma se benefician directamente de la financiación pública de la extensión y actualización de su red digital. |
| --- | --- |

(40)

Por lo que se refiere a los operadores de plataforma, las Comunidades Autónomas han adoptado distintas medidas. Cuando ya existía un operador de la red analógica, ese operador continúa operando la red de TDT (por ejemplo, Telecom Castilla-La Mancha, Aragón Telecom, etc.). Según las autoridades españolas, en la mayoría de los casos, son los propios ayuntamientos los que operan la red. En otros casos, la responsable es una entidad pública. Estos operadores no reciben directamente dinero del Gobierno. No obstante, el equipamiento adquirido por el Gobierno (autonómico) se pone a su disposición para que amplíen su red. Por consiguiente, los operadores de la plataforma se benefician directamente de la financiación pública de la extensión y actualización de su red digital.

| (41) | Cuando el beneficiario es un operador de plataforma regional, este operador se beneficia de la extensión de su red regional en zonas aisladas de esa región en concreto. En algunas regiones la “zona II” puede comprender hasta el 10 % de la población. Por consiguiente, gracias a la medida estatal, la cobertura global de las redes regionales aumenta, lo que incrementa el atractivo de la red a la hora de competir con otras plataformas para la difusión de señales de televisión en esa región concreta. |
| --- | --- |

(41)

Cuando el beneficiario es un operador de plataforma regional, este operador se beneficia de la extensión de su red regional en zonas aisladas de esa región en concreto. En algunas regiones la “zona II” puede comprender hasta el 10 % de la población. Por consiguiente, gracias a la medida estatal, la cobertura global de las redes regionales aumenta, lo que incrementa el atractivo de la red a la hora de competir con otras plataformas para la difusión de señales de televisión en esa región concreta.

| (42) | Además, las instalaciones subvencionadas aumentan la capilaridad de la red de TDT en su conjunto. Como consecuencia, la red se hace adecuada para la prestación de servicios de valor añadido (por ejemplo, la televisión digital móvil o DVB-H) y los radiodifusores y operadores de la plataforma tendrán mayores oportunidades de ser los primeros proveedores en ofrecer servicios digitales de nueva generación. |
| --- | --- |

(42)

Además, las instalaciones subvencionadas aumentan la capilaridad de la red de TDT en su conjunto. Como consecuencia, la red se hace adecuada para la prestación de servicios de valor añadido (por ejemplo, la televisión digital móvil o DVB-H) y los radiodifusores y operadores de la plataforma tendrán mayores oportunidades de ser los primeros proveedores en ofrecer servicios digitales de nueva generación.

| (43) | Estos beneficios se ven reforzados por la subsidiarización continuada de los costes de funcionamiento de las redes locales por parte de los gobiernos autonómicos. En algunas regiones los gobiernos locales han manifestado su compromiso de correr con los gastos de mantenimiento y de personal de la red. Esto también se aplica cuando la explotación de la infraestructura la realiza una entidad privada. Cuando estos pagos se efectúan a operadores de redes locales, aumenta el riesgo de compensación excesiva, es decir, de cobertura parcial de otros costes de la red. Puede ser el caso, por ejemplo, cuando el equipo se utiliza conjuntamente para las zonas I y II. |
| --- | --- |

(43)

Estos beneficios se ven reforzados por la subsidiarización continuada de los costes de funcionamiento de las redes locales por parte de los gobiernos autonómicos. En algunas regiones los gobiernos locales han manifestado su compromiso de correr con los gastos de mantenimiento y de personal de la red. Esto también se aplica cuando la explotación de la infraestructura la realiza una entidad privada. Cuando estos pagos se efectúan a operadores de redes locales, aumenta el riesgo de compensación excesiva, es decir, de cobertura parcial de otros costes de la red. Puede ser el caso, por ejemplo, cuando el equipo se utiliza conjuntamente para las zonas I y II.

| (44) | De la misma manera, según ASTRA, Abertis obtiene también una ventaja directa al competir con operadores de otras plataformas. Como proveedor de la red, Abertis consiguió la mayoría de los contratos para la actualización de esas redes locales, aunque no opera por sí misma ninguna de ellas. No obstante, al competir con otra plataforma como operador de la plataforma, la extensión de la red terrestre permite a Abertis ofrecer a los radiodifusores un mayor alcance y una capilaridad superior de su propia red. Mientras que, sin la medida, la red digital terrestre solo llegaría al 96-98 % de la población, esta cobertura se incrementa a casi el 100 %, sin coste adicional para el radiodifusor. Un radiodifusor interesado en la cobertura nacional tendría, por tanto, menos incentivos para optar por la plataforma por satélite. |
| --- | --- |

(44)

De la misma manera, según ASTRA, Abertis obtiene también una ventaja directa al competir con operadores de otras plataformas. Como proveedor de la red, Abertis consiguió la mayoría de los contratos para la actualización de esas redes locales, aunque no opera por sí misma ninguna de ellas. No obstante, al competir con otra plataforma como operador de la plataforma, la extensión de la red terrestre permite a Abertis ofrecer a los radiodifusores un mayor alcance y una capilaridad superior de su propia red. Mientras que, sin la medida, la red digital terrestre solo llegaría al 96-98 % de la población, esta cobertura se incrementa a casi el 100 %, sin coste adicional para el radiodifusor. Un radiodifusor interesado en la cobertura nacional tendría, por tanto, menos incentivos para optar por la plataforma por satélite.

Radiodifusores de TDT

| (45) | Por último, los radiodifusores podrían considerarse beneficiarios indirectos. Sin el régimen estatal, en la zona II, los radiodifusores solo tendrían la opción de comprar capacidad de satélite a Astra. Aún así, llegarían a menos hogares, puesto que al menos algunos de ellos no comprarían el equipo de tierra necesario (descodificador para satélite y antena parabólica). |
| --- | --- |

(45)

Por último, los radiodifusores podrían considerarse beneficiarios indirectos. Sin el régimen estatal, en la zona II, los radiodifusores solo tendrían la opción de comprar capacidad de satélite a Astra. Aún así, llegarían a menos hogares, puesto que al menos algunos de ellos no comprarían el equipo de tierra necesario (descodificador para satélite y antena parabólica).

| (46) | En el mercado de la televisión de pago, las iniciativas de acceso condicional lanzadas recientemente en la plataforma de TDT compiten con la difusión de canales en la plataforma por satélite. Puesto que la medida controvertida es extensiva a la plataforma de TDT, los canales de TDT de acceso condicional resultan favorecidos frente a los canales de acceso condicional de la plataforma por satélite. |
| --- | --- |

(46)

En el mercado de la televisión de pago, las iniciativas de acceso condicional lanzadas recientemente en la plataforma de TDT compiten con la difusión de canales en la plataforma por satélite. Puesto que la medida controvertida es extensiva a la plataforma de TDT, los canales de TDT de acceso condicional resultan favorecidos frente a los canales de acceso condicional de la plataforma por satélite.

Conclusión sobre la ventaja selectiva

| (47) | Así pues, el régimen controvertido parece dar una ventaja selectiva a los proveedores/instaladores de red (ventaja sectorial), a los operadores de la plataforma de TDT y a los radiodifusores de TDT, tanto en abierto como en acceso condicional. |
| --- | --- |

(47)

Así pues, el régimen controvertido parece dar una ventaja selectiva a los proveedores/instaladores de red (ventaja sectorial), a los operadores de la plataforma de TDT y a los radiodifusores de TDT, tanto en abierto como en acceso condicional.

Falseamiento de la competencia

Proveedores de equipos de telecomunicación

| (48) | A primera vista, la medida controvertida parece entrañar una ventaja competitiva (consistente en el incremento de la demanda) en beneficio de los proveedores de equipos de telecomunicación. |
| --- | --- |

(48)

A primera vista, la medida controvertida parece entrañar una ventaja competitiva (consistente en el incremento de la demanda) en beneficio de los proveedores de equipos de telecomunicación.

Operadores de la plataforma

| (49) | Podría producirse falseamiento de la competencia entre diferentes plataformas (terrestre y satélite), ya que la medida controvertida va dirigida a la digitalización e instalación de centros emisores terrestres totalmente nuevos, sin considerar la transmisión por satélite. |
| --- | --- |

(49)

Podría producirse falseamiento de la competencia entre diferentes plataformas (terrestre y satélite), ya que la medida controvertida va dirigida a la digitalización e instalación de centros emisores terrestres totalmente nuevos, sin considerar la transmisión por satélite.

| (50) | Las autoridades españolas aducen que la plataforma por satélite operada por ASTRA no pertenece al mismo mercado que la plataforma terrestre, puesto que no tiene los derechos de emisión en abierto. |
| --- | --- |

(50)

Las autoridades españolas aducen que la plataforma por satélite operada por ASTRA no pertenece al mismo mercado que la plataforma terrestre, puesto que no tiene los derechos de emisión en abierto.

| (51) | La información que consta en el expediente muestra que Astra pudo competir por la plataforma para la extensión en Cantabria y que el Gobierno cántabro rescindió unilateralmente al contrato cuando se aprobaron las medidas controvertidas a favor de la TDT. Además, uno de los radiodifusores indicó que no concedería derechos a Astra mientras no hubiera cobertura de TDT en la zona. Aún es más, la plataforma por satélite se utiliza en la zona III y el Gobierno ha impuesto obligaciones de radiodifusión a los radiodifusores para garantizar que sus señales se envíen a través de esta plataforma. |
| --- | --- |

(51)

La información que consta en el expediente muestra que Astra pudo competir por la plataforma para la extensión en Cantabria y que el Gobierno cántabro rescindió unilateralmente al contrato cuando se aprobaron las medidas controvertidas a favor de la TDT. Además, uno de los radiodifusores indicó que no concedería derechos a Astra mientras no hubiera cobertura de TDT en la zona. Aún es más, la plataforma por satélite se utiliza en la zona III y el Gobierno ha impuesto obligaciones de radiodifusión a los radiodifusores para garantizar que sus señales se envíen a través de esta plataforma.

| (52) | El hecho de que actualmente los radiodifusores en abierto sean reacios a utilizar la plataforma por satélite no implica que la plataforma satelital y terrestre pertenezcan a mercados diferentes. En esencia, los radiodifusores pueden optar por una de las dos plataformas. La difusión por las dos plataformas simultáneamente solo aumenta los costes para los radiodifusores sin aportar gran valor añadido mientras ambas plataformas ofrezcan cobertura nacional. Puesto que, gracias a la intervención estatal, la extensión de la TDT a la zona II es gratuita, los radiodifusores no tienen incentivos para pasarse a la plataforma por satélite en la zona II. Naturalmente, esto podría ser diferente sin las subvenciones estatales. En ese caso, como se ha hecho en la zona III, el Gobierno podría haber impuesto obligaciones de transmisión para garantizar la trasmisión en la zona II (15). |
| --- | --- |

(52)

El hecho de que actualmente los radiodifusores en abierto sean reacios a utilizar la plataforma por satélite no implica que la plataforma satelital y terrestre pertenezcan a mercados diferentes. En esencia, los radiodifusores pueden optar por una de las dos plataformas. La difusión por las dos plataformas simultáneamente solo aumenta los costes para los radiodifusores sin aportar gran valor añadido mientras ambas plataformas ofrezcan cobertura nacional. Puesto que, gracias a la intervención estatal, la extensión de la TDT a la zona II es gratuita, los radiodifusores no tienen incentivos para pasarse a la plataforma por satélite en la zona II. Naturalmente, esto podría ser diferente sin las subvenciones estatales. En ese caso, como se ha hecho en la zona III, el Gobierno podría haber impuesto obligaciones de transmisión para garantizar la trasmisión en la zona II (15).

Radiodifusores

| (53) | La medida controvertida podría también haber falseado la competencia entre los radiodifusores. Antes, la plataforma terrestre generalmente albergaba a radiodifusores en abierto y la plataforma por satélite fundamentalmente a radiodifusores de televisión de pago o de acceso condicional. Actualmente, sin embargo, los radiodifusores en abierto están lanzando incitativas de televisión de pago en la plataforma terrestre y los radiodifusores por satélite buscan acceso a canales en abierto con el fin de completar su oferta y competir más activamente con los radiodifusores en abierto. |
| --- | --- |

(53)

La medida controvertida podría también haber falseado la competencia entre los radiodifusores. Antes, la plataforma terrestre generalmente albergaba a radiodifusores en abierto y la plataforma por satélite fundamentalmente a radiodifusores de televisión de pago o de acceso condicional. Actualmente, sin embargo, los radiodifusores en abierto están lanzando incitativas de televisión de pago en la plataforma terrestre y los radiodifusores por satélite buscan acceso a canales en abierto con el fin de completar su oferta y competir más activamente con los radiodifusores en abierto.

Conclusión sobre el falseamiento de la competencia

| (54) | Al financiar los costes asociados a la extensión de la plataforma de TDT, el régimen podría por tanto determinar un falseamiento de la competencia potencial o real entre los proveedores de equipos de telecomunicación activos en distintas tecnologías y entre las plataformas terrestre y por satélite. Además, la medida podría crear un falseamiento de la competencia entre los radiodifusores de TDT y de satélite, tanto en televisión en abierto como de pago, ya que la primera utiliza una plataforma que, sin la medida, no estaría disponible (o estaría disponible a un coste superior). |
| --- | --- |

(54)

Al financiar los costes asociados a la extensión de la plataforma de TDT, el régimen podría por tanto determinar un falseamiento de la competencia potencial o real entre los proveedores de equipos de telecomunicación activos en distintas tecnologías y entre las plataformas terrestre y por satélite. Además, la medida podría crear un falseamiento de la competencia entre los radiodifusores de TDT y de satélite, tanto en televisión en abierto como de pago, ya que la primera utiliza una plataforma que, sin la medida, no estaría disponible (o estaría disponible a un coste superior).

Efecto sobre el comercio entre Estados miembros

| (55) | La medida controvertida tiene también efectos sobre el comercio, ya que modifica las condiciones competitivas en la totalidad del territorio de un Estado miembro y, además, porque en la industria de radiodifusión española invierten empresas de otros Estados miembros (por ejemplo, Telecinco, un radiodifusor controlado por la italiana Mediaset, o ASTRA). |
| --- | --- |

(55)

La medida controvertida tiene también efectos sobre el comercio, ya que modifica las condiciones competitivas en la totalidad del territorio de un Estado miembro y, además, porque en la industria de radiodifusión española invierten empresas de otros Estados miembros (por ejemplo, Telecinco, un radiodifusor controlado por la italiana Mediaset, o ASTRA).

d)   Compatibilidad con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra c)

| (56) | Una vez se llega a la conclusión de que la medida controvertida implica ayuda estatal, el régimen adoptado por las autoridades españolas debe ser evaluado con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra c), con el fin de verificar su posible compatibilidad con el mercado interior. La compatibilidad de la medida controvertida debe ser evaluada en el contexto de la transición de la televisión analógica a la digital. |
| --- | --- |

(56)

Una vez se llega a la conclusión de que la medida controvertida implica ayuda estatal, el régimen adoptado por las autoridades españolas debe ser evaluado con arreglo al artículo 107, apartado 3, letra c), con el fin de verificar su posible compatibilidad con el mercado interior. La compatibilidad de la medida controvertida debe ser evaluada en el contexto de la transición de la televisión analógica a la digital.

| (57) | A este respecto, el Gobierno ha aducido que la financiación pública era necesaria para superar una deficiencia del mercado que impedía la digitalización de zonas que quedaban fuera de las obligaciones legales de cobertura impuestas a los radiodifusores. |
| --- | --- |

(57)

A este respecto, el Gobierno ha aducido que la financiación pública era necesaria para superar una deficiencia del mercado que impedía la digitalización de zonas que quedaban fuera de las obligaciones legales de cobertura impuestas a los radiodifusores.

| (58) | En su sentencia de 6 de octubre de 2009 (16), el Tribunal General dictaminó en la solicitud de anulación interpuesta por Alemania de la Decisión 2006/513/CE de la Comisión en el asunto DVB-T-Berlín-Brandemburgo
   (17), que trataba cuestiones similares a las que la Comisión tiene que abordar en el asunto que nos ocupa. En particular, el Tribunal trató los criterios que la Comisión debe aplicar al evaluar la compatibilidad con arreglo al artículo 107, apartado 3, del TFUE, que se consideran a continuación. |
| --- | --- |

(58)

En su sentencia de 6 de octubre de 2009 (16), el Tribunal General dictaminó en la solicitud de anulación interpuesta por Alemania de la Decisión 2006/513/CE de la Comisión en el asunto DVB-T-Berlín-Brandemburgo
   (17), que trataba cuestiones similares a las que la Comisión tiene que abordar en el asunto que nos ocupa. En particular, el Tribunal trató los criterios que la Comisión debe aplicar al evaluar la compatibilidad con arreglo al artículo 107, apartado 3, del TFUE, que se consideran a continuación.

Deficiencia del mercado
   (18)

| (59) | En principio, en caso de conversión al sistema digital, la Comisión aceptó el argumento de la deficiencia del mercado en el asunto DVB-T-Berlín-Brandemburgo. Existen externalidades positivas en la conversión al sistema digital (el dividendo digital). La tecnología digital da lugar a una oferta más amplia para el cliente final. No obstante, sería necesario demostrar asimismo que los propios operadores terrestres no invertirían en la digitalización de su red (19). A este respecto, el Gobierno español ha aportado indicios suficientes sobre la reticencia de los radiodifusores a soportar inversiones adicionales para la extensión de la red de TDT (20). |
| --- | --- |

(59)

En principio, en caso de conversión al sistema digital, la Comisión aceptó el argumento de la deficiencia del mercado en el asunto DVB-T-Berlín-Brandemburgo. Existen externalidades positivas en la conversión al sistema digital (el dividendo digital). La tecnología digital da lugar a una oferta más amplia para el cliente final. No obstante, sería necesario demostrar asimismo que los propios operadores terrestres no invertirían en la digitalización de su red (19). A este respecto, el Gobierno español ha aportado indicios suficientes sobre la reticencia de los radiodifusores a soportar inversiones adicionales para la extensión de la red de TDT (20).

| (60) | Como alternativa, la plataforma por satélite podría utilizarse ya para la difusión digital. No obstante, también en ese caso habría que hacer inversiones adicionales. Los particulares tendrían que comprar el equipo de tierra necesario, lo que supone una inversión importante (que incluye también la instalación de la antena parabólica). Ni el operador de satélite ni los particulares han realizado hasta el momento esas inversiones en instalaciones en tierra a una escala que pueda considerarse que la zona II está suficientemente servida por la red satelital. |
| --- | --- |

(60)

Como alternativa, la plataforma por satélite podría utilizarse ya para la difusión digital. No obstante, también en ese caso habría que hacer inversiones adicionales. Los particulares tendrían que comprar el equipo de tierra necesario, lo que supone una inversión importante (que incluye también la instalación de la antena parabólica). Ni el operador de satélite ni los particulares han realizado hasta el momento esas inversiones en instalaciones en tierra a una escala que pueda considerarse que la zona II está suficientemente servida por la red satelital.

| (61) | Por razones de cohesión y acceso a la información, el Gobierno desea dar acceso a la televisión en abierto a toda la población en las mismas condiciones, es decir, sin suscripción alguna de los telespectadores a los canales de televisión. Puesto que, también en el caso de la transmisión por satélite, esto solo podría lograrse con apoyo del Gobierno, puede concluirse que existe una deficiencia del mercado. |
| --- | --- |

(61)

Por razones de cohesión y acceso a la información, el Gobierno desea dar acceso a la televisión en abierto a toda la población en las mismas condiciones, es decir, sin suscripción alguna de los telespectadores a los canales de televisión. Puesto que, también en el caso de la transmisión por satélite, esto solo podría lograrse con apoyo del Gobierno, puede concluirse que existe una deficiencia del mercado.

Proporcionalidad

| (62) | Por lo que se refiere a la proporcionalidad, en su decisión DVB-T-Berlín-Brandemburgo, la Comisión consideró necesario comparar la medida adoptada con posibles alternativas. La Comisión concluyó que la ayuda no era necesaria ni proporcionada. |
| --- | --- |

(62)

Por lo que se refiere a la proporcionalidad, en su decisión DVB-T-Berlín-Brandemburgo, la Comisión consideró necesario comparar la medida adoptada con posibles alternativas. La Comisión concluyó que la ayuda no era necesaria ni proporcionada.

| (63) | Las autoridades españolas alegan que la digitalización de los centros emisores terrestres existentes (y, en ocasiones, la construcción de otros nuevos) era la solución menos costosa y más rápida para la digitalización. A este respecto, han presentado un estudio de análisis de costes que compara los costes de la transmisión terrestre y por satélite (21). Ese estudio, no obstante, aporta pocas pruebas para abordar la cuestión de la proporcionalidad. |
| --- | --- |

(63)

Las autoridades españolas alegan que la digitalización de los centros emisores terrestres existentes (y, en ocasiones, la construcción de otros nuevos) era la solución menos costosa y más rápida para la digitalización. A este respecto, han presentado un estudio de análisis de costes que compara los costes de la transmisión terrestre y por satélite (21). Ese estudio, no obstante, aporta pocas pruebas para abordar la cuestión de la proporcionalidad.

| (64) | En primer lugar, al comparar los costes de las dos tecnologías, el estudio evalúa el coste de los descodificadores para transmisión por satélite, pero no evalúa el coste de los descodificadores (o de un nuevo aparato de televisión con descodificador incorporado), orientación de la antena y sustitución del cable que son necesarios en caso de cambiar a la tecnología de TDT. En segundo lugar, el estudio concluye que es más eficiente una u otra tecnología dependiendo de las condiciones geográficas y del tamaño de la ciudad o pueblo de que se trate. Esta última conclusión, sin embargo, daría a entender que las Comunidades Autónomas organizan licitaciones tanto para tecnología de TDT como por satélite, así como que los organismos territoriales a los que se sirve son de tamaño variable. Al organizar licitaciones exclusivamente para tecnología de TDT, se ignoró la conclusión del estudio (22). |
| --- | --- |

(64)

En primer lugar, al comparar los costes de las dos tecnologías, el estudio evalúa el coste de los descodificadores para transmisión por satélite, pero no evalúa el coste de los descodificadores (o de un nuevo aparato de televisión con descodificador incorporado), orientación de la antena y sustitución del cable que son necesarios en caso de cambiar a la tecnología de TDT. En segundo lugar, el estudio concluye que es más eficiente una u otra tecnología dependiendo de las condiciones geográficas y del tamaño de la ciudad o pueblo de que se trate. Esta última conclusión, sin embargo, daría a entender que las Comunidades Autónomas organizan licitaciones tanto para tecnología de TDT como por satélite, así como que los organismos territoriales a los que se sirve son de tamaño variable. Al organizar licitaciones exclusivamente para tecnología de TDT, se ignoró la conclusión del estudio (22).

| (65) | Se pide al Gobierno español que aporte más información sobre este punto. |
| --- | --- |

(65)

Se pide al Gobierno español que aporte más información sobre este punto.

Neutralidad tecnológica

| (66) | La Comunicación de 2003 de la Comisión sobre la transición a la radiodifusión digital prevé que, para lograr la transición a la norma digital, deben tomarse en consideración todos los modos de transmisión. En su decisión DVB-T-Berlín-Brandemburgo, la Comisión concluyó que la tecnología DVB-T terrestre no es superior a otras soluciones tecnológicas. El apoyo para esta plataforma sería una excepción injustificada al principio de neutralidad tecnológica y podría impedir la expansión de otras plataformas. En su sentencia T-21/06, el Tribunal remitía a la Comunicación de 2003 y consideró que, puesto que la DVB-T apoyaba claramente solo la red terrestre, esta medida no cumplía el requisito de neutralidad (23). |
| --- | --- |

(66)

La Comunicación de 2003 de la Comisión sobre la transición a la radiodifusión digital prevé que, para lograr la transición a la norma digital, deben tomarse en consideración todos los modos de transmisión. En su decisión DVB-T-Berlín-Brandemburgo, la Comisión concluyó que la tecnología DVB-T terrestre no es superior a otras soluciones tecnológicas. El apoyo para esta plataforma sería una excepción injustificada al principio de neutralidad tecnológica y podría impedir la expansión de otras plataformas. En su sentencia T-21/06, el Tribunal remitía a la Comunicación de 2003 y consideró que, puesto que la DVB-T apoyaba claramente solo la red terrestre, esta medida no cumplía el requisito de neutralidad (23).

| (67) | En el asunto T-177/07, Mediaset, relativo a las subvenciones para la adquisición de descodificadores digitales terrestres y de cable, el Tribunal General respaldó las conclusiones de la Comisión según las cuales la exclusión de los descodificadores de satélite de la subvención implicaba una discriminación contraria al principio de neutralidad tecnológica y que, como tal, impedía que la medida controvertida fuera declarada compatible con el mercado interior. |
| --- | --- |

(67)

En el asunto T-177/07, Mediaset, relativo a las subvenciones para la adquisición de descodificadores digitales terrestres y de cable, el Tribunal General respaldó las conclusiones de la Comisión según las cuales la exclusión de los descodificadores de satélite de la subvención implicaba una discriminación contraria al principio de neutralidad tecnológica y que, como tal, impedía que la medida controvertida fuera declarada compatible con el mercado interior.

| (68) | En el presente asunto, el Gobierno se ha centrado en la tecnología de TDT como solución principal para la digitalización. Efectivamente, la opción tecnológica se hizo desde el principio mismo del proceso administrativo, cuando se aprobó el Real Decreto 944/2005, que hace referencia explícita a la tecnología de TDT. Las Comunidades Autónomas no han hecho más que seguir las directrices del Gobierno. No obstante, los distintos ayuntamientos han optado por una gran variedad de procedimientos de licitación. En algunos caso, el texto de las licitación deja abierto qué tecnología se utilizará. En otros, la licitación da una lista de centros emisores que se utilizarán en el despliegue del equipo de TDT. |
| --- | --- |

(68)

En el presente asunto, el Gobierno se ha centrado en la tecnología de TDT como solución principal para la digitalización. Efectivamente, la opción tecnológica se hizo desde el principio mismo del proceso administrativo, cuando se aprobó el Real Decreto 944/2005, que hace referencia explícita a la tecnología de TDT. Las Comunidades Autónomas no han hecho más que seguir las directrices del Gobierno. No obstante, los distintos ayuntamientos han optado por una gran variedad de procedimientos de licitación. En algunos caso, el texto de las licitación deja abierto qué tecnología se utilizará. En otros, la licitación da una lista de centros emisores que se utilizarán en el despliegue del equipo de TDT.

| (69) | En una fase posterior del procedimiento, el Gobierno ha presentado a la Comisión ejemplos de correspondencia (tres correos electrónicos) entre el Ministerio de Industria y las Comunidades Autónomas. En esos correos, las Comunidades preguntan si los fondos estatales para TDT pueden utilizarse también para financiar transmisión por satélite (la respuesta fue afirmativa). El Gobierno sugiere que esto prueba que la licitación organizada por las Comunidades Autónomas, aunque hacía referencia explícita a la TDT, estaba de facto abierta a todas las tecnologías. No obstante, esto solo es aplicable a unas cuantas Comunidades Autónomas. En segundo lugar, cuando la opción tecnológica se confirmó ex post, no era del conocimiento público y, por tanto, no podía impedir que los operadores de otras plataformas distintas de la TDT desistieran de participar en la licitación. De hecho, en sus escritos, Astra ha señalado que la referencia general a la TDT en los documentos de licitación hizo que se abstuviera de participar en las licitaciones. |
| --- | --- |

(69)

En una fase posterior del procedimiento, el Gobierno ha presentado a la Comisión ejemplos de correspondencia (tres correos electrónicos) entre el Ministerio de Industria y las Comunidades Autónomas. En esos correos, las Comunidades preguntan si los fondos estatales para TDT pueden utilizarse también para financiar transmisión por satélite (la respuesta fue afirmativa). El Gobierno sugiere que esto prueba que la licitación organizada por las Comunidades Autónomas, aunque hacía referencia explícita a la TDT, estaba de facto abierta a todas las tecnologías. No obstante, esto solo es aplicable a unas cuantas Comunidades Autónomas. En segundo lugar, cuando la opción tecnológica se confirmó ex post, no era del conocimiento público y, por tanto, no podía impedir que los operadores de otras plataformas distintas de la TDT desistieran de participar en la licitación. De hecho, en sus escritos, Astra ha señalado que la referencia general a la TDT en los documentos de licitación hizo que se abstuviera de participar en las licitaciones.

e)   Aplicabilidad de la regla de minimis

| (70) | En relación con la aplicabilidad de la regla de minimis, la Comisión señala que la ayuda no es “transparente” a tenor del artículo 2, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1998/2006 sobre ayudas de minimis. Efectivamente, el importe de la ayuda es el valor económico de la actualización tecnológica de que disfrutaron los operadores y radiodifusores de la plataforma de TDT y del incremento de la demanda para los proveedores de equipos de telecomunicación. |
| --- | --- |

(70)

En relación con la aplicabilidad de la regla de minimis, la Comisión señala que la ayuda no es “transparente” a tenor del artículo 2, apartado 4, del Reglamento (CE) no 1998/2006 sobre ayudas de minimis. Efectivamente, el importe de la ayuda es el valor económico de la actualización tecnológica de que disfrutaron los operadores y radiodifusores de la plataforma de TDT y del incremento de la demanda para los proveedores de equipos de telecomunicación.

f)   Aplicabilidad del artículo 106, apartado 2

| (71) | El artículo 106, apartado 2, del Tratado CE dispone una “excepción de servicio público” que puede aplicarse en casos en los que no se reúnen los criterios Altmark. No obstante, puede concluirse a este respecto, que los elementos factuales que impiden la aplicación de la jurisprudencia Altmark (en particular, la falta de una definición precisa de servicio público y la falta de una encomienda clara del mismo) ponen también en duda la aplicación del artículo 106, apartado 2. |
| --- | --- |

(71)

El artículo 106, apartado 2, del Tratado CE dispone una “excepción de servicio público” que puede aplicarse en casos en los que no se reúnen los criterios Altmark. No obstante, puede concluirse a este respecto, que los elementos factuales que impiden la aplicación de la jurisprudencia Altmark (en particular, la falta de una definición precisa de servicio público y la falta de una encomienda clara del mismo) ponen también en duda la aplicación del artículo 106, apartado 2.

VI.   CONCLUSIÓN

| (72) | Con carácter preliminar, se concluye que el régimen antes citado de transición a la tecnología digital de televisión constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado CE. La Comisión lamenta que esta ayuda haya sido aplicada sin haber recibido autorización previa. Basándose en la información existente, dicha ayuda puede no ser compatible salvo que se adopten las medidas adecuadas, en particular, para solucionar el efecto de falseamiento de la competencia entre los operadores de plataforma. |
| --- | --- |

(72)

Con carácter preliminar, se concluye que el régimen antes citado de transición a la tecnología digital de televisión constituye ayuda estatal a tenor del artículo 107, apartado 1, del Tratado CE. La Comisión lamenta que esta ayuda haya sido aplicada sin haber recibido autorización previa. Basándose en la información existente, dicha ayuda puede no ser compatible salvo que se adopten las medidas adecuadas, en particular, para solucionar el efecto de falseamiento de la competencia entre los operadores de plataforma.

| (73) | Habida cuenta de las consideraciones expuestas, la Comisión, en el marco del procedimiento del artículo 108, apartado 2, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, insta al Reino de España para que presente sus observaciones y facilite toda la información pertinente para la evaluación de la medida en un plazo de un mes a partir de la fecha de recepción de la presente. En su respuesta, se pide al Reino de España que formule también sus observaciones sobre las siguientes cuestiones:






  1) | ¿Cuál es el margen existente para el desarrollo de competencia entre plataformas en el mercado español de radiodifusión de televisión en el futuro? |
| --- | --- | --- |

(73)

Habida cuenta de las consideraciones expuestas, la Comisión, en el marco del procedimiento del artículo 108, apartado 2, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, insta al Reino de España para que presente sus observaciones y facilite toda la información pertinente para la evaluación de la medida en un plazo de un mes a partir de la fecha de recepción de la presente. En su respuesta, se pide al Reino de España que formule también sus observaciones sobre las siguientes cuestiones:

1)

¿Cuál es el margen existente para el desarrollo de competencia entre plataformas en el mercado español de radiodifusión de televisión en el futuro?

| 2) | ¿Qué barreras existen en el mercado español para la competencia entre plataformas y cómo podrían superarse? |
| --- | --- |

2)

¿Qué barreras existen en el mercado español para la competencia entre plataformas y cómo podrían superarse?

| 3) | Para la totalidad de la zona II, considerando todas las Comunidades Autónomas en conjunto ¿cuánto dinero se dedicará aproximadamente a costes de operación y mantenimiento de las redes de TDT en el periodo 2010-2015? |
| --- | --- |

3)

Para la totalidad de la zona II, considerando todas las Comunidades Autónomas en conjunto ¿cuánto dinero se dedicará aproximadamente a costes de operación y mantenimiento de las redes de TDT en el periodo 2010-2015?

| 4) | ¿Sería viable licitar la operación de la transmisión digital de la señal de televisión de manera tecnológicamente neutra (de forma que los costes de operación y mantenimiento se minimicen)? |
| --- | --- |

4)

¿Sería viable licitar la operación de la transmisión digital de la señal de televisión de manera tecnológicamente neutra (de forma que los costes de operación y mantenimiento se minimicen)?

| (74) | Además, la Comisión insta a las autoridades españolas a que transmitan inmediatamente una copia de la presente carta a los beneficiarios potenciales de la ayuda. |
| --- | --- |

(74)

Además, la Comisión insta a las autoridades españolas a que transmitan inmediatamente una copia de la presente carta a los beneficiarios potenciales de la ayuda.

| (75) | La Comisión desea recordar al Reino de España que el artículo 108, apartado 3, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea tiene efecto suspensivo y llama su atención sobre el artículo 14 del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, que prevé que toda ayuda concedida ilegalmente podrá recuperarse de su beneficiario. |
| --- | --- |

(75)

La Comisión desea recordar al Reino de España que el artículo 108, apartado 3, del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea tiene efecto suspensivo y llama su atención sobre el artículo 14 del Reglamento (CE) no 659/1999 del Consejo, que prevé que toda ayuda concedida ilegalmente podrá recuperarse de su beneficiario.

| (76) | Por la presente, la Comisión comunica al Reino de España que informará a los interesados mediante la publicación de la presente carta y de un resumen significativo en el Diario Oficial de la Unión Europea. Asimismo, informará a los interesados en los Estados miembros de la AELC signatarios del Acuerdo EEE mediante la publicación de una comunicación en el suplemento EEE del citado Diario Oficial y al Órgano de Vigilancia de la AELC mediante copia de la presente. Se invitará a todos los interesados mencionados a presentar sus observaciones en un plazo de un mes a partir de la fecha de publicación de la presente.”. |
| --- | --- |

(76)

Por la presente, la Comisión comunica al Reino de España que informará a los interesados mediante la publicación de la presente carta y de un resumen significativo en el Diario Oficial de la Unión Europea. Asimismo, informará a los interesados en los Estados miembros de la AELC signatarios del Acuerdo EEE mediante la publicación de una comunicación en el suplemento EEE del citado Diario Oficial y al Órgano de Vigilancia de la AELC mediante copia de la presente. Se invitará a todos los interesados mencionados a presentar sus observaciones en un plazo de un mes a partir de la fecha de publicación de la presente.”.

---

(1)  Summaa on tarkistettu helmikuussa 2010. Lokakuun 15. päivänä selvästi suurin toimeksisaaja oli Abertis (57,18 prosenttia rahoitetusta määrästä) ja toiseksi suurin Castilla-La Mancha Telecom (13,72 prosenttia). Castilla-La Manchasta on tehty kantelu 19/2009.

1

(2)  En sus respuestas, las Comunidades Autónomas remiten explícitamente al Plan Nacional de Transición de la TDT adoptado por el Real Decreto 944/2005 y al denominado Plan Avanza, un plan nacional para mejorar la digitalización de las redes de comunicación (es decir, redes de radiodifusión y de banda ancha). Véase, por ejemplo, la Comunidad de Extremadura, que explica que “Conforme a lo dispuesto (...) del Real Decreto 944/2005 (...) por el que se aprueba el Plan técnico nacional de la televisión digital terrestre, en la cual se recoge la iniciativa local en la extensión de la cobertura de la TDT ... ”.

2

(3)  De esta cifra 60,2 millones EUR consisten en préstamos morosos del Gobierno central a las Comunidades Autónomas y 136,1 millones EUR están financiados por las Comunidades Autónomas. En febrero de 2010, ya se habían adjudicado 144,1 millones EUR para la extensión de la red TDT, mientras que la adjudicación de 52 millones EUR seguía pendiente (Fuente: Gobierno español, doc. A/1980).

3

Fuente:

(4)  La cifra está actualizada a febrero de 2010. A 15 de octubre de 2009, Abertis era con diferencia el mayor contratista (57,18 % del importe financiado), seguido por Castilla-La Mancha Telecom (13,72 %). Castilla-La Mancha es objeto de la denuncia 19/2009.

4

(5)  Mediante carta enviada por Indican, la entidad regional creada por la Comunidad de Cantabria, a Astra el 7 de noviembre de 2008. La carta rescinde unilateralmente el contrato con Astra, alegando que “la decisión sobrevenida de la Administración del Estado Español de implantar la cobertura del 100 % de los servicios de televisión digital para todo el territorio nacional hace inviable la implantación del servicio concertado ... y, por ello, la ejecución e implementación del referido contrato”. (Escrito de Astra de 30 de noviembre de 2009).

5

(6)  En su respuesta al escrito de Astra de 8 de junio de 2010, las autoridades españolas negaron que los ayuntamientos fueran a financiar los costes de operación y mantenimiento en el futuro. No obstante, se cuestiona la cifra total. Entre otros puntos, las autoridades españolas aducen que en algunos contratos este coste ya está incluido en la licitación para la instalación de los equipos para la TDT. En consecuencia, la cifra total sería inferior.

6

(7)  Las autoridades españolas presentaron correspondencia entre algunas Comunidades Autónomas y el Gobierno central que probaba que aquéllas no excluían otras plataformas alternativas a la plataforma terrestre. No obstante, esta prueba solo se refiere a tres de las 19 Comunidades Autónomas y lo único que muestra es que la neutralidad tecnológica se consideró ex post, pero no fue un principio rector del plan de digitalización del Gobierno (en una reunión sobre el asunto N 595/2009, el Gobierno de Murcia confirmó que solo se discutió sobre la neutralidad tecnológica después de la denuncia presentada por Astra a la Comisión).

7

ex post

(8)  La legislación relevante data de 1983-1988 (servicios de televisión a nivel regional), 1995 (servicios de televisión a nivel local) y, más recientemente, 2006 (servicios de televisión a nivel nacional).

8

(9)  En particular, en su primera respuesta, el Gobierno explicó que “[...] la evolución hacia la TDT puede requerir trabajos de adaptación de la antena existente (reorientación, amplificadores), pero en ningún caso su sustitución por un nuevo elemento de recepción. Por el contrario, la utilización de cualquier otro medio de recepción de televisión digital requiere la instalación de nuevos elementos de recepción, como puede ser una antena parabólica” y que “[p]or tanto, se considera que el cubrir ese porcentaje del 2,5 % de la población a través del servicio de TDT y no del servicio de televisión por satélite es mucho más eficiente, especialmente para los ciudadanos afectados [...]”.

9

(10)  Por ejemplo, el Gobierno no ha estimado los costes de llevar el servicio público de radiodifusión a los telespectadores de la zona II en condiciones similares a las condiciones en que se hizo en la zona III (mediante el Decreto Ley 1/2009, con el fin de llegar al 1,5 % de la población por satélite en la zona III).

10

(11)  La jurisprudencia Altmark es aplicable siempre y cuando i) la empresa beneficiaria esté encargada de un servicio público, que haya sido definido claramente; ii) los parámetros para el cálculo de la compensación se hayan establecido previamente de forma objetiva y transparente; iii) la compensación no supere el nivel necesario para cubrir total o parcialmente los costes del servicio público, más un beneficio razonable; iv) la empresa encargada del servicio público debe ser elegida mediante un procedimiento de contratación pública o, en su defecto, su remuneración debe calcularse sobre la de los costes de una empresa eficiente.

11

Altmark

(12)  En una reunión celebrada el 14 de enero de 2009, las autoridades españolas explicaron que los radiodifusores protestaron enérgicamente por tener que soportar el coste de la conversión digital en la zona I. Consideraban que los beneficios de cubrir el 2,5 % adicional de la población en la zona II eran escasos. Por ello, se negaron a pagar por la transmisión en la zona II.

12

(13)  En la misma reunión, las autoridades españolas sugirieron que estos ingresos publicitarios adicionales serían de poca importancia. No obstante, no se han presentado pruebas al respecto.

13

(14)  Además, la medida controvertida afecta al 2,5 % de la población a la que no llega la TDT, porque no entra en las obligaciones de cobertura impuestas a los radiodifusores en su calidad de titulares de la concesión de servicio público. Por tanto, puede incluso considerarse que la zona II no está cubierta por la misión de servicio público de los radiodifusores. Hasta la fecha, el Gobierno no ha dado unas indicaciones claras sobre este punto ni ha aportado un acto por el que se encomiende la misión referente a la plataforma terrestre.

14

(15)  También hay que tener presente que, en un contexto de mercado en el que las plataformas convergen progresivamente y en el que Abertis es dominante en el mercado de la TDT y también ocupa una posición destacada en el mercado de plataforma por satélite, la medida prevista por el Gobierno pudo debilitar a Astra, reduciendo así la competencia en el mercado para los operadores de la plataforma.

15

(16)  Sentencia del Tribunal General de 6 octubre de 2009 en el asunto T-21/06, Alemania/Comisión.

16

(17)  Decisión 2006/513/CE de la Comisión, de 9 de noviembre de 2005 (DO L 200 de 22.7.2006, p. 14).

17

(18)  La Comisión se ha referido a las “deficiencias del mercado” como a un factor a tener en cuenta al analizar la compatibilidad tanto en la Comunicación sobre la transición de la radiodifusión analógica a la digital [COM(2003) 541 final] y en su Plan de acción de ayudas estatales 2005 [COM(2005) 107 final] y en decisiones sobre ayudas estatales.

18

(19)  En DVD-T-Berlín-Brandemburgo, la Comisión consideró que la transmisión digital terrestre es más barata que la transmisión analógica. Por consiguiente, las empresas habrían hecho la conversión de todas formas y la ayuda no era necesaria.

19

(20)  En particular, por lo que se refiere a la necesidad de la medida, el Gobierno presentó documentos que probaban que los radiodifusores comerciales han solicitado al Gobierno español que rebaje la obligación de cobertura mínima del 96 % al 90 % en la zona I. Dado que ni siquiera la cobertura obligatoria del 96 % de la población sería comercialmente viable, los radiodifusores se negaron a financiar la conversión del 2,5 % adicional de la población en la zona II. Véase, inter alia, el escrito de UTECA de 16 de enero de 2007, enviado al Ministerio de Industria. También el Gobierno de Cantabria, en su último escrito, ha confirmado que “todas las tentativas de compartir gastos con los radiodifusores en televisión digital han dado resultados negativos”.

20

inter alia

(21)  Véase el “Informe de costes de referencia para el proceso de universalización de la televisión digital terrestre en España” presentado por las autoridades españolas el 21 de enero de 2001. El Gobierno explicó que dicho estudio, de julio de 2007, se presentó a las Comunidades Autónomas como un referencia a la hora de evaluar qué tecnología, terrestre o por satélite, era más eficiente.

21

(22)  También parece haberse pasado por alto la posibilidad de imponer a los radiodifusores obligaciones de radiodifusión como una opción para llevar canales en abierto al 2,5 % de la población en la zona II.

22

(23)  T-21/06, Alemania/Comisión, pendiente de publicación, apartado 69.

23

---

| 14.12.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 337/27 |
| --- | --- | --- | --- |

14.12.2010

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 337/27

---

VALTIONTUKI – ROMANIA

(Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107–109 artikla)

Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen komission tiedonanto – ilmoituksen peruuttaminen

Valtiontuki C 36/09 – Tilapäisten puitteiden mukainen takaus Oltchimille – Romania

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

2010/C 337/08

Komissio on päättänyt lopettaa edellä mainittua toimenpidettä koskevan, SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn, joka aloitettiin 19. marraskuuta 2009 (1), todeten, että Romania on vahvistanut, ettei tukea ole myönnetty.

I   Menettely

Komissio päätti aloittaa 19. marraskuuta 2009 tehdyllä päätöksellä SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun muodollisen tutkintamenettelyn romanialaiselle petrokemianyhtiö Oltchimille myönnetystä valtiontuesta.

II   Kuvaus

Tarkoituksena oli myöntää 62 miljoonan EUR valtiontakaus 62 miljoonan EUR kaupalliselle lainalle valtiontukitoimenpiteitä koskevien tilapäisten puitteiden mukaisesti rahoituksen saatavuuden turvaamiseksi tämänhetkisessä finanssi- ja talouskriisissä.

Komissio toi esiin epäilyksiä siitä, täyttikö Oltchim tilapäisissä puitteissa määritellyt ehdot kyseisen tuen saamiseksi.

III   Arviointi

Menettelyn aikana Romania ilmoitti, että kyseistä tukea ei ole myönnetty.

IV   Päätelmä

Näin ollen komissio päätti lopettaa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn aiheettomana, koska tukea ei ole myönnetty.

---

(1)  EUVL C 19, 26.1.2010, s. 31.

---

14.12.2010

| 14.12.2010 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 337/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 337/s3

---

HUOMAUTUS

Euroopan unionin virallisen lehden numerossa C 337 A, 14. joulukuuta 2010, julkaistaan ’Viljelykasvilajien yleinen lajikeluettelo’.

Euroopan unionin virallisen lehden tilaajat voivat hankkia maksuttomana saman määrän samankielisiä versioita kuin heidän tilauksensa käsittää. Tilaajia pyydetään palauttamaan oheinen tilauslomake asianmukaisesti täytettynä ja varustettuna tilaajanumerolla (tilaajanumero on jokaisen osoitelipukkeen vasemmassa reunassa ja se alkaa: O/...). Tämä Euroopan unionin virallisen lehden numero on saatavissa maksuttomasti yhden vuoden ajan sen julkaisupäivämäärästä lähtien.

Muut kuin tilaajat voivat tilata tämän virallisen lehden maksua vastaan miltä tahansa myyntiedustajaltamme (ks. http://publications.europa.eu/others/agents/index_fi.htm).

Tätä virallista lehteä, kuten kaikkia virallisia lehtiä (L, C, CA, CE), voi tutkia maksutta internetsivulla http://eur-lex.europa.eu

Image

---