# Euroopan unionin C 21/2011

| | ISSN 1725-2490
  doi:10.3000/17252490.C_2011.021.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 21 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 54. vuosikerta21. tammikuu 2011 |

ISSN 1725-2490

doi:10.3000/17252490.C_2011.021.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 21

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

54. vuosikerta21. tammikuu 2011

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot |
| | LAUSUNNOT |
| | Euroopan talous- ja sosiaalikomitea |
| | 463. täysistunto 26.–27. toukokuuta 2010 |
| 2011/C 021/01 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Yhdennetyn lähestymistavan tarve kaupunkialueita elvytettäessä (valmisteleva lausunto) | 1 |
| 2011/C 021/02 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Kansalaisyhteiskunnan kollektiiviset aloitteet kestävän kehityksen edistämiseksi (oma-aloitteinen lausunto) | 9 |
| 2011/C 021/03 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Kansainvälinen kauppa ja ilmastonmuutos | 15 |
| 2011/C 021/04 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Euroopan unionin ja Asean-maiden suhteet | 21 |
| 2011/C 021/05 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta 28. järjestelmä: vaihtoehto sääntelyn vähentämiseksi yhteisön tasolla (oma-aloitteinen lausunto) | 26 |
| 2011/C 021/06 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet (oma-aloitteinen lausunto) | 33 |
| 2011/C 021/07 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Kotityön ammatillistaminen (lisälausunto) | 39 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

I   Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

LAUSUNNOT

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

463. täysistunto 26.–27. toukokuuta 2010

2011/C 021/01

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Yhdennetyn lähestymistavan tarve kaupunkialueita elvytettäessä (valmisteleva lausunto)

1

2011/C 021/02

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Kansalaisyhteiskunnan kollektiiviset aloitteet kestävän kehityksen edistämiseksi (oma-aloitteinen lausunto)

9

2011/C 021/03

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Kansainvälinen kauppa ja ilmastonmuutos

15

2011/C 021/04

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Euroopan unionin ja Asean-maiden suhteet

21

2011/C 021/05

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta 28. järjestelmä: vaihtoehto sääntelyn vähentämiseksi yhteisön tasolla (oma-aloitteinen lausunto)

26

2011/C 021/06

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet (oma-aloitteinen lausunto)

33

2011/C 021/07

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Kotityön ammatillistaminen (lisälausunto)

39

| | III   Valmistavat säädökset |
| --- | --- |
| | Euroopan talous- ja sosiaalikomitea |
| | 463. täysistunto 26.–27. toukokuuta 2010 |
| 2011/C 021/08 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Komission kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Eläinten hyvinvointia koskevien tuotemerkintöjen vaihtoehdot ja eläinten suojelun ja hyvinvoinnin viitekeskusten eurooppalaisen verkon perustaminenKOM(2009) 584 lopullinen | 44 |
| 2011/C 021/09 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle investoimisesta vähähiilisten teknologioiden kehittämiseen (SET-suunnitelma)KOM(2009) 519 lopullinen | 49 |
| 2011/C 021/10 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Kaupunkiliikenteen toimintasuunnitelmaKOM(2009) 490 lopullinen | 56 |
| 2011/C 021/11 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnasta ja ehkäisystäKOM(2009) 611 lopullinen – 2009/0170 COD | 62 |
| 2011/C 021/12 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Ehdotus neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista – Eurooppa 2020 -strategian yhdennettyjen suuntaviivojen II osaKOM(2010) 193 lopullinen | 66 |

III   Valmistavat säädökset

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

463. täysistunto 26.–27. toukokuuta 2010

2011/C 021/08

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Komission kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Eläinten hyvinvointia koskevien tuotemerkintöjen vaihtoehdot ja eläinten suojelun ja hyvinvoinnin viitekeskusten eurooppalaisen verkon perustaminenKOM(2009) 584 lopullinen

KOM(2009) 584 lopullinen

44

2011/C 021/09

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle investoimisesta vähähiilisten teknologioiden kehittämiseen (SET-suunnitelma)KOM(2009) 519 lopullinen

KOM(2009) 519 lopullinen

49

2011/C 021/10

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Kaupunkiliikenteen toimintasuunnitelmaKOM(2009) 490 lopullinen

KOM(2009) 490 lopullinen

56

2011/C 021/11

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnasta ja ehkäisystäKOM(2009) 611 lopullinen – 2009/0170 COD

KOM(2009) 611 lopullinen – 2009/0170 COD

62

2011/C 021/12

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta Ehdotus neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista – Eurooppa 2020 -strategian yhdennettyjen suuntaviivojen II osaKOM(2010) 193 lopullinen

KOM(2010) 193 lopullinen

66

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

I Päätöslauselmat, suositukset ja lausunnot

LAUSUNNOT

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

463. täysistunto 26.–27. toukokuuta 2010

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/1

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Yhdennetyn lähestymistavan tarve kaupunkialueita elvytettäessä” (valmisteleva lausunto)

2011/C 21/01

Esittelijä: Angelo GRASSO

Espanjan asunto-, aluesuunnittelu- ja ympäristöministeri pyysi puheenjohtajamaa Espanjan nimissä 2. joulukuuta 2009 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa laatimaan valmistelevan lausunnon aiheesta

Yhdennetyn lähestymistavan tarve kaupunkialueita elvytettäessä.

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 4. toukokuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 87 ääntä puolesta ja 4 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Päätelmät ja suositukset

1.1   Kaupungista on tullut energiaa tuhlaava järjestelmä, ja se on myös yksi ympäristön muuttumisen keskeisiä syitä. Tämän vuoksi unionitason koordinoidut toimet kehitettäessä nykyistä päättäväisemmin kaupunkien elvyttämispolitiikkoja ovat yksi tärkeimpiä välineitä torjuttaessa haitallisia hiilidioksidipäästöjä ja ilmastonmuutosta.

1.2   ETSK kannattaa kaupungeissa tai suurkaupungeissa sovellettavaa toimintastrategiaa, jolla pyritään elvyttämään rapistuneita kortteleita arkkitehtuurin, kaupunkisuunnittelun sekä sosiaali- ja ympäristöseikkojen kannalta.

1.3   Valitettavasti perinteiset aluesuunnitteluvälineet eivät edelleenkään sovellu tämäntyyppiseen lähestymistapaan, sillä kaupunkien sijainti, asema ja suorituskyky vaihtelevat, eikä näin ollen ole mahdollista ehdottaa yhtenäisiä ratkaisuja. ETSK ehdottaakin, että EU laatii toimintavälineitä, jotka perustuvat kaupunkien laatua kuvaaviin indikaattorijärjestelmiin. Ne puolestaan pohjautuvat sosiaaliasioita, kaupunkisuunnittelua ja ympäristöä koskevien ”rasitusten” raja-arvoihin. Olisi myös laadittava kaupunkien elvyttämistä kuvaavia osoittimia, joilla voidaan mitata hallinnon tehokkuutta, toimien onnistumista sekä asukkaiden tyytyväisyyttä.

1.4   ETSK viittaa tässä yhteydessä aiemmissa lausunnoissaan esittämiinsä ehdotuksiin ja toivoo, että kestävistä kaupungeista käytävän unionitason keskustelun syventämiseksi ja laajentamiseksi noudatetaan ehdotusta perustaa kaupunkikehitystä ja kestävyyttä käsittelevä EU:n korkean tason ryhmä (1).

1.5   ETSK katsoo, että sellaisen ”kaupunkien uuden elpymisen” käynnistämiseksi, jossa asetetaan etusijalle integroitu kaupunkien elvyttämismalli sekä väestökehityksen muutokset, sosiaalinen koheesio, kaupunkien talousperustan tarkistaminen, luonnonperinnön arvostuksen kasvu, luonnonvarojen kulutuksen vähentäminen tuotannossa (dematerialisaatio), energiatehokas kaupunki ja biologinen monimuotoisuus, tarvitaan vahvaa eri hallintotasojen (komissio, jäsenvaltioiden hallitukset, alueet ja paikallisyhteisöt) yhteistyötä. Sen yhteydessä toissijaisuusperiaatetta on sovellettava nykyistä joustavammin eikä vain toimivaltuuksien hierarkkisen kehyksen kautta. Tätä varten komitea kehottaa edistämään sellaisia kaupunkien temaattisia verkkoja, jotka edistävät kaupunkien kestävää elvyttämistä.

1.6   Rakennusten ja infrastruktuurin energiatehokkuuden parantamisen on oltava kaupunkien elvyttämistä koskevan poliittisen sitoumuksen strateginen tekijä EU:ssa, kun ajatellaan siihen liittyviä etuja energiankysynnän alentuessa ja työpaikkojen lisääntyessä huomattavasti Euroopassa. ETSK toivoo, että EU pyrkii kyseisiin tavoitteisiin edistämällä integrointia valmisteilla olevien alakohtaisten politiikkojen – EU:n innovointipolitiikka, EU:n liikennepolitiikka 2010–2020 ja SET-suunnitelma (Strategic Energy Technology) – kanssa. Lisäksi komitea kehottaa lisäämään investointeja edistämällä EIP:n kautta käytettävissä olevia rahoitusvälineitä (kuten Jessica ja Jaspers) sekä tehokkaita julkis- ja yksityissektorin kumppanuuksia.

1.7   Komitea toivoo, että kestävän liikennejärjestelmän ja energiajärjestelmän integroinnista tulee kaupunkien elvyttämispolitiikan perusta. Lisäksi kyseistä integrointipolitiikkaa olisi tuettava EU:n varoin, jotka kohdennetaan kaupunkien reuna-alueiden elvyttämisen kannalta välttämättömiin kestäviin liikenneverkkoihin ja vaihtoehtoisiin energiapolitiikkoihin.

1.8   Komitea toivookin, että jäsenvaltiot hyväksyvät kannustavia veropolitiikkoja, jotta kansalaiset tulevat mukaan työhön pyrittäessä muuttamaan kaupungin kaikki rakennukset energiantuottajiksi.

1.9   ETSK kehottaa edistämään kulttuurista kehittämistä ja yrittäjyyttä etenkin pienten ja keskisuurten yritysten keskuudessa, sillä ne kykenevät löytämään elvyttämiseen johtavia ja ympäristönäkökohdat huomioon ottavia työpaikkoja luovia innovatiivisia ratkaisuja.

1.10   ETSK katsoo myös, että jotta voidaan edistää kansalaisten vastuuntuntoista osallistumista kaupunkien integroitujen elvyttämisohjelmien toteuttamiseen, on tarpeen käydä vuoropuhelua ja neuvotella kaupunkikeskuksissa vaikuttavien yhteisöjen kanssa – naiset, nuoret ja suurimmassa syrjäytymisvaarassa olevat mukaan luettuina. Yhteistyössä kansalaisia ja eri aloja edustavien verkkojen kanssa on käynnistettävä Euroopan laajuinen kampanja, joka esittelee puhtaan energian tuotannon tarjoamia konkreettisia säästömahdollisuuksia. Nykyinen kampanja ei ole riittävän kohdennettu, ja sen käytettävissä olevat varat ovat liian alhaiset.

1.11   Jotta Euroopan kaupungit voivat kilpailla Aasian suurkaupunkien kanssa, kaupunkialueiden elvyttämispolitiikoissa on kyettävä yhdistämään perinteinen fyysisten tilojen muuttaminen myös televiestintäteknologian edustamaan dematerialisaatioon ja säilyttämään näin ympäristö ja välttämään se, että kaupungit edelleen syövät luonnontilaisia alueita.

1.12   ETSK:n mielestä on myös tärkeää käynnistää päättäjien merkittävä koulutusprosessi tavoitteena vastuun ja luovuuden lisääminen sekä laadun parantaminen. Näin voidaan lisätä heidän päätöksentekovalmiuksiaan ohjattaessa kaupunkien elvyttämis- ja kehittämispolitiikkoja, jotka ovat EU:n toivomien kestävän kasvun tavoitteiden mukaisia. Samalla ETSK muistuttaa, että on tärkeää tehdä yhteistyötä aluepolitiikasta vastaavan komission pääosaston kanssa, ja toivoo, että yhteistyötä vahvistetaan. Komitean mielestä on myös järkevää ja tarpeellista vahvistaa aluepolitiikan pääosastossa kaupunkipolitiikasta vastaavaa yksikköä, jotta nopeutetaan komission suunnittelemien kehitysohjelmien toteutukseen liittyviä prosesseja.

2.   Johdanto

2.1   Kuluneiden kymmenen vuoden aikana kaupunkipolitiikasta käytävä keskustelu on huomattavasti voimistunut EU:ssa. EU:n kestävää kaupunkikehitystä käsittelevä Leipzigin peruskirja (toukokuu 2007) on yksi merkittävimmistä todisteista jäsenvaltioiden halukkuudesta mukautua kaupunkien kehittämispolitiikan yhteisiin strategioihin ja periaatteisiin. EU:n puheenjohtajamaa Espanja kiinnittää tämän mukaisesti aiheeseen suurta huomiota ja on pyytänyt ETSK:ta ja alueiden komiteaa pohtimaan asiaa ja antamaan panoksensa eurooppalaisten ministerien epävirallisessa kokouksessa käytävään keskusteluun.

2.2   Pohdinnoissa on kyse eräistä tärkeistä kysymyksistä, jotka kaupunkien on ratkaistava kaupunkien elvyttämispolitiikalla. Integroidun lähestymistavan avulla on tarkoitus saavuttaa kaupunkien kestävyysaste, jonka avulla voidaan ottaa huomioon seuraavat vaatimukset:

| — | On parannettava Euroopan rakennuskannan energiatehokkuutta, sillä vanhentuneet rakennukset aiheuttavat myös haitallisia päästöjä, jotka heikentävät vakavasti elämänlaatua kaupungeissa. Näin luodaan työpaikkoja ja edistetään innovointia ja teknologista kehitystä. |
| --- | --- |

—

On parannettava Euroopan rakennuskannan energiatehokkuutta, sillä vanhentuneet rakennukset aiheuttavat myös haitallisia päästöjä, jotka heikentävät vakavasti elämänlaatua kaupungeissa. Näin luodaan työpaikkoja ja edistetään innovointia ja teknologista kehitystä.

| — | On vahvistettava sosiaalista koheesiota rapistuneiden kortteleiden integroidulla elvyttämisohjelmalla. Näin pyritään toteuttamaan esimerkiksi sosiaalisen integroinnin, syrjäytymisen torjunnan ja koulutuksen tavoitteet. |
| --- | --- |

—

On vahvistettava sosiaalista koheesiota rapistuneiden kortteleiden integroidulla elvyttämisohjelmalla. Näin pyritään toteuttamaan esimerkiksi sosiaalisen integroinnin, syrjäytymisen torjunnan ja koulutuksen tavoitteet.

| — | On varmistettava ympäristön kestävyys myös elvyttämällä rapistuneita kortteleita, mukauttamalla nykyistä rakennuskantaa energiatehokkuuden, asumismukavuuden ja saavutettavuuden tavoitteiden mukaiseksi ja välttämällä luonnonalueiden vähentämistä. |
| --- | --- |

—

On varmistettava ympäristön kestävyys myös elvyttämällä rapistuneita kortteleita, mukauttamalla nykyistä rakennuskantaa energiatehokkuuden, asumismukavuuden ja saavutettavuuden tavoitteiden mukaiseksi ja välttämällä luonnonalueiden vähentämistä.

3.   Integroitu kaupunkisuunnittelu

3.1   Kaupungin eri tasoilla toteutettavan ympäristönsuojelun sekä ihmisten elämänlaadun parantamisen on oltava jäsenvaltioiden ja EU:n aluepolitiikan tärkeimpiä toiminnallisia tavoitteita.

3.2   ETSK haluaa käsillä olevalla lausunnolla vahvistaa, että on laadittava integroituja kaupunkien elvyttämispolitiikkoja, kuten esitetään Eurooppa 2020 -strategian suunnitteluasiakirjassa ja EU:n puheenjohtajavaltion Espanjan ohjelma-asiakirjassa (2).

3.2.1   ETSK on tyytyväinen Eurooppa 2020 -strategiaa käsittelevään asiakirjaan ja kannattaa siinä esitettyjä toimintalinjoja, joiden mukaan elvyttämispolitiikoissa on otettava huomioon eräitä innovatiivisia seikkoja:

| — | henkilöresurssien parantaminen etenkin kun ajatellaan ikääntyvän väestön tarpeita, uusien maahanmuuttajien kotouttamista, etenkin lasten köyhyyden poistamista ja sukupolvien välisen solidaarisuuden lisäämistä |
| --- | --- |

—

henkilöresurssien parantaminen etenkin kun ajatellaan ikääntyvän väestön tarpeita, uusien maahanmuuttajien kotouttamista, etenkin lasten köyhyyden poistamista ja sukupolvien välisen solidaarisuuden lisäämistä

| — | osaamiseen perustuva kasvu |
| --- | --- |

—

osaamiseen perustuva kasvu

| — | osallistavan ja luovan yhteiskunnan kehittäminen |
| --- | --- |

—

osallistavan ja luovan yhteiskunnan kehittäminen

| — | kilpailukykyisen, verkottuneen sekä sosiaaliset ja ympäristönäkökohdat huomioon ottavien markkinoiden mukaan suuntautuneen talouden kehittäminen. |
| --- | --- |

—

kilpailukykyisen, verkottuneen sekä sosiaaliset ja ympäristönäkökohdat huomioon ottavien markkinoiden mukaan suuntautuneen talouden kehittäminen.

3.2.2   ETSK:n mielestä puheenjohtajamaa Espanjan ohjelma-asiakirja vastaa edellä mainittuja seikkoja, sillä siinä vahvistetaan ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen mukaisesti tavoite varmistaa kansalaisoikeudet ja perusoikeuksien suojelu kaikille.

3.2.3   Kyseiset tavoitteet edistävät ajatusta kaupunkien elvyttämisestä, jolle on ominaista tilan laadun ja vastaanottorakenteiden laadun vahva yhteys eli elvyttäminen, joka koskee kaikkia asukkaita riippumatta äidinkielestä, alkuperästä tai uskonnosta.

4.   Eräitä kaupunkeihin liittyviä näkökohtia

4.1   Edellä mainituissa asiakirjoissa esitettyjen periaatteiden mukaisesti elvyttämisessä on otettava huomioon kaupunkien muodossa ja luonteessa tapahtuneet huomattavat muutokset (3):

| — | Liiallinen kaupunkirakenteen hajautuminen (urban sprawl) tai kaupunkien leviäminen johtaa huomattavaan maankäyttöön ja mittakaavahaittoihin. |
| --- | --- |

—

Liiallinen kaupunkirakenteen hajautuminen (urban sprawl) tai kaupunkien leviäminen johtaa huomattavaan maankäyttöön ja mittakaavahaittoihin.

| — | Kaupunkien toiminnallinen rakenne on heikentynyt, ja tähän liittyy historiallisten kaupunkikeskustojen, rapistuneiden esikaupunkialueiden ja tuotantoalueiden kriisi. |
| --- | --- |

—

Kaupunkien toiminnallinen rakenne on heikentynyt, ja tähän liittyy historiallisten kaupunkikeskustojen, rapistuneiden esikaupunkialueiden ja tuotantoalueiden kriisi.

| — | Kriisiin on reagoitu lähinnä konservatiivisesti eli mielikuvituksettomasti tai vähemmän luovasti mutta ennen kaikkea globalisoituneeseen maailmaan soveltumattomalla tavalla. |
| --- | --- |

—

Kriisiin on reagoitu lähinnä konservatiivisesti eli mielikuvituksettomasti tai vähemmän luovasti mutta ennen kaikkea globalisoituneeseen maailmaan soveltumattomalla tavalla.

| — | ”Toiminnallinen” järjestelmä on korvattava ”varastojen” järjestelmällä. ”Varastoiksi” on katsottava monitahoiset ja erittäin rapistuneet alueet missä tahansa suurkaupunkien alueilla. |
| --- | --- |

—

”Toiminnallinen” järjestelmä on korvattava ”varastojen” järjestelmällä. ”Varastoiksi” on katsottava monitahoiset ja erittäin rapistuneet alueet missä tahansa suurkaupunkien alueilla.

| — | Rajojen merkitys on kadonnut, ja vaikka kaupunkien hallinnollinen luonne on säilynyt, ne ovat menettämässä maantieteellistä, symbolista ja poliittista merkitystään. |
| --- | --- |

—

Rajojen merkitys on kadonnut, ja vaikka kaupunkien hallinnollinen luonne on säilynyt, ne ovat menettämässä maantieteellistä, symbolista ja poliittista merkitystään.

| — | Kaupunkeja ympäröivät luonnonalueet ovat kutistuneet, minkä vuoksi elollinen luonto on kärsinyt huomattavasti. |
| --- | --- |

—

Kaupunkeja ympäröivät luonnonalueet ovat kutistuneet, minkä vuoksi elollinen luonto on kärsinyt huomattavasti.

| — | Työmatkoihin kuluva aika on pidentynyt, mikä heikentää elämänlaatua. |
| --- | --- |

—

Työmatkoihin kuluva aika on pidentynyt, mikä heikentää elämänlaatua.

| — | Myös perinteiset kaupunkialueet ovat nykyisin enimmäkseen suljettuja tai erityistarkoituksiin varattuja tiloja (vain asuinkäyttöön varatut alueet, vapaa-ajanviettoon tarkoitetut teemapuistot, kouluihin tai kampuksille rajattu opetus, museoiden ja teatterien kulttuurielämä jne.). Suljettu tila edistää yksityisyyttä (sekä elämäntapana että oikeudellisena käsitteenä ja käytänteenä) yhteisön tarpeiden kustannuksella. |
| --- | --- |

—

Myös perinteiset kaupunkialueet ovat nykyisin enimmäkseen suljettuja tai erityistarkoituksiin varattuja tiloja (vain asuinkäyttöön varatut alueet, vapaa-ajanviettoon tarkoitetut teemapuistot, kouluihin tai kampuksille rajattu opetus, museoiden ja teatterien kulttuurielämä jne.). Suljettu tila edistää yksityisyyttä (sekä elämäntapana että oikeudellisena käsitteenä ja käytänteenä) yhteisön tarpeiden kustannuksella.

4.2   Suljetun tilan logiikan vastapainona on rajaton tila, jota kuvastavat immateriaaliset suhteet, joiden vuoksi ajan käsite korvaa yhä enemmän fyysisen välimatkan käsitteen.

4.3   Kaupunkialueiden elvyttäminen on näin ollen yhdistettävä fyysisten tilojen perinteiseen muuttamiseen ja dematerialisaatioon, jota ilmentää ennen kaikkea televiestintäteknologia. Ratkaistava ongelma perustuu hengen ja ruumiin väliseen dilemmaan, sillä henki on läsnä kaikkialla, mutta ruumis ei voi olla jatkuvasti liikkeessä eikä juureton vaan haluaa asettua laadukkaille alueille.

4.4   Elvyttämisprosessi on siis kaupungin kolmen ulottuvuuden synergian ja integraation tulos:

—   kaupunki kokoontumispaikkana: keskiössä on ihminen asutuksen ja kaupunkialueen, sosiaalisen koheesion ja talouskehityksen välisessä täydessä harmoniassa

—   glokaalinen kaupunki (globaalinen/lokaalinen): tulos, joka perustuu globalisaation sekä paikallisresurssien ja erilaisten ominaispiirteiden ja taipumusten hyödyntämiskyvyn entistä parempaan tasapainoon

—   kestävä kaupunki: ongelmien ratkaiseminen sälyttämättä niitä muille tai tuleville sukupolville.

5.   Kaupunkien elvyttämisen holistinen malli

5.1   Komitea toivoo, että käynnistetään ”kaupunkien uusi elpyminen”
   (4), jolle on ominaista

| — | sosiaalisen koheesion lisääntyminen |
| --- | --- |

—

sosiaalisen koheesion lisääntyminen

| — | kulttuurinen uudistuminen |
| --- | --- |

—

kulttuurinen uudistuminen

| — | kaupungin talousperustan tarkistaminen nykyisen vakavan taantuman voittamiseksi |
| --- | --- |

—

kaupungin talousperustan tarkistaminen nykyisen vakavan taantuman voittamiseksi

| — | luonnonperinnön uudelleenarvostus dematerialisaation ja biologisen monimuotoistumisen ansiosta. |
| --- | --- |

—

luonnonperinnön uudelleenarvostus dematerialisaation ja biologisen monimuotoistumisen ansiosta.

5.2   ”Kaupunkien uuden elpymisen” käsitteeseen perustuva politiikka laajentaa alueilla ja kunnissa toteutettavan Euroopan talouden elvytyssuunnitelman (EERP) (5) merkitystä, sillä sen mukaan paikallisyhteisöillä on kriisin voittamisessa merkittävä rooli rakenteellisena tekijänä, joka vaikuttaa paitsi talouskriisiin myös yhteisöjen kaikkien resurssien hyödyntämiseen.

5.3   Näin syntyy integroitu kaupunkien elvyttämismalli Green New Deal -ohjelman (6) alueellisena ulottuvuutena. Ohjelman kokonaisvaltaisen toimenpidejärjestelmän tärkeänä viitekohtana tulisi henkilöresurssien sekä fyysisten ja luonnonresurssien osalta olla uudistettu vaurauden määritelmä, joka ei perustu pelkästään kertymään vaan ennen kaikkea resurssien säästämiseen ja kaupunkilaisten hyvinvoinnin parantamiseen (7).

Tämä malli edellyttää, että paikallisviranomaiset ottavat johtoaseman, jotta helpotetaan kansalaisten ja talouselämän osallistumista omalla alueella ja nopeutetaan markkinoiden ja ympäristöystävällisen teknologian kehitystä. Kestävää kehitystä tarkastelevan korkean tason ryhmän ehdotus saattaa helpottaa myös pienten ja keskisuurten kaupunkien välisten temaattisten verkkojen edistämistä ja kehittämistä kyseisten tavoitteiden saavuttamiseksi.

6.   Kokonaisvaltainen toimenpidejärjestelmä kaupunkien elvyttämiseksi

6.1   Henkilöresurssit

6.1.1   Lissabonin strategian tavoite, jonka mukaan osaamisen ja luovuuden lisääntymisen avulla luodaan entistä kilpailukykyisempi yhteiskunta, on yhdistettävä harmonisesti Eurooppa 2020 -strategian suunnitteluasiakirjan tavoitteeseen. Asiakirjassa korostetaan, että on tärkeää kannustaa yhteenkuuluvuutta tukemalla heikossa asemassa olevia ryhmiä, etenkin ikääntyneitä, parantaa etenkin uusien maahanmuuttajien kotouttamista, torjua köyhyyttä ja lisätä sukupolvien välistä solidaarisuutta.

6.1.2   EU on kulttuuriselta ja käytännölliseltä kannalta pyrkinyt

| — | kehittämään yhteisöjen muodostumista (community building), jotta kaupunkisuunnittelu olisi kaikkien intressiryhmien ulottuvilla – mainittakoon teknis-ammatilliset järjestöt (kaupunkisuunnittelijat, arkkitehdit, insinöörit jne.) sekä yrittäjä- ja asuntojärjestöt |
| --- | --- |

—

kehittämään yhteisöjen muodostumista (community building), jotta kaupunkisuunnittelu olisi kaikkien intressiryhmien ulottuvilla – mainittakoon teknis-ammatilliset järjestöt (kaupunkisuunnittelijat, arkkitehdit, insinöörit jne.) sekä yrittäjä- ja asuntojärjestöt

| — | kehittämään uutta tietoa ja edistämään luovuuden periaatteen mukaisesti uusia tutkimus- ja opetusmuotoja yhdessä korkeakoulujen kanssa sekä kannustamaan luovia suunnittelumuotoja kaupungeissa (8). Paras tapa tehostaa kyseisiä aloitteita on edistää julkis- ja yksityissektorin kumppanuuksia. |
| --- | --- |

—

kehittämään uutta tietoa ja edistämään luovuuden periaatteen mukaisesti uusia tutkimus- ja opetusmuotoja yhdessä korkeakoulujen kanssa sekä kannustamaan luovia suunnittelumuotoja kaupungeissa (8). Paras tapa tehostaa kyseisiä aloitteita on edistää julkis- ja yksityissektorin kumppanuuksia.

6.1.3   Kyseisiä politiikkoja on tarkistettava, jotta

| — | edistetään hyvää hallintotapaa kaupungeissa, mukaan luettuina kaupunkien lähialueet ja maaseutu, tavoitteena lisätä taloudellisen hyvinvoinnin ohella psykologista, henkistä ja sosiaalista hyvinvointia. |
| --- | --- |

—

edistetään hyvää hallintotapaa kaupungeissa, mukaan luettuina kaupunkien lähialueet ja maaseutu, tavoitteena lisätä taloudellisen hyvinvoinnin ohella psykologista, henkistä ja sosiaalista hyvinvointia.

| — | luodaan uusia työpaikkoja etenkin nuorille ja maahanmuuttajille sekä huolehditaan nykyisen kriisin vuoksi työttömiksi joutuneiden toimisto- ja tuotantotyöntekijöiden uudelleenkoulutuksesta. Tässä yhteydessä ETSK ehdottaa, että edistetään kaupunkien kestävään uudistamiseen liittyviä ”ympäristöjoukkoja” (carbon army). |
| --- | --- |

—

luodaan uusia työpaikkoja etenkin nuorille ja maahanmuuttajille sekä huolehditaan nykyisen kriisin vuoksi työttömiksi joutuneiden toimisto- ja tuotantotyöntekijöiden uudelleenkoulutuksesta. Tässä yhteydessä ETSK ehdottaa, että edistetään kaupunkien kestävään uudistamiseen liittyviä ”ympäristöjoukkoja” (carbon army).

6.1.4   Väestökehitysennusteiden mukaan vuonna 2060 yli puolet väestöstä on yli 48-vuotiaita, uudet ja etenkin kaupunkeihin siirtyvistä nuorista koostuvat muuttovirrat vakiintuvat ja maaseutualueiden ja heikossa asemassa olevien alueiden rappeutuminen jatkuu. Tällaisten näkymien vuoksi paikallistasolla on otettava huomioon seuraavat toimet:

| — | Kehitetään kulttuuria, joka edistää julkis- ja yksityissektorin yritysten synergiaa, pk-yritysten kasvua sekä osallistumiseen ja luovuuteen perustuvaa kaupunkiyhteisöä. |
| --- | --- |

—

Kehitetään kulttuuria, joka edistää julkis- ja yksityissektorin yritysten synergiaa, pk-yritysten kasvua sekä osallistumiseen ja luovuuteen perustuvaa kaupunkiyhteisöä.

| — | Kehitetään mekanismeja, joilla vahvistetaan vuoropuhelua ja kuulemista kaupunkiyhteisöjen kanssa ja joissa otetaan huomioon naiset, nuoret ja suurimmassa syrjäytymisvaarassa olevat. |
| --- | --- |

—

Kehitetään mekanismeja, joilla vahvistetaan vuoropuhelua ja kuulemista kaupunkiyhteisöjen kanssa ja joissa otetaan huomioon naiset, nuoret ja suurimmassa syrjäytymisvaarassa olevat.

| — | Parannetaan elintasoa innovatiivisin ratkaisuin, joilla edistetään kestäväpohjaista sosiaalista asuntotuotantoa, terveydenhoitoa ja koulutusjärjestelmää. |
| --- | --- |

—

Parannetaan elintasoa innovatiivisin ratkaisuin, joilla edistetään kestäväpohjaista sosiaalista asuntotuotantoa, terveydenhoitoa ja koulutusjärjestelmää.

6.1.5   Green New Deal -ohjelmaan ja päästöjen vähentämiseen liittyvien uusien työpaikkojen luominen edellyttää koulutus- ja levittämistoimia. On toteutettava toimia, jotta

| — | helpotetaan pääsyä EU:n tietojärjestelmiin (ympäristöä, tehokasta energiankäyttöä, liikennettä, taloutta jne. koskeva tieto) |
| --- | --- |

—

helpotetaan pääsyä EU:n tietojärjestelmiin (ympäristöä, tehokasta energiankäyttöä, liikennettä, taloutta jne. koskeva tieto)

| — | hyödynnetään Euroopan teknologiainstituutin osaamis- ja innovointiyhteisöohjelmaa (Knowledge and Innovation Communities, KIC), jotta varmistetaan uusien teknologioiden nopea siirtäminen paikallistasolla |
| --- | --- |

—

hyödynnetään Euroopan teknologiainstituutin osaamis- ja innovointiyhteisöohjelmaa (Knowledge and Innovation Communities, KIC), jotta varmistetaan uusien teknologioiden nopea siirtäminen paikallistasolla

| — | laaditaan vahva parhaiden käytänteiden levittämisstrategia ympäristöystävällisen teknologian käyttöön ottamiseksi kaupungeissa. |
| --- | --- |

—

laaditaan vahva parhaiden käytänteiden levittämisstrategia ympäristöystävällisen teknologian käyttöön ottamiseksi kaupungeissa.

6.2   Luonnonvarat

6.2.1   Luonnonvarojen ylivoima suhteessa fyysisiin resursseihin edellyttää kaupunkien metabolian tutkimista, jotta käynnistetään uudistamisprosesseja, jotka perustuvat raaka-aineiden säästämiseen ja jätteiden vähentämiseen.

6.2.2   Kaupunkien metabolian tunteminen on merkittävä väline, kun pyritään saavuttamaan kaupunkiympäristön laadun parantamiseen tähtäävät tavoitteet, jotka on määritelty kansainvälisissä yleissopimuksissa (Kioto, biologinen monimuotoisuus, vesivarat jne.) ilmastonmuutoksen torjumiseksi (9).

6.3   Fyysiset resurssit

6.3.1   Kaupunkien uudistamiseen olisi käynnissä olevia muutosprosesseja ajatellen liityttävä yhä vähemmän yksittäisiä, ennakkoon määriteltyjä ja rajallisia toimia, ja sen yhteydessä olisi suuntauduttava yhä enemmän monitahoisiin kehitysprosesseihin, joille on ominaista tilan laatu ja moninaisuus sekä erilaisten elementtien – joustavuus, muutettavuus, vastaanottokyky – vuorovaikutus.

6.3.2   ETSK katsoo, että rakennusten ja perusrakenteiden elvyttämisessä on otettava huomioon ympäristön rajojen, integrointiprosessien sekä vuorovaikutuksen kasvavan rooli lisääntyvä merkitys.

6.4   Aineettomat resurssit

6.4.1   Eurooppa-neuvosto muistuttaa e-Europe-ohjelman (1999), Lissabonin yleissopimuksen (2000) ja i-2010-toimintaohjelmien myötä siitä, että digitaalinen yhteiskunta on EU:n ensisijainen kehitystekijä. Tämän vuoksi EU:n neuvosto aikoo edistää hankkeita, joiden avulla nopeutetaan kehitystä yhteiskunnaksi, jossa voidaan hyödyntää elektroniikan ja interaktiivisuuden tarjoamia mahdollisuuksia. Tätä varten on laadittava toimia, jotta kaikki Euroopan kansalaiset voivat osallistua digitaaliseen aikakauteen ja hyödyntää internetyhteyttä avoimen, osallistavan ja yhteistyöhön perustuvan yhteiskunnan luomiseksi.

6.4.2   Neuvosto antaa näin kaupunkien tehtäväksi houkutella osaamista, uudistaa julkishallinnon ja kansalaisten suhteita ja kannustaa tuotantovälineiden rakennemuutokseen (10).

6.4.3   On selvää, että Aasiasta tulevan voimakkaan kilpailun vuoksi kaupunkien teknologiseen innovointiin on investoitava nopeasti huomattavia summia (11).

7.   Kohti kaupunkien ympäristöystävällistä New Deal -ohjelmaa

7.1   Kaupunkien elvyttäminen on monitahoinen kysymys, jonka yhteydessä on sovellettava strategiaa, jotta elvyttäminen voidaan toteuttaa tehokkaasti.

7.2   Kiireellisin kysymys koskee luultavasti kaupunkien ja niiden ympäristön elvyttämisen ja talouskriisin välistä tiivistä yhteyttä. ETSK mielestä kaupunkien elvyttämistä on tarkasteltava ympäristöystävällisen talouden periaatteiden mukaisesti ja mahdollisuutena laatia eurooppalainen ympäristöystävällinen New Deal -ohjelma (12). Se voisi muodostua kaupungin erilaisten ilmenemismuotojen integraatiosta: elollinen kaupunki, materiaalinen kaupunki ja digitaalinen kaupunki, jotka kaikki pyrkivät solidaarisen kaupungin vahvistamiseen. Tätä silmällä pitäen tulisi arvioida uudelleen luonnonympäristön roolia ihmisille välttämättömien tavaroiden ja palvelujen tuottajana.

8.   Elollinen kaupunki

8.1   Ekologisen verkon vahvistaminen

8.1.1   Komitea pitää erityisen tärkeänä, että kaupunkeja tutkitaan ekosysteeminä ja että luonnon infrastruktuurien (esimerkiksi puhdas vesi ja ilma, suoja tuulelta, maaperän hedelmällisyys, pölytys) arvoa mitataan, sillä niitä on vaikea korvata teknologisilla ratkaisuilla tai se on hyvin kallista eikä tehokkuus vastaa elollisten järjestelmien tehokkuutta.

8.1.2   Arvioiden mukaan Euroopasta häviää vuoteen 2050 mennessä edelleen 11 prosenttia vuoden 2000 luonnonvaroista (13). Tämän vuoksi julkisten instituutioiden on kiinnitettävä erityistä huomiota ilmiön seurauksiin ja lisättävä investointeja ekosysteemien suojelemiseksi unohtamatta myöskään kaupunkien ekosysteemejä.

8.2   Uusiutuviin energialähteisiin perustuva energiantuotanto

8.2.1   Kaupungilla on strateginen merkitys kehitettäessä uusiutuvia energialähteitä. Lämmitys- ja jäähdytyslaitosten osuus on 40–50 prosenttia kokonaisenergiankysynnästä. Niiden parantaminen ja uudistaminen on unionin politiikan keskipisteessä 20–20–20-strategian yhteydessä pyrittäessä parantamaan energiatehokkuutta (kasvihuonekaasupäästöjen vähentäminen 20 prosentilla, energiankulutuksen vähentäminen 20 prosentilla, uusiutuvien energialähteiden käytön lisääminen 20 prosentilla).

8.2.2   SET-suunnitelman (Strategic Energy Technology Plan) mukainen uusiutuvista energialähteistä tuotetun energian osuuden lisääminen on hyvin tärkeää työllisyysvaikutusten vuoksi. Kaupunkien tulisikin olla ensimmäisiä uusien teknologioiden käyttöönottajia. Tätä tavoitetta edistävät huomattavasti neuvoston ja Euroopan parlamentin päätökset rahoittaa SET-suunnitelma.

9.   Materiaalinen kaupunki

9.1   Rakennusten energiatehokkuuden parantaminen

9.1.1   Rakennusten ja infrastruktuurien energiatehokkuuden parantaminen on strateginen tekijä uudistettaessa kaupunkeja EU:ssa. Uusien teknologioiden ansiosta tehokkuutta voidaan lisätä valtavasti, ja vuoteen 2050 mennessä primaarienergian kysyntää voitaisiin alentaa noin 300 eksajoulea ja vuosittaisia hiilidioksidipäästöjä 20–25 gigatonnia. EU:n nykyiset teknologiainvestoinnit energiatehokkuuden lisäämiseksi ovat vuosittain noin 60 miljardia euroa.

9.1.2   Vuonna 2005 laaditussa Euroopan komission tutkimuksessa arvioidaan, että 20 prosentin energiansäästön edellyttämät investoinnit luovat (suoraan ja epäsuorasti) miljoona uutta työpaikkaa. Energiansäästötoimet koskevat rakennusten valaistusta, toimistolaitteita, kodinkoneita sekä lämmön ja sähkön yhteistuotantoa.

9.1.3   ETSK toivoo, että tavoitteena on energiansäästön ohella myös kaikkien rakennusten muuttaminen energiantuottajiksi (every building a power station).

9.1.4   Tämän lisäksi on tulevina vuosina investoitava huomattavasti tutkimukseen. Tässä yhteydessä pyritään muuttamaan kaupunkien rakennustapaa optimoimalla kaupunkien metaboliaa innovatiivisten materiaalien ja rakennustyömailla sovellettavien yhä hienostuneempien logististen ratkaisujen ansiosta.

9.1.5   Rakennuskannan uudistaminen edellyttää rahoituksen yhteisvaikutusta sekä kansainvälistä yhteistyötä, sillä

| — | kilpailukyvyn menettäminen vaikuttaisi kielteisesti työllisyyteen |
| --- | --- |

—

kilpailukyvyn menettäminen vaikuttaisi kielteisesti työllisyyteen

| — | on kilpailtava kansainvälisten, etenkin voimakkaasti laajenevien aasialaisten järjestelmien kanssa, minkä vuoksi elvyttämistoimia on pidettävä myös viennin perustana |
| --- | --- |

—

on kilpailtava kansainvälisten, etenkin voimakkaasti laajenevien aasialaisten järjestelmien kanssa, minkä vuoksi elvyttämistoimia on pidettävä myös viennin perustana

| — | hankkeeseen on otettava mukaan eurooppalaisia matalan tulotason maita |
| --- | --- |

—

hankkeeseen on otettava mukaan eurooppalaisia matalan tulotason maita

| — | on samalla otettava huomioon sosiaalisen asuntotuotannon ongelma, joka koskee miljoonia Euroopan kansalaisia. |
| --- | --- |

—

on samalla otettava huomioon sosiaalisen asuntotuotannon ongelma, joka koskee miljoonia Euroopan kansalaisia.

9.2   Integroitu infrastruktuurijärjestelmä

9.2.1   Sosiaalista koheesiota koskevissa EU:n asiakirjoissa korostetaan, että on tärkeää integroida kaikenlaiset infrastruktuurit keskenään. Tämä on malli, joka menee alueiden hyvien liikenneyhteyksien varmistamista pidemmälle. Euroopassa on varattu verkostojen ajanmukaistamiseen 600 miljoonaa euroa vuoteen 2020 mennessä, joista 90 miljoonaa on kohdennettu ”älykkäisiin” perusrakenteisiin.

9.2.2   Myös integroitujen perusrakenteiden on oltava kaupunkien elvyttämisen tärkeä tavoite. Niiden on mahdollistettava pääsy

| — | palveluihin, kuten terveydenhuolto, koulutus ja kestävä energia, jotka televiestintäverkkojen ansiosta muuttuvat interaktiivisiksi, kuten etälääketiede ja etäopetus |
| --- | --- |

—

palveluihin, kuten terveydenhuolto, koulutus ja kestävä energia, jotka televiestintäverkkojen ansiosta muuttuvat interaktiivisiksi, kuten etälääketiede ja etäopetus

| — | liikennejärjestelmiin, joiden kestävä integrointi vahvistaa rautatieliikenneyhteyksiä, vesiväyliä ja pääsyä lentokentille sekä intermodaalikuljetusten ketjun ja edistyneiden liikenteenhallintajärjestelmien kehittämistä ja pyöräily- ja jalankulkuväylien parantamista; integroitu liikennejärjestelmä tukee kaupunkipolitiikkaa, jolla pyritään välttämään asutuksen leviämistä työmatkaliikenteestä ja liiketoimista johtuvien energia- ja sosiaalisten kustannusten alentamiseksi |
| --- | --- |

—

liikennejärjestelmiin, joiden kestävä integrointi vahvistaa rautatieliikenneyhteyksiä, vesiväyliä ja pääsyä lentokentille sekä intermodaalikuljetusten ketjun ja edistyneiden liikenteenhallintajärjestelmien kehittämistä ja pyöräily- ja jalankulkuväylien parantamista; integroitu liikennejärjestelmä tukee kaupunkipolitiikkaa, jolla pyritään välttämään asutuksen leviämistä työmatkaliikenteestä ja liiketoimista johtuvien energia- ja sosiaalisten kustannusten alentamiseksi

| — | kestävään liikennejärjestelmään, joka on nivottu tehokkaaseen energiajärjestelmään ja joka muodostaa kaupunkien elvytyspolitiikan perustan EU:ssa. Politiikassa tulisi ensi sijassa rahoittaa kestäviä liikenne- ja energiaverkkoja elvytettävillä reuna-alueilla. |
| --- | --- |

—

kestävään liikennejärjestelmään, joka on nivottu tehokkaaseen energiajärjestelmään ja joka muodostaa kaupunkien elvytyspolitiikan perustan EU:ssa. Politiikassa tulisi ensi sijassa rahoittaa kestäviä liikenne- ja energiaverkkoja elvytettävillä reuna-alueilla.

| — | energiaverkkoihin; sähkökäyttöisten liikennemuotojen (ks. uusiutuvia energioita käsittelevä direktiivi), televiestintätekniikan ja tietokoneteollisuuden kasvu lisää eksponentiaalisesti energiankulutusta; tätä varten tarvitaan älykästä jakeluverkkoa, joka minimoi hävikin, on entistä tehokkaampi, mukautuu muuttuviin tarpeisiin ja kykenee varastoimaan ylimääräistä aurinkoenergiaa; lisäksi on edistettävä sellaisen sähkön ja vedyn latauspisteverkoston toteuttamista, johon syötetään uusiutuvista energialähteistä paikallisesti tuotettua energiaa |
| --- | --- |

—

energiaverkkoihin; sähkökäyttöisten liikennemuotojen (ks. uusiutuvia energioita käsittelevä direktiivi), televiestintätekniikan ja tietokoneteollisuuden kasvu lisää eksponentiaalisesti energiankulutusta; tätä varten tarvitaan älykästä jakeluverkkoa, joka minimoi hävikin, on entistä tehokkaampi, mukautuu muuttuviin tarpeisiin ja kykenee varastoimaan ylimääräistä aurinkoenergiaa; lisäksi on edistettävä sellaisen sähkön ja vedyn latauspisteverkoston toteuttamista, johon syötetään uusiutuvista energialähteistä paikallisesti tuotettua energiaa

| — | telemaattisiin verkkoihin, etenkin laajakaistainternetiin, joka on nykyisin välttämätön yrityksille ja kotitalouksille. |
| --- | --- |

—

telemaattisiin verkkoihin, etenkin laajakaistainternetiin, joka on nykyisin välttämätön yrityksille ja kotitalouksille.

10.   Digitaalinen kaupunki

10.1   Vahvaan interaktiivisuuteen perustuvilla kaupunkien järjestelmillä, joita parhaillaan toteutetaan uuden sukupolven viestintäteknologioiden avulla, pyritään nopeuttamaan kaupunkien uudistamisprosessia ja ottamaan käyttöön innovatiivisia tekijöitä. Tässä yhteydessä pyritään seuraaviin tavoitteisiin:

| — | Pyritään eroon tieinfrastruktuurin keskeisestä asemasta ja edistetään teiden, GPS-järjestelmän ja tietotekniikan yhteisvaikutusta luomalla verkko, jolla voidaan interaktiivisten logistiikkajärjestelmien avulla liittää kotitaloudet muuhun maailmaan, laajentaa niiden roolia ja muuttaa ne yhteydestä riippuen paikaksi, jossa tehdään työtä, vietetään vapaa-aikaa, hoidetaan terveyttä jne. |
| --- | --- |

—

Pyritään eroon tieinfrastruktuurin keskeisestä asemasta ja edistetään teiden, GPS-järjestelmän ja tietotekniikan yhteisvaikutusta luomalla verkko, jolla voidaan interaktiivisten logistiikkajärjestelmien avulla liittää kotitaloudet muuhun maailmaan, laajentaa niiden roolia ja muuttaa ne yhteydestä riippuen paikaksi, jossa tehdään työtä, vietetään vapaa-aikaa, hoidetaan terveyttä jne.

| — | Integroidaan julkisten ja yksityisten palvelujen tarjonta. Näin voidaan uudistaa julkishallinnon järjestelmiä (rakennusluvat, kiinteistörekisteri, veroasiat jne.) ja tuoda ne interaktiivisina yritysten, kotitalouksien tai kansalaisten päätelaitteille. |
| --- | --- |

—

Integroidaan julkisten ja yksityisten palvelujen tarjonta. Näin voidaan uudistaa julkishallinnon järjestelmiä (rakennusluvat, kiinteistörekisteri, veroasiat jne.) ja tuoda ne interaktiivisina yritysten, kotitalouksien tai kansalaisten päätelaitteille.

| — | Edistetään radikaalisti terveydenhuoltopalvelujen tarjontaa ja alennetaan näin voimakkaasti kustannuksia. Uudet verkkoteknologiat ja laitteiden pienentyminen ja siirrettävyys mahdollistaa tärkeimpien elintoimintojen valvonnan kotona ja sairauksien etähoidon. |
| --- | --- |

—

Edistetään radikaalisti terveydenhuoltopalvelujen tarjontaa ja alennetaan näin voimakkaasti kustannuksia. Uudet verkkoteknologiat ja laitteiden pienentyminen ja siirrettävyys mahdollistaa tärkeimpien elintoimintojen valvonnan kotona ja sairauksien etähoidon.

| — | Vähennetään kansalaisten ja asiantuntijoiden (insinöörit, lääkärit, poliitikot jne.) suhteiden epäsymmetrisyyttä, jotta perinteiset ylhäältä alaspäin suuntautuneet rakenteet voidaan muuttaa uusiksi yhteistyörakenteiksi. |
| --- | --- |

—

Vähennetään kansalaisten ja asiantuntijoiden (insinöörit, lääkärit, poliitikot jne.) suhteiden epäsymmetrisyyttä, jotta perinteiset ylhäältä alaspäin suuntautuneet rakenteet voidaan muuttaa uusiksi yhteistyörakenteiksi.

| — | Valvotaan tiiviisti kaupunkien koko elämänsykliä, jotta voidaan saada aikaan jatkuvia säästöjä kaupunkien resurssien hallinnoinnissa. |
| --- | --- |

—

Valvotaan tiiviisti kaupunkien koko elämänsykliä, jotta voidaan saada aikaan jatkuvia säästöjä kaupunkien resurssien hallinnoinnissa.

11.   Solidaarinen kaupunki

11.1   Vaikka tähän mennessä tarkastellut seikat ovat merkittäviä, ne ovat vain kaupunkien elvyttämisen välineitä. Elvyttämisen keskeisenä tavoitteena on Euroopan yhteisön usein vahvistetun periaatteen mukaisesti sosiaalisen koheesion lisääminen.

11.2   Sosiaalisen koheesion lisääminen edellyttää hallintojärjestelmien uudistamista kaikilla tasoilla, unionitasosta paikallistasoon, jotta voidaan selviytyä yhteiskunnallemme ominaisesta suhteiden moninaisuudesta ja monimuotoisuudesta. Näin uudistetaan suhdeketjua, kun ajatellaan yhteistyöhön perustuvaa lähestymistapaa, epäsymmetrian vähentämistä ja johtajuuskäsitteen kehittämistä.

11.3   Yhteistyöhön perustuva lähestymistapa on kestävään hallintoon liittyvä perusluonteinen käytänne, jonka avulla pyritään osallistamaan kaikki asianosaiset päätöksentekoon. Lähestymistapa on peräisin kansalaisfoorumeilta, ja sen mahdollisuudet ovat lisääntyneet interaktiivisten teknologioiden kehityksen myötä. Lähestymistapa on kiteytetty Yhdysvaltain julkishallinnon akatemian (National Academy of Public Administration) tunnuslauseeseen: ”Älä kysy mitä maasi voi tehdä puolestasi. – Kysy, mitä voimme tehdä yhdessä.” (14)

11.4   Epäsymmetrian vähentäminen tarkoittaa mahdollisuutta päästä reaaliajassa yhä tehokkaampiin osaamisjärjestelmiin. Mahdollisuus käydä reaaliajassa keskustelua lyhentää osaajan ja aiemmin passiivisten osaamisen hyödyntäjien välimatkaa. Tämä muuttaa ihmisten välisiä suhteita mutta myös kaupunkialueiden merkitystä. Niistä tulee uusien suhteiden katalysaattoreita (esimerkiksi poliklinikat tai ensiapuyksiköt siirtyvät sairaaloista metroasemille, hypermarketteihin jne.).

11.5   Johtajuuskäsitteen kehittäminen edellyttää suhdejärjestelmien uudistamista ja yhteistyömahdollisuuksien laajentamista, mikä luo uusia rooleja julkisille edustajille, joiden on toimittava samanaikaisesti sekä johtajina että välittäjinä.

11.6   Suhdejärjestelmän huomattava muuttuminen tarjoaa mahdollisuuksia organisaatiomallien, etenkin paikallishallintojen, perinpohjaisille muutoksille. Tätä kehitystä voidaan kuvata siirtymisenä strategisille suunnitelmille tyypillisistä toimista sellaisten yhteisten järjestelmien luomiseen, joille on ominaista kestävyyteen perustuva hallinnointi. Näin laajennettaisiin järjestelmämallia, jota on jo kokeiltu EU:ssa tuotanto- ja osaamissektorien organisoinnissa, ja luotaisiin tiivis suhdeverkosto, johon kuuluisivat kaikki kaupunkien intressiryhmät ja jossa edistettäisiin heikkojen ja vahvojen yhteisöjen välisiä tukitoimia. Tässä yhteydessä voidaan mainita

| — | yhteisöjen muodostumisen järjestelmä, johon on määrä kuulua mahdollisimman laaja-alainen joukko intressiryhmiä ja paikallisyhteisöjen yhteenliittymiä |
| --- | --- |

—

yhteisöjen muodostumisen järjestelmä, johon on määrä kuulua mahdollisimman laaja-alainen joukko intressiryhmiä ja paikallisyhteisöjen yhteenliittymiä

| — | osaamisen järjestelmä, jonka tarkoituksena on kehittää innovatiivisia politiikkoja osaamisen ja tutkimuksen aloilla sekä edistää kaupunkien luovaa uudistamista |
| --- | --- |

—

osaamisen järjestelmä, jonka tarkoituksena on kehittää innovatiivisia politiikkoja osaamisen ja tutkimuksen aloilla sekä edistää kaupunkien luovaa uudistamista

| — | teknologinen järjestelmä, jonka tarkoituksena on luoda erilaista taitotietoa, jota tarvitaan innovatiivisten prosessien käynnistämiseksi ja hallinnoimiseksi |
| --- | --- |

—

teknologinen järjestelmä, jonka tarkoituksena on luoda erilaista taitotietoa, jota tarvitaan innovatiivisten prosessien käynnistämiseksi ja hallinnoimiseksi

| — | resurssien järjestelmä, jonka avulla






  — | kehitetään innovatiivisia rahoitusvälineitä, jotka perustuvat Jessica- ja Jasper-ohjelmien mallin mukaiseen julkis- ja yksityissektorin yhteistyöhön. |
| --- | --- | --- |

—

resurssien järjestelmä, jonka avulla

—

kehitetään innovatiivisia rahoitusvälineitä, jotka perustuvat Jessica- ja Jasper-ohjelmien mallin mukaiseen julkis- ja yksityissektorin yhteistyöhön.

| — | toteutetaan rahoituspoliittisia toimia, jotka vaikuttavat myönteisesti tasapuolisuuteen. Näin suositaan matalatuloisia kansalaisia ja saadaan heidät mukaan kokonaisvaltaisiin kaupunkien uudistamisstrategioihin. |
| --- | --- |

—

toteutetaan rahoituspoliittisia toimia, jotka vaikuttavat myönteisesti tasapuolisuuteen. Näin suositaan matalatuloisia kansalaisia ja saadaan heidät mukaan kokonaisvaltaisiin kaupunkien uudistamisstrategioihin.

| — | kehitetään sellaisia laskentamenetelmiä tavaroiden ja palvelujen taloudellisen arvon määrittelyä varten, joissa otetaan huomioon luonnonvarojen käytöstä ja jätteiden käsittelystä johtuvat kustannukset. Näin pyritään aloittamaan veropolitiikka, jolla voidaan estää raaka-aineiden tuhlaus. Näin saatavat tulot tulisi kohdentaa sosiaalisesti heikossa asemassa olevien ryhmien hyväksi tehtäviin investointeihin. |
| --- | --- |

—

kehitetään sellaisia laskentamenetelmiä tavaroiden ja palvelujen taloudellisen arvon määrittelyä varten, joissa otetaan huomioon luonnonvarojen käytöstä ja jätteiden käsittelystä johtuvat kustannukset. Näin pyritään aloittamaan veropolitiikka, jolla voidaan estää raaka-aineiden tuhlaus. Näin saatavat tulot tulisi kohdentaa sosiaalisesti heikossa asemassa olevien ryhmien hyväksi tehtäviin investointeihin.

Bryssel 26. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  EUVL C 77, 31.3.2009, s. 123.

1

(2)  Euroopan komissio, komission työasiakirja tulevaa Eurooppa 2020 -strategiaa käsittelevästä kuulemisesta, Bryssel 2009, ja Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Secretaría de Estado para la Unión Europea, Programme for the Spanish Presidency of the Council of the European Union 1 January – 30 June 2010: ”Innovating Europe”, Imprenta Nacional Boletín Oficial del Estado, Madrid, 2010.

2

Ministerio de Asuntos Exteriores y Cooperación. Secretaría de Estado para la Unión Europea, Programme for the Spanish Presidency of the Council of the European Union 1 January – 30 June 2010: ”Innovating Europe”, Imprenta Nacional Boletín Oficial del Estado

(3)  Kaupunkikehitykseen liittyviä keskeisiä ongelmia on käsitelty loistavasti seuraavassa teoksessa: Massimo Cacciari, La città, Pazzini Stampatore Editore, Villa Verucchio (RN), 2004.

3

La città

(4)  Richard Rogers, Toward an Urban Renaissance, Urban Task Force, Lontoo, 2005. Luettavissa osoitteessa www.urbantaskforce.org.

4

Toward an Urban Renaissance, Urban Task Force

(5)  Euroopan unioni – alueiden komitea, Euroopan talouden elvytyssuunnitelma alueilla ja kunnissa, Bryssel 2008. Luettavissa osoitteessa http://portal.cor.europa.eu/europe2020/Pages/Library.aspx.

5

(6)  Ehdotetut asiakirjat ovat seuraavat: A Green New Deal for Europe, Wuppertal Institut; Rethinking the Economic Recovery: A Global Green New Deal, YK:n ympäristöohjelma; A Green New-Deal, englantilainen New Economic Foundation; Toward a Transatlantic Green New Deal: Tackling the Climate and Economic Crises, Worldwatch Institute Heinrich Böll -säätiön toimeksiannosta.

6

A Green New Deal for Europe

Rethinking the Economic Recovery: A Global Green New Deal

A Green New-Deal

Toward a Transatlantic Green New Deal: Tackling the Climate and Economic Crises

(7)  Näin toteutettaisiin paikallistasolla täysimääräisinä suositukset, jotka on esitetty asiakirjassa ”Komission tiedonanto neuvostolle ja Euroopan parlamentille – BKT ja muut indikaattorit – Edistyksen mittaaminen muuttuvassa maailmassa” (KOM(2009) 433 lopullinen), luettavissa osoitteessa http://www.beyond-gdp.eu/. Suositukset perustuvat Ranskan hallituksen toimeksiannosta ja EU:n tuella toteutettuun raporttiin, jonka ovat laatineet Stiglitz, Fitoussi ja Sen. Raportti on luettavissa osoitteessa http://www.stiglitz-sen-fitoussi.fr/en/index.htm.

7

(8)  Jan Jacob Trip, Creative City Development in the Lisbon Strategy, TU Delft, 2009. Xavier Vives ja Lluís Torrens, The Strategies of European Metropolitan Areas in the Context of the European Union Enlargement, Pla Estratègic Metropolità de Barcelona, 2005.

8

Creative City Development in the Lisbon Strategy

The Strategies of European Metropolitan Areas in the Context of the European Union Enlargement

(9)  Rudolf de Groot, Function-analysis and Valuation as a Tool to Assess Land Use Conflicts in Planning for Sustainable, Multi-functional Landscapes, Landscape and Urban Planning 75 (2006), s. 175–186.

9

Function-analysis and Valuation as a Tool to Assess Land Use Conflicts in Planning for Sustainable, Multi-functional Landscapes

(10)  Maailman talousfoorumi, The Lisbon Review 2002–2006, luettavissa osoitteessa www.weforum.org/pdf/gcr/lisbonreview/report2006.pdf;

10

The Lisbon Review 2002–2006

Euroopan komissio, i2010: kasvua ja työllisyyttä edistävä tietoyhteiskunta- ja viestintäpolitiikka, luettavissa osoitteessa http://europa.eu/legislation_summaries/employment_and_social_policy/job_creation_measures/c11328_fi.htm;

i2010: kasvua ja työllisyyttä edistävä tietoyhteiskunta- ja viestintäpolitiikka

Ugo Bordoni -säätiö, Dossier EU i2010, luettavissa osoitteessa http://www.fub.it/osservatorio/dossieruei2010/liniziativai2010.

Dossier EU i2010

(11)  Ubiikkikaupungeista (u-city) on saatu seuraavia kokemuksia:

11

u-city

| | MIT: http://web.mit.edu/cre/research/ncc/casestudies.html; |
| --- | --- |

MIT: http://web.mit.edu/cre/research/ncc/casestudies.html;

| | Milla digital: http://www.milladigital.org/ingles/home.php; |
| --- | --- |

Milla digital: http://www.milladigital.org/ingles/home.php;

| | Tokyo: http://www.tokyo-ubinavi.jp/en/about.html; |
| --- | --- |

Tokyo: http://www.tokyo-ubinavi.jp/en/about.html;

| | Singapore: http://www.itu.int/ubiquitous; |
| --- | --- |

Singapore: http://www.itu.int/ubiquitous;

| | Hongkong: http://www.info.gov.hk/digital21/eng/strategy/2008/Foreword.htm; |
| --- | --- |

Hongkong: http://www.info.gov.hk/digital21/eng/strategy/2008/Foreword.htm;

| | Arabianranta (Helsinki): https://www.taik.fi/en/about_taik/arabianranta_.html. |
| --- | --- |

Arabianranta (Helsinki): https://www.taik.fi/en/about_taik/arabianranta_.html.

(12)  Kohta perustuu asiakirjaan New Economic Foundation, A Green New-deal, Lontoo, 2009, luettavissa osoitteessa www.neweconomics.org/projects/green-new-deal.

12

New Economic Foundation, A Green New-deal

(13)  Euroopan komissio, ”Ekosysteemit ja biologinen monimuotoisuus talouskysymyksenä” (TEEB-tutkimus) (The Economics of Ecosystems and Biodiversity). Tutkimus on luettavissa osoitteessa http://ec.europa.eu/environment/nature/biodiversity/economics/.

13

The Economics of Ecosystems and Biodiversity

(14)  Luettavissa osoitteessa http://www.collaborationproject.org/display/home/Home.

14

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/9 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/9

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kansalaisyhteiskunnan kollektiiviset aloitteet kestävän kehityksen edistämiseksi” (oma-aloitteinen lausunto)

2011/C 21/02

Esittelijä: Raymond HENCKS

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 16. heinäkuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Kansalaisyhteiskunnan kollektiiviset aloitteet kestävän kehityksen edistämiseksi.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 6. toukokuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 146 ääntä puolesta ja 5 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Päätelmät ja suositukset

| 1.1 | Kestävän kehityksen haasteet, joita julkistalouksien kriisi on lisännyt, ovat sen verran huolestuttavia, että kansalaisyhteiskunnan on ryhdyttävä toimiin tukeakseen poliittisia päättäjiä sekä tarvittavia taloudellisia ja yhteiskunnallisia muutoksia ja julkistalouksien saamista jälleen tasapainoon. |
| --- | --- |

1.1

Kestävän kehityksen haasteet, joita julkistalouksien kriisi on lisännyt, ovat sen verran huolestuttavia, että kansalaisyhteiskunnan on ryhdyttävä toimiin tukeakseen poliittisia päättäjiä sekä tarvittavia taloudellisia ja yhteiskunnallisia muutoksia ja julkistalouksien saamista jälleen tasapainoon.

| 1.2 | Poliittisten päätösten onnistuminen riippuu tieteellisten näkökohtien lisäksi pitkälti myös siitä, pitääkö kansalaisyhteiskunta niitä hyväksyttävinä. Lopullisten valintojen ja vastuunkannon avoimuuden lisäämiseksi kansalaisyhteiskunta on otettava tiiviisti mukaan kestävän kehityksen politiikan täytäntöönpanon kaikkiin vaiheisiin. |
| --- | --- |

1.2

Poliittisten päätösten onnistuminen riippuu tieteellisten näkökohtien lisäksi pitkälti myös siitä, pitääkö kansalaisyhteiskunta niitä hyväksyttävinä. Lopullisten valintojen ja vastuunkannon avoimuuden lisäämiseksi kansalaisyhteiskunta on otettava tiiviisti mukaan kestävän kehityksen politiikan täytäntöönpanon kaikkiin vaiheisiin.

| 1.3 | Kansalaisyhteiskunnan osallistumisen kunnianhimoisen kestävän kehityksen politiikan laadintaan on oltava hyvin jäsenneltyä, jotta se on tehokasta eikä sitä käytetä väärin populistisiin tarkoituksiin. |
| --- | --- |

1.3

Kansalaisyhteiskunnan osallistumisen kunnianhimoisen kestävän kehityksen politiikan laadintaan on oltava hyvin jäsenneltyä, jotta se on tehokasta eikä sitä käytetä väärin populistisiin tarkoituksiin.

| 1.4 | ETSK esittää tässä lausunnossa jäljempänä hahmoteltujen pohdintojen ja ehdotusten pohjalta, että kansalaisosallistuminen ja tiedonvaihto sisällytetään kestävän kehityksen strategiaan vuonna 2011 tehtävän tarkistuksen yhteydessä. Tämä on toteutettava ennen kaikkea laatimalla toimintasuunnitelma, kehittämällä taloudellisia kannusteita ja julkaisemalla kansalaisyhteiskunnan parhaita kollektiivisten aloitteiden käytänteitä. |
| --- | --- |

1.4

ETSK esittää tässä lausunnossa jäljempänä hahmoteltujen pohdintojen ja ehdotusten pohjalta, että kansalaisosallistuminen ja tiedonvaihto sisällytetään kestävän kehityksen strategiaan vuonna 2011 tehtävän tarkistuksen yhteydessä. Tämä on toteutettava ennen kaikkea laatimalla toimintasuunnitelma, kehittämällä taloudellisia kannusteita ja julkaisemalla kansalaisyhteiskunnan parhaita kollektiivisten aloitteiden käytänteitä.

| 1.5 | Lisäksi ETSK katsoo, että kestävällä kehityksellä on oltava tärkeä sija Eurooppa 2020 -strategiassa. |
| --- | --- |

1.5

Lisäksi ETSK katsoo, että kestävällä kehityksellä on oltava tärkeä sija Eurooppa 2020 -strategiassa.

2.   Oma-aloitteisen lausunnon tarkoitus

| 2.1 | ”Emme ole perineet maailmaa vanhemmiltamme, lainaamme sitä lapsiltamme.” Tämä kanadalaisen intiaanikansan haidojen kansanviisaus ilmentää erinomaisesti nykysukupolven edessä olevaa haastetta: meidän on muutettava elämäntapaamme ja löydettävä uusia keinoja sellaisen tehokkaan, sosiaalisesti tasapuolisen ja ekologisesti kestävän talouskehityksen mahdollistamiseksi, joka takaa vaurauden oikeudenmukaisen jakautumisen ja kaikille kansalaisille mahdollisuuden asiallisiin elinoloihin. |
| --- | --- |

2.1

”Emme ole perineet maailmaa vanhemmiltamme, lainaamme sitä lapsiltamme.” Tämä kanadalaisen intiaanikansan haidojen kansanviisaus ilmentää erinomaisesti nykysukupolven edessä olevaa haastetta: meidän on muutettava elämäntapaamme ja löydettävä uusia keinoja sellaisen tehokkaan, sosiaalisesti tasapuolisen ja ekologisesti kestävän talouskehityksen mahdollistamiseksi, joka takaa vaurauden oikeudenmukaisen jakautumisen ja kaikille kansalaisille mahdollisuuden asiallisiin elinoloihin.

| 2.2 | Osa näistä muutoksista edellyttää ylhäältä alaspäin suuntautuvia toimia, esimerkiksi lainsäädäntöä ja julkisia ja/tai yksityisiä investointiohjelmia. Toiset taas vaativat ruohonjuuritasolta lähteviä aloitteita, jotka perustuvat siihen, että kansalaiset tiedostavat, että heidän on omalta osaltaan tärkeä kantaa kortensa kekoon. Tämä ilmenee esimerkiksi siten, että kansalaiset muuttavat käyttäytymistään ja kulutustapojaan sekä tukevat yhteisöjen aloitteita ja toimia kestävän kehityksen hyväksi tai osallistuvat niihin. |
| --- | --- |

2.2

Osa näistä muutoksista edellyttää ylhäältä alaspäin suuntautuvia toimia, esimerkiksi lainsäädäntöä ja julkisia ja/tai yksityisiä investointiohjelmia. Toiset taas vaativat ruohonjuuritasolta lähteviä aloitteita, jotka perustuvat siihen, että kansalaiset tiedostavat, että heidän on omalta osaltaan tärkeä kantaa kortensa kekoon. Tämä ilmenee esimerkiksi siten, että kansalaiset muuttavat käyttäytymistään ja kulutustapojaan sekä tukevat yhteisöjen aloitteita ja toimia kestävän kehityksen hyväksi tai osallistuvat niihin.

| 2.3 | Jäsenvaltioiden hallitusten ja EU:n on tiedostettava, että tällaiset ruohonjuuritasolta lähtevät aloitteet ovat tarpeen sekä nykyistä kestävämmän talouden aikaansaamiseksi että poliittisten tahojen itselleen asettamien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Unionitason aloite voisi varmasti olla erittäin hyödyllinen, erityisesti kun on kyse kansalaisten ja yhteisöjen kestävän kehityksen hyväksi tekemiä sitoumuksia ja aloitteita koskevien parhaiden käytänteiden julkaisemisesta. |
| --- | --- |

2.3

Jäsenvaltioiden hallitusten ja EU:n on tiedostettava, että tällaiset ruohonjuuritasolta lähtevät aloitteet ovat tarpeen sekä nykyistä kestävämmän talouden aikaansaamiseksi että poliittisten tahojen itselleen asettamien kestävän kehityksen tavoitteiden saavuttamiseksi. Unionitason aloite voisi varmasti olla erittäin hyödyllinen, erityisesti kun on kyse kansalaisten ja yhteisöjen kestävän kehityksen hyväksi tekemiä sitoumuksia ja aloitteita koskevien parhaiden käytänteiden julkaisemisesta.

| 2.4 | Käsillä olevassa lausunnossa on tarkoitus esittää suosituksia siitä, mitä Euroopan unioni voisi tehdä tehostaakseen ja lisätäkseen instituutioiden, yritysten, ammattijärjestöjen, kansalaisjärjestöjen sekä muiden kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja toimijoiden kollektiivisia aloitteita kestävän kehityksen edistämiseksi. |
| --- | --- |

2.4

Käsillä olevassa lausunnossa on tarkoitus esittää suosituksia siitä, mitä Euroopan unioni voisi tehdä tehostaakseen ja lisätäkseen instituutioiden, yritysten, ammattijärjestöjen, kansalaisjärjestöjen sekä muiden kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden ja toimijoiden kollektiivisia aloitteita kestävän kehityksen edistämiseksi.

| 2.5 | Lausunnossa ETSK pohtii, millä tavoin koko kansalaisyhteiskunta voisi edistää kestävää kehitystä nykyistä aktiivisemmin ja millaisia kehysrakenteita unionin olisi luotava tukeakseen kestävään kehitykseen liittyviä aloitteita ja maksimoidakseen niiden tehokkuuden. |
| --- | --- |

2.5

Lausunnossa ETSK pohtii, millä tavoin koko kansalaisyhteiskunta voisi edistää kestävää kehitystä nykyistä aktiivisemmin ja millaisia kehysrakenteita unionin olisi luotava tukeakseen kestävään kehitykseen liittyviä aloitteita ja maksimoidakseen niiden tehokkuuden.

3.   Kansalaisyhteiskunnan haaste: miten kansalaisyhteiskunnasta voi tulla kestävän kehityksen edistämisen kantava voima?

| 3.1 | Nykyään puhutaan paljon ilmastonmuutoksesta, ja se on kiistatta uhka, jolla saattaa tulevaisuudessa olla tuhoisia seurauksia. Se ei kuitenkaan ole ainoa este yhteiskuntamme kestävän kehityksen tiellä. Biologisen monimuotoisuuden häviäminen, metsäkato, maaperän huonontuminen, ongelmajätteet, raskasmetallit, orgaaninen saate, hallitsematon kaupungistuminen, sosiaalinen eriarvoisuus ja epäoikeudenmukaisuus ja muut vastaavat ilmiöt kuuluvat yhtä lailla ihmiskunnan keskeisiin ongelmiin. |
| --- | --- |

3.1

Nykyään puhutaan paljon ilmastonmuutoksesta, ja se on kiistatta uhka, jolla saattaa tulevaisuudessa olla tuhoisia seurauksia. Se ei kuitenkaan ole ainoa este yhteiskuntamme kestävän kehityksen tiellä. Biologisen monimuotoisuuden häviäminen, metsäkato, maaperän huonontuminen, ongelmajätteet, raskasmetallit, orgaaninen saate, hallitsematon kaupungistuminen, sosiaalinen eriarvoisuus ja epäoikeudenmukaisuus ja muut vastaavat ilmiöt kuuluvat yhtä lailla ihmiskunnan keskeisiin ongelmiin.

| 3.2 | Ekologisesti ja sosiaalisesti kestävän elämänmuodon saavuttaminen edellyttää sitä, että luovutaan jatkuvasta kestävän kehityksen vastaisen lisäkasvun tavoittelusta ja siirrytään ylenmääräisen kulutuksen ja tuhlauksen aikakaudesta inhimilliseen ja sosiaaliseen kehitykseen keskittyvän hyvinvoinnin aikakauteen. Kuten Ranskan talous-, sosiaali- ja ympäristöneuvosto toteaa, on tärkeää ottaa huomioon ”ihminen biologisena ja sosiaalisena, luonnollisena ja kulttuurisena olentona, yksilönä”. |
| --- | --- |

3.2

Ekologisesti ja sosiaalisesti kestävän elämänmuodon saavuttaminen edellyttää sitä, että luovutaan jatkuvasta kestävän kehityksen vastaisen lisäkasvun tavoittelusta ja siirrytään ylenmääräisen kulutuksen ja tuhlauksen aikakaudesta inhimilliseen ja sosiaaliseen kehitykseen keskittyvän hyvinvoinnin aikakauteen. Kuten Ranskan talous-, sosiaali- ja ympäristöneuvosto toteaa, on tärkeää ottaa huomioon ”ihminen biologisena ja sosiaalisena, luonnollisena ja kulttuurisena olentona, yksilönä”.

| 3.3 | Vain heikosti kestävän kehityksen periaatteita noudattava käyttäytyminen ei kuitenkaan ole pelkästään nykyajan ilmiö. Ihminen on aina kohdellut luontoa tavalla, jota ei voi pitää kovin kestävänä. Ekosysteemien heikkenemisen laajuus ja nopeus on kuitenkin muuttunut tuotanto- ja kulutustapojen vuoksi. |
| --- | --- |

3.3

Vain heikosti kestävän kehityksen periaatteita noudattava käyttäytyminen ei kuitenkaan ole pelkästään nykyajan ilmiö. Ihminen on aina kohdellut luontoa tavalla, jota ei voi pitää kovin kestävänä. Ekosysteemien heikkenemisen laajuus ja nopeus on kuitenkin muuttunut tuotanto- ja kulutustapojen vuoksi.

| 3.4 | Toinen muutos on se, että tieteellisten tutkimustulosten ansiosta on nykyään (pitkälti) mahdollista osoittaa ja ymmärtää tilanteen vakavuus ja tuoda esiin yhteiskuntamme lukuisat kestävän kehityksen vastaiset käyttäytymismallit. Selvät hälytysmerkit eivät ilmeisesti kuitenkaan yksistään saa yhteiskuntaa tiedostamaan toimintaansa riittävän hyvin ja omaksumaan nykyistä kestävämpiä ja sosiaalisesti vastuullisempia käyttäytymismalleja. |
| --- | --- |

3.4

Toinen muutos on se, että tieteellisten tutkimustulosten ansiosta on nykyään (pitkälti) mahdollista osoittaa ja ymmärtää tilanteen vakavuus ja tuoda esiin yhteiskuntamme lukuisat kestävän kehityksen vastaiset käyttäytymismallit. Selvät hälytysmerkit eivät ilmeisesti kuitenkaan yksistään saa yhteiskuntaa tiedostamaan toimintaansa riittävän hyvin ja omaksumaan nykyistä kestävämpiä ja sosiaalisesti vastuullisempia käyttäytymismalleja.

| 3.5 | Kestävän kehityksen käsite liittyi alun perin luonnonvaroihin (fossiilisten polttoaineiden varantojen ehtyminen) ja saastumiseen (yläilmakehän otsonikerroksen tuhoutuminen), ja kyse oli lähinnä haitallisia aineita koskevista päästönormeista ja luonnonvarojen käyttörajoituksista. Käsite on sittemmin laajentunut, ja siihen sisältyy nykyään myös talouskasvuun ja sosiaaliseen koheesioon liittyviä vaatimuksia. Kestävässä kehityksessä yhdistyvätkin huoli yhteiskunnan tasapuolisesta kehityksestä, erityisesti köyhyyden torjunnasta, ja pyrkimys jättää tuleville sukupolville terveellinen, monipuolinen ja monimuotoinen ympäristö. |
| --- | --- |

3.5

Kestävän kehityksen käsite liittyi alun perin luonnonvaroihin (fossiilisten polttoaineiden varantojen ehtyminen) ja saastumiseen (yläilmakehän otsonikerroksen tuhoutuminen), ja kyse oli lähinnä haitallisia aineita koskevista päästönormeista ja luonnonvarojen käyttörajoituksista. Käsite on sittemmin laajentunut, ja siihen sisältyy nykyään myös talouskasvuun ja sosiaaliseen koheesioon liittyviä vaatimuksia. Kestävässä kehityksessä yhdistyvätkin huoli yhteiskunnan tasapuolisesta kehityksestä, erityisesti köyhyyden torjunnasta, ja pyrkimys jättää tuleville sukupolville terveellinen, monipuolinen ja monimuotoinen ympäristö.

| 3.6 | Kestävän kehityksen käsite on siis laajentunut vuosien kuluessa. Alkujaan ekosysteemeistä kantoivat huolta pääasiassa kaikkialla länsimaissa kukoistaneet ympäristöliikkeet. Nyttemmin luonnonsuojelu on laajentunut kestäväksi kehitykseksi, ja kaikki poliittiset puolueet ovat ottaneet aiheen omakseen. |
| --- | --- |

3.6

Kestävän kehityksen käsite on siis laajentunut vuosien kuluessa. Alkujaan ekosysteemeistä kantoivat huolta pääasiassa kaikkialla länsimaissa kukoistaneet ympäristöliikkeet. Nyttemmin luonnonsuojelu on laajentunut kestäväksi kehitykseksi, ja kaikki poliittiset puolueet ovat ottaneet aiheen omakseen.

| 3.7 | On syytä tuoda esiin, ettei kansalaisyhteiskunta ole jäänyt toimettomaksi. Lukuisat kansalaiset ponnistelevat jo nyt entistä kestävämmän elämänmuodon hyväksi joko omin neuvoin tai yhteistoimin. Esimerkiksi






  — | työpaikoilla työnantajat ja työntekijät pyrkivät pienentämään energiankulutusta, vähentämään jätettä ja kehittämään entistä kestävämpiä tuotantotapoja |
| --- | --- | --- |

3.7

On syytä tuoda esiin, ettei kansalaisyhteiskunta ole jäänyt toimettomaksi. Lukuisat kansalaiset ponnistelevat jo nyt entistä kestävämmän elämänmuodon hyväksi joko omin neuvoin tai yhteistoimin. Esimerkiksi

—

työpaikoilla työnantajat ja työntekijät pyrkivät pienentämään energiankulutusta, vähentämään jätettä ja kehittämään entistä kestävämpiä tuotantotapoja

| — | tukku- ja vähittäiskauppiaat yhdistävät voimansa asiakkaiden kanssa löytääkseen parhaita keinoja edistää entistä kestävämpien tuotteiden menekkiä |
| --- | --- |

—

tukku- ja vähittäiskauppiaat yhdistävät voimansa asiakkaiden kanssa löytääkseen parhaita keinoja edistää entistä kestävämpien tuotteiden menekkiä

| — | kotitalouksissa kansalaiset pyrkivät parantamaan asuntojensa energiatehokkuutta, välttämään tuhlausta, vähentämään vedenkulutusta ja edistämään kierrätystä. |
| --- | --- |

—

kotitalouksissa kansalaiset pyrkivät parantamaan asuntojensa energiatehokkuutta, välttämään tuhlausta, vähentämään vedenkulutusta ja edistämään kierrätystä.

| — | eräiden jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmissä oppilaita valistetaan jo alaluokilta lähtien ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen kysymyksistä. |
| --- | --- |

—

eräiden jäsenvaltioiden koulutusjärjestelmissä oppilaita valistetaan jo alaluokilta lähtien ympäristönsuojelun ja kestävän kehityksen kysymyksistä.

| 3.8 | Vastaavasti aluetasolla on perustettu ammattialaorganisaatioita, järjestöjä tai asukaspaneeleita, joiden tarkoituksena on keskustella kestävään kehitykseen liittyvistä kysymyksistä, antaa lausuntoja ja käynnistää toimia. |
| --- | --- |

3.8

Vastaavasti aluetasolla on perustettu ammattialaorganisaatioita, järjestöjä tai asukaspaneeleita, joiden tarkoituksena on keskustella kestävään kehitykseen liittyvistä kysymyksistä, antaa lausuntoja ja käynnistää toimia.

| 3.9 | Vaikka uutisointi Kööpenhaminassa äskettäin pidetyn YK:n ilmastonmuutoskonferenssin aikana oli erittäin näkyvää, kiinnostus kestävää kehitystä kohtaan on vähentynyt voimakkaasti. Tämä johtuu muun muassa siitä, että ilmastonmuutoksen torjunta, joka on vain yksi, joskin tärkeä, osa kestävää kehitystä, jättää muut keskeiset osa-alueet toisinaan varjoonsa. Poliittisten päättäjien virallista sitoumusta odottaneet kansalaiset ovat pettyneitä, ja lisäksi ilmastonmuutoksen todellisiin vaaroihin suhtaudutaan epäillen. Epäilystä ruokkivat tietyt tutkijat ja poliittiset tahot, jotka kyseenalaistavat tilanteen vakavuuden, mikä on omiaan yhtäältä laimentamaan innokkuutta entisestään ja toisaalta edistämään vastaliikkeen syntymistä. |
| --- | --- |

3.9

Vaikka uutisointi Kööpenhaminassa äskettäin pidetyn YK:n ilmastonmuutoskonferenssin aikana oli erittäin näkyvää, kiinnostus kestävää kehitystä kohtaan on vähentynyt voimakkaasti. Tämä johtuu muun muassa siitä, että ilmastonmuutoksen torjunta, joka on vain yksi, joskin tärkeä, osa kestävää kehitystä, jättää muut keskeiset osa-alueet toisinaan varjoonsa. Poliittisten päättäjien virallista sitoumusta odottaneet kansalaiset ovat pettyneitä, ja lisäksi ilmastonmuutoksen todellisiin vaaroihin suhtaudutaan epäillen. Epäilystä ruokkivat tietyt tutkijat ja poliittiset tahot, jotka kyseenalaistavat tilanteen vakavuuden, mikä on omiaan yhtäältä laimentamaan innokkuutta entisestään ja toisaalta edistämään vastaliikkeen syntymistä.

| 3.10 | ETSK:n 23. marraskuuta 2009 antama Kööpenhaminan ilmastonmuutoskonferenssille osoitettu päätöslauselma ”Paluuta entiseen ei ole” saakin uudenlaisen merkityksen, ja sen kohderyhmänä on koko kansalaisyhteiskunta: yritykset, ammattijärjestöt ja kansalaisyhteiskunnan organisaatiot. Kaikkien on ponnisteltava ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja siihen sopeutumiseksi. |
| --- | --- |

3.10

ETSK:n 23. marraskuuta 2009 antama Kööpenhaminan ilmastonmuutoskonferenssille osoitettu päätöslauselma ”Paluuta entiseen ei ole” saakin uudenlaisen merkityksen, ja sen kohderyhmänä on koko kansalaisyhteiskunta: yritykset, ammattijärjestöt ja kansalaisyhteiskunnan organisaatiot. Kaikkien on ponnisteltava ilmastonmuutoksen hillitsemiseksi ja siihen sopeutumiseksi.

| 3.11 | Itse asiassa Kööpenhaminan konferenssin tulosten aiheuttaman pettymyksen ja siitä johtuvan välinpitämättömyyden vaaran vuoksi kansalaisyhteiskunnan toimia tarvitaan nyt kipeämmin kuin koskaan. Kuten ETSK on esittänyt, kansalaisyhteiskunnan on korostettava, ettei Euroopan unioni saa langeta kiusaukseen käyttää Kööpenhaminan konferenssin epäonnistumista tekosyynä tinkiäkseen omista tavoitteistaan tai supistaakseen sitoumuksiaan. Sen sijaan unionin on tehostettava toimiaan sellaisen vähähiilisen ja luonnonvaroja säästävän kehitysmallin luomiseksi, jossa kilpailukyky syntyy kyvystä yhdistää innovointi, tuottavat investoinnit ja henkinen pääoma. |
| --- | --- |

3.11

Itse asiassa Kööpenhaminan konferenssin tulosten aiheuttaman pettymyksen ja siitä johtuvan välinpitämättömyyden vaaran vuoksi kansalaisyhteiskunnan toimia tarvitaan nyt kipeämmin kuin koskaan. Kuten ETSK on esittänyt, kansalaisyhteiskunnan on korostettava, ettei Euroopan unioni saa langeta kiusaukseen käyttää Kööpenhaminan konferenssin epäonnistumista tekosyynä tinkiäkseen omista tavoitteistaan tai supistaakseen sitoumuksiaan. Sen sijaan unionin on tehostettava toimiaan sellaisen vähähiilisen ja luonnonvaroja säästävän kehitysmallin luomiseksi, jossa kilpailukyky syntyy kyvystä yhdistää innovointi, tuottavat investoinnit ja henkinen pääoma.

| 3.12 | On kiistaton tosiasia, että ympäristö, talous, yhteiskunta ja kulttuuri vaikuttavat tosiinsa. Tämän vuoksi tarvitaan ehdottomasti monialaista lähestymistapaa, joka saattaa yhteen osaamiseltaan ja intresseiltään hyvin erilaisia toimijoita tarkoituksena rikkoa eri instituutioiden ja alojen välisiä raja-aitoja sekä yhdistää asiantuntemus ja maalaisjärki. On tärkeää huolehtia siitä, etteivät eri yhteiskuntaryhmät jää toistensa jalkoihin eivätkä päätökset jää yksinomaan vaaleilla valittujen edustajien ja parhaiten järjestäytyneiden eturyhmien tehtäväksi. |
| --- | --- |

3.12

On kiistaton tosiasia, että ympäristö, talous, yhteiskunta ja kulttuuri vaikuttavat tosiinsa. Tämän vuoksi tarvitaan ehdottomasti monialaista lähestymistapaa, joka saattaa yhteen osaamiseltaan ja intresseiltään hyvin erilaisia toimijoita tarkoituksena rikkoa eri instituutioiden ja alojen välisiä raja-aitoja sekä yhdistää asiantuntemus ja maalaisjärki. On tärkeää huolehtia siitä, etteivät eri yhteiskuntaryhmät jää toistensa jalkoihin eivätkä päätökset jää yksinomaan vaaleilla valittujen edustajien ja parhaiten järjestäytyneiden eturyhmien tehtäväksi.

| 3.13 | Kansalaisyhteiskunnan aloitteet kyseisellä alalla voivat hyvinkin antaa sysäyksen poliittiselle päätöksenteolle. Kansalaisyhteiskunta kykenee saattamaan toimijat ja poliittiset päättäjät yhteen, valistamaan kaikkia yhteiskuntaryhmiä elämän- sekä kulutus- ja tuotantotapojen tarkistamisen tarpeesta sekä käynnistämään kunnianhimoisia aloitteita ja toimia. |
| --- | --- |

3.13

Kansalaisyhteiskunnan aloitteet kyseisellä alalla voivat hyvinkin antaa sysäyksen poliittiselle päätöksenteolle. Kansalaisyhteiskunta kykenee saattamaan toimijat ja poliittiset päättäjät yhteen, valistamaan kaikkia yhteiskuntaryhmiä elämän- sekä kulutus- ja tuotantotapojen tarkistamisen tarpeesta sekä käynnistämään kunnianhimoisia aloitteita ja toimia.

4.   Katsaus kestävästä kehityksestä käytyyn julkiseen keskusteluun

| 4.1 | Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan aloitteiden ansiosta kansalaisyhteiskunta otettiin Rio de Janeirossa vuonna 1992 pidetyssä YK:n ympäristö- ja kehityskonferenssissa (UNCED) annetussa julistuksessa ensi kertaa virallisesti mukaan kestävää kehitystä käsittelevään keskusteluun. Konferenssissa päätettyihin 27:ään kestävän kehityksen soveltamisperiaatteeseen kuuluu muun muassa se, että kansalaiset on otettava päätöksentekoon mukaan ja että naisten, nuorten, paikallisyhteisöjen ja vähemmistöjen roolin tulee olla nykyistä merkittävämpi. |
| --- | --- |

4.1

Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan aloitteiden ansiosta kansalaisyhteiskunta otettiin Rio de Janeirossa vuonna 1992 pidetyssä YK:n ympäristö- ja kehityskonferenssissa (UNCED) annetussa julistuksessa ensi kertaa virallisesti mukaan kestävää kehitystä käsittelevään keskusteluun. Konferenssissa päätettyihin 27:ään kestävän kehityksen soveltamisperiaatteeseen kuuluu muun muassa se, että kansalaiset on otettava päätöksentekoon mukaan ja että naisten, nuorten, paikallisyhteisöjen ja vähemmistöjen roolin tulee olla nykyistä merkittävämpi.

| 4.2 | Rion huippukokouksessa laaditun kestävän kehityksen toimintaohjelman Agenda 21:n 28 luvussa kehotetaan paikallisviranomaisia sisällyttämään kestävä kehitys omiin toimintaohjelmiinsa kansalaisten kuulemiseen perustuvan mekanismin avulla. |
| --- | --- |

4.2

Rion huippukokouksessa laaditun kestävän kehityksen toimintaohjelman Agenda 21:n 28 luvussa kehotetaan paikallisviranomaisia sisällyttämään kestävä kehitys omiin toimintaohjelmiinsa kansalaisten kuulemiseen perustuvan mekanismin avulla.

| 4.3 | Tällä tavoin siis tunnustettiin, että kansalaisyhteiskunnan osallistuminen julkisten toimien vaikutusten analysointiin, lopullisten valintojen tekoon ja vastuunkantoon kestävän kehityksen alalla on tärkeää. Näin ollen kaikkien sidosryhmien on, tavalla tai toisella, oltava tiiviisti mukana hankkeiden suunnittelussa ja toteutuksessa (vaikka osa asianomaisista ryhmistä, ennen kaikkea tuleva sukupolvi, jää pakostakin pois). |
| --- | --- |

4.3

Tällä tavoin siis tunnustettiin, että kansalaisyhteiskunnan osallistuminen julkisten toimien vaikutusten analysointiin, lopullisten valintojen tekoon ja vastuunkantoon kestävän kehityksen alalla on tärkeää. Näin ollen kaikkien sidosryhmien on, tavalla tai toisella, oltava tiiviisti mukana hankkeiden suunnittelussa ja toteutuksessa (vaikka osa asianomaisista ryhmistä, ennen kaikkea tuleva sukupolvi, jää pakostakin pois).

| 4.4 | Rion konferenssista lähtien ensin valtiovallasta riippumattomat organisaatiot ja heti niiden perässä yritykset, ammattijärjestöt, alue- ja paikallisyhteisöt ja muut järjestöt ovat ottaneet paikkansa keskustelussa institutionaalisten ja poliittisten toimijoiden rinnalla. Niiden aloitteesta on käynnistetty lukuisia toimia ja aloitteita ja annettu suosituksia kestävien käyttäytymismallien edistämiseksi. |
| --- | --- |

4.4

Rion konferenssista lähtien ensin valtiovallasta riippumattomat organisaatiot ja heti niiden perässä yritykset, ammattijärjestöt, alue- ja paikallisyhteisöt ja muut järjestöt ovat ottaneet paikkansa keskustelussa institutionaalisten ja poliittisten toimijoiden rinnalla. Niiden aloitteesta on käynnistetty lukuisia toimia ja aloitteita ja annettu suosituksia kestävien käyttäytymismallien edistämiseksi.

5.   Kansalaisyhteiskunnan toimet

| 5.1 | Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan institutionaalisena edustajana Euroopan unionissa ETSK on jo useiden vuosien ajan kantanut huolta kestävästä kehityksestä. Vuonna 2006 komitea perusti kestävän kehityksen seurantaryhmän, jonka on tarkoitus edistää kansalaisyhteiskunnan osallistumista sellaisen kestävän kehityksen politiikan määrittelyyn, jossa yhdistyvät ympäristöön liittyvät, sosiaaliset ja taloudelliset intressit. ETSK onkin antanut useita lausuntoja ja suosituksia keskeisistä kestävään kehitykseen liittyvistä kysymyksistä ja tekee edelleen ehdotuksia käytännön ratkaisuista, aivan kuten valmistella olevassa lausunnossa ”Kestävän talouden rakentaminen kulutusmalliemme muutoksen avulla” (asiakokonaisuus INT/497). |
| --- | --- |

5.1

Järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan institutionaalisena edustajana Euroopan unionissa ETSK on jo useiden vuosien ajan kantanut huolta kestävästä kehityksestä. Vuonna 2006 komitea perusti kestävän kehityksen seurantaryhmän, jonka on tarkoitus edistää kansalaisyhteiskunnan osallistumista sellaisen kestävän kehityksen politiikan määrittelyyn, jossa yhdistyvät ympäristöön liittyvät, sosiaaliset ja taloudelliset intressit. ETSK onkin antanut useita lausuntoja ja suosituksia keskeisistä kestävään kehitykseen liittyvistä kysymyksistä ja tekee edelleen ehdotuksia käytännön ratkaisuista, aivan kuten valmistella olevassa lausunnossa ”Kestävän talouden rakentaminen kulutusmalliemme muutoksen avulla” (asiakokonaisuus INT/497).

| 5.2 | On kuitenkin todettava, että institutionaalisilla ja poliittisilla toimijoilla on kansalaisyhteiskuntaan verrattuna edelleen erittäin paljon vaikutusvaltaa. Lisäksi tietyissä toimissa, jotka näyttävät tähtäävän kestävän kehityksen edistämiseen, vaikuttimina ovat pikemminkin poliittiset, taloudelliset tai ideologiset kuin ekologiset intressit ja toimien toteuttaminen riippuu siitä, mitä eri toimijat haluavat. Näin ollen vaarana on, että erilaiset painostusryhmät omivat kestävän kehityksen itselleen ja käyttävät sitä tarkoituksiin, jotka ovat toisinaan hyvinkin kaukana alkuperäisestä aihepiiristä. |
| --- | --- |

5.2

On kuitenkin todettava, että institutionaalisilla ja poliittisilla toimijoilla on kansalaisyhteiskuntaan verrattuna edelleen erittäin paljon vaikutusvaltaa. Lisäksi tietyissä toimissa, jotka näyttävät tähtäävän kestävän kehityksen edistämiseen, vaikuttimina ovat pikemminkin poliittiset, taloudelliset tai ideologiset kuin ekologiset intressit ja toimien toteuttaminen riippuu siitä, mitä eri toimijat haluavat. Näin ollen vaarana on, että erilaiset painostusryhmät omivat kestävän kehityksen itselleen ja käyttävät sitä tarkoituksiin, jotka ovat toisinaan hyvinkin kaukana alkuperäisestä aihepiiristä.

| 5.3 | Kaikkien sidosryhmien saaminen toimintaan mukaan on kuitenkin harvinaista. Usein osa kansalaisyhteiskunnasta reagoi vasta sitten, kun ongelmien ratkaisemisella on jo kiire. Muulloin kenttä on pikemminkin jätetty vapaaksi painostusryhmille ja kestävän kehityksen vastustajille. |
| --- | --- |

5.3

Kaikkien sidosryhmien saaminen toimintaan mukaan on kuitenkin harvinaista. Usein osa kansalaisyhteiskunnasta reagoi vasta sitten, kun ongelmien ratkaisemisella on jo kiire. Muulloin kenttä on pikemminkin jätetty vapaaksi painostusryhmille ja kestävän kehityksen vastustajille.

| 5.4 | On siis mentävä pelkkää tiedotustoimintaa pidemmälle ja löydettävä tie sellaiseen osallistuvaan demokratiaan, jonka yhteistoimintarakenteet kattavat koko kansalaisyhteiskunnan ja pysyvät edustavina ja aktiivisina pitkällä aikavälillä. Samalla on huolehdittava siitä, että ympäristöön liittyvät, sosiaaliset ja taloudelliset näkökohdat sovitetaan yhteen paikallisissa ja globaaleissa toimissa. Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää edistää globaalien toimien lisäksi paikallisia aloitteita ja ottaa kansalaisyhteiskunta niihin tiiviisti mukaan. Tämä on paras tapa taata, että kaikki, joihin toimet viime kädessä kohdistuvat, kokevat toiminnan omakseen. |
| --- | --- |

5.4

On siis mentävä pelkkää tiedotustoimintaa pidemmälle ja löydettävä tie sellaiseen osallistuvaan demokratiaan, jonka yhteistoimintarakenteet kattavat koko kansalaisyhteiskunnan ja pysyvät edustavina ja aktiivisina pitkällä aikavälillä. Samalla on huolehdittava siitä, että ympäristöön liittyvät, sosiaaliset ja taloudelliset näkökohdat sovitetaan yhteen paikallisissa ja globaaleissa toimissa. Tässä yhteydessä on erittäin tärkeää edistää globaalien toimien lisäksi paikallisia aloitteita ja ottaa kansalaisyhteiskunta niihin tiiviisti mukaan. Tämä on paras tapa taata, että kaikki, joihin toimet viime kädessä kohdistuvat, kokevat toiminnan omakseen.

6.   Pitkällä aikavälillä edustava ja aktiivinen kansalaisyhteiskunta

| 6.1 | Euroopan unionin hallinnon kaltaisessa monitasoisessa hallintojärjestelmässä ei pidä tukeutua yksinomaan demokraattisesti valittuihin edustuselimiin pyrittäessä varmistamaan kansalaisten osallistuminen keskusteluun ja päätöksentekoon. |
| --- | --- |

6.1

Euroopan unionin hallinnon kaltaisessa monitasoisessa hallintojärjestelmässä ei pidä tukeutua yksinomaan demokraattisesti valittuihin edustuselimiin pyrittäessä varmistamaan kansalaisten osallistuminen keskusteluun ja päätöksentekoon.

| 6.2 | Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomissiossa (UNECE) neuvotellussa Århusin yleissopimuksessa määrätään periaatteista, jotka mahdollistavat kansalaisten tehokkaan osallistumisen ympäristöalan päätöksentekoon. Sopimus koskee tiedon saantia, kansalaisten osallistumista päätöksentekoprosessiin sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa. |
| --- | --- |

6.2

Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomissiossa (UNECE) neuvotellussa Århusin yleissopimuksessa määrätään periaatteista, jotka mahdollistavat kansalaisten tehokkaan osallistumisen ympäristöalan päätöksentekoon. Sopimus koskee tiedon saantia, kansalaisten osallistumista päätöksentekoprosessiin sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa.

| 6.3 | Århusin yleissopimuksessa määrätään, että viranomaisten on pyydettäessä asetettava hallussaan olevat ympäristötiedot pyynnön esittäjän saataville ilman, että tämän on perusteltava pyyntönsä tai asianosaisuutensa. ETSK on direktiiviä 2003/4/EY käsittelevässä lausunnossaan kritisoinut sitä, että sopimuksen pohjalta annettu yhteisön lainsäädäntö ei tietyiltä kohdin vastaa sopimuksen määräyksiä. Tämä koskee muun muassa tiedonsaantiin ”oikeutetun yksikön” käsitettä. ETSK katsookin, että kyseistä direktiiviä on tarkistettava. Lisäksi komitea pahoittelee, ettei direktiivin soveltamisesta ole tehty unionitason kartoitusta, vaikka yleissopimuksen ratifioineilla valtioilla on velvollisuus raportoida sopimuksen soveltamisesta. |
| --- | --- |

6.3

Århusin yleissopimuksessa määrätään, että viranomaisten on pyydettäessä asetettava hallussaan olevat ympäristötiedot pyynnön esittäjän saataville ilman, että tämän on perusteltava pyyntönsä tai asianosaisuutensa. ETSK on direktiiviä 2003/4/EY käsittelevässä lausunnossaan kritisoinut sitä, että sopimuksen pohjalta annettu yhteisön lainsäädäntö ei tietyiltä kohdin vastaa sopimuksen määräyksiä. Tämä koskee muun muassa tiedonsaantiin ”oikeutetun yksikön” käsitettä. ETSK katsookin, että kyseistä direktiiviä on tarkistettava. Lisäksi komitea pahoittelee, ettei direktiivin soveltamisesta ole tehty unionitason kartoitusta, vaikka yleissopimuksen ratifioineilla valtioilla on velvollisuus raportoida sopimuksen soveltamisesta.

| 6.4 | Aluksi on syytä määritellä kohderyhmä, joka on tarkoitus kutsua mukaan kestävän kehityksen toimintalinjojen laatimiseen ja muotoiluun. Tässä vaiheessa on niin ikään aiheellista päättää vapaaehtoistyövoiman rekrytointimenettelyistä, asettaa konkreettisia tavoitteita sekä määritellä menetelmät ja menettelyt tulosten arvioimiseksi ja levittämiseksi. |
| --- | --- |

6.4

Aluksi on syytä määritellä kohderyhmä, joka on tarkoitus kutsua mukaan kestävän kehityksen toimintalinjojen laatimiseen ja muotoiluun. Tässä vaiheessa on niin ikään aiheellista päättää vapaaehtoistyövoiman rekrytointimenettelyistä, asettaa konkreettisia tavoitteita sekä määritellä menetelmät ja menettelyt tulosten arvioimiseksi ja levittämiseksi.

| 6.5 | Koska kestävä kehitys koskee suoraan ja poikkeuksetta kaikkia kansalaisia, kantansa ilmaiseva väestöotos on edustava vain, jos se kattaa laajan sosiodemografisten piirteiden kirjon, moninaista asiantuntemusta ja monia erilaisia näkemyksiä. |
| --- | --- |

6.5

Koska kestävä kehitys koskee suoraan ja poikkeuksetta kaikkia kansalaisia, kantansa ilmaiseva väestöotos on edustava vain, jos se kattaa laajan sosiodemografisten piirteiden kirjon, moninaista asiantuntemusta ja monia erilaisia näkemyksiä.

| 6.6 | On siis tärkeää yksilöidä ongelmat selvästi ja määritellä konkreettisia ensisijaisia lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteita. Tässä yhteydessä on otettava huomioon kansalaisten todellisiin intresseihin läheisesti liittyvien ongelmien taloudelliset ja sosiaaliset näkökohdat. Näin ollen ongelmat on priorisoitava ja käsiteltävä tärkeysjärjestyksessä sen mukaan, miten vakavia niiden vaikutukset ovat, miten suuria vahinkoja ne saattavat aiheuttaa ja miten paljon niiden ratkaiseminen maksaa. |
| --- | --- |

6.6

On siis tärkeää yksilöidä ongelmat selvästi ja määritellä konkreettisia ensisijaisia lyhyen ja keskipitkän aikavälin tavoitteita. Tässä yhteydessä on otettava huomioon kansalaisten todellisiin intresseihin läheisesti liittyvien ongelmien taloudelliset ja sosiaaliset näkökohdat. Näin ollen ongelmat on priorisoitava ja käsiteltävä tärkeysjärjestyksessä sen mukaan, miten vakavia niiden vaikutukset ovat, miten suuria vahinkoja ne saattavat aiheuttaa ja miten paljon niiden ratkaiseminen maksaa.

| 6.7 | Kansalaisten on voitava kokea, että osallistumisessa on kyse heidän vaikutusmahdollisuuksiensa vahvistamisesta. Tämä tarkoittaa sitä, että heidät on otettava aloitteisiin mukaan jo varhain, aina strategioiden ja hankkeiden suunnittelusta lähtien, ja heillä on oltava aktiivinen rooli prosessin kaikissa vaiheissa. |
| --- | --- |

6.7

Kansalaisten on voitava kokea, että osallistumisessa on kyse heidän vaikutusmahdollisuuksiensa vahvistamisesta. Tämä tarkoittaa sitä, että heidät on otettava aloitteisiin mukaan jo varhain, aina strategioiden ja hankkeiden suunnittelusta lähtien, ja heillä on oltava aktiivinen rooli prosessin kaikissa vaiheissa.

| 6.8 | Keskustelujen ja yhteisymmärrykseen perustuvien ratkaisujen etsimisen kussakin vaiheessa olisi paikallisella, alueellisella tai valtiollisella tasolla nimettävä eturyhmistä täysin riippumaton ja kokenut keskustelun ohjaaja toimimaan eräänlaisena kestävän kehityksen asiamiehenä. Hänen tehtävänään olisi huolehtia kaikille asiasta ja osallistumisesta kiinnostuneille kansalaisille suunnatusta tiedotuksesta sekä motivoida ja rekrytoida heitä mukaan toimintaan. Lisäksi hänen olisi koordinoitava toimintaa keskitetysti ja varmistettava, että kaikki näkemykset tulevat kuulluksi ja kaikki osanottajat pääsevät osallistumaan keskusteluun eivätkä keskustelut ajaudu sivuraiteille. |
| --- | --- |

6.8

Keskustelujen ja yhteisymmärrykseen perustuvien ratkaisujen etsimisen kussakin vaiheessa olisi paikallisella, alueellisella tai valtiollisella tasolla nimettävä eturyhmistä täysin riippumaton ja kokenut keskustelun ohjaaja toimimaan eräänlaisena kestävän kehityksen asiamiehenä. Hänen tehtävänään olisi huolehtia kaikille asiasta ja osallistumisesta kiinnostuneille kansalaisille suunnatusta tiedotuksesta sekä motivoida ja rekrytoida heitä mukaan toimintaan. Lisäksi hänen olisi koordinoitava toimintaa keskitetysti ja varmistettava, että kaikki näkemykset tulevat kuulluksi ja kaikki osanottajat pääsevät osallistumaan keskusteluun eivätkä keskustelut ajaudu sivuraiteille.

| 6.9 | Asiamiehen olisi myös toimittava yhteyshenkilönä ja tiedottajana julkisuudessa ja suhteessa viestimiin, jotta kestävän kehityksen kannattajien ääni saadaan kuuluviin, voidaan valvoa, että esitettävät tiedot pitävät paikkansa, ja jotta tiedostusvälineet eivät pääse yksipuolisesti päättämään, mihin suuren yleisön huomiota kiinnitetään. Lisäksi hänen olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä kouluopetuksesta vastaavien tahojen kanssa, jotta kestävää kehitystä koskeva valistus aloitettaisiin yhä laajemmin pienestä pitäen. |
| --- | --- |

6.9

Asiamiehen olisi myös toimittava yhteyshenkilönä ja tiedottajana julkisuudessa ja suhteessa viestimiin, jotta kestävän kehityksen kannattajien ääni saadaan kuuluviin, voidaan valvoa, että esitettävät tiedot pitävät paikkansa, ja jotta tiedostusvälineet eivät pääse yksipuolisesti päättämään, mihin suuren yleisön huomiota kiinnitetään. Lisäksi hänen olisi tehtävä tiivistä yhteistyötä kouluopetuksesta vastaavien tahojen kanssa, jotta kestävää kehitystä koskeva valistus aloitettaisiin yhä laajemmin pienestä pitäen.

| 6.10 | Jotta mahdollisimman monet kansalaiset saadaan aktiivisesti mukaan kestävää kehitystä koskevaan päätöksentekoon, on analysoitava, miksi suuri osa väestöstä epäröi ja tyytyy sivustakatsojan rooliin, ja puututtava todettuihin syihin. |
| --- | --- |

6.10

Jotta mahdollisimman monet kansalaiset saadaan aktiivisesti mukaan kestävää kehitystä koskevaan päätöksentekoon, on analysoitava, miksi suuri osa väestöstä epäröi ja tyytyy sivustakatsojan rooliin, ja puututtava todettuihin syihin.

7.   Kansalaisyhteiskunnan aktiivista osallistumista haittaavien esteiden poistaminen

| 7.1 | Toimet ekosysteemien heikkenemisen torjumiseksi ja elämäntapojen muuttamiseksi lukeutuvat nykyään pikemminkin pitkän aikavälin suunnitelmiin kuin lyhyen aikavälin toteutusohjelmiin. Haasteisiin suhtaudutaan edelleen liian usein niin kuin kyse olisi ympäristöongelmista, joiden kehittyminen katastrofaalisiin mittasuhteisiin on hidasta ja jotka voidaan siis jättää toistaiseksi huomiotta mutta jotka muuttuvat ajan kuluessa kohtalokkaiksi. Tällaisessa ”utilitaristisessa” ajattelutavassa ympäristötietoisuus rajoittuu arkielämään sekä näkyviin vaikutuksiin ja haittoihin ja vaikeasti havaittavat tai toistaiseksi todentamattomat uhkat jätetään huomiotta. |
| --- | --- |

7.1

Toimet ekosysteemien heikkenemisen torjumiseksi ja elämäntapojen muuttamiseksi lukeutuvat nykyään pikemminkin pitkän aikavälin suunnitelmiin kuin lyhyen aikavälin toteutusohjelmiin. Haasteisiin suhtaudutaan edelleen liian usein niin kuin kyse olisi ympäristöongelmista, joiden kehittyminen katastrofaalisiin mittasuhteisiin on hidasta ja jotka voidaan siis jättää toistaiseksi huomiotta mutta jotka muuttuvat ajan kuluessa kohtalokkaiksi. Tällaisessa ”utilitaristisessa” ajattelutavassa ympäristötietoisuus rajoittuu arkielämään sekä näkyviin vaikutuksiin ja haittoihin ja vaikeasti havaittavat tai toistaiseksi todentamattomat uhkat jätetään huomiotta.

| 7.2 | Jotta kaikki kansalaiset ymmärtävät, miksi käyttäytymistä on tärkeä muuttaa, heille on tiedotettava ja tehtävä selkoa asiasta käyttämällä selkeää kieltä ja välttämällä monimutkaista erityisterminologiaa. Viestinnässä ei kuitenkaan pidä sortua iskulauseiden käyttöön eikä korvata tieteellisyyttä tunteilla. |
| --- | --- |

7.2

Jotta kaikki kansalaiset ymmärtävät, miksi käyttäytymistä on tärkeä muuttaa, heille on tiedotettava ja tehtävä selkoa asiasta käyttämällä selkeää kieltä ja välttämällä monimutkaista erityisterminologiaa. Viestinnässä ei kuitenkaan pidä sortua iskulauseiden käyttöön eikä korvata tieteellisyyttä tunteilla.

| 7.3 | Nykyistä parempi, selkeisiin ja ymmärrettäviin viesteihin perustava tiedotus useiden erilaisten viestinten välityksellä auttaisi varmasti kansalaisia tuntemaan edessä olevat ongelmat ja toteutettavat toimet paremmin omakseen. |
| --- | --- |

7.3

Nykyistä parempi, selkeisiin ja ymmärrettäviin viesteihin perustava tiedotus useiden erilaisten viestinten välityksellä auttaisi varmasti kansalaisia tuntemaan edessä olevat ongelmat ja toteutettavat toimet paremmin omakseen.

| 7.4 | Viestien on myös oltava objektiivisia. Kansalaisten pommittaminen karuilla luvuilla, jotka esitetään ehdottomina totuuksina, vaikka ne eivät vaikuta kovin uskottavilta, johtaa huonoihin tuloksiin. Esimerkkinä mainittakoon Yhdysvaltain entisen varapresidentin väite, jonka mukaan arktinen alue on viiden vuoden kuluttua kesäisin jäätön. Tällaiset väitteet herättävät epäluuloa poliittisia päättäjiä kohtaan ja saavat kansalaiset suhtautumaan välinpitämättömästi todellisiin ongelmiin. |
| --- | --- |

7.4

Viestien on myös oltava objektiivisia. Kansalaisten pommittaminen karuilla luvuilla, jotka esitetään ehdottomina totuuksina, vaikka ne eivät vaikuta kovin uskottavilta, johtaa huonoihin tuloksiin. Esimerkkinä mainittakoon Yhdysvaltain entisen varapresidentin väite, jonka mukaan arktinen alue on viiden vuoden kuluttua kesäisin jäätön. Tällaiset väitteet herättävät epäluuloa poliittisia päättäjiä kohtaan ja saavat kansalaiset suhtautumaan välinpitämättömästi todellisiin ongelmiin.

| 7.5 | Liioitellut ennustukset välittömästi uhkaavista ja väistämättömistä suurkatastrofeista lietsovat jatkuvaa pelkoa, joka johtaa minäkeskeisyyteen ja on veruke sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kestävän kehityksen kannalta haitalliselle nimby-tyyliselle (not in my backyard, ”ei minun pihallani”) käyttäytymiselle. Kuvaavia esimerkkejä tällaisesta itsekeskeisestä asenteesta ovat paikalliset aloitteet, joissa tuulipuistojen rakentamista vastustetaan siksi, että ne pilaavat maiseman, sekä luvaton ja valvomaton jätteenpoltto jätemaksujen välttämiseksi. |
| --- | --- |

7.5

Liioitellut ennustukset välittömästi uhkaavista ja väistämättömistä suurkatastrofeista lietsovat jatkuvaa pelkoa, joka johtaa minäkeskeisyyteen ja on veruke sosiaalisen yhteenkuuluvuuden ja kestävän kehityksen kannalta haitalliselle nimby-tyyliselle (not in my backyard, ”ei minun pihallani”) käyttäytymiselle. Kuvaavia esimerkkejä tällaisesta itsekeskeisestä asenteesta ovat paikalliset aloitteet, joissa tuulipuistojen rakentamista vastustetaan siksi, että ne pilaavat maiseman, sekä luvaton ja valvomaton jätteenpoltto jätemaksujen välttämiseksi.

| 7.6 | Tällainen välinpitämättömyys on vakavaa, sillä vaikka seuraukset eivät todennäköisesti ole yhtä kohtalokkaita kuin jotkut haluavat uskotella, on olemassa ongelmia, jotka vaativat pikaista ratkaisua. Ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti on parempi reagoida mahdollisiin vaaratilanteisiin viipymättä eikä odottaa, kunnes vaara on todennettu tieteellisesti. |
| --- | --- |

7.6

Tällainen välinpitämättömyys on vakavaa, sillä vaikka seuraukset eivät todennäköisesti ole yhtä kohtalokkaita kuin jotkut haluavat uskotella, on olemassa ongelmia, jotka vaativat pikaista ratkaisua. Ennalta varautumisen periaatteen mukaisesti on parempi reagoida mahdollisiin vaaratilanteisiin viipymättä eikä odottaa, kunnes vaara on todennettu tieteellisesti.

| 7.7 | On huolehdittava siitä, että kansalaisten osallistumisen tulokset ja aikaansaannokset dokumentoidaan ja niistä levitetään tietoa asiantuntijayhteisön ulkopuolelle, sillä esimerkit parhaista käytänteistä ovat ensisijainen keino ulottaa kehitys laajemmalle. |
| --- | --- |

7.7

On huolehdittava siitä, että kansalaisten osallistumisen tulokset ja aikaansaannokset dokumentoidaan ja niistä levitetään tietoa asiantuntijayhteisön ulkopuolelle, sillä esimerkit parhaista käytänteistä ovat ensisijainen keino ulottaa kehitys laajemmalle.

| 7.8 | Jotta kansalaisyhteiskunnan osallistuminen pitkällä aikavälillä voidaan varmistaa, kansalaisten ehdottamat toimet, jotka on toteutettu käytännössä, vaikka vain osittain, on tuotava esiin ja julkistettava. |
| --- | --- |

7.8

Jotta kansalaisyhteiskunnan osallistuminen pitkällä aikavälillä voidaan varmistaa, kansalaisten ehdottamat toimet, jotka on toteutettu käytännössä, vaikka vain osittain, on tuotava esiin ja julkistettava.

| 7.9 | On ponnisteltava yhä enemmän sellaisten menetelmien löytämiseksi, joiden avulla ihmisten käyttäytymistä saadaan muutettua. Yksi varmasti erittäin hyödyllinen keino on nivoa kestävää kehitystä koskeva valistus kansallisiin koulutusjärjestelmiin, jotta lapset oppivat tiedostamaan nämä asiat pienestä pitäen. ETSK onkin käynnistänyt keskustelun mahdollisuudesta perustaa puhdasta energiaa koskevaan valistukseen ja koulutukseen keskittyneiden kansallisten foorumeiden eurooppalainen verkosto. |
| --- | --- |

7.9

On ponnisteltava yhä enemmän sellaisten menetelmien löytämiseksi, joiden avulla ihmisten käyttäytymistä saadaan muutettua. Yksi varmasti erittäin hyödyllinen keino on nivoa kestävää kehitystä koskeva valistus kansallisiin koulutusjärjestelmiin, jotta lapset oppivat tiedostamaan nämä asiat pienestä pitäen. ETSK onkin käynnistänyt keskustelun mahdollisuudesta perustaa puhdasta energiaa koskevaan valistukseen ja koulutukseen keskittyneiden kansallisten foorumeiden eurooppalainen verkosto.

8.   Toimien arviointi

| 8.1 | Koska toimijoita on paljon, toimet ovat muodoltaan ja perustaltaan hyvin erilaisia. Niitä ei siis juurikaan voi verrata keskenään, eikä niille usein ole mahdollista osoittaa yhteistä viitekehystä. Tästä syystä on kestävään kehitykseen liittyviä toimia ehdottomasti arvioitava säännöllisesti. |
| --- | --- |

8.1

Koska toimijoita on paljon, toimet ovat muodoltaan ja perustaltaan hyvin erilaisia. Niitä ei siis juurikaan voi verrata keskenään, eikä niille usein ole mahdollista osoittaa yhteistä viitekehystä. Tästä syystä on kestävään kehitykseen liittyviä toimia ehdottomasti arvioitava säännöllisesti.

| 8.2 | Lisäksi kestävän kehityksen välineellistämisen sekä toisinaan liiallisen sääntelyn vuoksi tarvitaan hankkeiden edistystä kuvaaviin indikaattoreihin perustuvaa jatkuvaa arviointia. |
| --- | --- |

8.2

Lisäksi kestävän kehityksen välineellistämisen sekä toisinaan liiallisen sääntelyn vuoksi tarvitaan hankkeiden edistystä kuvaaviin indikaattoreihin perustuvaa jatkuvaa arviointia.

9.   Arvioinnissa käytettävät indikaattorit

| 9.1 | Rio de Janeirossa vuonna 1992 hyväksytyn toimintaohjelman mukaan valtioiden on otettava käyttöön yhteinen järjestelmä kestävässä kehityksessä yleisesti saavutetun sekä erityisesti paikallisin toimintaohjelmin aikaansaadun edistyksen seuraamiseksi ja arvioimiseksi. Lisäksi niiden on kehitettävä taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä indikaattoreita, jotka kaikki osapuolet hyväksyvät ja jotka muodostavat hyödyllisen pohjan päätöksenteolle kaikilla eri tasoilla. Indikaattoreiden on oltava yhteistuumin sovittuja ja kuvattava edustavasti kaikkia kestävän kehityksen kolmea ulottuvuutta. |
| --- | --- |

9.1

Rio de Janeirossa vuonna 1992 hyväksytyn toimintaohjelman mukaan valtioiden on otettava käyttöön yhteinen järjestelmä kestävässä kehityksessä yleisesti saavutetun sekä erityisesti paikallisin toimintaohjelmin aikaansaadun edistyksen seuraamiseksi ja arvioimiseksi. Lisäksi niiden on kehitettävä taloudellisia, sosiaalisia ja ympäristöön liittyviä indikaattoreita, jotka kaikki osapuolet hyväksyvät ja jotka muodostavat hyödyllisen pohjan päätöksenteolle kaikilla eri tasoilla. Indikaattoreiden on oltava yhteistuumin sovittuja ja kuvattava edustavasti kaikkia kestävän kehityksen kolmea ulottuvuutta.

| 9.2 | Arviointi perustuu diagnoosiin, analyysiin ja suosituksiin. Tarkoituksena on antaa arvio politiikan, ohjelman tai toimenpiteen arvosta. On kuitenkin otettava huomioon, että ympäristöön liittyviä, inhimillisiä ja sosiaalisia näkökohtia on usein vaikea arvioida. Tästä huolimatta niiden arvioiminen on välttämätöntä, koska hyvinvoinnin ja elämänlaadun tähänastisen ensisijaisen viitearvon bkt:n hallitseva asema saattaa johtaa siihen, että poliitikot tekevät sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle ja ympäristölle haitallisia päätöksiä ja jättävät tulevien sukupolvien tarpeet huomiotta (1). |
| --- | --- |

9.2

Arviointi perustuu diagnoosiin, analyysiin ja suosituksiin. Tarkoituksena on antaa arvio politiikan, ohjelman tai toimenpiteen arvosta. On kuitenkin otettava huomioon, että ympäristöön liittyviä, inhimillisiä ja sosiaalisia näkökohtia on usein vaikea arvioida. Tästä huolimatta niiden arvioiminen on välttämätöntä, koska hyvinvoinnin ja elämänlaadun tähänastisen ensisijaisen viitearvon bkt:n hallitseva asema saattaa johtaa siihen, että poliitikot tekevät sosiaaliselle yhteenkuuluvuudelle ja ympäristölle haitallisia päätöksiä ja jättävät tulevien sukupolvien tarpeet huomiotta (1).

| 9.3 | Kestävän kehityksen arvioinnissa on kyse kahden perusluonteisen suuntauksen havainnoinnista: vastaanottokyvyn kehittymisen arvioinnista ja ihmisyhteisöjen hallintokokonaisuuksien kehityksen arvioinnista. |
| --- | --- |

9.3

Kestävän kehityksen arvioinnissa on kyse kahden perusluonteisen suuntauksen havainnoinnista: vastaanottokyvyn kehittymisen arvioinnista ja ihmisyhteisöjen hallintokokonaisuuksien kehityksen arvioinnista.

| 9.4 | Äskettäin antamassaan lausunnossa (CESE 647/2010 ”BKT ja muut indikaattorit: edistyksen mittaaminen muuttuvassa maailmassa”, esittelijä Josef Zbořil) ETSK pitää tervetulleena komission pyrkimystä laajentaa kansantalouksien tilinpitoa ympäristö- ja sosiaalialoille. Ympäristötilinpidon oikeudelliset puitteet on määrä esitellä vuonna 2010. Kansantalouden tilinpidossa käytettävissä olevia sosiaalisia mittareita ei nykyään hyödynnetä täysmääräisesti. On odotettavissa, että tarve käyttää näitä indikaattoreita käy yhä tuntuvammaksi sitä mukaa kuin muuttuvassa ympäristössä kehitystä mittaavan ja arvioivan monipuolisen lähestymistavan laatimisessa edistytään. |
| --- | --- |

9.4

Äskettäin antamassaan lausunnossa (CESE 647/2010 ”BKT ja muut indikaattorit: edistyksen mittaaminen muuttuvassa maailmassa”, esittelijä Josef Zbořil) ETSK pitää tervetulleena komission pyrkimystä laajentaa kansantalouksien tilinpitoa ympäristö- ja sosiaalialoille. Ympäristötilinpidon oikeudelliset puitteet on määrä esitellä vuonna 2010. Kansantalouden tilinpidossa käytettävissä olevia sosiaalisia mittareita ei nykyään hyödynnetä täysmääräisesti. On odotettavissa, että tarve käyttää näitä indikaattoreita käy yhä tuntuvammaksi sitä mukaa kuin muuttuvassa ympäristössä kehitystä mittaavan ja arvioivan monipuolisen lähestymistavan laatimisessa edistytään.

10.   Arviointimenetelmä

| 10.1 | Koska jäsenvaltio-, alue- ja paikallisviranomaiset toteuttavat hyvin erilaisia ohjelmia ja toimia kestävän kehityksen mukaisen käyttäytymisen ja elämäntavan edistämiseksi, tarvitaan monitahoista arviointia, sillä arvioinnin hyväksyntä vaihtelee voimakkaasti paikoista, menetelmistä ja sovelletuista kriteereistä riippuen. |
| --- | --- |

10.1

Koska jäsenvaltio-, alue- ja paikallisviranomaiset toteuttavat hyvin erilaisia ohjelmia ja toimia kestävän kehityksen mukaisen käyttäytymisen ja elämäntavan edistämiseksi, tarvitaan monitahoista arviointia, sillä arvioinnin hyväksyntä vaihtelee voimakkaasti paikoista, menetelmistä ja sovelletuista kriteereistä riippuen.

| 10.2 | Jäsenvaltiotason arvioinnin on myös oltava moniarvoista, ja kaikkien asianomaisten toimijoiden ja henkilöiden, esimerkiksi toimien suunnittelusta ja täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten, sääntelyviranomaisten, palvelujen suorittajien sekä kuluttajien, ammattijärjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan edustajien, on voitava osallistua siihen. Vaikka mielipidetutkimusten tuloksia on toisinaan vaikea tulkita, mielipidemittaukset ovat osa kansalaisille ja yrityksille suunnattuun tiedotukseen ja valistukseen sekä kansalaisten ja yritysten osallistumiseen tähtäävää politiikkaa. Lisäksi ne antavat kansalaisille ja yrityksille mahdollisuuden olla yhteydessä arviointielimiin ja saattaa tyytymättömyyden aiheet niiden tietoon. |
| --- | --- |

10.2

Jäsenvaltiotason arvioinnin on myös oltava moniarvoista, ja kaikkien asianomaisten toimijoiden ja henkilöiden, esimerkiksi toimien suunnittelusta ja täytäntöönpanosta vastaavien viranomaisten, sääntelyviranomaisten, palvelujen suorittajien sekä kuluttajien, ammattijärjestöjen ja kansalaisyhteiskunnan edustajien, on voitava osallistua siihen. Vaikka mielipidetutkimusten tuloksia on toisinaan vaikea tulkita, mielipidemittaukset ovat osa kansalaisille ja yrityksille suunnattuun tiedotukseen ja valistukseen sekä kansalaisten ja yritysten osallistumiseen tähtäävää politiikkaa. Lisäksi ne antavat kansalaisille ja yrityksille mahdollisuuden olla yhteydessä arviointielimiin ja saattaa tyytymättömyyden aiheet niiden tietoon.

| 10.3 | Arvioinnin on oltava paitsi moniarvoista myös riippumatonta ja avointa, sillä eri toimijoiden edut eivät aina ole yhtenevät vaan toisinaan suorastaan vastakkaiset ja toimijoiden tiedon ja asiantuntemuksen taso vaihtelee. |
| --- | --- |

10.3

Arvioinnin on oltava paitsi moniarvoista myös riippumatonta ja avointa, sillä eri toimijoiden edut eivät aina ole yhtenevät vaan toisinaan suorastaan vastakkaiset ja toimijoiden tiedon ja asiantuntemuksen taso vaihtelee.

| 10.4 | Kestävän kehityksen edistämiseksi toteutettavien erilaisten toimien ympäristötehokkuuden, taloudellisuuden sekä ympäristöön kohdistuvien, taloudellisten ja sosiaalisten vaikutusten arviointi ei voi perustua vain yhteen kriteeriin, vaan sen on oltava perusteiltaan laajapohjaista. |
| --- | --- |

10.4

Kestävän kehityksen edistämiseksi toteutettavien erilaisten toimien ympäristötehokkuuden, taloudellisuuden sekä ympäristöön kohdistuvien, taloudellisten ja sosiaalisten vaikutusten arviointi ei voi perustua vain yhteen kriteeriin, vaan sen on oltava perusteiltaan laajapohjaista.

| 10.5 | Arviointi on mielekästä ainoastaan suhteessa Lissabonin strategian kolmesta pilarista (talouskasvu, sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja ympäristönsuojelu) johdettuihin tavoitteisiin ja tehtäviin, joten sen on perustuttava useisiin eri kriteereihin. |
| --- | --- |

10.5

Arviointi on mielekästä ainoastaan suhteessa Lissabonin strategian kolmesta pilarista (talouskasvu, sosiaalinen yhteenkuuluvuus ja ympäristönsuojelu) johdettuihin tavoitteisiin ja tehtäviin, joten sen on perustuttava useisiin eri kriteereihin.

| 10.6 | Aivan kuten ETSK on esittänyt yleishyödyllisen palvelujen osalta (2), arviointijärjestelmän on pohjauduttava säännöllisiin raportteihin, joita jäsenvaltioiden edellä esitettyjen periaatteiden mukaisesti perustamat arviointielimet laativat valtakunnallisella tai paikallisella tasolla. |
| --- | --- |

10.6

Aivan kuten ETSK on esittänyt yleishyödyllisen palvelujen osalta (2), arviointijärjestelmän on pohjauduttava säännöllisiin raportteihin, joita jäsenvaltioiden edellä esitettyjen periaatteiden mukaisesti perustamat arviointielimet laativat valtakunnallisella tai paikallisella tasolla.

| 10.7 | Unionitasolla tulee määritellä, miten keskinäinen vaihdanta, suhteuttaminen, vertailu ja koordinointi toteutetaan. EU:n tehtävänä on siis edistää riippumattoman arviointitoiminnan kehitystä luomalla unionitasolla yhdessä asianomaisten toimijoiden edustajien kanssa yhdenmukainen arviointimenettely, joka perustuu yhteisiin indikaattoreihin. Unionin on niin ikään luotava edellytykset menettelyn soveltamiselle. |
| --- | --- |

10.7

Unionitasolla tulee määritellä, miten keskinäinen vaihdanta, suhteuttaminen, vertailu ja koordinointi toteutetaan. EU:n tehtävänä on siis edistää riippumattoman arviointitoiminnan kehitystä luomalla unionitasolla yhdessä asianomaisten toimijoiden edustajien kanssa yhdenmukainen arviointimenettely, joka perustuu yhteisiin indikaattoreihin. Unionin on niin ikään luotava edellytykset menettelyn soveltamiselle.

| 10.8 | Arvioinnin tarkoituksenmukaisuuden ja hyödyllisyyden varmistamiseksi tulee perustaa monenvälinen ohjauskomitea, joka koostuu kaikkien sidosryhmien edustajista. Ohjauskomitean tehtävät sopisivat täydellisesti Euroopan ympäristökeskuksen, jonka kanssa ETSK kestävän kehityksen seurantaryhmä toimisi yhteistyössä, toimenkuvaan. |
| --- | --- |

10.8

Arvioinnin tarkoituksenmukaisuuden ja hyödyllisyyden varmistamiseksi tulee perustaa monenvälinen ohjauskomitea, joka koostuu kaikkien sidosryhmien edustajista. Ohjauskomitean tehtävät sopisivat täydellisesti Euroopan ympäristökeskuksen, jonka kanssa ETSK kestävän kehityksen seurantaryhmä toimisi yhteistyössä, toimenkuvaan.

| 10.9 | Ohjauskomitean tehtäviin tulisi kuulua






  — | tarkoituksenmukaisten indikaattoreiden määrittely |
| --- | --- | --- |

10.9

Ohjauskomitean tehtäviin tulisi kuulua

—

tarkoituksenmukaisten indikaattoreiden määrittely

| — | arviointimenetelmät |
| --- | --- |

—

arviointimenetelmät

| — | teetettäviä selvityksiä koskevien eritelmien laadinta |
| --- | --- |

—

teetettäviä selvityksiä koskevien eritelmien laadinta

| — | selvitysten tilaaminen, lähtökohtana asiantuntemuksen laajapohjaisuus ja muualta saatujen tulosten vertailu |
| --- | --- |

—

selvitysten tilaaminen, lähtökohtana asiantuntemuksen laajapohjaisuus ja muualta saatujen tulosten vertailu

| — | raporttien kriittinen tarkastelu |
| --- | --- |

—

raporttien kriittinen tarkastelu

| — | hyviä käytänteitä ja innovatiivisia lähestymistapoja koskevien päätelmien teko |
| --- | --- |

—

hyviä käytänteitä ja innovatiivisia lähestymistapoja koskevien päätelmien teko

| — | suositukset |
| --- | --- |

—

suositukset

| — | tulosten levittäminen. |
| --- | --- |

—

tulosten levittäminen.

| 10.10 | Arviointiraporteista voitaisiin keskustella kaikkien sidosryhmien kanssa vuosittain järjestettävässä konferenssissa, jossa tarkasteltaisiin, miten tehokkaasti toimet ovat edistäneet kestävää kehitystä, ja esiteltäisiin esimerkkejä hyvistä käytänteistä. |
| --- | --- |

10.10

Arviointiraporteista voitaisiin keskustella kaikkien sidosryhmien kanssa vuosittain järjestettävässä konferenssissa, jossa tarkasteltaisiin, miten tehokkaasti toimet ovat edistäneet kestävää kehitystä, ja esiteltäisiin esimerkkejä hyvistä käytänteistä.

Bryssel 26. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  EUVL C 100, 30.4.2009.

1

(2)  EUVL C 162, 25.6.2008, s. 42.

2

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/15 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/15

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kansainvälinen kauppa ja ilmastonmuutos”

2011/C 21/03

Esittelijä: Evelyne PICHENOT

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 26. helmikuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla antaa oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Kansainvälinen kauppa ja ilmastonmuutos.

Asian valmistelusta vastannut ”ulkosuhteet”-erityisjaosto antoi lausuntonsa 11. toukokuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 154 puolesta ja 4 vastaan 7:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Suositukset

| 1.1 | Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyvässä uudessa kauppapolitiikassa on reagoitava ympäristöhuoliin ja pyrittävä torjumaan protektionismin houkutus. Politiikan tulee palvella entistä innovatiivisempia ja ympäristöä paremmin kunnioittavia markkinoita sekä edistää sosiaalista hyvinvointia. Näiden pyrkimysten toteuttamiseksi EU voi toimia esimerkkinä ja muuttaa kasvun suuntaa kohti vähähiilistä mallia. Näin se voi pysyä ilmaston lämpenemisen torjunnan eturintamassa. Talouskasvun, liikenteen ja teknologian leviämisen vaikutuksesta kansainvälisellä kaupalla on kiistaton asema ilmastonmuutoksesta käytävissä keskusteluissa ja siirryttäessä kohti vihreää taloutta. |
| --- | --- |

1.1

Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyvässä uudessa kauppapolitiikassa on reagoitava ympäristöhuoliin ja pyrittävä torjumaan protektionismin houkutus. Politiikan tulee palvella entistä innovatiivisempia ja ympäristöä paremmin kunnioittavia markkinoita sekä edistää sosiaalista hyvinvointia. Näiden pyrkimysten toteuttamiseksi EU voi toimia esimerkkinä ja muuttaa kasvun suuntaa kohti vähähiilistä mallia. Näin se voi pysyä ilmaston lämpenemisen torjunnan eturintamassa. Talouskasvun, liikenteen ja teknologian leviämisen vaikutuksesta kansainvälisellä kaupalla on kiistaton asema ilmastonmuutoksesta käytävissä keskusteluissa ja siirryttäessä kohti vihreää taloutta.

| 1.2 | Komitea toivoo hartaasti, että WTO-neuvottelujen yleinen loppuunsaattaminen Dohan kierroksen yhteydessä helpottaa ympäristöhyödykkeiden ja -palvelujen kauppaa tulli- ja muiden esteiden vähentyessä huomattavasti. Samalla komitea myös katsoo, että EU:n tulee olla edelleenkin esimerkkinä ja edistää ”vihreiden” tekniikoiden siirtoa kahdenvälisissä ja alueellisissa kauppasopimuksissaan. |
| --- | --- |

1.2

Komitea toivoo hartaasti, että WTO-neuvottelujen yleinen loppuunsaattaminen Dohan kierroksen yhteydessä helpottaa ympäristöhyödykkeiden ja -palvelujen kauppaa tulli- ja muiden esteiden vähentyessä huomattavasti. Samalla komitea myös katsoo, että EU:n tulee olla edelleenkin esimerkkinä ja edistää ”vihreiden” tekniikoiden siirtoa kahdenvälisissä ja alueellisissa kauppasopimuksissaan.

| 1.3 | Tulevaa kauppastrategiaa varten ETSK suosittaa, että ilmastonmuutoksen ympäristö- ja sosiaalista ulottuvuutta tutkittaisiin entistä enemmän, myös vesihuollon kannalta. Komitea kannustaa kansalaisyhteiskuntia EU:ssa ja sen ulkopuolella vaikuttamaan jo ennakolta kahdenvälisiin ja alueellisiin kauppaneuvotteluihin laatimalla vaikutustenarviointeja erityisesti kestävää kehitystä koskevasta osiosta. |
| --- | --- |

1.3

Tulevaa kauppastrategiaa varten ETSK suosittaa, että ilmastonmuutoksen ympäristö- ja sosiaalista ulottuvuutta tutkittaisiin entistä enemmän, myös vesihuollon kannalta. Komitea kannustaa kansalaisyhteiskuntia EU:ssa ja sen ulkopuolella vaikuttamaan jo ennakolta kahdenvälisiin ja alueellisiin kauppaneuvotteluihin laatimalla vaikutustenarviointeja erityisesti kestävää kehitystä koskevasta osiosta.

| 1.4 | Liikenteen alalla ETSK kannattaa YK:n ilmastonmuutoksen puitesopimuksessa (UNFCCC) asetettuja maailmanlaajuisia tavoitteita, joiden mukaan lentoliikenteen päästöjä tulisi vähentää 10 prosenttia ja meriliikenteen päästöjä 20 prosenttia. Päätös vähennystoimenpiteiden jakamisesta koskee myös liikennealaa, sillä lentoliikenne liitetään vuodesta 2012 asteittain EU:n päästökauppajärjestelmään. EU:n aloite meriliikenteen energiatehokkuuden kunnianhimoisten tavoitteiden asettamiseksi edistäisi näitä toimia. |
| --- | --- |

1.4

Liikenteen alalla ETSK kannattaa YK:n ilmastonmuutoksen puitesopimuksessa (UNFCCC) asetettuja maailmanlaajuisia tavoitteita, joiden mukaan lentoliikenteen päästöjä tulisi vähentää 10 prosenttia ja meriliikenteen päästöjä 20 prosenttia. Päätös vähennystoimenpiteiden jakamisesta koskee myös liikennealaa, sillä lentoliikenne liitetään vuodesta 2012 asteittain EU:n päästökauppajärjestelmään. EU:n aloite meriliikenteen energiatehokkuuden kunnianhimoisten tavoitteiden asettamiseksi edistäisi näitä toimia.

| 1.5 | Epävarmuuden vallitessa joulukuussa 2009 tehdystä Kööpenhaminan ilmastonmuutossopimuksesta ja sen jatkosta energia- ja ilmastopaketissa päätettiin, että yhteispäätösmenettelyllä Euroopan parlamentin kanssa kesäkuussa 2010 annetaan kertomus, jossa esitetään asianmukaisia ehdotuksia niitä aloja varten, joilla on hiilivuodon riski kansainvälisen kilpailun ja/tai hiilidioksidin yhteisöhinnasta aiheutuvien lisäkustannusten takia. Vaikka hiilivuodon vaaraa ei toistaiseksi ole, se on täysin mahdollinen vuodesta 2013. Vaara kasvanee, kun EU lisää ajan kuluessa huutokaupattavien päästöoikeuksien osuutta ja kun EU:n ulkopuoliset suuria päästöjä aiheuttavat maat viivyttelevät päästökauppamarkkinoiden luomisessa tai sisäisen veron käyttöönotossa. |
| --- | --- |

1.5

Epävarmuuden vallitessa joulukuussa 2009 tehdystä Kööpenhaminan ilmastonmuutossopimuksesta ja sen jatkosta energia- ja ilmastopaketissa päätettiin, että yhteispäätösmenettelyllä Euroopan parlamentin kanssa kesäkuussa 2010 annetaan kertomus, jossa esitetään asianmukaisia ehdotuksia niitä aloja varten, joilla on hiilivuodon riski kansainvälisen kilpailun ja/tai hiilidioksidin yhteisöhinnasta aiheutuvien lisäkustannusten takia. Vaikka hiilivuodon vaaraa ei toistaiseksi ole, se on täysin mahdollinen vuodesta 2013. Vaara kasvanee, kun EU lisää ajan kuluessa huutokaupattavien päästöoikeuksien osuutta ja kun EU:n ulkopuoliset suuria päästöjä aiheuttavat maat viivyttelevät päästökauppamarkkinoiden luomisessa tai sisäisen veron käyttöönotossa.

| 1.6 | Hiilivuodon vaaran rajoittamiseksi on ennen kaikkea pikaisesti lisättävä ilmaisten päästöoikeuksien jakamista. Toimenpiteen laajuus määräytyy sen mukaan, miten monenväliset ilmastonmuutosneuvottelut etenevät ja mitä tuloksia niissä saavutetaan. Ilmaiset päästöoikeudet tulee suunnata vaarassa oleville toimialoille, niiden tulee perustua parhaisiin tuloksiin ja niiden ehdoksi tulee asettaa kahden kriteerin täyttyminen: kaupan avaaminen ja hiilidioksidin lisäkustannukset. Ne tulee suunnitella väliaikaisiksi empiirisin perustein ja niissä tulee noudattaa kansainvälisen kaupan sääntöjä ja vähähiilistä mallia. |
| --- | --- |

1.6

Hiilivuodon vaaran rajoittamiseksi on ennen kaikkea pikaisesti lisättävä ilmaisten päästöoikeuksien jakamista. Toimenpiteen laajuus määräytyy sen mukaan, miten monenväliset ilmastonmuutosneuvottelut etenevät ja mitä tuloksia niissä saavutetaan. Ilmaiset päästöoikeudet tulee suunnata vaarassa oleville toimialoille, niiden tulee perustua parhaisiin tuloksiin ja niiden ehdoksi tulee asettaa kahden kriteerin täyttyminen: kaupan avaaminen ja hiilidioksidin lisäkustannukset. Ne tulee suunnitella väliaikaisiksi empiirisin perustein ja niissä tulee noudattaa kansainvälisen kaupan sääntöjä ja vähähiilistä mallia.

| 1.7 | Rajoilla sovellettava tarkistusmekanismi ei ole WTO:n kannalta perustelua niin kauan kuin Euroopan unioni suosii ilmaisten päästöoikeuksien jakamista. EU:n päästökauppajärjestelmää ei voida pitää veronomaisena järjestelynä (veroja voidaan tarkistaa rajoilla) ellei kaikkia päästöoikeuksia huutokaupata. Paras vaihtoehto olisi pyrkiä soveltamaan tällaisia tarkistuksia hiilivuotovaaran uhatessa väliaikaisesti muutamien tullinimikkeiden yhteydessä, kun ilmaiset päästöoikeudet on käytetty loppuun. Tarkistusten tulisi olla tarkkaan kohdennettuja ja perusteltuja nimenomaan siltä kannalta, että lämpötilan nousu pyritään pitämään alle kahdessa asteessa – mikä onkin suurin Kööpenhaminassa aikaansaatu saavutus – jotta tarkistuksia voitaisiin puolustaa WTO:n riitojensovitteluelimessä. |
| --- | --- |

1.7

Rajoilla sovellettava tarkistusmekanismi ei ole WTO:n kannalta perustelua niin kauan kuin Euroopan unioni suosii ilmaisten päästöoikeuksien jakamista. EU:n päästökauppajärjestelmää ei voida pitää veronomaisena järjestelynä (veroja voidaan tarkistaa rajoilla) ellei kaikkia päästöoikeuksia huutokaupata. Paras vaihtoehto olisi pyrkiä soveltamaan tällaisia tarkistuksia hiilivuotovaaran uhatessa väliaikaisesti muutamien tullinimikkeiden yhteydessä, kun ilmaiset päästöoikeudet on käytetty loppuun. Tarkistusten tulisi olla tarkkaan kohdennettuja ja perusteltuja nimenomaan siltä kannalta, että lämpötilan nousu pyritään pitämään alle kahdessa asteessa – mikä onkin suurin Kööpenhaminassa aikaansaatu saavutus – jotta tarkistuksia voitaisiin puolustaa WTO:n riitojensovitteluelimessä.

| 1.8 | Päästökauppamarkkinoiden kehittäminen maailmalla etenee hitaasti ja epävarmasti, joten EU:n jäsenvaltiot ovat vielä joitain vuosia niiden harvojen maiden joukossa, jotka määräävät hinnan hiilidioksidille. Koska eräillä EU:n päästökaupan piiriin kuuluvilla aloilla on tulevaisuudessa hiilivuotovaara, Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittaa myös, että investointeja talouden hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen lisätään pitkällä aikavälillä huomattavasti ja luodaan ennakoitavat ja vakaat puitteet innovoinnille, tutkimukselle ja kehittämiselle, kun on kyse puhtaasta teknologiasta, joka ei vielä ole kaupallistettavissa. |
| --- | --- |

1.8

Päästökauppamarkkinoiden kehittäminen maailmalla etenee hitaasti ja epävarmasti, joten EU:n jäsenvaltiot ovat vielä joitain vuosia niiden harvojen maiden joukossa, jotka määräävät hinnan hiilidioksidille. Koska eräillä EU:n päästökaupan piiriin kuuluvilla aloilla on tulevaisuudessa hiilivuotovaara, Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittaa myös, että investointeja talouden hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen lisätään pitkällä aikavälillä huomattavasti ja luodaan ennakoitavat ja vakaat puitteet innovoinnille, tutkimukselle ja kehittämiselle, kun on kyse puhtaasta teknologiasta, joka ei vielä ole kaupallistettavissa.

| 1.9 | Jotta EU voisi kehittää vihreää taloutta ja pysyä alalla johtoasemassa, sen tulisi oman etunsa ja ilmaston edun vuoksi pitää edelleenkin tavoitteet korkealla ja pyrkiä asteittain 80 prosentin vähennykseen vuoteen 2050 mennessä. Välitavoitteena voisi olla esimerkiksi 25–40 prosentin vähennys vuosina 2020–2030. Komitea ehdottaa vaikutustenarviointien laatimista (ympäristö, työllisyys ja kehitys), jotta voitaisiin ennakoida etenemistä vuosina 2020–2050. |
| --- | --- |

1.9

Jotta EU voisi kehittää vihreää taloutta ja pysyä alalla johtoasemassa, sen tulisi oman etunsa ja ilmaston edun vuoksi pitää edelleenkin tavoitteet korkealla ja pyrkiä asteittain 80 prosentin vähennykseen vuoteen 2050 mennessä. Välitavoitteena voisi olla esimerkiksi 25–40 prosentin vähennys vuosina 2020–2030. Komitea ehdottaa vaikutustenarviointien laatimista (ympäristö, työllisyys ja kehitys), jotta voitaisiin ennakoida etenemistä vuosina 2020–2050.

| 1.10 | Ilmastonmuutoksen torjunta edellyttää tiivistä julkista yhteistoimintaa jäsenvaltioiden ja unionin tasolla. Markkinapaineiden (EU:n päästökauppajärjestelmä) lisäksi viranomaisten tulee ottaa pikaisesti käyttöön kohdennettuja taloudellisia ja verotuksellisia kannustimia ja lisätä investointeja puhtaiden tekniikoiden ja palvelujen tutkimukseen ja kehittämiseen. Alueyhteisöt voivat edistää puhtaan teknologian kehittämistä julkisten tarjouskilpailujen yhteydessä. |
| --- | --- |

1.10

Ilmastonmuutoksen torjunta edellyttää tiivistä julkista yhteistoimintaa jäsenvaltioiden ja unionin tasolla. Markkinapaineiden (EU:n päästökauppajärjestelmä) lisäksi viranomaisten tulee ottaa pikaisesti käyttöön kohdennettuja taloudellisia ja verotuksellisia kannustimia ja lisätä investointeja puhtaiden tekniikoiden ja palvelujen tutkimukseen ja kehittämiseen. Alueyhteisöt voivat edistää puhtaan teknologian kehittämistä julkisten tarjouskilpailujen yhteydessä.

| 1.11 | Hiilidioksidipäästöjä aiheuttavien tuottajien ohella myös kuluttajien on osallistuttava kasvihuonekaasupäästöjen torjuntaan jo kaupassa. Komitea kehottaa yhtenäistämään ja vakiinnuttamaan tuotteiden koko elinkaaren suunnittelusta jakeluun kattavat menettelyt hiilidioksidipäästöjen mittaamiseksi. Tätä varten komitea kehottaa parantamaan elinkaarianalyyseja siten, että vahvistetaan hiilikirjanpitoa koskevia metodologisia tutkimuksia. Jos hiilidioksidipitoisuuksia koskevat standardit ja merkinnät jäävät yksityissektorin huoleksi ja jos ne ovat hajanaisia EU:n sisällä, tarvitaan yhteisiä mittaus- ja arviointipuitteita, jotka kuuluvat komission tai asiaa varten perustettavan viraston vastuulle. |
| --- | --- |

1.11

Hiilidioksidipäästöjä aiheuttavien tuottajien ohella myös kuluttajien on osallistuttava kasvihuonekaasupäästöjen torjuntaan jo kaupassa. Komitea kehottaa yhtenäistämään ja vakiinnuttamaan tuotteiden koko elinkaaren suunnittelusta jakeluun kattavat menettelyt hiilidioksidipäästöjen mittaamiseksi. Tätä varten komitea kehottaa parantamaan elinkaarianalyyseja siten, että vahvistetaan hiilikirjanpitoa koskevia metodologisia tutkimuksia. Jos hiilidioksidipitoisuuksia koskevat standardit ja merkinnät jäävät yksityissektorin huoleksi ja jos ne ovat hajanaisia EU:n sisällä, tarvitaan yhteisiä mittaus- ja arviointipuitteita, jotka kuuluvat komission tai asiaa varten perustettavan viraston vastuulle.

| 1.12 | ETSK suosittaa, että selvitetään etukäteen WTO:n riitojensovitteluelimen tuleva oikeuskäytäntö ja se, missä määrin tuotantoprosesseilla ja -menetelmillä voidaan perustella kaupan rajoituksia ympäristöön liittyvän poikkeuksen nimissä (1). Komitea kehottaa laajentamaan WTO:n kauppa- ja ympäristökomitean mandaattia, jotta voitaisiin selvittää, mitä oikeudellisia seurauksia Yhdysvaltojen katkarapukiistalla on. |
| --- | --- |

1.12

ETSK suosittaa, että selvitetään etukäteen WTO:n riitojensovitteluelimen tuleva oikeuskäytäntö ja se, missä määrin tuotantoprosesseilla ja -menetelmillä voidaan perustella kaupan rajoituksia ympäristöön liittyvän poikkeuksen nimissä (1). Komitea kehottaa laajentamaan WTO:n kauppa- ja ympäristökomitean mandaattia, jotta voitaisiin selvittää, mitä oikeudellisia seurauksia Yhdysvaltojen katkarapukiistalla on.

2.   Globalisaatio ja ilmasto

| 2.1 | Viimeksi kuluneiden vuosikymmenten aikana kansainvälinen kauppa on kasvanut ennennäkemättömällä tavalla (21 prosenttia maailmanlaajuisesta BKT:stä vuonna 2007, pois lukien Euroopan sisäinen kauppa), vaikka vuonna 2009 taantumaa oli kriisin takia 12 prosenttia. Talouskasvun, liikenteen ja teknologian leviämisen vaikutuksesta kansainvälisellä kaupalla on kiistaton asema ilmastonmuutoksesta käytävissä keskusteluissa. |
| --- | --- |

2.1

Viimeksi kuluneiden vuosikymmenten aikana kansainvälinen kauppa on kasvanut ennennäkemättömällä tavalla (21 prosenttia maailmanlaajuisesta BKT:stä vuonna 2007, pois lukien Euroopan sisäinen kauppa), vaikka vuonna 2009 taantumaa oli kriisin takia 12 prosenttia. Talouskasvun, liikenteen ja teknologian leviämisen vaikutuksesta kansainvälisellä kaupalla on kiistaton asema ilmastonmuutoksesta käytävissä keskusteluissa.

| 2.2 | Toistaiseksi ei ole olemassa kokonaisvaltaisia teoreettisia puitteita, joissa voitaisiin määritellä ja yksilöidä kaupan ja ilmaston yhteysvaikutuksia ja niiden syy-seuraus-suhteita (2). Tutkimuksissa käytetään kolmea toisiinsa yhdistettävää muuttujaa mitattaessa kaupan vaikutuksia ilmastoon ja yleisesti ympäristöön. Skaala: kauppa lisää taloudellista toimintaa ja sen seurauksena, olettaen että teknologia pysyy samana, päästöt kasvavat. Koostumus: suhteellisten etujen perusteella tapahtuva maantieteellinen uudelleenjakautuminen voi aiheuttaa päästöjen lisääntymistä tai vähentymistä sen mukaan, kuinka saastuttavaa on se tuotanto, johon maat erikoistuvat maailmanlaajuistumisen edetessä. Tekniikka: kansalaisyhteiskunnan painostuksesta, yritysten avustuksella ja viranomaisten tuella kehitetään entistä puhtaampaa teknologiaa, joka vähentää päästöjä. EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvat eurooppalaiset yritykset ovat auttaneet osaltaan EU:ta saavuttamaan Kioton pöytäkirjan päästövähennystavoitteita. |
| --- | --- |

2.2

Toistaiseksi ei ole olemassa kokonaisvaltaisia teoreettisia puitteita, joissa voitaisiin määritellä ja yksilöidä kaupan ja ilmaston yhteysvaikutuksia ja niiden syy-seuraus-suhteita (2). Tutkimuksissa käytetään kolmea toisiinsa yhdistettävää muuttujaa mitattaessa kaupan vaikutuksia ilmastoon ja yleisesti ympäristöön. Skaala: kauppa lisää taloudellista toimintaa ja sen seurauksena, olettaen että teknologia pysyy samana, päästöt kasvavat. Koostumus: suhteellisten etujen perusteella tapahtuva maantieteellinen uudelleenjakautuminen voi aiheuttaa päästöjen lisääntymistä tai vähentymistä sen mukaan, kuinka saastuttavaa on se tuotanto, johon maat erikoistuvat maailmanlaajuistumisen edetessä. Tekniikka: kansalaisyhteiskunnan painostuksesta, yritysten avustuksella ja viranomaisten tuella kehitetään entistä puhtaampaa teknologiaa, joka vähentää päästöjä. EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvat eurooppalaiset yritykset ovat auttaneet osaltaan EU:ta saavuttamaan Kioton pöytäkirjan päästövähennystavoitteita.

| 2.3 | Näiden kolmen kaupan alan muuttujan yhteenlaskettu vaikutus hiilidioksidipäästöihin on negatiivinen, sillä kaupan volyymi on niin suuri, ettei puhtaan teknologian leviäminen vielä kompensoi sitä. Etäisyys niiden paikkojen välillä, joissa hyödykkeet tuotetaan ja joissa ne lopulta kulutetaan, ei ole ainoa huomioon otettava tekijä, eikä se ole myöskään aina se tekijä, jolla on suurin painoarvo hiilitaseessa. |
| --- | --- |

2.3

Näiden kolmen kaupan alan muuttujan yhteenlaskettu vaikutus hiilidioksidipäästöihin on negatiivinen, sillä kaupan volyymi on niin suuri, ettei puhtaan teknologian leviäminen vielä kompensoi sitä. Etäisyys niiden paikkojen välillä, joissa hyödykkeet tuotetaan ja joissa ne lopulta kulutetaan, ei ole ainoa huomioon otettava tekijä, eikä se ole myöskään aina se tekijä, jolla on suurin painoarvo hiilitaseessa.

| 2.4 | Kaupan vaikutus liikenteeseen (3) ja sitä kautta päästöihin on kylläkin yhteydessä ilmastoon. Öljyn osuus liikenteessä käytetyssä energiassa on nykyään maailmanlaajuisesti 95 prosenttia. Kansallisen ja kansainvälisen liikenteen osuus kaikista kasvihuonekaasupäästöistä on hieman alle 15 prosenttia. |
| --- | --- |

2.4

Kaupan vaikutus liikenteeseen (3) ja sitä kautta päästöihin on kylläkin yhteydessä ilmastoon. Öljyn osuus liikenteessä käytetyssä energiassa on nykyään maailmanlaajuisesti 95 prosenttia. Kansallisen ja kansainvälisen liikenteen osuus kaikista kasvihuonekaasupäästöistä on hieman alle 15 prosenttia.

| 2.5 | Kansainvälisessä kaupassa käytetään eniten merikuljetuksia (90 prosenttia painossa mitattuna). Kyseinen kuljetusmuoto on edelleenkin yksi vähiten saastuttavista, kun otetaan huomioon hiilidioksidipäästöt kilometriä ja kuljetettua tonnia kohden. On kuitenkin huomioitava kasvuennusteet. Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) mukaan meriliikenteen päästöt saatavat kolminkertaistua vuoteen 2050 mennessä erityisesti etelä-etelä-suunnassa käytävän kaupan lisääntymisen johdosta. |
| --- | --- |

2.5

Kansainvälisessä kaupassa käytetään eniten merikuljetuksia (90 prosenttia painossa mitattuna). Kyseinen kuljetusmuoto on edelleenkin yksi vähiten saastuttavista, kun otetaan huomioon hiilidioksidipäästöt kilometriä ja kuljetettua tonnia kohden. On kuitenkin huomioitava kasvuennusteet. Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) mukaan meriliikenteen päästöt saatavat kolminkertaistua vuoteen 2050 mennessä erityisesti etelä-etelä-suunnassa käytävän kaupan lisääntymisen johdosta.

| 2.6 | Vesikriisin uhka on myös yksi ilmaston lämpenemisen vakava seuraus. Ilman ennaltaehkäisevää toimintaa vesipula saattaa uhata puolta maailman ihmisistä vuoteen 2020 mennessä. Jo nyt maailmassa elää 1,5 miljardia ihmistä, joilla ei ole mahdollisuutta saada juomavettä ja jotka ovat ilman jätevesihuoltoa. Lisäksi paikasta riippuen myös maatalous kärsii veden puutteesta. Kaupalla onkin strateginen asema pyrittäessä varmistamaan kansalliset edut energiavarmuuden, ilmaston ja elintarviketurvan alalla. Jos kansainvälinen kauppa edistäisi osaltaan niukkojen resurssien tehokasta jakamista, se voisi lievittää vesivaroihin kohdistuvaa globaalia painetta. |
| --- | --- |

2.6

Vesikriisin uhka on myös yksi ilmaston lämpenemisen vakava seuraus. Ilman ennaltaehkäisevää toimintaa vesipula saattaa uhata puolta maailman ihmisistä vuoteen 2020 mennessä. Jo nyt maailmassa elää 1,5 miljardia ihmistä, joilla ei ole mahdollisuutta saada juomavettä ja jotka ovat ilman jätevesihuoltoa. Lisäksi paikasta riippuen myös maatalous kärsii veden puutteesta. Kaupalla onkin strateginen asema pyrittäessä varmistamaan kansalliset edut energiavarmuuden, ilmaston ja elintarviketurvan alalla. Jos kansainvälinen kauppa edistäisi osaltaan niukkojen resurssien tehokasta jakamista, se voisi lievittää vesivaroihin kohdistuvaa globaalia painetta.

3.   Kaupan potentiaalinen rooli ilmastovaikutusten hillitsemiseen ja niihin sopeutumiseen tähtäävien tekniikoiden levittämisessä

| 3.1 | Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli (IPCC) on eritellyt joukon vaikutuksia hillitseviä ja niihin sopeutumiseen tähtääviä tekniikoita, joilla voidaan auttaa ratkaisemaan ilmastonmuutokseen liittyviä ongelmia. Monet näistä tekniikoista sisältyvät ympäristöhyödykkeistä ja -palveluista WTO:ssa parhaillaan käytäviin neuvotteluihin. Esimerkkinä voidaan mainita tuuliturbiinit, vesivoimaturbiinit, aurinkoenergialla toimivat lämminvesivaraajat, aurinkokennot tai laitteet, joita tarvitaan uusiutuvia energiavaroja käyttävissä laitoksissa tai tekniikoissa. |
| --- | --- |

3.1

Hallitustenvälinen ilmastonmuutospaneeli (IPCC) on eritellyt joukon vaikutuksia hillitseviä ja niihin sopeutumiseen tähtääviä tekniikoita, joilla voidaan auttaa ratkaisemaan ilmastonmuutokseen liittyviä ongelmia. Monet näistä tekniikoista sisältyvät ympäristöhyödykkeistä ja -palveluista WTO:ssa parhaillaan käytäviin neuvotteluihin. Esimerkkinä voidaan mainita tuuliturbiinit, vesivoimaturbiinit, aurinkoenergialla toimivat lämminvesivaraajat, aurinkokennot tai laitteet, joita tarvitaan uusiutuvia energiavaroja käyttävissä laitoksissa tai tekniikoissa.

| 3.2 | Dohan kierroksen yhteydessä käytävät ympäristöhyödykkeitä ja -palveluja koskevat neuvottelut voivat auttaa parantamaan ilmastoa säästävien hyödykkeiden ja tekniikoiden saatavuutta. Kaupan vapauttamisesta odotettavissa olevat välittömät ilmastohyödyt ovat kuitenkin varsin rajallisia. Monien tuotteiden kohdalla – tämä koskee erityisesti uusiutuvia energiavaroja – tulliesteet ovat vähäisiä tai suhteellisen pieniä (rikkaissa maissa keskimäärin 2 prosenttia, kehitysmaissa keskimäärin 6 prosenttia). Sen sijaan investointien tiellä olevat esteet ja muut kuin tulliesteet jarruttavat edelleenkin merkittävällä tavalla kyseisten tuotteiden leviämistä. Esteistä voidaan mainita erityisesti tekniset ja teolliset standardit, hallinnolliset velvoitteet, palveluntarjoajan pakollinen läsnäolo maassa, johon se tuo palveluja, ja ulkomaisten yritysten toiminnalle asetetut rajoitteet. |
| --- | --- |

3.2

Dohan kierroksen yhteydessä käytävät ympäristöhyödykkeitä ja -palveluja koskevat neuvottelut voivat auttaa parantamaan ilmastoa säästävien hyödykkeiden ja tekniikoiden saatavuutta. Kaupan vapauttamisesta odotettavissa olevat välittömät ilmastohyödyt ovat kuitenkin varsin rajallisia. Monien tuotteiden kohdalla – tämä koskee erityisesti uusiutuvia energiavaroja – tulliesteet ovat vähäisiä tai suhteellisen pieniä (rikkaissa maissa keskimäärin 2 prosenttia, kehitysmaissa keskimäärin 6 prosenttia). Sen sijaan investointien tiellä olevat esteet ja muut kuin tulliesteet jarruttavat edelleenkin merkittävällä tavalla kyseisten tuotteiden leviämistä. Esteistä voidaan mainita erityisesti tekniset ja teolliset standardit, hallinnolliset velvoitteet, palveluntarjoajan pakollinen läsnäolo maassa, johon se tuo palveluja, ja ulkomaisten yritysten toiminnalle asetetut rajoitteet.

| 3.3 | Kun otetaan huomioon komission laatima vuoteen 2020 tähtäävä tuleva strategia, ETSK katsoo, että käsillä oleva lausunto antaa välineitä, joiden avulla voidaan arvioida asetettua tavoitetta, jonka mukaan tulisi pyrkiä laatimaan kaupankäyntimahdollisuuksia avaavia aloitteita ”tulevaisuuden aloilla, joita ovat esimerkiksi vihreät tuotteet ja teknologiat, korkean teknologian tavarat ja palvelut sekä kansainvälinen standardointi erityisesti kasvualueilla”. ETSK suosittaa, että etenkin ilmastonmuutoksen ympäristö- ja sosiaalista ulottuvuutta tutkittaisiin entistä enemmän, myös vesihuollon kannalta. Komitea kannustaa kansalaisyhteiskuntia EU:ssa ja sen ulkopuolella vaikuttamaan jo ennakolta kahdenvälisiin ja alueellisiin kauppaneuvotteluihin laatimalla vaikutustenarviointeja erityisesti kestävää kehitystä koskevasta osiosta. |
| --- | --- |

3.3

Kun otetaan huomioon komission laatima vuoteen 2020 tähtäävä tuleva strategia, ETSK katsoo, että käsillä oleva lausunto antaa välineitä, joiden avulla voidaan arvioida asetettua tavoitetta, jonka mukaan tulisi pyrkiä laatimaan kaupankäyntimahdollisuuksia avaavia aloitteita ”tulevaisuuden aloilla, joita ovat esimerkiksi vihreät tuotteet ja teknologiat, korkean teknologian tavarat ja palvelut sekä kansainvälinen standardointi erityisesti kasvualueilla”. ETSK suosittaa, että etenkin ilmastonmuutoksen ympäristö- ja sosiaalista ulottuvuutta tutkittaisiin entistä enemmän, myös vesihuollon kannalta. Komitea kannustaa kansalaisyhteiskuntia EU:ssa ja sen ulkopuolella vaikuttamaan jo ennakolta kahdenvälisiin ja alueellisiin kauppaneuvotteluihin laatimalla vaikutustenarviointeja erityisesti kestävää kehitystä koskevasta osiosta.

| 3.4 | Juomavettä ajatellen kansainvälisessä kaupassa voidaan vaikuttaa teknologian siirtoon (suolanpoistolaitokset, jätevesien uudelleenkäyttö ja jätevesihuoltotekniikat). Kyseinen näkökohta on siis otettava huomioon kaikissa erillisissä ympäristöhyödykkeitä ja -palveluja koskevissa neuvotteluissa ETSK:n suositusten mukaisesti. |
| --- | --- |

3.4

Juomavettä ajatellen kansainvälisessä kaupassa voidaan vaikuttaa teknologian siirtoon (suolanpoistolaitokset, jätevesien uudelleenkäyttö ja jätevesihuoltotekniikat). Kyseinen näkökohta on siis otettava huomioon kaikissa erillisissä ympäristöhyödykkeitä ja -palveluja koskevissa neuvotteluissa ETSK:n suositusten mukaisesti.

| 3.5 | Liikenteen alalla ETSK kannattaa YK:n ilmastonmuutoksen puitesopimuksessa (UNFCCC) asetettuja maailmaanlaajuisia tavoitteita, joiden mukaan lentoliikenteen päästöjä tulisi vähentää 10 prosenttia ja meriliikenteen päästöjä 20 prosenttia. Päätös vähennystoimenpiteiden jakamisesta koskee myös liikennealaa, sillä lentoliikenne liitetään vuodesta 2012 asteittain EU:n päästökauppajärjestelmään. EU:n aloite meriliikenteen energiatehokkuuden kunnianhimoisten tavoitteiden asettamiseksi edistäisi näitä toimia. |
| --- | --- |

3.5

Liikenteen alalla ETSK kannattaa YK:n ilmastonmuutoksen puitesopimuksessa (UNFCCC) asetettuja maailmaanlaajuisia tavoitteita, joiden mukaan lentoliikenteen päästöjä tulisi vähentää 10 prosenttia ja meriliikenteen päästöjä 20 prosenttia. Päätös vähennystoimenpiteiden jakamisesta koskee myös liikennealaa, sillä lentoliikenne liitetään vuodesta 2012 asteittain EU:n päästökauppajärjestelmään. EU:n aloite meriliikenteen energiatehokkuuden kunnianhimoisten tavoitteiden asettamiseksi edistäisi näitä toimia.

| 3.6 | Puhtaan teknologian ja siihen liittyvien palvelujen levittämisen esteenä on toistuvasti henkisen omaisuuden vahva suoja. Tutkimukset osoittavat, että teollis- ja tekijänoikeudet, erityisesti patenttioikeudet, ovat vahvistuneet huomattavasti 1990-luvun lopulta. Vaikka etenkin patentit mahdollistavat sen, että niiden haltija voi rajoittaa ilmastonmuutoksen torjunnan kannalta hyödyllisen teknologian saatavuutta, käyttöä ja kehittämistä, nämä tuoreet tutkimukset osoittavat, että henkinen omaisuus on yksi keskeisistä kysymyksistä pitkän aikavälin investointien ja vielä saavuttamattomissa olevien tekniikoiden kehittämisen kannalta. Se ei sen sijaan näytä muodostavan lyhyellä aikavälillä merkittävintä estettä puhtaiden tekniikoiden levittämiselle. Kaupallistettavissa olevien tekniikoiden nykyiset patentointikulut ovat keskimäärin melko vaatimattomat. Tärkeämpää on ratkaista teollis- ja tekijänoikeuksien heikkoon soveltamiseen ja noudattamiseen liittyvät ongelmat, jotka eivät edelleenkään millään tavalla kannusta tiettyihin maihin suuntautuvaan vientiin. |
| --- | --- |

3.6

Puhtaan teknologian ja siihen liittyvien palvelujen levittämisen esteenä on toistuvasti henkisen omaisuuden vahva suoja. Tutkimukset osoittavat, että teollis- ja tekijänoikeudet, erityisesti patenttioikeudet, ovat vahvistuneet huomattavasti 1990-luvun lopulta. Vaikka etenkin patentit mahdollistavat sen, että niiden haltija voi rajoittaa ilmastonmuutoksen torjunnan kannalta hyödyllisen teknologian saatavuutta, käyttöä ja kehittämistä, nämä tuoreet tutkimukset osoittavat, että henkinen omaisuus on yksi keskeisistä kysymyksistä pitkän aikavälin investointien ja vielä saavuttamattomissa olevien tekniikoiden kehittämisen kannalta. Se ei sen sijaan näytä muodostavan lyhyellä aikavälillä merkittävintä estettä puhtaiden tekniikoiden levittämiselle. Kaupallistettavissa olevien tekniikoiden nykyiset patentointikulut ovat keskimäärin melko vaatimattomat. Tärkeämpää on ratkaista teollis- ja tekijänoikeuksien heikkoon soveltamiseen ja noudattamiseen liittyvät ongelmat, jotka eivät edelleenkään millään tavalla kannusta tiettyihin maihin suuntautuvaan vientiin.

| 3.7 | Ilmastonmuutoksen torjunta edellyttää tiivistä julkista yhteistoimintaa jäsenvaltioiden ja unionin tasolla. Markkinapaineiden (EU:n päästökauppajärjestelmä) lisäksi viranomaisten tulee ottaa pikaisesti käyttöön kohdennettuja taloudellisia ja verotuksellisia kannustimia ja lisätä investointeja sellaisten puhtaiden tekniikoiden ja palvelujen tutkimukseen ja kehittämiseen, jotka eivät ole vielä kaupallistettavissa. Alueyhteisöt voivat edistää puhtaan teknologian kehittämistä julkisten tarjouskilpailujen yhteydessä. |
| --- | --- |

3.7

Ilmastonmuutoksen torjunta edellyttää tiivistä julkista yhteistoimintaa jäsenvaltioiden ja unionin tasolla. Markkinapaineiden (EU:n päästökauppajärjestelmä) lisäksi viranomaisten tulee ottaa pikaisesti käyttöön kohdennettuja taloudellisia ja verotuksellisia kannustimia ja lisätä investointeja sellaisten puhtaiden tekniikoiden ja palvelujen tutkimukseen ja kehittämiseen, jotka eivät ole vielä kaupallistettavissa. Alueyhteisöt voivat edistää puhtaan teknologian kehittämistä julkisten tarjouskilpailujen yhteydessä.

| 3.8 | Kaupan avaamisen ja kasvun välinen vastavuoroinen syy-yhteys jättää avoimeksi kysymyksen siitä, mikä on tuontimaiden yritysten ja kuluttajien vastuu päästöissä. Puolet Kiinan viennistä suuntautuu Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Onkin pohdittava hiilikirjanpitoa, jossa ei pitäydytä vain päästöjen primäärilähteissä ja ketjun alkupäässä, vaan jossa otetaan huomioon kaikki osatekijät aina suunnittelusta jakeluun. |
| --- | --- |

3.8

Kaupan avaamisen ja kasvun välinen vastavuoroinen syy-yhteys jättää avoimeksi kysymyksen siitä, mikä on tuontimaiden yritysten ja kuluttajien vastuu päästöissä. Puolet Kiinan viennistä suuntautuu Eurooppaan ja Yhdysvaltoihin. Onkin pohdittava hiilikirjanpitoa, jossa ei pitäydytä vain päästöjen primäärilähteissä ja ketjun alkupäässä, vaan jossa otetaan huomioon kaikki osatekijät aina suunnittelusta jakeluun.

| 3.9 | Komitea toteaa, että globaalistuneiden tuotantoketjujen hajautuminen ja suuri maantieteellinen liikkuvuus vaikeuttavat tällä hetkellä tuotteen hiilidioksidipitoisuuden tarkkaa ja vakaata mittaamista. Tämä ongelma, joka johtuu siitä, että mukana on samanaikaisesti yhä enemmän toimintoja ja tehtäviä, ei helpota niiden kauppaan liittyvien toimintalinjojen määrittelyä, jotka koskevat kuluttajille suunnattua valistusta ja tiedotusta. Esimerkkinä voidaan mainita merkintöjä, ympäristömerkkejä ja sertifiointia koskevat yksityiset aloitteet. Yksityishenkilöiden käyttäytymisen ja valintojen kehitys kriisiaikana osoittaa, että kyseisiä mekanismeja on kehitettävä. Komitea mielestä niillä ei tule kuitenkaan korvata julkisen vallan tekemää lainsäädäntötyötä ja päästöjen verottamista lähteellä. Komitea kehottaa parantamaan elinkaarianalyyseja ja tukemaan vaikeita metodologisia kysymyksiä koskevaa tutkimusta erityisesti hiilikirjanpidon alalla, mutta myös niiden taloudellisten seikkojen osalta, jotka liittyvät hiilikirjanpidon toteuttamiseen kaikkien tuotantoketjuun eri vaiheissa osallistuvien toimijoiden tasolla. |
| --- | --- |

3.9

Komitea toteaa, että globaalistuneiden tuotantoketjujen hajautuminen ja suuri maantieteellinen liikkuvuus vaikeuttavat tällä hetkellä tuotteen hiilidioksidipitoisuuden tarkkaa ja vakaata mittaamista. Tämä ongelma, joka johtuu siitä, että mukana on samanaikaisesti yhä enemmän toimintoja ja tehtäviä, ei helpota niiden kauppaan liittyvien toimintalinjojen määrittelyä, jotka koskevat kuluttajille suunnattua valistusta ja tiedotusta. Esimerkkinä voidaan mainita merkintöjä, ympäristömerkkejä ja sertifiointia koskevat yksityiset aloitteet. Yksityishenkilöiden käyttäytymisen ja valintojen kehitys kriisiaikana osoittaa, että kyseisiä mekanismeja on kehitettävä. Komitea mielestä niillä ei tule kuitenkaan korvata julkisen vallan tekemää lainsäädäntötyötä ja päästöjen verottamista lähteellä. Komitea kehottaa parantamaan elinkaarianalyyseja ja tukemaan vaikeita metodologisia kysymyksiä koskevaa tutkimusta erityisesti hiilikirjanpidon alalla, mutta myös niiden taloudellisten seikkojen osalta, jotka liittyvät hiilikirjanpidon toteuttamiseen kaikkien tuotantoketjuun eri vaiheissa osallistuvien toimijoiden tasolla.

| 3.10 | Tehokkaassa ympäristöpolitiikassa on aina voitava erotella tuotteet niiden tuotantoprosessien ja -menetelmien perusteella. Vähemmän hiilidioksidipäästöjä tuottavaan talouteen voidaan siirtyä vain, jos pystytään erottelemaan vähän kasvihuonekaasuja tuottavilla menetelmillä valmistetut tuotteet. Tiettyjä tekniikoita onkin suosittava muihin tekniikoihin nähden. Jos kuluttajat näkevät merkinnöistä, mitkä hyödykkeet on tuotettu ympäristöä säästäen ja mitkä eivät, kilpailusuhteet muuttuvat ja on mahdollista erotella tuotteet tuotantotavan perusteella. |
| --- | --- |

3.10

Tehokkaassa ympäristöpolitiikassa on aina voitava erotella tuotteet niiden tuotantoprosessien ja -menetelmien perusteella. Vähemmän hiilidioksidipäästöjä tuottavaan talouteen voidaan siirtyä vain, jos pystytään erottelemaan vähän kasvihuonekaasuja tuottavilla menetelmillä valmistetut tuotteet. Tiettyjä tekniikoita onkin suosittava muihin tekniikoihin nähden. Jos kuluttajat näkevät merkinnöistä, mitkä hyödykkeet on tuotettu ympäristöä säästäen ja mitkä eivät, kilpailusuhteet muuttuvat ja on mahdollista erotella tuotteet tuotantotavan perusteella.

| 3.11 | Maailmassa, jossa hiilidioksidin hinta vaihtelee, tuotteiden samankaltaisuus – joka on keskeinen käsite WTO:ssa – on väistämätön aihe kauppaa ja ilmastoa koskevissa keskusteluissa. ETSK suosittaa, että selvitetään etukäteen WTO:n riitojensovitteluelimen tuleva oikeuskäytäntö ja se, missä määrin tuotantoprosesseilla ja -menetelmillä voidaan perustella kaupan rajoituksia ympäristöön liittyvän poikkeuksen nimissä (4). Komitea kehottaa laajentamaan WTO:n kauppa- ja ympäristökomitean mandaattia sen selvittämiseksi, mitä oikeudellisia seurauksia Yhdysvaltojen katkarapukiistalla on. |
| --- | --- |

3.11

Maailmassa, jossa hiilidioksidin hinta vaihtelee, tuotteiden samankaltaisuus – joka on keskeinen käsite WTO:ssa – on väistämätön aihe kauppaa ja ilmastoa koskevissa keskusteluissa. ETSK suosittaa, että selvitetään etukäteen WTO:n riitojensovitteluelimen tuleva oikeuskäytäntö ja se, missä määrin tuotantoprosesseilla ja -menetelmillä voidaan perustella kaupan rajoituksia ympäristöön liittyvän poikkeuksen nimissä (4). Komitea kehottaa laajentamaan WTO:n kauppa- ja ympäristökomitean mandaattia sen selvittämiseksi, mitä oikeudellisia seurauksia Yhdysvaltojen katkarapukiistalla on.

4.   Kilpailukyvyn ja ilmaston väliset yhteydet

| 4.1 | Kauppaneuvotteluilla ja ilmastoa koskevilla neuvotteluilla on erilainen aikaperspektiivi. Kauppaneuvotteluissa käsitellään politiikkoja ja toimenpiteitä, joiden vaikutukset tuntuvat hyvin pitkällä aikavälillä, kun taas ilmastoneuvottelujen vaikutukset ovat välittömämpiä. Kauppa- ja ilmastopolitiikan monimutkaiset suhteet johtuvat tästä aikaperspektiivin limittäisyydestä. Ilmastotoimilla voi olla vaikutuksia kauppaan lyhyellä aikavälillä, mutta kaupan toimenpiteet vaikuttavat ilmastoon vasta hyvin pitkän ajan kuluttua. |
| --- | --- |

4.1

Kauppaneuvotteluilla ja ilmastoa koskevilla neuvotteluilla on erilainen aikaperspektiivi. Kauppaneuvotteluissa käsitellään politiikkoja ja toimenpiteitä, joiden vaikutukset tuntuvat hyvin pitkällä aikavälillä, kun taas ilmastoneuvottelujen vaikutukset ovat välittömämpiä. Kauppa- ja ilmastopolitiikan monimutkaiset suhteet johtuvat tästä aikaperspektiivin limittäisyydestä. Ilmastotoimilla voi olla vaikutuksia kauppaan lyhyellä aikavälillä, mutta kaupan toimenpiteet vaikuttavat ilmastoon vasta hyvin pitkän ajan kuluttua.

| 4.2 | Ihanteellisessa tilanteessa hiilidioksidilla olisi yksi hinta, joka ajaisi maailman talouksia kohti vähemmän kasvihuonekaasuja tuottavaa kasvua aiheuttamatta maiden välille syrjintää tai kilpailuvääristymiä. Ilmastonmuutoksesta tällä hetkellä käytävät keskustelut osoittavat, että tämä tilanne on vielä kaukana. Hiilidioksidilla ei ole vielä moneen vuoteen yhtäläistä hintaa maailmassa. Euroopan alueella hinnan ennakoidaan olevan keskimäärin 20–30 euroa tonnilta, kun suurimassa osassa muita maita ja muilla alueilla hiilidioksidilla ei ole lainkaan hintaa. |
| --- | --- |

4.2

Ihanteellisessa tilanteessa hiilidioksidilla olisi yksi hinta, joka ajaisi maailman talouksia kohti vähemmän kasvihuonekaasuja tuottavaa kasvua aiheuttamatta maiden välille syrjintää tai kilpailuvääristymiä. Ilmastonmuutoksesta tällä hetkellä käytävät keskustelut osoittavat, että tämä tilanne on vielä kaukana. Hiilidioksidilla ei ole vielä moneen vuoteen yhtäläistä hintaa maailmassa. Euroopan alueella hinnan ennakoidaan olevan keskimäärin 20–30 euroa tonnilta, kun suurimassa osassa muita maita ja muilla alueilla hiilidioksidilla ei ole lainkaan hintaa.

| 4.3 | ETSK myöntää, että tässä epätäydellisessä maailmassa kilpailukyvyn menettämisen ja hiilivuotojen (kasvihuonekaasuja tuottavan teollisuuden siirtyminen pois niistä maista ja niiltä alueilta, joissa hiilidioksidista peritään eniten veroa) vaara kohdistuu ensisijaisesti maihin, jotka ovat aktiivisimpia hiilidioksidipäästöjen verotuksessa, toisin sanoen Eurooppaan. Alakohtaisten kansainvälisten sopimusten laatimisesta ja käyttöön ottamisesta on keskusteltu jo yli kymmenen vuotta. Koska asiasta ei ole päästy yksimielisyyteen, ei tuloksiinkaan ole päädytty, mutta se on edelleenkin yksi harkitsemisen arvioinen mahdollisuus paljon energiaa kuluttaville teollisuudenaloille. Edullisen, uusiutuvista lähteistä tuotettavan energian ja älykkäiden verkkojen kehittäminen auttaisi myös rajoittamaan kilpailukyvyn menettämisen vaaraa. |
| --- | --- |

4.3

ETSK myöntää, että tässä epätäydellisessä maailmassa kilpailukyvyn menettämisen ja hiilivuotojen (kasvihuonekaasuja tuottavan teollisuuden siirtyminen pois niistä maista ja niiltä alueilta, joissa hiilidioksidista peritään eniten veroa) vaara kohdistuu ensisijaisesti maihin, jotka ovat aktiivisimpia hiilidioksidipäästöjen verotuksessa, toisin sanoen Eurooppaan. Alakohtaisten kansainvälisten sopimusten laatimisesta ja käyttöön ottamisesta on keskusteltu jo yli kymmenen vuotta. Koska asiasta ei ole päästy yksimielisyyteen, ei tuloksiinkaan ole päädytty, mutta se on edelleenkin yksi harkitsemisen arvioinen mahdollisuus paljon energiaa kuluttaville teollisuudenaloille. Edullisen, uusiutuvista lähteistä tuotettavan energian ja älykkäiden verkkojen kehittäminen auttaisi myös rajoittamaan kilpailukyvyn menettämisen vaaraa.

| 4.4 | Komitea kannattaa komission ehdotusta (5), joka noudattaa maaliskuussa 2010 annettua julkilausumaa ja jonka mukaan EU:n yrityksille on annettava ”tasapuoliset toimintaedellytykset” ulkomaisiin kilpailijoihin nähden. Hiilivuotovaarassa olevien toimialojen tulisi saada lähitulevaisuudessa – ilmastonmuutosta koskevista monenvälisistä neuvotteluista riippuen – lisää ilmaisia päästöoikeuksia, joiden osuus saattaa nousta 100 prosenttiin Kioton jälkeisen kauden alussa (2013–2014). |
| --- | --- |

4.4

Komitea kannattaa komission ehdotusta (5), joka noudattaa maaliskuussa 2010 annettua julkilausumaa ja jonka mukaan EU:n yrityksille on annettava ”tasapuoliset toimintaedellytykset” ulkomaisiin kilpailijoihin nähden. Hiilivuotovaarassa olevien toimialojen tulisi saada lähitulevaisuudessa – ilmastonmuutosta koskevista monenvälisistä neuvotteluista riippuen – lisää ilmaisia päästöoikeuksia, joiden osuus saattaa nousta 100 prosenttiin Kioton jälkeisen kauden alussa (2013–2014).

| 4.5 | Siinä vaiheessa, kun päästöhuutokauppa toteutetaan täysimääräisesti ja päästöoikeudet voidaan samaistaa veroihin, voitaisiin rajoilla sovellettavilla tarkistustoimilla korjata Euroopan kauppakumppaneitaan paljon tiukempien päästövähennystoimien aiheuttamat kilpailukyvyn menetykseen liittyvät ongelmat. Oli mekanismeissa kyse sitten tuontiverosta tai rajoilla sovellettavasta hiilen sisällyttämismekanismista tai eurooppalaisille tuojille asetettavasta velvoitteesta ostaa päästöhyvityksiä EU:n päästökauppajärjestelmän puitteissa eli ”EU:n hiilidioksidimarkkinoilla”, niillä voitaisiin edistää EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvien alojen taloudellisen toiminnan ilmastokulujen sisällyttämistä hintoihin. |
| --- | --- |

4.5

Siinä vaiheessa, kun päästöhuutokauppa toteutetaan täysimääräisesti ja päästöoikeudet voidaan samaistaa veroihin, voitaisiin rajoilla sovellettavilla tarkistustoimilla korjata Euroopan kauppakumppaneitaan paljon tiukempien päästövähennystoimien aiheuttamat kilpailukyvyn menetykseen liittyvät ongelmat. Oli mekanismeissa kyse sitten tuontiverosta tai rajoilla sovellettavasta hiilen sisällyttämismekanismista tai eurooppalaisille tuojille asetettavasta velvoitteesta ostaa päästöhyvityksiä EU:n päästökauppajärjestelmän puitteissa eli ”EU:n hiilidioksidimarkkinoilla”, niillä voitaisiin edistää EU:n päästökauppajärjestelmän piiriin kuuluvien alojen taloudellisen toiminnan ilmastokulujen sisällyttämistä hintoihin.

| 4.6 | Tutkimukset osoittavat, että kilpailukyvyn menetykset ja hiilivuodot eivät ole merkittäviä EU:n päästökauppajärjestelmän kahdessa ensimmäisessä vaiheessa. Vuosina 2005–2012 päästöoikeuksia myönnetään anteliaasti, ja ne ovat pääosin ilmaisia (6). Koska hiilidioksidin maailmanmarkkinoita ei ole olemassa, vaikka se olisi ihanteellinen ratkaisu, Euroopan talous- ja sosiaalikomitea kannattaa erilaisia, EU:n järjestelmän mukaisia päästökatto- ja päästökauppajärjestelmiä tai muita yhtä tehokkaita päästökatto- ja päästökauppajärjestelmiä. Komitea kehottaa analysoimaan kaikkia ongelmia ja ratkaisuja järjestelmien yhdenmukaistamiseksi alueellisen integraation pohjalta ja ottamaan huomioon valuuttakurssijärjestelmän vaihtelut. |
| --- | --- |

4.6

Tutkimukset osoittavat, että kilpailukyvyn menetykset ja hiilivuodot eivät ole merkittäviä EU:n päästökauppajärjestelmän kahdessa ensimmäisessä vaiheessa. Vuosina 2005–2012 päästöoikeuksia myönnetään anteliaasti, ja ne ovat pääosin ilmaisia (6). Koska hiilidioksidin maailmanmarkkinoita ei ole olemassa, vaikka se olisi ihanteellinen ratkaisu, Euroopan talous- ja sosiaalikomitea kannattaa erilaisia, EU:n järjestelmän mukaisia päästökatto- ja päästökauppajärjestelmiä tai muita yhtä tehokkaita päästökatto- ja päästökauppajärjestelmiä. Komitea kehottaa analysoimaan kaikkia ongelmia ja ratkaisuja järjestelmien yhdenmukaistamiseksi alueellisen integraation pohjalta ja ottamaan huomioon valuuttakurssijärjestelmän vaihtelut.

| 4.7 | EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannessa vaiheessa (2013–2020) on kilpailukyvyn menetyksen ja hiilivuotojen vaara. Kyseisellä kaudella on tarkoitus siirtyä asteittain päästöoikeuksien huutokauppaamiseen ja vähentää vuosittain käytettävissä olevia päästöoikeuksia, jotta vuoteen 2020 mennessä voitaisiin saavuttaa tavoite päästöjen 20 prosentin vähennyksestä vuoteen 1990 verrattuna. Lopulta, vuonna 2025, kaikki päästöoikeudet huutokaupataan. Vuonna 2020 osuuden on tarkoitus olla 70 prosenttia. Jos päästöjä päätetään vähentää 30 prosenttia, huutokaupattavia osuuksia koskevia välitavoitteita olisi tarkistettava ja mukautettava ne muiden Kööpenhaminan sopimukseen sitoutuneiden maiden tulosten perusteella. |
| --- | --- |

4.7

EU:n päästökauppajärjestelmän kolmannessa vaiheessa (2013–2020) on kilpailukyvyn menetyksen ja hiilivuotojen vaara. Kyseisellä kaudella on tarkoitus siirtyä asteittain päästöoikeuksien huutokauppaamiseen ja vähentää vuosittain käytettävissä olevia päästöoikeuksia, jotta vuoteen 2020 mennessä voitaisiin saavuttaa tavoite päästöjen 20 prosentin vähennyksestä vuoteen 1990 verrattuna. Lopulta, vuonna 2025, kaikki päästöoikeudet huutokaupataan. Vuonna 2020 osuuden on tarkoitus olla 70 prosenttia. Jos päästöjä päätetään vähentää 30 prosenttia, huutokaupattavia osuuksia koskevia välitavoitteita olisi tarkistettava ja mukautettava ne muiden Kööpenhaminan sopimukseen sitoutuneiden maiden tulosten perusteella.

5.   Unionin vastaus: energia- ja ilmastopaketti ja sen vaikutukset kauppaan

| 5.1 | Koska päästöoikeuksien asteittain etenevä huutokauppa ja päästöille vuonna 2020 asetettava katto aiheuttavat kilpailukyvyn menetyksen ja hiilivuodon vaaran, komissio on ehdottanut ilmasto- ja energiapaketissaan kaksivaiheista vastausta. Ensimmäisessä vaiheessa eritellään vaarassa olevat alat kahden kriteerin pohjalta: kaupan intensiteetti (EU:n ulkopuolisten maiden kanssa käytävä kauppa) ja hiilidioksidin hinnan vaikutukset. Ensimmäinen luettelo vaarassa olevista toimialoista laadittiin joulukuussa 2009, ja sitä tarkistetaan viiden vuoden välein. Komissio tutki 200–300 toimialaa (7). Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittaa, että vain ne toimialat, jotka täyttävät sekä hiilidioksidikustannusten kriteerin että kaupan intensiteetin kriteerin, voisivat saada 100 prosenttia hiilidioksidipäästöoikeuksistaan ilmaiseksi vuodesta 2013 yhteisten, suorituskykyä mittaavien viitearvojen pohjalta. Ensimmäisen tarkastelun pohjalta voidaan luetteloida muutamia tällaisia toimialoja. Tältä pohjalta komitea toteaa, että vain 11 toimialaa (8) täyttää sekä hiilidioksidikustannusten kriteerin että kaupan intensiteetin kriteerin. |
| --- | --- |

5.1

Koska päästöoikeuksien asteittain etenevä huutokauppa ja päästöille vuonna 2020 asetettava katto aiheuttavat kilpailukyvyn menetyksen ja hiilivuodon vaaran, komissio on ehdottanut ilmasto- ja energiapaketissaan kaksivaiheista vastausta. Ensimmäisessä vaiheessa eritellään vaarassa olevat alat kahden kriteerin pohjalta: kaupan intensiteetti (EU:n ulkopuolisten maiden kanssa käytävä kauppa) ja hiilidioksidin hinnan vaikutukset. Ensimmäinen luettelo vaarassa olevista toimialoista laadittiin joulukuussa 2009, ja sitä tarkistetaan viiden vuoden välein. Komissio tutki 200–300 toimialaa (7). Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittaa, että vain ne toimialat, jotka täyttävät sekä hiilidioksidikustannusten kriteerin että kaupan intensiteetin kriteerin, voisivat saada 100 prosenttia hiilidioksidipäästöoikeuksistaan ilmaiseksi vuodesta 2013 yhteisten, suorituskykyä mittaavien viitearvojen pohjalta. Ensimmäisen tarkastelun pohjalta voidaan luetteloida muutamia tällaisia toimialoja. Tältä pohjalta komitea toteaa, että vain 11 toimialaa (8) täyttää sekä hiilidioksidikustannusten kriteerin että kaupan intensiteetin kriteerin.

| 5.2 | Kööpenhaminan sopimus ei ole sitova eikä erityisen kunnianhimoinen. Se alittaa merkittävällä tavalla ne tulokset, joita ETSK toivoi marraskuussa 2009 antamassaan julkilausumassa. Sopimus on julistuksenomainen, eikä sillä ole sitovan sopimuksen oikeudellista asemaa. Siinä ei ole myöskään ratkaistu kysymystä Kioton pöytäkirjan tulevaisuudesta. Sen etuna on kuitenkin, että se luo alustavan pohjan vaikutusten lieventämiseen tähtäävien kansallisten toimien kirjaamiselle ja vertailulle. Kööpenhaminan sopimuksen liitteessä EU lupautuu säilyttämään kasvihuonekaasupäästöjen 30 prosentin vähennystavoitteen sillä ehdolla, että muut teollisuusmaat sitoutuvat vastaavanlaisiin toimiin. |
| --- | --- |

5.2

Kööpenhaminan sopimus ei ole sitova eikä erityisen kunnianhimoinen. Se alittaa merkittävällä tavalla ne tulokset, joita ETSK toivoi marraskuussa 2009 antamassaan julkilausumassa. Sopimus on julistuksenomainen, eikä sillä ole sitovan sopimuksen oikeudellista asemaa. Siinä ei ole myöskään ratkaistu kysymystä Kioton pöytäkirjan tulevaisuudesta. Sen etuna on kuitenkin, että se luo alustavan pohjan vaikutusten lieventämiseen tähtäävien kansallisten toimien kirjaamiselle ja vertailulle. Kööpenhaminan sopimuksen liitteessä EU lupautuu säilyttämään kasvihuonekaasupäästöjen 30 prosentin vähennystavoitteen sillä ehdolla, että muut teollisuusmaat sitoutuvat vastaavanlaisiin toimiin.

| 5.3 | Kun otetaan huomioon muiden teollisuusmaiden sitoumustasot, EU pitäytynee 20 prosentin vähennystavoitteessa. Näin se valitsisi vaihtoehdon, jossa rajoitetaan EU:n päästökauppajärjestelmään piiriin kuuluvien toimialojen kilpailukyvyn menettämiseen ja hiilivuotoihin liittyviä ongelmia. Valinta ei kuitenkaan ratkaise kokonaan hiilivuotokysymystä. Tähän on kaksi syytä:






  — | Ensinnäkin muiden maiden päästöjen vähennystavoitteet ja sitoumukset on kirjattu vain Kööpenhaminan sopimuksen liitteeseen, eikä ole määritelty selkeästi mitään oikeudellista mekanismia päästöjen vertailemiseksi maiden välillä. |
| --- | --- | --- |

5.3

Kun otetaan huomioon muiden teollisuusmaiden sitoumustasot, EU pitäytynee 20 prosentin vähennystavoitteessa. Näin se valitsisi vaihtoehdon, jossa rajoitetaan EU:n päästökauppajärjestelmään piiriin kuuluvien toimialojen kilpailukyvyn menettämiseen ja hiilivuotoihin liittyviä ongelmia. Valinta ei kuitenkaan ratkaise kokonaan hiilivuotokysymystä. Tähän on kaksi syytä:

—

Ensinnäkin muiden maiden päästöjen vähennystavoitteet ja sitoumukset on kirjattu vain Kööpenhaminan sopimuksen liitteeseen, eikä ole määritelty selkeästi mitään oikeudellista mekanismia päästöjen vertailemiseksi maiden välillä.

| — | Vaikka eri puolilla maailmaa on ilmoitettu hiilidioksidimarkkinoiden luomisesta (Kanadaan vuonna 2010, Australiaan vuonna 2011 ja Yhdysvaltoihin vuonna 2012), määräajoista luistetaan jatkuvasti. Hiilidioksidin oletetut hinnat kyseisillä, vielä varsin rajallisilla markkinoilla, ovat alle unionin keskimääräisen tason. |
| --- | --- |

—

Vaikka eri puolilla maailmaa on ilmoitettu hiilidioksidimarkkinoiden luomisesta (Kanadaan vuonna 2010, Australiaan vuonna 2011 ja Yhdysvaltoihin vuonna 2012), määräajoista luistetaan jatkuvasti. Hiilidioksidin oletetut hinnat kyseisillä, vielä varsin rajallisilla markkinoilla, ovat alle unionin keskimääräisen tason.

| 5.4 | Kun EU on asettanut 30 prosentin päästövähennystavoitteelle vuoteen 2020 mennessä ehdoksi sen, että muut maat tekevät vastaavia sitoumuksia, se on nyt riippuvainen hypoteettisesta monenvälisestä sopimuksesta, jotta se voisi todella suunnata kehityksensä kohti vähähiilistä mallia ja onnistua näin vähentämään päästöjä neljännekseen vuoteen 2050 mennessä. Kaikista näistä ehdoista ja tavoitteista riippumatta Yhdysvaltojen ja Kiinan suunnittelema talouden asteittainen hiilidioksidipäästöjen vähentäminen on tarkoitus toteuttaa alhaalta ylöspäin suuntautuvan unilateraalin investointi- ja innovointimallin pohjalta. Kööpenhaminan sopimus on eräänlainen haaste teknologialle. Myös EU:n on vastattava tähän haasteeseen. |
| --- | --- |

5.4

Kun EU on asettanut 30 prosentin päästövähennystavoitteelle vuoteen 2020 mennessä ehdoksi sen, että muut maat tekevät vastaavia sitoumuksia, se on nyt riippuvainen hypoteettisesta monenvälisestä sopimuksesta, jotta se voisi todella suunnata kehityksensä kohti vähähiilistä mallia ja onnistua näin vähentämään päästöjä neljännekseen vuoteen 2050 mennessä. Kaikista näistä ehdoista ja tavoitteista riippumatta Yhdysvaltojen ja Kiinan suunnittelema talouden asteittainen hiilidioksidipäästöjen vähentäminen on tarkoitus toteuttaa alhaalta ylöspäin suuntautuvan unilateraalin investointi- ja innovointimallin pohjalta. Kööpenhaminan sopimus on eräänlainen haaste teknologialle. Myös EU:n on vastattava tähän haasteeseen.

| 5.5 | Jotta Eurooppa voisi kehittää vihreää taloutta ja pysyä alalla johtoasemassa, sen tulisi oman etunsa ja ilmaston edun vuoksi pitää edelleenkin tavoitteet korkealla ja pyrkiä asteittain 80 prosentin vähennykseen vuoteen 2050 mennessä. Välitavoitteena voisi olla esimerkiksi 25–40 prosentin vähennys vuosina 2020–2030. Komitea ehdottaa vaikutustenarviointien laatimista (ympäristö, työllisyys ja kehitys) vuosien 2020–2050 siirtymien ennakoimiseksi. |
| --- | --- |

5.5

Jotta Eurooppa voisi kehittää vihreää taloutta ja pysyä alalla johtoasemassa, sen tulisi oman etunsa ja ilmaston edun vuoksi pitää edelleenkin tavoitteet korkealla ja pyrkiä asteittain 80 prosentin vähennykseen vuoteen 2050 mennessä. Välitavoitteena voisi olla esimerkiksi 25–40 prosentin vähennys vuosina 2020–2030. Komitea ehdottaa vaikutustenarviointien laatimista (ympäristö, työllisyys ja kehitys) vuosien 2020–2050 siirtymien ennakoimiseksi.

| 5.6 | Välitavoitteen asettamisen yhteydessä on toteutettava lainsäädännöllisiä ja verotuksellisia toimia, joilla pyritään lisäämään investointeja puhtaiden tekniikoiden tutkimukseen ja kehittämiseen. Kuten komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020” (9) todetaan, Euroopan T&K-menot ovat alle 2 prosenttia, kun ne ovat Yhdysvalloissa 2,6 prosenttia ja Japanissa 3,4 prosenttia. Tämä johtuu lähinnä yksityisten investointien alemmasta tasosta Euroopassa. Tutkimus- ja kehittämismenot eivät vastaa unionin tavoitteita (3 prosenttia) eivätkä ole samalla tasolla ilmastohaasteiden kanssa. Konkreettisten toimien toteuttamiseksi komitea ehdottaa vaikutustenarviointien laatimista (ympäristö, työllisyys ja kehitys), jotta voitaisiin ennakoida siirtymistä seuraavaan vaiheeseen (2020) ja sitä seuraaviin vaiheisiin (2030, 2040, 2050). |
| --- | --- |

5.6

Välitavoitteen asettamisen yhteydessä on toteutettava lainsäädännöllisiä ja verotuksellisia toimia, joilla pyritään lisäämään investointeja puhtaiden tekniikoiden tutkimukseen ja kehittämiseen. Kuten komission tiedonannossa ”Eurooppa 2020” (9) todetaan, Euroopan T&K-menot ovat alle 2 prosenttia, kun ne ovat Yhdysvalloissa 2,6 prosenttia ja Japanissa 3,4 prosenttia. Tämä johtuu lähinnä yksityisten investointien alemmasta tasosta Euroopassa. Tutkimus- ja kehittämismenot eivät vastaa unionin tavoitteita (3 prosenttia) eivätkä ole samalla tasolla ilmastohaasteiden kanssa. Konkreettisten toimien toteuttamiseksi komitea ehdottaa vaikutustenarviointien laatimista (ympäristö, työllisyys ja kehitys), jotta voitaisiin ennakoida siirtymistä seuraavaan vaiheeseen (2020) ja sitä seuraaviin vaiheisiin (2030, 2040, 2050).

| 5.7 | Oli sitten kyseessä varovainen tai kunnianhimoinen vaihtoehto, EU:n jäsenvaltiot ovat luultavasti vielä joitain vuosia niiden harvojen maiden joukossa, jotka määräävät (kohtuullisen kovan) hinnan hiilidioksidille päästöoikeuksien markkinoilla. Tinkimättä korkeista monenvälisistä tavoitteistaan seuraavissa osapuolten välisissä kokouksissa Meksikossa (2010) ja Intiassa (2011) EU:n tulee välttää sitä, että se laiminlöisi alhaalta ylöspäin suuntautuvia tutkimus-, innovointi- ja investointipolitiikkoja. Jos EU asettaa kuitenkin kaiken toivonsa hiilidioksidimarkkinoiden vaikutuksille, se on vaarassa jättää huomiotta muut toimintalinjat, joilla voidaan edistää tutkimusta, innovointia ja investointeja. EU:ssa tämä tavoite on jäänyt pois elvytyssuunnitelmistakin, toisin kuin Aasiassa ja Amerikassa. |
| --- | --- |

5.7

Oli sitten kyseessä varovainen tai kunnianhimoinen vaihtoehto, EU:n jäsenvaltiot ovat luultavasti vielä joitain vuosia niiden harvojen maiden joukossa, jotka määräävät (kohtuullisen kovan) hinnan hiilidioksidille päästöoikeuksien markkinoilla. Tinkimättä korkeista monenvälisistä tavoitteistaan seuraavissa osapuolten välisissä kokouksissa Meksikossa (2010) ja Intiassa (2011) EU:n tulee välttää sitä, että se laiminlöisi alhaalta ylöspäin suuntautuvia tutkimus-, innovointi- ja investointipolitiikkoja. Jos EU asettaa kuitenkin kaiken toivonsa hiilidioksidimarkkinoiden vaikutuksille, se on vaarassa jättää huomiotta muut toimintalinjat, joilla voidaan edistää tutkimusta, innovointia ja investointeja. EU:ssa tämä tavoite on jäänyt pois elvytyssuunnitelmistakin, toisin kuin Aasiassa ja Amerikassa.

| 5.8 | Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittaa varovaiseen pragmaattisuuteen hiilivuotojen käsittelyssä. Jo laajalti levinnyttä päästöoikeuksien ilmaista jakelua tulee suosia edelleenkin unionin strategisten valintojen mukaisesti. Rajoilla sovellettava tarkistusmekanismi ei ole WTO:n kannalta perusteltu niin kauan kuin Euroopan unioni suosii ilmaisten päästöoikeuksien jakamista. EU:n päästökauppajärjestelmää ei voida pitää veronomaisena järjestelynä (veroja voidaan tarkistaa rajoilla) ellei kaikkia päästöoikeuksia huutokaupata. Paras vaihtoehto olisi pyrkiä soveltamaan tällaisia tarkistuksia hiilivuotovaaran uhatessa väliaikaisesti muutamien tullinimikkeiden yhteydessä, kun ilmaiset päästöoikeudet on käytetty loppuun. Tarkistusten tulisi olla tarkkaan kohdennettuja ja perusteltuja nimenomaan siltä kannalta, että lämpötilan nousu pyritään pitämään alle kahdessa asteessa – mikä onkin suurin Kööpenhaminassa aikaan saatu saavutus – jotta niitä voitaisiin puolustaa WTO:n riitojensovitteluelimessä. |
| --- | --- |

5.8

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea suosittaa varovaiseen pragmaattisuuteen hiilivuotojen käsittelyssä. Jo laajalti levinnyttä päästöoikeuksien ilmaista jakelua tulee suosia edelleenkin unionin strategisten valintojen mukaisesti. Rajoilla sovellettava tarkistusmekanismi ei ole WTO:n kannalta perusteltu niin kauan kuin Euroopan unioni suosii ilmaisten päästöoikeuksien jakamista. EU:n päästökauppajärjestelmää ei voida pitää veronomaisena järjestelynä (veroja voidaan tarkistaa rajoilla) ellei kaikkia päästöoikeuksia huutokaupata. Paras vaihtoehto olisi pyrkiä soveltamaan tällaisia tarkistuksia hiilivuotovaaran uhatessa väliaikaisesti muutamien tullinimikkeiden yhteydessä, kun ilmaiset päästöoikeudet on käytetty loppuun. Tarkistusten tulisi olla tarkkaan kohdennettuja ja perusteltuja nimenomaan siltä kannalta, että lämpötilan nousu pyritään pitämään alle kahdessa asteessa – mikä onkin suurin Kööpenhaminassa aikaan saatu saavutus – jotta niitä voitaisiin puolustaa WTO:n riitojensovitteluelimessä.

| 5.9 | Tällainen valinta edellyttää keskipitkällä aikavälillä vaikutusten lieventämiseen tähtäävän EU:n politiikan johdonmukaista rahoittamista. Tällaista politiikkaa on jo käynnistetty toteuttamalla hiilidioksidin talteenottoa ja sitomista koskevia kokeiluhankkeita ja sen yhteydessä on perustettu investointeja ja immateriaalioikeuksien jakoa käsittelevä seurantakomitea. Väliaikaiset sopeutustoimenpiteet voivat olla uskottavia vain, jos niiden yhteydessä toteutetaan kestävän kehityksen mukaisiin ratkaisuihin pyrkivää innovaatiopolitiikkaa. |
| --- | --- |

5.9

Tällainen valinta edellyttää keskipitkällä aikavälillä vaikutusten lieventämiseen tähtäävän EU:n politiikan johdonmukaista rahoittamista. Tällaista politiikkaa on jo käynnistetty toteuttamalla hiilidioksidin talteenottoa ja sitomista koskevia kokeiluhankkeita ja sen yhteydessä on perustettu investointeja ja immateriaalioikeuksien jakoa käsittelevä seurantakomitea. Väliaikaiset sopeutustoimenpiteet voivat olla uskottavia vain, jos niiden yhteydessä toteutetaan kestävän kehityksen mukaisiin ratkaisuihin pyrkivää innovaatiopolitiikkaa.

Bryssel 26. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  WTO, artikla XX. Tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) artiklassa XX määrätään mahdollisuudesta poiketa vapaakaupan säännöistä, jos toimenpiteet ovat perusteltuja ympäristönsuojelun kannalta.

1

(2)  Trade and Climate Change (Kauppa ja ilmastonmuutos), WTO ja UNEP, kesäkuu 2009.

2

Trade and Climate Change

(3)  CESE 461/2010 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

3

(4)  Ks. alaviite 16.

4

(5)  Direktiivi 2009/29/EY, EUVL L 140, 5.6.2009, s. 63.

5

(6)  EU:n päästökauppajärjestelmän ensimmäinen vaihe (2005–2007) oli kokeiluvaihe, jolloin hiilidioksidille määriteltiin hinta, käynnistettiin EU:n laajuinen päästöoikeuksien vapaa kauppa ja luotiin tarvittavat perusrakenteet asiaankuuluvien yritysten todellisten päästöjen valvomiseksi, ilmoittamiseksi ja tarkistamiseksi. Toinen vaihe (2008–2012) osuu yksiin Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden kanssa. Näiden viiden vuoden aikana EU:n ja sen jäsenvaltioiden tulee saavuttaa pöytäkirjassa määritellyt päästötavoitteensa. Ensimmäisen vaiheen aikana päästöoikeuksia jaettiin liikaa, mikä romahdutti hiilidioksidin kurssin toisen vaiheen alkaessa. Eräillä aloilla päästöoikeuksia jaetaan liikaa vielä toisellakin kaudella.

6

(7)  Direktiivi 2003/87/EY 10 a artiklan 15 kohta: ”Toimialan tai toimialan osan katsotaan olevan alttiina merkittävälle hiilivuodon riskille, jos tämän direktiivin täytäntöönpanosta aiheutuvien suorien ja välillisten lisäkustannusten yhteismäärä johtaisi tuotantokustannusten huomattavaan lisääntymiseen vähintään 5 prosentilla laskettuna osuutena bruttoarvonlisäyksestä; ja kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan merkittävyys, joka määritellään kolmansiin maihin tapahtuvan viennin kokonaisarvon ja kolmansista maista tapahtuvan tuonnin arvon yhteismäärän ja yhteisön kokonaismarkkinoiden koon (vuotuinen liikevaihto lisättynä kolmansista maista peräisin olevalla kokonaistuonnilla) välisenä suhteena, on yli 10 prosenttia.” Tällaisia toimialoja ovat tärkkelyksen ja tärkkelystuotteiden valmistus, sokerin valmistus, muiden käymistietä valmistettujen tuotteiden tuotanto, etyylialkoholin tuotanto, paperin ja kartongin valmistus, jalostettujen öljytuotteiden valmistus, tasolasin valmistus, onton lasitavaran valmistus, keraamisten tiilien ja laattojen valmistus, valurautaputkien valmistus sekä lyijyn, sinkin ja tinan valmistus. Jos näihin kahteen kriteeriin lisätään vielä 30 prosentin lisäkustannukset tai yli 30 prosentin kaupan avautuminen, luetteloon tulisi 16 toimialaa lisää, eli yhteensä niitä olisi 27.

7

(8)  Komission päätös 24.12.2009, tiedoksiannettu numerolla C(2009) 10251 (1), EUVL L 1, 5.1.2010, s. 10-18.

8

(9)  Eurooppa 2020 – Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia, KOM(2010) 2020.

9

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/21 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/21

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Euroopan unionin ja Asean-maiden suhteet”

2011/C 21/04

Esittelijä: Claudio CAPPELLINI

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 26. helmikuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla antaa oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Euroopan unionin ja Asean-maiden suhteet.

Asian valmistelusta vastannut ”ulkosuhteet”-erityisjaosto antoi lausuntonsa 11. toukokuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 163 ääntä puolesta ja ei yhtään vastaan 5:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Päätelmät ja suositukset

1.1   ETSK korostaa unionin toimielinten ja Aseanin suhteiden keskeistä asemaa sekä tarvetta uudistaa ja tiivistää suhteita. Käsillä oleva lausunto on näin ollen jatkoa ETSK:n aiheesta aiemmin antamille lausunnoille (1), joissa korostettiin jo yli vuosikymmen sitten, että EU:n on kiinnitettävä entistä enemmän huomiota Kaakkois-Aasian maihin. Niissä tuotiin myös esiin perusluonteinen panos, jonka EU olisi voinut antaa Aasian alueelliseen kehitykseen.

1.2   ETSK toteaa kuitenkin, ettei EU:n ja Aseanin kumppanuus ole tähän mennessä edistynyt toivotulla tavalla. Huolimatta siitä, että etenkin viime vuosina on toteutettu myös rahoitukseen liittyviä toimia EU:n ja Aseanin järjestelmällisen vuoropuhelun edistämiseksi eri aloilla (poliittinen ala, kehitysyhteistyö, kauppa jne.), konkreettiset tulokset ovat heikkoja eikä kansalaisyhteiskuntien vuoropuhelussa ole edelleenkään hyödynnetty kaikkia mahdollisuuksia. Näyttää siltä, että viime vuosikymmenellä on pikemminkin menetetty tilaisuus kumppanuuden vahvistamiseen alueella, jota pidetään EU:n maailmanlaajuisten intressien kannalta strategisena (2). Kauppaneuvottelujen tilanne kuvastaa hyvin asiantilaa. EU ja Asean ovat sopineet neuvottelujen siirtämisestä, ja Asean on tehnyt kauppasopimukset maailman muiden geotaloudellisten mahtien kanssa (Kiina, Intia, Australia; Yhdysvaltojen, Etelä-Korean ja Japanin kanssa käydään parhaillaan neuvotteluja).

1.3   ETSK pyrkii käsillä olevassa lausunnossaan – ja nykyisessä perinpohjaisesti muuttuneessa kansainvälisessä toimintaympäristössä, jossa poliittiset ja taloudelliset sitoumukset ovat lisääntyneet viime vuosikymmeneen nähden mutta jossa on myös syntynyt uusia integraatio- ja vuoropuhelumahdollisuuksia – tuomaan esiin ajatuksia ja toimintaehdotuksia EU:n ja Aseanin suhteiden uudelleenkäynnistämiseksi.

1.4   Komitea korostaa, että ihmisarvoisen työn varmistaminen ja perustyönormeja edustavien ILOn kahdeksan yleissopimuksen noudattaminen on edelleen alueellisen kumppanuuden edistämisen välttämätön edellytys. Burman tapauksessa ihmisoikeuksien suojelun ongelma on ylitsepääsemätön este neuvottelujen aloittamiselle kyseisen maan kanssa, kuten myös Euroopan parlamentti korosti painokkaasti tammikuussa 2008. ETSK suhtautuu myönteisesti siihen, että EU:n ja Aseanin kauppaneuvotteluissa asetetaan muihin Aseanin allekirjoittamiin kauppasopimuksiin nähden kunnianhimoisempia tavoitteita etenkin työ- ja ympäristöstandardien sekä työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun osalta (3). Näin ollen kahdenvälistä lähestymistapaa (ks. kohta 4.2.2) on pidettävä alueellisten tai monenvälisten talous- ja kauppasopimusten edellytyksenä eikä niistä luopumisena. Komitea toteaa aiheesta ”Neuvottelut uusista kauppasopimuksista” huhtikuussa 2008 antamassaan lausunnossa (CESE 773/2008), että komission olisi näissä samoin kuin muissa tiedonannossa ”Globaali Eurooppa kilpailijana maailmassa” mainituissa neuvotteluissa asetettava GSP plus -kauppakannustinjärjestelmässä luetellut 27 yleissopimusta ”vähimmäisvaatimukseksi, kun kestävää kehitystä koskevat kysymykset otetaan esille Aasian maiden kanssa aloitetuissa neuvotteluissa”. Tämä koskee myös Asean-maiden kanssa käytäviä neuvotteluja. Lausunnossa kuitenkin myönnetään, että asiaa olisi ”tarkasteltava tapauskohtaisesti”. Lausunnossa korostetaan lisäksi, että kahdenväliset sopimukset (ks. kohta 1.2) on nähtävä multilateralismin eli monenvälisyyden kanssa yhteensopivina ja sitä viime kädessä lujittavina tekijöinä.

1.5   Kokemus osoittaa, että eri puolilla maailmaa sijaitsevien kansainvälisten kumppaneiden kanssa tehtävästä yhteistyöstä ja niiden kanssa käytävästä vuoropuhelusta on hyötyä kummallekin osapuolelle. Niiden ansiosta vastavuoroinen ymmärtämys paranee ja ratkaistavien haasteiden ja ongelmien käsittely tehostuu. ETSK korostaa tässä yhteydessä, että työmarkkinaosapuolet ja kansalaisyhteiskunnan organisaatiot on kutsuttava sekä unionitasolla että unionin ulkopuolisissa maissa entistä tiiviimmin mukaan arvioitaessa Asean-maiden kanssa tehtävien vapaakauppasopimusten sosiotaloudellista kestävyyttä, kilpailulle alttiimpien yhteiskuntaryhmien arkaluonteista asemaa sekä tarvetta edistää EU:n ja Aseanin järjestelmällisen vuoropuhelun yhteydessä kansalaisyhteiskunnan vahvistamista ja kestävää kehitystä. On lisäksi korostettava, että suhteet EU:hun ovat olleet tehokkaammat niissä Asean-maissa, joissa kansalaisyhteiskunnan organisaatiot ovat muita juurtuneemmat (esimerkiksi Indonesia, Thaimaa ja Filippiinit). Nykyisenä haasteena on löytää tehokkaita yhteistyömalleja myös heikompien kansalaisyhteiskunnan organisaatioiden kanssa alueen muissa maissa.

1.6   ETSK toivoo tässä yhteydessä voivansa tehdä ja on valmis tekemään yhteistyötä kannustajan, edistäjän ja asiantuntijan roolissa muiden unionin toimielinten kanssa, jotta vahvistetaan Asean-maiden kansalaisyhteiskuntien ja etenkin heikossa asemassa olevien yhteisöjen kanssa käytävää vuoropuhelua. Tätä tehtävää voidaan varmasti helpottaa ja vahvistaa, jos se toteutetaan tiiviissä yhteistyössä ja koordinoidaan EU:n uuden ulkosuhdehallinnon kanssa.

1.7   Komitea ehdottaa, että luodaan EU:n ja Aseanin yhteiskunnallisten organisaatioiden integroitu ja osallistava järjestelmä, jolla tuetaan alueiden välisen integraatioprosessin keskeisiä seikkoja sekä vahvistetaan paikallisten kansalaisyhteiskuntien tarpeita esiin tuovia organisaatioita etenkin maissa, joissa ne ovat heikkoja. Tällaisella EU:n ja Aseanin kansalaisyhteiskunnan toimijoiden välisellä uudella yhteistyövälineellä edistettäisiin valmiuksien kehittämisen integroitua strategiaa vaihtamalla kokemuksia erityisistä tapaustutkimuksista ja erilaisista integraatioprosessin näkökohdista, joita ovat esimerkiksi sosiokulttuurinen vuoropuhelu, tieteellinen ja tuotannollinen yhteistyö, yleishyödylliset palvelut ja kriisinhallinta.

1.8   Komitea ehdottaa, että arvioidaan mahdollisuutta perustaa mahdollisesti yhteistyössä Asean Foundationin
   (4) ja/tai Asia Europe Foundationin (ASEF) (5) kanssa eurooppalainen säätiö, joka keskittyy erityisesti EU:n ja Aseanin työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan vuoropuheluun sekä ammatilliseen ja kulttuurien väliseen vuoropuheluun. Realistisen vuosittaisen toimintaohjelman avulla voitaisiin toteuttaa asianomaisia yhteisön toimielimiä palveleva hyödyllinen seuranta.

1.9   Lyhyellä aikavälillä komitea ehdottaa myös, että laaditaan ”vuosikertomus” Asean-maiden osallistumismallien ja -järjestelmien tilanteesta, jotta voidaan arvioida saavutettua edistymistä ja keskittymistä erityisiin temaattisiin aloihin, kuten elintarviketurvallisuuteen, vesihuoltoon ja terveydenhoitoon. Kertomuksen avulla voitaisiin säännöllisesti arvioida ja seurata toteutettuja toimia sosiokulttuuristen seikkojen edistämiseksi sekä helpottaa muiden keskeisten kansainvälisten organisaatioiden, etenkin FAOn, mutta myös muiden globaalien toimijoiden (kuten Yhdysvaltojen ja Japanin) toteuttamien vastaavien mallien ja toimien vertailua.

1.10   Työmarkkinaosapuolten vuoropuhelun ja institutionaalisen yhteistyön edistämiseksi komitea ehdottaa, että käynnistetään Aseanin virkamiesten ja ETSK:n edustajien pysyvä vuoropuhelu, jotta edistetään mahdollisuuksia käydä säännöllistä institutionaalista vuoropuhelua ja tehdä yhteistyötä myös järjestön keskeisten tapahtumien sekä EU:n ja Aseanin ja ASEMin järjestelmälliseen vuoropuheluun liittyvien keskeisten tilaisuuksien yhteydessä. Esimerkiksi komission tulisi edistää Asean-maiden kaikkien hallintotasojen edustajien ja Euroopan (ja asianomaisten jäsenvaltioiden) järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan edustajien jatkuvaa vuoropuhelua yhteisen ja realistisen toimintaohjelman pohjalta (esimerkiksi keskustelu ETSK:n lausunnoista Aseanin jäsenvaltioissa). Tällaisen toiminnan tuloksia tulisi arvioida määrällisesti ja laadullisesti helposti ymmärrettävässä muodossa EU:n ja Asean-maiden virallisilla kielillä. ETSK:n edistämä EU:n ja Aseanin foorumi voisi tässä yhteydessä olla mielenkiintoinen eri toimielinten sekä julkisten ja yksityisten laitosten kannalta.

2.   Asean: ominaispiirteet ja kehitys

2.1   Asean on perustamisestaan lähtien kehittynyt hitaasti ja asteittain ja muuttunut ajan mittaan monitahoisemmaksi. Asean perustettiin kylmän sodan geopoliittisessa tilanteessa tavoitteena varmistaa alueellinen turvallisuus, antaa oikeutus uusille itsenäisille valtioille ja edistää multilateraalisuutta. Asean on asteittain ulottanut alun perin talouden ja kaupan alalla toteutettua alueellista integraatiota myös vuoden 1997 talouskriisin vaikutuksesta kehittyneempään institutionaaliseen, poliittistaloudellisen ja sosiokulttuuriseen integraatioon.

2.2   EU on ollut Aseanille Euroopan yhteisön perustamissopimuksista lähtien mutta myös äskettäin yhtenäisvaluutan ja itälaajentumisen vuoksi ”luonnollinen inspiraation lähde”, ja EU:n ja Aseanin järjestelmällinen vuoropuhelu on epäilemättä vaikuttanut Kaakkois-Aasian uusimpaan integraatiokehitykseen. Joulukuun 15. päivänä 2008 annettu Aseanin peruskirja (6) teki järjestöstä oikeushenkilön. Vuonna 2009 pidetyssä valtion- ja hallitusten päämiesten 14. huippukokouksessa Asean laati suunnitelman yhtenäismarkkinoiden toteuttamiseksi vuoteen 2015 mennessä. Aseanilla on kolmipilarinen rakenne, joka koostuu talousyhteisöstä (AEC), poliittisesta ja turvallisuusyhteisöstä (APSC) sekä sosiokulttuurisesta yhteisöstä (ASCC) (7).

2.3   Talousyhteisön toteuttaminen seurasi AFTA-sopimuksen (ASEAN Free Trade Area) mukaista kaupan vapauttamista sekä AIA-sopimuksella (ASEAN Investment Area) säänneltyä Aseanin sisäistä investointien liberalisointia. CLMV-maille myönnettiin viiden vuoden poikkeus (8). Poliittinen ja turvallisuusyhteisö nivoutuu keskeisesti hallitustenväliseen vuoropuheluun. Sosiokulttuuriseen yhteistyöhön sisältyy pääasiassa yhteistyö seuraavilla aloilla: koulutus, henkilöresurssien kehittäminen, tieto- ja viestintätekniikka, julkiset tehtävät, hyvinvointi, köyhyyden vähentäminen, elintarviketurvallisuus, tarttuvien tautien ehkäisy ja seuranta, luonnonkatastrofien hallinta, lasten, naisten ja vammaisten oikeuksien suojelu sekä ympäristönsuojelu.

2.4   Aseanin institutionaaliseen vahvistamiseen liittyy järjestön kansainvälisen roolin vahvistuminen. Tammikuun 1. päivänä 2010 tulivat voimaan vapaakauppasopimukset Australian ja Uuden-Seelannin sekä Kiinan ja Intian kanssa. Australian ja Uuden-Seelannin kanssa tehdyssä sopimuksessa (ASEAN–Australia–New Zealand Free Trade Area, AANZFTA) määrätään tavaroiden (99 prosenttia tuotteista tuodaan Indonesiasta, Malesiasta, Filippiineiltä ja Vietnamista), palvelujen ja investointien vapaakaupasta.

2.5   Kiinan kanssa tehdyssä sopimuksessa (China ASEAN Free Trade Area, CAFTA) määrätään tullien poistamisesta 7 000 tavararyhmän osalta (noin 90 prosenttia tavaranimikkeistä) ja luodaan noin 1,9 miljardin hengen integroidut markkinat, joilla kaupan määrä on noin 4,5 miljardia dollaria. CLMV-maille on myönnetty siirtymäkausi vuoteen 2015.

2.6   Intian kanssa tehdyssä sopimuksessa (ASEAN India Trade In Goods, TIG) määrätään asteittaisesta tullien vapauttamisesta, joka koskee yli 90:ää prosenttia kaupan kohteena olevista tuotteista, mukaan luettuina ”erityistuotteet”, kuten palmuöljy, kahvi, tee ja pippuri. Myös tässä tapauksessa sopimuksella on luotu yhtenäismarkkinat, joiden piiriin kuuluu yli 1,8 miljardia ihmistä.

2.7   Aseanilla on suosituimmuussuhteet poliittisen ja taloudellisen yhteistyön aloilla Etelä-Korean, Japanin ja Kiinan (ASEAN+3) sekä Yhdysvaltojen kanssa. Yhdysvalloilla on tunnetusti strategisia intressejä lounaisen Tyynenmeren alueella, ja se on jo tehnyt vapaakauppasopimuksen Singaporen kanssa. Strategiselta kannalta erityisen mielenkiintoinen on presidentti Barack Obaman ehdotus (neuvottelut aloitettiin viime maaliskuussa) ulottaa Tyynenmeren kumppanuus (Trans-Pacific Partnership, TPP) (jonka piiriin kuuluvat nykyisin Brunei, Chile, Uusi-Seelanti ja Singapore) Australian, Perun ja Vietnamin ohella myös Yhdysvaltoihin.

3.   EU:n ja Aseanin suhteet: tilannekatsaus

3.1   EU:n ja Aseanin suhteiden merkitys ilmenee kyseisten geotaloudellisten yksikköjen kauppa- ja rahoitussuhteista. Komissio asetti vuonna 2006 antamassaan tiedonannossa ”Globaali Eurooppa” Aseanin ensisijaisten markkinoiden joukkoon sen huomattavien kasvumahdollisuuksien vuoksi. Vuosien 2004 ja 2008 välisenä aikana EU:n ja Aseanin välinen tavaroiden ja palvelujen kauppa kasvoi yli 25 prosenttia ja vastasi arvoltaan 175 miljardia euroa vuonna 2008 (kaupan pääosaston tiedot).

3.2   Asean on nykyisin Euroopan unionin kolmanneksi suurin kauppakumppani Yhdysvaltojen ja Kiinan jälkeen, ja sen osuus kokonaistuonnista on noin seitsemän prosenttia. EU:n ja Aseanin kauppatase on huomattavan alijäämäinen, noin 25 miljardia euroa vuonna 2008 (Eurostatin tiedot). EU tuo etupäässä koneita (29,2 miljardia euroa vuonna 2008) ja maataloustuotteita (12,4 miljardia euroa vuonna 2008). Palvelutase on kuitenkin ylijäämäinen (+2,6 miljardia euroa vuonna 2007, Eurostatin tiedot).

3.3   Investointien osalta EU:n ja Aseanin välisten pääomavirtojen arvo kasvoi 200 prosenttia vuosina 2005–2008 (ja saavutti 105,4 miljardin euron kokonaisarvon, Eurostatin tiedot). Eurooppalaisten sijoittajien osuus suorista ulkomaisista sijoitusvirroista Aseaniin on noin 27 prosenttia. Suurin osa sijoituksista kohdennetaan Singaporeen (65 prosenttia) ja Malesiaan (9 prosenttia), Thaimaahan, Indonesiaan, Bruneihin ja Vietnamiin (5–7 prosenttia kukin), kun taas muihin maihin suuntautuu vain alle prosentti investoinneista. Samalla ajanjaksolla myös Aseanista EU:hun suuntautuvat pääomavirrat kasvoivat huomattavasti, 29,7 miljardista 43,6 miljardiin euroon vuonna 2007 (Eurostatin tiedot). Aseanista peräisin olevista pääomavirroista kuitenkin 85 prosenttia tulee vain kahdesta maasta, Singaporesta ja Malesiasta (9).

3.4   Kauppa- ja rahoitussuhteiden kasvusta huolimatta Aseanin markkinoilla on yhä huomattavia tariffi- ja muita kuin tariffiesteitä. Kyseisten esteiden poistaminen EU:n ja Aseanin vapaakauppasopimuksen avulla toisi selkeitä etuja unionille etenkin palvelujen alalla. Se hyödyttäisi kuitenkin myös Asean-maita, sillä vaikka edut kohdistuisivat niihin eri tavoin, suuntauksena on, että edut kasvavat integraation syventyessä (ks. TSIA, kauppapolitiikan pääosasto) (10).

3.5   Heinäkuussa 2007 käynnistetyt kauppaneuvottelut EU:n ja seitsemän ”muun kuin vähiten kehittyneen” (11) Asean-maan välillä keskeytettiin kuitenkin yhteisymmärryksessä maaliskuussa 2009. Ylittämättömiksi esteiksi myös kauppaneuvotteluissa muodostuivat Asean-maiden huomattava taloudellinen epäyhtenäisyys (maat eroavat toisistaan inhimillisen kehityksen, elinajanodotteen, köyhyysasteen ja julkisten menojen painopisteiden osalta), kauppapolitiikan erojen sekä syvällisten poliittisten erojen vuoksi (mainittakoon armeijan diktatuuri ja ihmisoikeuskysymykset Burmassa/Myanmarissa). Komitea on asiasta samaa mieltä Euroopan parlamentin kanssa, joka suhtautui jo tammikuussa 2008 kielteisesti mahdollisuuteen allekirjoittaa kauppasopimus Burman/Myanmarin kanssa nykyisen sotilashallituksen aikana.

3.6   Taloutta ja kauppaa koskevan integraation heikkeneminen on asteittain vahvistanut EU:n ja Aseanin poliittisinstitutionaalisia suhteita, vaikka ne ovatkin täysin hallitustenvälisiä. Mainittakoon tässä yhteydessä EU:n ja Aseanin alueellisen integraation tukiohjelma (Programme for Regional Integration Support) (vaiheet I ja II) (12), EU:n ja Aseanin alueellinen kauppa-aloite (Trans Regional EU–ASEAN Trade Initiative, TREATI) (13) sekä EU:n ja Aseanin alueellinen vuoropuheluväline (Regional EU–ASEAN Dialogue Instrument, READI) (14).

3.7   Kyseisten sopimusten ohella molemmat organisaatiot antoivat äskettäin yhteisen julistuksen terrorismin torjunnasta (14. ministerikokous vuonna 2003) (15) ja hyväksyivät Nürnbergissä 15. maaliskuuta 2007 pidetyssä 16. ministerikokouksessa yhteisen toimintasuunnitelman (Nürnbergin toimintasuunnitelma ajanjaksoksi 2007–2012).

3.8   EU ja Asean tekevät lisäksi poliittista yhteistyötä järjestämällä yhteisiä ulkoministerien ja korkeiden virkamiesten kokouksia. Phnom Penhissä Kambodžassa 27.–28. toukokuuta 2009 pidetty EU:n ja Aseanin ulkoministerien 17. kokous tarjosi tilaisuuden luoda katsaus Nürnbergin toimintasuunnitelman kahteen ensimmäiseen vuoteen sekä tarkastella ajankohtaisia aiheita (kuten maailmanlaajuinen taantuma ja A/H1N1-virukseen liittyvä pandemian uhka). Kokouksen tuloksena hyväksyttiin niin sanottu Phnom Penhin asiakirja, jossa asetetaan painopisteet ja tavoitteet kaksivuotiskaudeksi 2009–2010.

3.9   On syytä mainita ASEMista (Asia–Europe Meeting) saatu myönteinen kokemus, vaikka se ei kuulukaan EU:n ja Aseanin vuoropuhelun piiriin. ASEM on nykyisin Euroopan ja Aasian tärkein monenvälinen yhteyskanava (16). ASEM osallistuu hallitustenvälisten, joka toinen vuosi pidettävien kahdenvälisten huippukokousten järjestämiseen (17) – Asia Europe People’s Forum, Asia–Europe Parliamentary Partnership ja Asia–Europe Business Forum – sekä tieteellisen yhteistyön edistämistä opetuksessa ja koulutuksessa tukevaan verkkoon (Trans–Eurasia Information Network, TEIN) (18).

4.   EU:n ja Aseanin suhteiden keskeiset teemat

4.1   Pyrkimättä täydellisyyteen komitea katsoo, että on hyödyllistä kiinnittää huomiota eräisiin EU:n ja Aseanin suhteiden kehittymisen kannalta strategisina pidettyihin painopisteisiin ja kysymyksiin, jotta voidaan laatia suuntaviivoja ja vaihtoehtoja konkreettisia toimia varten.

4.2   Kuten on jo korostettu, EU:n ja Aseanin kauppaneuvottelut on nyt keskeytetty. Pitääkseen yllä sitoumustaan alueella EU on käynnistänyt kahdenväliset vapaakauppaneuvottelut eräiden Aseanin jäsenvaltioiden kanssa (alkaen Singaporesta ja Vietnamista).

4.2.1   On selvää, että Asean-maat ovat edelleenkin hyvin erilaisia sekä poliittisinstitutionaalisesta (Aseaniin kuuluu demokraattisia ja autoritaarisia valtioita sekä todellisia sotilasdiktatuureja, kuten Burma/Myanmar) että taloudellisesta näkökulmasta (esimerkiksi Asean-6-maiden ja neljän uuden CLMV-valtion taloudet eroavat selkeästi toisistaan kaikin sosiotaloudellisin kehitysindikaattorein mitattuna). Aseanin toimielimillä (sihteeristö ja puheenjohtajisto) ei myöskään ole neuvottelumandaattia. Lisäksi CLMV-maat kattavan syvällisen taloudellisen integraation aiheuttamiin sosiaalisiin kustannuksiin suhtaudutaan varoen (19).

4.2.2   Kahdenväliset neuvottelut ovat kuitenkin edelleen tyypillinen ”kakkosvaihtoehto”, ja Asean-maat ovat kritisoineet voimakkaasti eräiden maiden (Burma, Kambodža ja Laos) sulkemista neuvottelujen ulkopuolelle. Lisäksi alueen kansantalouksien tiiviiden yhteyksien vuoksi on tärkeää edistää todellisia alueellisia neuvotteluja, jotta vahvistetaan unionin asemaa alueella ja edistetään vuoropuhelua Kiinan kanssa. Tätä silmällä pitäen kahdenvälisten neuvottelujen käynnistämistä Asean-maiden kanssa on pidettävä yksinomaan ensimmäisenä askeleena kohti laajempaa alueellista poliittistaloudellista kumppanuutta, kun ajatellaan yhtäältä Aasian keskeistä asemaa kansainvälisessä poliittistaloudellisessa tasapainossa ja välillisesti myös EU:n ja Kiinan suhteita sekä toisaalta Kaakkois-Aasian maiden halua luoda vuoteen 2015 mennessä yhteismarkkinat; tätä tavoitetta EU tukee teknisesti ja rahoituksellisesti.

4.3   EU neuvottelee parhaillaan Asean-maiden kanssa laajennetun kehitysyhteistyön erityissopimuksista (Partner and Co-operation Agreements, PCAs) ja tukee Aseanin integraatioaloitetta (IAI) sekä aluetason alapuolella olevia kasvualueita koskevia aloitteita (20). Lisäksi on vahvistettu perus- ja ammattikoulutuksen aloilla tehtävää yhteistyötä, jonka päätavoitteita ovat opetusstandardien parantaminen, kieltenopiskelun edistäminen sekä ajanmukaisten tieto- ja viestintäteknologioiden käyttö (21).

4.3.1   Koska elintarviketurvallisuus on arkaluonteinen kysymys, EU aikoo myös vahvistaa alalla FAO:n kanssa tehtävää yhteistyötä. FAO on jo laatinut yhteistyössä Aseanin kanssa kehyksen (ASEAN Integrated Food Security Framework, AIFS) ja siihen liittyvän strategisen toimintasuunnitelman (Strategic Plan of Action for Food Security, SPA–FS) ja laatii parhaillaan kymmentä maakohtaista tutkimusta kriisin vaikutuksesta alueen elintarviketurvallisuuteen. FAO laatii myös yhteisymmärryspöytäkirjaa (Memorandum of Understanding) Aseanin kanssa keskinäisten suhteiden virallistamiseksi ja teknisen avun helpottamiseksi alueen elintarviketurvallisuuden alalla.

4.3.2   Kun ajatellaan alueen sosiotaloudellista alttiutta ulkoisille sokeille sekä mahdollisia lisävaikutuksia, jotka vapaakauppasopimusten toteuttaminen aiheuttaa eräiden jäsenvaltioiden haavoittuvuudelle sekä eräille kilpailulle muita alttiimmille yhteiskuntaryhmille, on kiinnitettävä nykyistä enemmän huomiota kyseisiin taloudellisen yhteistyön näkökohtiin, mukaan luettuna tietämyksen vaihto muiden kansainvälisten instituutioiden ja tutkimuskeskusten kanssa.

4.4   EU:n ja Aseanin poliittinen yhteistyö on edelleen puhtaasti hallitustenvälistä, ja sitä kehitetään säännöllisesti (kahden vuoden välein) pidettävissä ulkoministerien ja korkeiden virkamiesten kokouksissa. Kyseiset ministerikokoukset ovat auttaneet osapuolia löytämään yhä enemmän yhteisiä kantoja ulkopolitiikan alalla. EU on esimerkiksi hakenut Aseanin ystävyys- ja yhteistyösopimuksen (ASEAN Treaty of Amity and Co-operation) osapuoleksi, ja Asean on tätä varten hyväksynyt sopimuksen osapuoliksi kansainväliset oikeushenkilöt.

4.4.1   Sosiokulttuurista yhteistyötä säännellään kaksivuotiskaudella 2009–2010 Phnom Penhin asiakirjalla, jossa asetetaan yhteiset tavoitteet eri aloilla: terveysturvasta tieteeseen ja teknologiaan, ammattikoulutukseen sekä taide- ja kulttuuriperinnön suojeluun. Yhteiskunnallisella alalla tehtävässä yhteistyössä kansalaisyhteiskunnan osallistuminen on kuitenkin paradoksaalisen alhaista. Tällä hetkellä ei ole elimiä, joissa työmarkkinaosapuolet ja muut kansalaisryhmät voivat täysin ilmaista tarpeensa ja odotuksensa EU:n ja Aseanin yhteistyön nykytilanteen ja tulevaisuudennäkymien osalta (22).

4.4.2   Ihmisoikeuksien osalta komitea on tyytyväinen (Aseanin peruskirjan voimaantulon myötä) äskettäin perustettuun ihmisoikeuksia käsittelevään hallitustenväliseen komissioon. Vaikka elin ei (ainakaan nykyisellään) voi käyttää pakkokeinoja eikä sanktioita, ja sen tehtävänä on näin ollen pikemminkin ihmisoikeuksien edistäminen kuin niiden suojelu, kyseessä on epäilemättä ensimmäinen askel kohti ihmisoikeuksien kattavampaa suojelua, johon organisaation on pyrittävä tulevina vuosina. Komitea korostaa kuitenkin, että Burman/Myanmarin nykyisen ihmisoikeustilanteen vuoksi neuvotteluja maan nykyisen sotilasdiktatuurin kanssa ei voida edistää.

Bryssel 26 päivänä toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  Asiakokonaisuus EXT/132, 1996, ja asiakokonaisuus EXT 153, 1997.

1

(2)  Ks. komission vuonna 2006 antama tiedonanto ”Globaali Eurooppa kilpailijana maailmassa”.

2

(3)  Vaikka kahta eri tilannetta ei varmastikaan voida verrata keskenään, EU:n ja Etelä-Korean vapaakauppasopimuksen 13 lukua voidaan pitää hyödyllisenä viitekohtana.

3

(4)  ASEAN Foundation perustettiin 15. joulukuuta 1997 Kuala Lumpurissa järjestön 30-vuotispäivänä. Sen tavoitteena on parantaa Kaakkois-Aasian kansojen elintapaa ja hyvinvointia sekä edistää tietoisuutta alueellisen integraatioprosessin eduista helpottamalla henkilöiden välisiä yhteyksiä ja tekemällä yhteistyötä yhteiskunnallisten ja tieteellisten instituutioiden kanssa.

4

ASEAN Foundation

(5)  ASEM-valtiot perustivat Asia–Europe Foundationin (ASEF) helmikuussa 1997, ja sen tehtävänä on edistää Aasian ja Euroopan kansojen vuoropuhelua ja yhteistyötä helpottamalla akateemista ja kulttuurivaihtoa sekä ihmisten keskinäistä vuorovaikutusta osallistamalla kunkin maan kansalaisyhteiskunta ja yhteisöt.

5

Asia–Europe Foundationin

(6)  Ks. The ASEAN Charter, Singapore, 20. marraskuuta 2007. Kyseisessä perussopimuksessa, jossa on johdanto, 13 lukua ja 55 artiklaa, luodaan järjestölle rakenteellinen kehys.

6

The ASEAN Charter

(7)  Ks. ASEAN Economic Community (AEC) Blueprint (Singapore, 20. marraskuuta 2007), ASEAN Political-Security Community (APSC) Blueprint (Cha-Am, 1. maaliskuuta 2009) ja ASEAN Socio-Cultural Community (ASCC) Blueprint (Cha-Am, 1. maaliskuuta 2009).

7

ASEAN Economic Community (AEC) Blueprint

ASEAN Political-Security Community (APSC) Blueprint

ASEAN Socio-Cultural Community (ASCC) Blueprint

(8)  Lyhenne CLMV viittaa järjestön uusimpiin jäsenvaltioihin (Kambodža, Laos, Myanmar ja Vietnam).

8

(9)  ASEANin 18 monikansallisesta yrityksestä, jotka kuuluvat maailman sadan suurimman yrityksen joukkoon, 11 sijaitsee Singaporessa ja 6 Malesiassa (UNCTADin tiedot).

9

(10)  Kauppapolitiikan pääosasto, ”EU:n ja ASEANin vapaakauppasopimuksen johdosta kestävään kehitykseen kohdistuvien kaupan vaikutusten arviointi” (Trade Sustainability Impact Assessment, TSIA), kesäkuu 2009, TRADE07/C1/C01 - Lot 2.

10

Trade Sustainability Impact Assessment

(11)  Indonesia, Malesia, Singapore, Brunei, Thaimaa, Filippiinit ja Vietnam.

11

(12)  Jakartassa syyskuussa 2003 allekirjoitettu Aseanin ja EU:n alueintegraation tukiohjelma (Programme for Regional Integration Support, APRIS I), jolla oli 4,5 miljoonan euron määrärahat ja jolla edistettiin Vientianen toimintasuunnitelman tavoitteiden saavuttamista, ”yhden luukun” luomista tullimenettelyjen yhdenmukaistamiseksi Asean-maissa, kaupan teknisten esteiden vähentämistä, laatustandardien yhtenäistämistä alueella sekä Aseanin sihteeristölle annettavaa teknistä tukea. Tärkeimmät APRIS II -ohjelman tavoitteet (ks. ASEAN–EU Programme for Regional integration Support, APRIS II, vaihe II, Jakarta, marraskuu 2006) olivat sitä vastoin seuraavat: kaupan alalla Asean-maiden standardien mukauttaminen kansainvälisiin standardeihin; investointien alalla toimintasuunnitelman hyväksymisen edistäminen, jotta nopeutetaan pääomavirtojen ja pääoman vapaan liikkuvuuden esteiden poistamista alueella; institutionaalisella alalla Aseanin riitojenratkaisumekanismin vahvistaminen ja Aseanin sihteeristön tukeminen sen tehtävien tehokkaan toteuttamisen varmistamiseksi. APRIS II -ohjelma koski kolmivuotiskautta 2006–2009, ja sen rahoitus varmistettiin EU:n myöntämillä 8,4 miljoonan euron aloitusmäärärahoilla. Vuonna 2007 myönnettiin 7,2 miljoonan euron lisämäärärahat, joilla tuettiin APRIS II -ohjelman tavoitteita ja kiinnitettiin erityishuomiota alueen maiden yhteisten standardien luomiseen maatalous- ja elintarvikealalla sekä elektroniikka-, kosmetiikka- ja puutuotealoilla.

12

Programme for Regional Integration Support

ASEAN–EU Programme for Regional integration Support

(13)  Teknisen avun ohjelma, jonka yhteydessä unioni on sitoutunut avustamaan Kaakkois-Aasian maita nopeutettaessa Aseanin integraatiotavoitteiden saavuttamista maatalous- ja elintarviketuotteiden ja teollisuustuotteiden standardien sekä teknisten ja kaupan esteiden osalta. Ks. Trans-Regional EU-ASEAN Trade Initiative, Luang Prabang, 4. huhtikuuta 2003.

13

Trans-Regional EU-ASEAN Trade Initiative

(14)  READI kattaa kaiken muun kuin kaupan alaan liittyvän yhteistyön, ja sen avulla edistetään poliittista vuoropuhelua yhteisen mielenkiinnon kohteena olevista aiheista, kuten tietoyhteiskunta, ilmastonmuutos, siviili-ilmailun turvallisuus, työllisyys ja sosiaaliasiat, energia, tiede ja teknologia.

14

(15)  Ks. Joint Declaration on Cooperation to Combat Terrorism, Bryssel, 27–28. tammikuuta 2003.

15

Joint Declaration on Cooperation to Combat Terrorism

(16)  ASEMin nykyiset 45 jäsenvaltiota edustavat noin puolta maailman bkt:stä, noin 60 prosenttia maailman väestöstä ja noin 60 prosenttia maailmankaupasta (Euroopan komission tiedot).

16

(17)  8. huippukokous pidetään Brysselissä lokakuussa, ja siinä keskitytään aiheeseen ”Elämänlaadun parantaminen”.

17

(18)  TEIN3-hanke (http://www.tein3.net) tarjoaa käyttöön portaalin, jonka avulla edistetään noin 8 000 tutkimuskeskuksen ja akateemisen instituution tieteellistä yhteistyötä Aasian Tyynenmeren alueella sekä niiden osallistumista vastaavien eurooppalaisten tutkimuskeskusten ja korkeakoulujen hankkeisiin. Euroopan ja Aasian telemaattinen tieteellinen yhteistyö toteutetaan liitännällä Géant-verkkoon.

18

(19)  WTO:ssa hyväksytyn ”erityisen ja eriytetyn kohtelun” mukaisesti EU on valmis ottamaan huomioon kumppanuusmaiden erilaisen kehitystason. On muistettava, että EU:n markkinoille suuntautuvaan Laosin ja Kambodžan vientiin sovelletaan jo etuuskohtelua ”Kaikki paitsi aseet” -järjestelyn ansiosta.

19

(20)  Tällä hetkellä on käynnissä viisi yhteishanketta, joiden kokonaisbudjetti on 55,5 miljoonaa euroa.

20

(21)  Etusijalla ovat hankkeet, jotka koskevat ammattikoulutusta, liikennettä, energiaa ja kestävää kehitystä. Ks. Regional EU–ASEAN Dialogue Instrument, Kuala Lumpur, 2005.

21

Regional EU–ASEAN Dialogue Instrument

(22)  Ainoa (osittainen) poikkeus on Brysselissä sijaitseva ja vuonna 2001 perustettu EU:n ja Aseanin yritysverkko (ASEAN–EU Business Network), jonka tavoitteena on edistää osapuolten kauppasuhteita.

22

ASEAN–EU Business Network

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/26 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/26

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”28. järjestelmä: vaihtoehto sääntelyn vähentämiseksi yhteisön tasolla” (oma-aloitteinen lausunto)

2011/C 21/05

Esittelijä: Jorge PEGADO LIZ

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 16. heinäkuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla antaa oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

28. järjestelmä: vaihtoehto sääntelyn vähentämiseksi yhteisön tasolla.

Asian valmistelusta vastannut ”yhtenäismarkkinat, tuotanto ja kulutus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 30. maaliskuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 124 puolesta ja 8 vastaan 20:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Huomioita ja suosituksia

1.1   Monet kansalaisyhteiskunnan edustajat ovat viime aikoina esittäneet useaan otteeseen ja useissa yhteyksissä kysymyksen, voitaisiinko tietyillä aloilla ottaa käyttöön valinnainen järjestelmä, joka olisi vaihtoehto perinteiselle lainsäädännön yhdenmukaistamiselle. Tietyntyyppiset oikeudelliset suhteet, kuten siviilioikeudelliset sopimukset säänneltäisiin täysin tällaisen järjestelmän avulla.

1.2   Myös komission ja Euroopan parlamentin eri asiakirjoissa on viitattu nk. 28. järjestelmän mahdolliseen käyttöön lähinnä sellaisissa tärkeissä kysymyksissä, joissa täydellisen yhdenmukaistamisen on arveltu olevan vaikeaa tai mahdotonta.

1.3   ETSK on ilmaissut useissa lausunnoissaan tukevansa tällaisen järjestelmän perusteellista selvittämistä ja mahdollista soveltamista tietyillä aloilla.

1.4   ETSK teki tähän aiheeseen liittyvän aloitteen oma-aloitteisessa lausunnossaan aiheesta ”Eurooppalainen vakuutussopimus” (1). Eurooppalaisen vakuutussopimusoikeuden uudelleenmäärittelemistä tutkiva projektiryhmä (Project Group ”Restatement of European Insurance Contract Law”) toteutti hankkeen ja julkaisi hiljattain teoksen Principles of the European Insurance Contract Law (PEICL) yhteistä viitekehystä (Common Frame of Reference, CFR) koskevan hankkeen yhteydessä. Tämän lisäksi EU:n lainsäätäjä on käyttänyt samanlaista lähestymistapaa vain muutaman kerran yhtiöoikeuden, immateriaalioikeuden ja kansainvälisen oikeuden alalla.

1.5   Tällaisen säädöksen luonteesta, kohteesta, oikeudellisesta kehyksestä, soveltamisaloista, eduista tai ongelmista ei ole tähän mennessä kuitenkaan käyty perusteellista keskustelua. Ei ole myöskään keskusteltu siitä, miten se voisi vaikuttaa yhtenäismarkkinoiden toteutumiseen.

1.6   Tätä tarkoitusta varten ja ennakoivasta oikeudesta antamansa lausunnon (2) mukaisesti ETSK on päättänyt laatia tämän oma-aloitteisen lausunnon. Tässä yhteydessä se järjesti julkisen kuulemisen, jossa sidosryhmien edustajat, tutkijat ja virkamiehet eri jäsenvaltioista sekä komission edustajat saivat tilaisuuden ilmaista näkemyksensä.

1.7   ETSK ottaa huomioon suurimman osan kirjallisesta materiaalista ja viime vuosina julki tuoduista näkemyksistä, erityisesti kuulemistilaisuudessa esitetyt näkemykset ja toteaa, että määriteltäessä ja suunniteltaessa valinnaista järjestelmää, joka hyödyttää sekä sääntelyn parantamista että yksinkertaisen, ymmärrettävän ja käyttäjäystävällisen sääntely-ympäristön luomista, on tarkasteltava joitakin perusparametreja.

1.8   Valinnaisen järjestelmän tulee näin ollen täyttää seuraavat vaatimukset:

| a) | Se tulee mieltää kussakin jäsenvaltiossa ”toiseksi järjestelmäksi”, jolloin sopimuspuolet voivat valita kahdesta kotimaisesta sopimusoikeusjärjestelmästä. |
| --- | --- |

a)

Se tulee mieltää kussakin jäsenvaltiossa ”toiseksi järjestelmäksi”, jolloin sopimuspuolet voivat valita kahdesta kotimaisesta sopimusoikeusjärjestelmästä.

| b) | Se tulee määritellä EU:n tasolla ja vahvistaa EU:n säädöksillä. |
| --- | --- |

b)

Se tulee määritellä EU:n tasolla ja vahvistaa EU:n säädöksillä.

| c) | Sen tulee helpottaa sopimuspuolten vuorovaikutusta laadintaprosessissa. |
| --- | --- |

c)

Sen tulee helpottaa sopimuspuolten vuorovaikutusta laadintaprosessissa.

| d) | Sen tulee sisältää pakottavia oikeussääntöjä, joilla varmistetaan, että heikompi osapuoli saa korkeatasoisen suojan. Suojan on vastattava vähintäänkin EU:n tai jäsenvaltioiden pakottaviin säännöksiin perustuvaa suojaa, ja säännöksiä tulee soveltaa aina tarvittaessa. |
| --- | --- |

d)

Sen tulee sisältää pakottavia oikeussääntöjä, joilla varmistetaan, että heikompi osapuoli saa korkeatasoisen suojan. Suojan on vastattava vähintäänkin EU:n tai jäsenvaltioiden pakottaviin säännöksiin perustuvaa suojaa, ja säännöksiä tulee soveltaa aina tarvittaessa.

| e) | Sen tulee rajoittaa sopimuspuolten valintamahdollisuuksia siten, että niiden on valittava koko säädös, jolloin ne eivät voi valita vain ”parasta päältä”. |
| --- | --- |

e)

Sen tulee rajoittaa sopimuspuolten valintamahdollisuuksia siten, että niiden on valittava koko säädös, jolloin ne eivät voi valita vain ”parasta päältä”.

1.9   ETSK on ehdottanut uusia näkökulmia tulevalle keskustelulle mahdollisesta oikeusperustasta tämän lainsäädäntömekanismin toteuttamiseksi. Tässä yhteydessä on otettu huomioon, että oikeusperustan valinta saattaa riippua soveltamisalasta.

1.10   ETSK on tarkastellut yksityiskohtaisemmin tällaisesta säädöksestä saatavia monia etuja. Niihin kuuluvat esimerkiksi seuraavat:

| a) | Säädöksen ansiosta sopimuspuolet voivat ryhtyä liiketoimiin kaikkialla Euroopan unionissa yhden ja saman sopimusoikeusjärjestelmän perusteella. Yhtenäismarkkinoiden esteistä, kuten kansallisten oikeusjärjestelmien eroista johtuvista oikeudellisista riskeistä ja kustannuksista, vapauduttaisiin ilman eri toimenpiteitä. |
| --- | --- |

a)

Säädöksen ansiosta sopimuspuolet voivat ryhtyä liiketoimiin kaikkialla Euroopan unionissa yhden ja saman sopimusoikeusjärjestelmän perusteella. Yhtenäismarkkinoiden esteistä, kuten kansallisten oikeusjärjestelmien eroista johtuvista oikeudellisista riskeistä ja kustannuksista, vapauduttaisiin ilman eri toimenpiteitä.

| b) | Markkinat voisivat päättää säädöksen soveltamisesta, joten asianosaiset valitsisivat sen ainoastaan silloin, kun ne katsovat saavansa siitä etua. |
| --- | --- |

b)

Markkinat voisivat päättää säädöksen soveltamisesta, joten asianosaiset valitsisivat sen ainoastaan silloin, kun ne katsovat saavansa siitä etua.

| c) | Jokaisen jäsenvaltion oma oikeuskulttuuri säilyisi entisellään, minkä vuoksi säädös on helpompi hyväksyä poliittisella tasolla. |
| --- | --- |

c)

Jokaisen jäsenvaltion oma oikeuskulttuuri säilyisi entisellään, minkä vuoksi säädös on helpompi hyväksyä poliittisella tasolla.

| d) | Hyvin suunniteltua ja EU-sääntelyllä toteutettua säädöstä sopimuspuolet voisivat käyttää täysin kotimaisissakin tilanteissa. |
| --- | --- |

d)

Hyvin suunniteltua ja EU-sääntelyllä toteutettua säädöstä sopimuspuolet voisivat käyttää täysin kotimaisissakin tilanteissa.

| e) | Tuomioistuimet eivät voisi pitää sitä ulkomaisen lain valintana. Näin ollen mm. jura novit curia -periaate (”tuomioistuin tuntee lain”) pätisi, eikä asioiden käsittelylle jäsenvaltion ylimmissä oikeusasteissa ja EU:n tuomioistuimessa olisi rajoituksia, kuten usein ulkomaista lakia tai yleisiä periaatteita sovellettaessa. Myöskään tuomioistuinten ulkopuolisia valitus- ja muutoksenhakumekanismeja tarjoavat elimet eivät voisi kieltäytyä käsittelemästä asiaa väittämällä, että siihen sovelletaan ulkomaista lakia. |
| --- | --- |

e)

Tuomioistuimet eivät voisi pitää sitä ulkomaisen lain valintana. Näin ollen mm. jura novit curia -periaate (”tuomioistuin tuntee lain”) pätisi, eikä asioiden käsittelylle jäsenvaltion ylimmissä oikeusasteissa ja EU:n tuomioistuimessa olisi rajoituksia, kuten usein ulkomaista lakia tai yleisiä periaatteita sovellettaessa. Myöskään tuomioistuinten ulkopuolisia valitus- ja muutoksenhakumekanismeja tarjoavat elimet eivät voisi kieltäytyä käsittelemästä asiaa väittämällä, että siihen sovelletaan ulkomaista lakia.

1.11   ETSK on täysin tietoinen siitä, että säädöksen toteuttamiseen liittyy ongelmia mm. seuraavissa kysymyksissä:

| a) | Mikä on valinnaisen säädöksen ja EU:n kansainvälisen yksityisoikeuden keskinäinen suhde varsinkin kansallisen oikeusjärjestyksen perusteita (ordre public – Rooma I -asetuksen 593/2008 21 artikla) koskevien sääntöjen osalta. |
| --- | --- |

a)

Mikä on valinnaisen säädöksen ja EU:n kansainvälisen yksityisoikeuden keskinäinen suhde varsinkin kansallisen oikeusjärjestyksen perusteita (ordre public – Rooma I -asetuksen 593/2008 21 artikla) koskevien sääntöjen osalta.

| b) | Myös valinnainen alakohtainen säädös edellyttää tiettyjä yksityisoikeudellisia yleisperiaatteita. |
| --- | --- |

b)

Myös valinnainen alakohtainen säädös edellyttää tiettyjä yksityisoikeudellisia yleisperiaatteita.

| c) | Ainoastaan yksityisoikeudelliset kysymykset kattavalla valinnaisella säädöksellä ei voida ratkoa vero-oikeudellisia ongelmia. |
| --- | --- |

c)

Ainoastaan yksityisoikeudelliset kysymykset kattavalla valinnaisella säädöksellä ei voida ratkoa vero-oikeudellisia ongelmia.

| d) | Kuluttajien on saatava asianmukaisesti tietoa valinnaisen säädöksen luonteesta, eduista ja haitoista. |
| --- | --- |

d)

Kuluttajien on saatava asianmukaisesti tietoa valinnaisen säädöksen luonteesta, eduista ja haitoista.

| e) | Tätä 28. järjestelmää ei kuitenkaan tulisi soveltaa Euroopan unionin jäsenvaltioissa voimassa olevaan työoikeuteen eikä työsopimuksiin. |
| --- | --- |

e)

Tätä 28. järjestelmää ei kuitenkaan tulisi soveltaa Euroopan unionin jäsenvaltioissa voimassa olevaan työoikeuteen eikä työsopimuksiin.

1.12   ETSK onkin vakuuttunut siitä, että tästä olisi keskusteltava perusteellisemmin eri tasoilla – tutkijoiden, sidosryhmien (ammatti-ihmisten, kuluttajien jne.), tutkimuslaitosten ja EU:n toimielinten kesken lähinnä sääntelyn parantamistoimien yhteydessä – yhtenäismarkkinoiden toteutumisen edistämiseksi.

1.13   ETSK pyytää siksi komissiota jatkamaan aiheen tutkimista sekä teoreettisella että käytännön tasolla, jotta voidaan määritellä hankkeen toteutettavuuden ja käyttökelpoisuuden edellytykset.

1.14   Lisäksi ETSK suosittaa, että joko komissio tai Euroopan parlamentti tarkastelee jokaisen uuden lainsäädäntöaloitteen yhteydessä vaikutuksia koskevissa ennakkoarvioinneissaan sitä vaihtoehtoa, että otetaan käyttöön 28. järjestelmä. Vastaavanlainen arviointi pitäisi tehdä jo valmisteilla olevista ehdotuksista ja etenkin meneillään olevasta nk. matkapakettidirektiivin tarkistuksesta. Tällaisessa arvioinnissa olisi tutkittava tarkoin, millä tavoin valinnainen lainsäädäntö voisi vaikuttaa voimassa oleviin kansallisten lakien ja asetusten pakottaviin sääntöihin. Siinä on arvioitava sitä riskiä, että kyseistä säädöstä käytetään kansallisten pakottavien sääntöjen kiertämiseksi heikompien osapuolten vahingoksi.

2.   Johdanto – Lausunnon tarkoitus

2.1   Yksi yhtenäismarkkinoiden tavoitteista on lainsäädännön parantaminen ja sääntelyn vähentäminen aina kun mahdollista. Kaikissa komission ja Euroopan parlamentin laatimissa sääntelyn parantamista koskevissa aloitteissa on pyritty löytämään parhaat keinot käyttäjäystävällisemmän sekä yrityksille, työntekijöille ja kuluttajille helposti lähestyttävän lainsäädäntöympäristön luomiseksi. ETSK on antanut eri lausunnoissaan näille aloitteille täyden tukensa.

2.2   Jokseenkin uusi ajatus paremmasta ja johdonmukaisemmasta tavasta säännellä tärkeitä asioita EU:n tasolla esitettiin ensimmäisen kerran ETSK:n lausunnossa ”Eurooppalainen vakuutussopimus” (3). Lausunnossa ehdotetaan, että eurooppalaista vakuutussopimusta koskevan lainsäädännön olisi perustuttava valinnaiseen järjestelmään, joka olisi vaihtoehto erilaisten kansallisten lainsäädäntöjen yhdenmukaistamiselle.

2.3   Yhteistä viitekehystä koskevan hankkeen yhteydessä eurooppalaisen vakuutussopimusoikeuden uudelleenmäärittelemistä tutkiva projektiryhmä laati ja esitteli komissiolle tähän mennessä ainoan jäsennellyn ehdotuksen siitä, millainen valinnainen säädös EU:ssa voitaisiin ottaa käyttöön.

2.4   Lakimiehet, tutkijat ja eräät kansalaisyhteiskunnan sidosryhmien edustajat ovat viime vuosina ehdottaneet useissa yhteyksissä, että tällainen menetelmä voisi olla käyttökelpoinen vaihtoehto perinteiselle yhdenmukaistamiskäytännölle eläkejärjestelmien tai rahoituspalvelujen kaltaisilla erityisaloilla.

2.5   Komissio on vähitellen ryhtynyt tarkastelemaan mahdollisuutta käyttää 28. järjestelmän menetelmää eri aloilla, ja ETSK on ilmaissut sille tukensa useissa lausunnoissaan (4).

2.6   Järjestelmän käsite, luonne ja soveltamisyhteys on kuitenkin vielä määriteltävä asianmukaisesti. On erityisen tärkeää osoittaa, että tällainen menettely on toteuttamiskelpoinen ja tarjoaa lisäksi etuja sääntelyn parantamisen sekä yksinkertaisen, ymmärrettävän ja käyttäjäystävällisen sääntely-ympäristön kannalta. Tämä on käsillä olevan oma-aloitteisen lausunnon tavoite.

3.   Käsitteen ”28. järjestelmä” sisältö

3.1   Järjestelmän luonne ja ominaispiirteet

3.1.1   Ilmaisuilla ”28. järjestelmä” ja ”valinnainen säädös”, joita käytetään usein toistensa synonyymeina, pyritään havainnollistamaan eurooppalaista sopimus- tai yksityisoikeutta, joka ei ohita kansallista oikeutta vaan tarjoaa vaihtoehdon, jonka soveltaminen on sopimuspuolten harkintavallassa.

3.1.2   Vaikka ilmaisua ”28. järjestelmä” käytetään yleisesti useissa EU:n toimielinten asiakirjoissa ja useimmissa asiasta julkaistuissa artikkeleissa, se saattaa kuitenkin olla hieman harhaanjohtava, sillä tällaista järjestelmää saatetaan pitää ulkomaisena sääntelyjärjestelmänä, kun taas jäsenvaltioiden 27 kansallista sopimusoikeutta mielletään ”kotimaiseksi” lainsäädännöksi.

3.1.3   Sen vuoksi olisikin tarkoituksenmukaisempaa puhua kaikissa jäsenvaltioissa niin sanotusta toisesta yksityisoikeudellisesta järjestelmästä (5). Tästä termistä ilmenee selvästi, että eurooppalainen valinnainen säädös otettaisiin osaksi jäsenvaltioiden kansallista oikeutta, kuten mikä tahansa EU:n oikeuslähde. Lyhyesti sanottuna nk. toinen järjestelmä tarjoaisi sopimuspuolille mahdollisuuden valita kahdesta kotimaisesta sopimusoikeusjärjestelmästä, joista toisen olisi säätänyt kansallinen lainsäätäjä ja toisen EU:n lainsäätäjä.

3.1.4   Sopimuspuolet voisivat käyttää tällaista toista järjestelmää liiketoiminnassaan kaikkialla Euroopan unionissa. Sopimuspuolten ei siis tarvitsisi ottaa huomioon jäsenvaltioiden 27:ää kansallista sääntelyjärjestelmää, vaan ne voisivat perustaa liiketoimensa yhteiseen eurooppalaiseen yksityisoikeusjärjestelmään. Tästä olisi apua, koska kummankaan sopimuspuolen ei tarvitsisi hyväksyä, että siihen sovelletaan oikeutta, jota se pitää ulkomaisena.

3.1.5   Toisesta järjestelmästä olisi erityisen paljon apua aloilla, joilla kansainvälisessä yksityisoikeudessa (Rooma I) kielletään sopimuspuolilta vapaa lainvalinta tai rajoitetaan sitä, kuten tapahtuu kuljetussopimuksissa (Rooma I, 5 artikla), kuluttajasopimuksissa (Rooma I, 6 artikla), vakuutussopimuksissa (Rooma I, 7 artikla) ja työsopimuksissa (Rooma I, 8 artikla). Valinnaista säädöstä voitaisiin soveltaa myös kansainvälisesti pakottaviin sääntöihin (Rooma I, 9 artikla), mikäli siinä huolehditaan riittävästi tällaisilla säännöillä suojatusta yleisestä edusta (6). Tätä toista järjestelmää ei kuitenkaan tulisi soveltaa Euroopan unionin jäsenvaltioissa voimassa olevaan työoikeuteen eikä työsopimuksiin.

3.1.6   Toisen järjestelmän ansiosta kaikkialla unionissa harjoitettava liiketoiminta voisi siis perustua yhteen ja samaan sopimusoikeusjärjestelmään sellaisillakin aloilla, joilla kansainvälisen yksityisoikeuden mukaan on pakko soveltaa heikompaa osapuolta suojelevia säännöksiä.

3.1.7   Tällainen valinnainen säädös on mainittu Rooma I -asetuksen johdanto-osan 14 kappaleessa, jossa todetaan seuraavaa: ”Siinä tapauksessa, että yhteisö antaa asianmukaisessa säädöksessä aineellisen sopimusoikeuden sääntöjä, – – tällaisessa säädöksessä voidaan säätää, että osapuolet voivat valita kyseiset säännöt sovellettaviksi.”

3.1.8   Koska valinnaista säädöstä sovellettaisiin kunkin jäsenvaltion oikeudessa toisena sopimusoikeusjärjestelmänä, se tulisi voida valita myös täysin kotimaisissa tapauksissa. Tällöin yrittäjät voisivat perustaa kaikki liiketoimensa – niin kotimaiset kuin kansainvälisetkin – toiseen järjestelmään, mikä auttaisi edelleen pienentämään oikeustoimien kustannuksia.

3.1.9   Toiselle järjestelmälle olisi ominaista myös se, että tuomioistuimet eivät voisi pitää sitä ulkomaisen lain valintana. Näin ollen mm. jura novit curia -periaate (”tuomioistuin tuntee lain”) pätisi, eikä asioiden käsittelylle jäsenvaltion ylimmissä oikeusasteissa olisi rajoituksia, kuten usein ulkomaista lakia tai yleisiä periaatteita sovellettaessa. Myöskään tuomioistuimen ulkopuolisia valitus- ja muutoksenhakumekanismeja tarjoavat elimet eivät voisi kieltäytyä käsittelemästä asiaa väittämällä, että siihen sovelletaan ulkomaista lakia. Esimerkiksi Saksan vakuutusalan kuluttaja-asiamies saattaa kieltäytyä käsittelemästä valitusta Saksan prosessilain mukaisesti, jos valitus on ratkaistava ulkomaisen lain mukaisesti (7). Eurooppalainen valinnainen säädös olisi kuitenkin jokaisessa jäsenvaltiossa toinen sopimusoikeusjärjestelmä, eikä Saksan vakuutusalan kuluttaja-asiamies siis voisi pitää sitä ulkomaisena lakina.

3.1.10   Lopuksi todettakoon, että EU:n lainsäätäjän antama valinnainen säädös voitaisiin alistaa ennakkoratkaisumenettelyyn EU:n tuomioistuimessa. Näin varmistettaisiin, että jäsenvaltioiden tuomioistuimet soveltavat valinnaista säädöstä EU:ssa yhdenmukaisesti (8).

3.2   Valinnainen sopimusoikeus ja heikomman osapuolen suojeleminen

3.2.1   Edellä kuvatun kaltainen toinen järjestelmä tarjoaisi vaihtoehdon, jota ei voitaisi rajoittaa kansallisen oikeuden pakottavilla säännöillä, mikäli järjestelmässä huolehditaan riittävästi tällaisilla säännöillä turvatusta yleisestä edusta. Tulee siis varmistaa, ettei heikomman osapuolen, erityisesti kuluttajien, suojelu heikkene (9) ja ettei järjestelmää käytetä kansallisen oikeuden pakottavien säännösten kiertämiseksi.

3.2.2   Tämä voidaan varmistaa kolmella tavalla:

| a) | Toiseen järjestelmään tulisi ensinnäkin sisältyä pakottavia sääntöjä, ja sen olisi tarjottava heikommalle osapuolelle korkeatasoista suojaa (10). |
| --- | --- |

a)

Toiseen järjestelmään tulisi ensinnäkin sisältyä pakottavia sääntöjä, ja sen olisi tarjottava heikommalle osapuolelle korkeatasoista suojaa (10).

| b) | Lisäksi toisen järjestelmän yksittäisten säännösten poissulkeminen sopimuksella on estettävä, jotta kansallista oikeutta ja toista järjestelmää ei voida yhdistellä siten, että kummastakin oikeuslähteestä valitaan väljimmät normit. |
| --- | --- |

b)

Lisäksi toisen järjestelmän yksittäisten säännösten poissulkeminen sopimuksella on estettävä, jotta kansallista oikeutta ja toista järjestelmää ei voida yhdistellä siten, että kummastakin oikeuslähteestä valitaan väljimmät normit.

| c) | Kuluttajille tulee tiedottaa valinnaisista säädöksistä kuluttajajärjestöjen yleisen kuluttajatiedotuksen yhteydessä, ja lisäksi yrittäjällä tulee olla velvollisuus informoida kuluttajaa ennen sopimuksen solmimista siitä, että tarjottuun sopimukseen sovelletaan valinnaista säädöstä. |
| --- | --- |

c)

Kuluttajille tulee tiedottaa valinnaisista säädöksistä kuluttajajärjestöjen yleisen kuluttajatiedotuksen yhteydessä, ja lisäksi yrittäjällä tulee olla velvollisuus informoida kuluttajaa ennen sopimuksen solmimista siitä, että tarjottuun sopimukseen sovelletaan valinnaista säädöstä.

3.2.3   Tällöin mahdollisuus valita toinen järjestelmä ei kannustaisi vahvempaa osapuolta ehdottamaan sopimuskumppanilleen heikomman suojan tarjoavan säädöksen soveltamista. Sen sijaan toisen järjestelmän valinnan kannustimena olisi mahdollisuus käyttää näitä sopimusehtoja kaikkialla unionissa. Ehtoja ei tarvitsisi mukauttaa kansalliseen oikeuteen, vaan ne perustuisivat toiseen järjestelmään, joka itsessään tarjoaisi heikommalle osapuolelle korkeamman suojatason kuin jäsenvaltioiden lainsäädännöt keskimäärin.

3.2.4   Valinnaisesta säädöksestä, jossa säädetään korkeasta kuluttajansuojan tasosta, on hyötyä kuluttajalle, sillä tuotteita, jotka on saatettu EU:n markkinoille valinnaisen säädöksen perusteella, on helpompi verrata toisiinsa. Valinnainen säädös saattaa siten lisätä avoimuutta.

3.3   Valinnaisen säädöksen oikeusperusta ja muoto

3.3.1   Keskustelussa vaihtoehtoisen säädöksen luonteesta ja ominaispiirteistä keskeisenä kysymyksenä on edelleen EU:n toimivalta antaa tällainen säädös. Eräiden kirjoittajien mukaan oikeusperustana voisi olla Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artikla (aiempi EY-sopimuksen 61 artiklan c alakohta ja 65 artikla), koska heidän mielestään tärkeää on lainvalinnan taso eikä aineellinen oikeus. EU tarvitsee siis vain luotettavan perustan, jonka avulla sopimuspuolet voivat valita sovellettavaksi laiksi vaihtoehtoisen säädöksen. Unionin tarvitsee näin ollen keskittyä vain kansainvälisen yksityisoikeuden kansallisten sääntöjen yhteensopivuuteen. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 81 artiklaan perustuva säädös voisi kuitenkin koskea ainoastaan toimia ”yksityisoikeudellisissa asioissa, joilla on rajatylittäviä vaikutuksia”, eikä se sitoisi Yhdistynyttä kuningaskuntaa, Irlantia ja Tanskaa.

3.3.2   Toisten kirjoittajien mielestä tarkoituksenmukaisin oikeusperusta on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 352 artikla (aiempi EY-sopimuksen 308 artikla). Sen perusteella unionilla olisi oikeus hyväksyä kyseisenlainen valinnainen säädös saavuttaakseen yhden perussopimuksissa asetetuista tavoitteista, koska perussopimuksissa ei oletettavasti ole määräyksiä ”tähän tarvittavista valtuuksista” (11).

3.3.3   Yhtenä mahdollisena oikeusperustana tulisi kuitenkin pitää myös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklaa (aiempi EY-sopimuksen 95 artikla), sillä kyseessä on sellaisen ”lainsäädännön lähentäminen”, joka ”suoraan vaikuttaa yhteismarkkinoiden toteuttamiseen tai toimintaan” ja joka on annettu ”26 artiklassa [aiempi EY-sopimuksen 14 artikla] tarkoitettujen tavoitteiden toteuttamiseksi”. Lisäksi aina silloin, kun EU:n lainsäätäjällä on valtuudet lähentää kansallisia sopimusoikeuksia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan perusteella, sen tulisi myös voida antaa valinnainen säädös, jolla loppujen lopuksi puututaan vähemmän kansallisiin järjestelmiin ja joka on näin ollen toissijaisuusperiaatteenkin mukaisesti suositeltavampi valinta.

3.3.4   Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen uusi 118 artikla muodostaa erityisen oikeusperustan, mutta sen soveltamisalaan kuuluvat vain teollis- ja tekijänoikeudet.

3.3.5   Mahdollisimman suuren yhdenmukaisuuden varmistamiseksi tällainen säädös pitäisi antaa asetuksen muodossa (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 288 artiklan toinen kohta). Asetuksena se olisi osa jokaisen jäsenvaltion aineellista oikeutta, ja sen vuoksi sitä sovellettaisiin ainoastaan silloin, kun kyseessä olevaan sopimukseen voidaan Rooma I -asetuksen lainvalintasääntöjen mukaisesti soveltaa jäsenvaltion oikeutta. Sääntelyn pitäisi olla kattavaa sen sijaan, että asetettaisiin vain vähimmäisvaatimuksia.

3.3.6   Uuden valinnaisen säädöksen yhteensopivuus toissijaisuusperiaatteen kanssa pitäisi joka tapauksessa arvioida huolellisesti.

3.4   Sisältö

3.4.1   Tulevan valinnaisen säädöksen tulisi koostua yleisestä osasta, jossa säädetään sen valinnaisesta soveltamisesta, ja erityisestä osasta, joka sisältää säädöksen soveltamisalaan kuuluvia oikeudenaloja koskevat aineelliset säännökset.

3.4.2   Valinnaisen säädöksen tulisi olla rakenteeltaan seuraavanlainen:

Ensimmäinen luku –   Yleiset säännökset

Ensimmäisessä luvussa olisi vain 4 tai 5 artiklaa (12), ja siinä määriteltäisiin valinnaisen säädöksen soveltamisala ja esitettäisiin osapuolille tarjoutuvat vaihtoehdot. Lisäksi siinä määriteltäisiin pakottavat säännöt (erityisesti heikompaa osapuolta suojelevat säännöt). Tässä luvussa tulisi myös kieltää turvautuminen kansalliseen oikeuteen ja säätää, että sen sijasta lainsäädännölliset aukot täytetään määrittelemällä kaikkien jäsenvaltioiden lainsäädännöille yhteiset yleisperiaatteet (13).

Toinen luku –   Erityissäännökset

Toinen luku sisältäisi valinnaisen säädöksen soveltamisalaan kuuluvia oikeudenaloja koskevat aineelliset säännöt.

3.5   Edut ja ongelmat

3.5.1   Valinnainen säädös mahdollistaisi ensinnäkin sen, että sopimuspuolet voivat ryhtyä liiketoimiin kaikkialla Euroopan unionissa yhden ja saman sopimusoikeusjärjestelmän perusteella. Sen avulla vapauduttaisiin sisämarkkinoiden esteistä, kuten kansallisten oikeusjärjestelmien erojen kuluttajille tai yrityksille aiheuttamista oikeudellisista riskeistä ja kustannuksista (14).

3.5.2   Lisäksi valinnainen säädös tarjoaisi etuja kansallisen lainsäädännön yhtenäistämiseen tai yhdenmukaistamiseen verrattuna.

3.5.2.1   Ensinnäkin päätös valinnaisen säädöksen soveltamisesta jätetään markkinoiden tehtäväksi. Säädöksessä varmistetaan, että sitä sovelletaan ainoastaan silloin, kun sopimuspuolet katsovat saavansa siitä etua. Markkinoiden kansainväliset toimijat tulevat todennäköisesti hyödyntämään valinnaisia säädöksiä. Paikalliset toimijat puolestaan säästävät kustannuksissa, jotka aiheutuvat säädöksen saattamisesta kansallisen lainsäädännön osaksi; varsinkin kun niiden ei tarvitse uusia sopimusehtojaan mukauttaakseen ne uuteen eurooppalaiseen järjestelmään.

3.5.2.2   Toiseksi jäsenvaltioiden omat oikeuskulttuurit säilyisivät ennallaan. Näin ollen valinnainen säädös olisi helpompi hyväksyä poliittisella tasolla. Sama pätee jäsenvaltioiden lakimiehiin: he todennäköisesti vastustavat perinteisten oikeussääntöjen korvaamista eurooppalaisella sopimusoikeudella. Heillä ei kuitenkaan olisi mitään syytä vastustaa valinnaista säädöstä, joka jättäisi kansallisen oikeuden ennalleen.

3.5.3   Nk. toisia järjestelmiä on sitä paitsi jo olemassa (ks. 3.6.3). Tämä osoittaa selvästi, että jäsenvaltioiden valtiosäännöt eivät tuota ongelmia valinnaisia säädöksiä annettaessa.

3.5.4   Valinnaisen säädöksen ottaminen osaksi sopimusoikeutta tai muuta yksityisoikeuden alaa saattaa kuitenkin olla käytännössä ongelmallista. Vaihtoehtojen luominen ja kahden rinnakkaisen sopimusoikeusjärjestelmän suhteen säänteleminen ei ole tietenkään helppoa. Mahdollisen uuden valinnaisen säädöksen hahmotelma on kuitenkin osoittanut, että käytännön ongelmat voidaan ratkaista.

3.6   Vastaavanlaisia säädöksiä

3.6.1   Valinnaisia säädöksiä on jo olemassa sekä kansainvälisellä tasolla että EU:ssa.

3.6.2   Kansainvälisistä esimerkeistä mainittakoon YK:n yleissopimus kansainvälistä tavaran kauppaa koskevista sopimuksista (1980) (15) sekä yksityisoikeuden yhdenmukaistamiseksi toimivan kansainvälisen instituutin (Unidroit) yleissopimukset kansainvälisestä factoring-toiminnasta (myyntilaskurahoituksesta) (16) ja kansainvälisestä rahoitusleasing-toiminnasta (17). Näissä yleissopimuksissa noudatetaan opt-out-mallia (18).

3.6.3   EU-tasolla on useita valinnaisia säädöksiä:

| — | eurooppalaisia yhtiömuotoja koskevat asetukset, kuten asetukset eurooppayhtiöstä (Societas Europaea, SE) (19), eurooppalaisesta taloudellisesta etuyhtymästä (20) tai eurooppaosuuskunnasta (21) |
| --- | --- |

—

eurooppalaisia yhtiömuotoja koskevat asetukset, kuten asetukset eurooppayhtiöstä (Societas Europaea, SE) (19), eurooppalaisesta taloudellisesta etuyhtymästä (20) tai eurooppaosuuskunnasta (21)

| — | eurooppalaisia teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat asetukset, kuten asetukset yhteisön tavaramerkistä (22) ja yhteisöpatentista (23) |
| --- | --- |

—

eurooppalaisia teollis- ja tekijänoikeuksia koskevat asetukset, kuten asetukset yhteisön tavaramerkistä (22) ja yhteisöpatentista (23)

| — | asetukset, joissa säädetään eurooppalaisista siviiliprosesseista, kuten asetukset eurooppalaisesta maksamismääräysmenettelystä (24) ja eurooppalaisesta vähäisiin vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä (25). |
| --- | --- |

—

asetukset, joissa säädetään eurooppalaisista siviiliprosesseista, kuten asetukset eurooppalaisesta maksamismääräysmenettelystä (24) ja eurooppalaisesta vähäisiin vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä (25).

Muitakin valinnaisia säädöksiä on ehdotettu, kuten asetusta eurooppalaisesta perintötodistuksesta (26). Näillä asetuksilla tai ehdotuksilla lisätään kansallisen oikeuden säädösten rinnalle eurooppalaisia säädöksiä.

4.   28. järjestelmä ja sääntelyn parantaminen

4.1   Yhtenäismarkkinoiden toteutuminen

4.1.1   Valinnainen säädös edistäisi voimakkaasti yhtenäismarkkinoiden toimintaa. Se on toissijaisuusperiaatteen mukaisen vapaaehtoisen yhdenmukaistamisen täydellisin muoto.

4.1.2   Valinnainen säädös edistää myös kuluttajien liikkumisvapautta ja vahvistaa rajatylittävää liikkuvuutta sekä yritysten keskinäistä kilpailua.

4.1.3   Lissabonin sopimuksen voimaantulo ei muuta tilannetta valinnaisen järjestelmän laatimisen osalta.

4.2   Eurooppalainen sopimusoikeus

4.2.1   Eurooppalaisen sopimusoikeuden yhteisten periaatteiden kehittämisverkosto (CoPECL-Network [Common Principles of European Contract Law]) sai hiljattain valmiiksi ehdotuksen yhteiseksi viitekehykseksi (27) ja toimitti sen Euroopan komissiolle. EU:n lainsäätäjä voisi käyttää ehdotettujen sääntöjen mukaista mallia, kun komission jäsenen Viviane Redingin kannattama (28) valinnainen säädös annetaan. Vielä tarvitaan kuitenkin säännös yhteisen viitekehyksen tai yhteisten periaatteiden valinnaisesta soveltamisesta PEICL-julkaisun 1 artiklan 102 kohdassa esitetyn ehdotuksen mukaisesti (29).

4.3   Tulevia soveltamisaloja

4.3.1   Valinnaiselle säädökselle on suurempi tarve sellaisilla sopimusoikeuden aloilla, joilla sovelletaan pääasiassa pakottavia kansallisia oikeussääntöjä, sillä ne muodostavat oikeudellisen esteen yhtenäismarkkinoiden toiminnalle (30). Komissio on jo huomauttanut tästä asiasta rahoituspalveluihin ja muun muassa vakuutussopimuksiin liittyvissä kysymyksissä (31). Rahoituspalvelut (pankki- ja vakuutusoikeus – kyseistä alaa koskevan ehdotuksen on kuitenkin oltava sopusoinnussa yhteisen viitekehyksen kanssa) ovat mahdollisesti yksi keskeinen ala, jolla valinnaista säädöstä voidaan tulevaisuudessa soveltaa, kunhan kuluttajansuojalainsäädäntö otetaan kaikissa oloissa asianmukaisesti huomioon.

4.3.2   Nk. 28. järjestelmää voitaisiin ryhtyä soveltamaan myös kulutustavarakaupan (varsinkin internetmyynnin) alalla. Kulutustavarakauppaan liittyvissä kysymyksissä on kuitenkin punnittava tarkoin valinnaisen säädöksen suhde ehdotukseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi kuluttajan oikeuksista (32).

4.3.3   Valinnaisia säädöksiä voidaan antaa muillakin yksityisoikeuden aloilla kuin sopimusoikeuden alalla. Ilmeisiä ehdokkaita 28. järjestelmän soveltamisalaan liitettäväksi ovat irtainta omaisuutta tai aineettomia hyödykkeitä koskevat vakuusoikeudet. Eurooppalaista perintötodistusta (33) koskevasta komission ehdotuksesta ilmenee, miten valinnaisia säädöksiä voidaan ehkä soveltaa perintöoikeudessa. Valinnaista säädöstä voitaisiin tulevaisuudessa soveltaa ehkä myös aviovarallisuusoikeudessa.

4.3.4   Yleisen sopimusoikeuden alalla valinnaisen säädöksen tarve ei ole niin pakottava. Ehdotusta yhteiseksi viitekehykseksi, joka kattaa yleisen sopimusoikeuden, ei itse asiassa ole laadittu valinnaiseksi säädökseksi. Yhteistä viitekehystä koskevan ehdotuksen laatijat korostavat kuitenkin julkaisun johdannossa, että sitä voitaisiin käyttää ”perustana yhdelle tai useammalle valinnaiselle säädökselle” (34). Tämä ehdotus voitaisiin toteuttaa myös rajatusti niin, että ehdotetun yhteisen viitekehyksen yleiset säännökset sisällytetään valinnaiseen säädökseen, jota sovelletaan vain tietyillä sopimusoikeuden aloilla. Näin olisi helpompi huolehtia siitä, ettei sääntelyyn jää aukkoja. Sellaisia syntyy väistämättä, jos vahvistetaan vain tietyntyyppisiä sopimuksia koskevat säännökset.

5.   Yhtenäismarkkinoiden seurantaryhmän 6. tammikuuta 2010 järjestämän julkisen kuulemistilaisuuden tuloksia

5.1   Nk. 28. järjestelmästä on jo olemassa tai ehdotettu useita muunnoksia eurooppalaisen yhtiöoikeuden, teollis- ja tekijänoikeuksia koskevan prosessioikeuden ja perintöoikeuden aloilla. Kaikissa niissä ylitetään kansalliset rajoitukset ja puututaan muuta sääntelyä vähemmän kansallisiin lainsäädäntöihin, ja ne avaavat uusia mahdollisuuksia rajatylittävää kaupankäyntiä harjoittaville markkinatoimijoille. Nk. 28. järjestelmän on kuitenkin täytettävä korkeat kuluttajansuojavaatimukset ja myös oltava yhdenmukaistamista tiukempi. Eläkkeet ovat yksi keskeinen 28. järjestelmään liittyvä kysymys, sillä noin 18 miljoonaa eurooppalaista eläkeläistä asuu vieraassa jäsenvaltiossa. Pohjimmiltaan 28. järjestelmässä pitäisi keskittyä hyvään tiedottamiseen ja luottamuksen rakentamiseen (esim. sopimukset), ja sen pitäisi yksinkertaistaa palveluja ja hyödykkeitä (erityisesti rahoituspalveluja). Vähittäisrahoituspalvelujen alalla etusijalle on asetettava kuluttajansuojalainsäädännön parantaminen: kriisi on osoittanut, että kaikkia kuluttajille tarjottavia rahoituspalveluita on säänneltävä ja että kuluttajille, jotka toivovat yksinkertaistettuja rahoituspalveluja, tulee tarjota sellaisia. Nk. 28. järjestelmän kaltaisen vaihtoehdon ja sen oikeusperustan hyväksymiseksi tarvittava poliittinen yhteisymmärrys on kuitenkin vielä saavuttamatta. Komission vaikutusarvioinneissa olisi järjestelmällisesti tutkittava mahdollisuutta ”valinnaiseen lähestymistapaan” eli 28. järjestelmän käyttöönottoon, vaikka sen avulla voidaankin ratkoa vain erityisongelmia eikä se ole yleispätevä vaihtoehto sopimusoikeudelle.

Bryssel 27. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  EUVL C 157, 28.6.2005, s. 1.

1

(2)  EUVL C 175, 28.7.2009, s. 26.

2

(3)  EUVL C 157, 28.6.2005, s. 1.

3

(4)  EUVL C 157, 28.6.2005, s. 1, esittelijä: Jorge Pegado Liz; EUVL C 318, 23.12.2006, s. 200, esittelijä: Jörg Frank von Fürstenwerth; EUVL C 65, 17.3.2006, s. 134, esittelijä: Guido Ravoet; EUVL C 309, 16.12.2006, s. 26, esittelijä: Edgardo Maria Iozia; EUVL C 65, 17.3.2006, s. 13, esittelijä: Umberto Burani; EUVL C 27, 3.2.2009, s. 18, esittelijä: Angelo Grasso; EUVL C 151, 17.6.2008, s. 1, esittelijä: Edgardo Maria Iozia, EUVL C 175, 28.7.2009, s. 26, esittelijä: Jorge Pegado Liz.

4

(5)  Näkemys vaihtoehtoisesta säädöksestä niin sanottuna toisena järjestelmänä, ks. Heiss, ”Introduction”, teoksessa Basedow, Birds, Clarke, Cousy & Heiss (toim.), Principles of European Insurance Contract Law (2009) I 45.

5

Principles of European Insurance Contract Law

(6)  Ranskan kansalliskokous antoi hiljattain kuluttajien oikeuksia koskevan tiedonannon (esittelijänä M. Karamanli), jossa ehdotetaan, että eurooppalaista 28. sääntelyjärjestelmää testattaisiin Rooma I -asetuksen yhteydessä.

6

(7)  Ks. Heiss, ”Introduction”, teoksessa Basedow, Birds, Clarke, Cousy & Heiss (toim.), Principles of European Insurance Contract Law (2009) I 47.

7

Introduction

Principles of European Insurance Contract Law

(8)  Ibid.

8

(9)  Professori M. Hesselink Amsterdamin yliopistosta toteaa sosiaalisesta oikeudenmukaisuudesta seuraavaa: ”— 28. järjestelmä voidaan valita painamalla sinistä painiketta —. Se, että ehdotetusta yhteisestä viitekehyksestä tulisi vaihtoehtoinen säädös yritysten ja kuluttajien välisissä sopimuksissa, ei johtaisi sosiaaliseen polkumyyntiin. — Ehdotetun yhteisen viitekehyksen valitseminen sovellettavaksi lainsäädännöksi, jos EU:n lainsäätäjä sen sallii, voisi hyödyttää molempia osapuolia yritysten ja kuluttajien välisissä sopimuksissa.”

9

(10)  Ks. Heiss & Downes, Non-Optional Elements in an Optional European Contract Law: Reflections from a Private International Law Perspective, ERPL 13 (2005), s. 693 (699).

10

Non-Optional Elements in an Optional European Contract Law: Reflections from a Private International Law Perspective

(11)  Hesselink, Rutgers & de Booys, The Legal Basis for an Optional Instrument on European Contract Law, Centre for the Study of European Contract Law Working Paper No. 2007/04.

11

The Legal Basis for an Optional Instrument on European Contract Law

(12)  Ajatus perustuu julkaisuun Principles of European Insurance Contract Law (PEICL) ja edellyttää lisäkeskusteluja.

12

Principles of European Insurance Contract Law (PEICL)

(13)  Kaikenlaisten sekaannusten välttämiseksi nämä yhteiset yleisperiaatteet on määriteltävä tai on käytettävä kaikentyyppisiin sopimuksiin sovellettavia yleissäännöksiä, jotka esitetään teoksessa Principles, Definitions and Model Rules of European Private Law – Draft Common Frame of Reference (DCFR) – Outline Edition 2009 (Book I-III), sikäli kuin ne hyväksytään tai vahvistetaan EU:n säädöksellä.

13

Principles, Definitions and Model Rules of European Private Law – Draft Common Frame of Reference

(14)  Ks. esimerkiksi Basedow, Ein optionales Europäisches Vertragsgesetz: Opt-in, opt-out, wozu überhaupt?, ZEuP 2004, 1.

14

Ein optionales Europäisches Vertragsgesetz: Opt-in, opt-out, wozu überhaupt?

(15)  Sopimuksen teksti on saatavilla osoitteessa www.uncitral.org.

15

(16)  Ibid.

16

(17)  Ibid.

17

(18)  Ks. kansainvälistä tavaran kauppaa koskevista sopimuksista tehdyn yleissopimuksen 6 artikla, kansainvälistä factoring-toimintaa koskevan yleissopimuksen 3 artikla ja kansainvälistä rahoitusleasing-toimintaa koskevan yleissopimuksen 5 artikla.

18

(19)  Neuvoston asetus (EY) N:o 2157/2001, annettu 8 päivänä lokakuuta 2001, eurooppayhtiön (SE) säännöistä, EYVL L 294, 10.11.2001, s. 1.

19

(20)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 2137/85, annettu 25 päivänä heinäkuuta 1985, eurooppalaisesta taloudellisesta etuyhtymästä (ETEY), EYVL L 199, 31.7.1985, s. 1.

20

(21)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1435/2003, annettu 22 päivänä heinäkuuta 2003, eurooppaosuuskunnan (SCE) säännöistä, EUVL L 207, 18.8.2003, s. 1.

21

(22)  Neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009, annettu 26 päivänä helmikuuta 2009, yhteisön tavaramerkistä, EUVL L 78, 24.3.2009, s. 1.

22

(23)  Asetus annettiin 4. joulukuuta 2009, mutta sitä ei ole vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

23

(24)  Ks. johdanto-osan 10 kappale eurooppalaisen maksamismääräysmenettelyn käyttöönotosta 12. joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1896/2006, EUVL L 399, 30.12.2006, s. 1, sellaisena kuin se on muutettuna.

24

(25)  Ks. johdanto-osan 8 kappale eurooppalaisesta vähäisiin vaatimuksiin sovellettavasta menettelystä 11. heinäkuuta 2007 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 861/2007, EUVL L 199, 31.7.2007, s. 1.

25

(26)  Ks. VI luku ehdotuksessa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi toimivallasta, sovellettavasta laista, päätösten ja virallisten asiakirjojen tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta perintöasioissa sekä eurooppalaisen perintötodistuksen käyttöönotosta, KOM(2009) 154 lopullinen.

26

(27)  Ks. von Bar, Clive, Schulte-Nölke ym. (toim.), Principles, Definitions and Model Rules of European Private Law – Draft Common Frame of Reference (DCFR) – Outline Edition (2009). Ehdotus vakuutusalaa koskevaksi yhteiseksi viitekehykseksi sisältyy teokseen Basedow, Birds, Clarke, Cousy & Heiss (toim.), Principles of European Insurance Contract Law (2009).

27

Principles, Definitions and Model Rules of European Private Law – Draft Common Frame of Reference (DCFR) – Outline Edition

Principles of European Insurance Contract Law

(28)  Oikeus-, perusoikeus- ja kansalaisasioista vastaavan komission jäsenehdokkaan Viviane Redingin kuuleminen Euroopan parlamentissa 7. tammikuuta 2010.

28

(29)  Principles of European Insurance Contract Law (PEICL) -julkaisun 1 artiklan 102 kohdassa, joka koskee näiden sääntöjen vaihtoehtoista soveltamista, todetaan seuraavaa: ”Euroopan vakuutussopimusoikeuden periaatteita sovelletaan, mikäli sopimuspuolet minkään kansainvälisestä yksityisoikeudesta johtuvan lainvalintarajoituksen estämättä ovat sopineet näiden periaatteiden soveltamisesta sopimukseensa.” (The PEICL shall apply when the parties, notwithstanding any limitations of choice of law under private international law, have agreed that their contract shall be governed by them.) (Basedow, ”The Optional Application of the Principles of European Insurance Contract Law”, teoksessa Fuchs [toim.], European Contract Law, ERA Forum Special Issue 2008 vol 9, 111).

29

Principles of European Insurance Contract Law (PEICL)

The PEICL shall apply when the parties, notwithstanding any limitations of choice of law under private international law, have agreed that their contract shall be governed by them.

The Optional Application of the Principles of European Insurance Contract Law

European Contract Law

(30)  Ks. Heiss & Downes, Non-Optional Elements in an Optional European Contract Law, ERPL (2005), s. 693, 697 ja sitä seuraavat sivut.

30

Non-Optional Elements in an Optional European Contract Law

(31)  Ks. esimerkiksi komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle aiheesta ”Euroopan sopimusoikeuden yhtenäistäminen – Toimintasuunnitelma”, 12.2.2003, KOM(2003) 68 lopullinen, kohdat 47 ja 48.

31

(32)  KOM(2008) 614 lopullinen.

32

(33)  Ks. KOM(2009) 154 lopullinen, jota käsitellään edellä kohdassa 3.6.3.

33

(34)  Von Bar, Beale, Clive & Schulte-Nölke teoksessa von Bar, Clive, Schulte-Nölke ym. (toim.) Principles, Definitions and Model Rules of European Private Law – Draft Common Frame of Reference (DCFR) – Outline Edition (2009), ”Introduction”, s. 79.

34

Principles, Definitions and Model Rules of European Private Law – Draft Common Frame of Reference (DCFR) – Outline Edition

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/33 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/33

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet” (oma-aloitteinen lausunto)

2011/C 21/06

Esittelijä: Carlos TRÍAS PINTO

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 1. lokakuuta 2009 työjärjestyksensä 29 artiklan 2 kohdan nojalla laatia oma-aloitteisen lausunnon aiheesta

Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet.

Asian valmistelusta vastannut ”talous- ja rahaliitto, taloudellinen ja sosiaalinen yhteenkuuluvuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 4. toukokuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 129 puolesta, 3 vastaan 2:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Päätelmät ja suositukset

1.1   Sosiaalisesti vastuullisilla rahoitustuotteilla voitaisiin tulkita tarkoitettavan kaikkia pankki- vakuutus- ja sijoitustenhoitoalalla tarjolla olevia tuotteita. Tässä lausunnossa tarkastellaan kuitenkin enimmäkseen yhteissijoitusrahastojen institutionaalisille sijoittajille sekä suurelle yleisölle tarjoamia sosiaalisesti vastuullisia rahoitustuotteita. Yhteissijoitusrahastot tekevät määritelmänsä mukaan sijoituksia. Jotta rahastoa voitaisiin pitää sosiaalisesti vastuullisena, sen on huolellisesti valittava sijoituskohteensa asianmukaisten kriteerien perusteella. Useimmat rahastot sijoittavat yritysten osakkeisiin. Keskeinen kysymys useimmille rahastoille on niiden kyky yksilöidä tarvittavat eettiset, sosiaaliset ja hallintoa koskevat kriteerit. Kehittyneissä sosiaalisesti vastuullisissa investointiympäristöissä toimii runsaasti eri organisaatioita, joiden tehtävänä on määrittää, missä määrin yksittäiset yritykset noudattavat eettisiä, sosiaalisia ja hallintoa koskevia kriteereitä.

1.2   On olemassa lukuisia sosiaalisesti vastuullista sijoittamista teknisesti tukevia neuvontaelimiä. Kansainväliset pörssi-indeksit, kuten Dow Jonesin kestävyysindeksi Dow Jones Sustainability Index DJSI tai FTSE4Good tarjoavat tärkeää tietoa sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen rahastojen perustamista ja toimintaa varten joko yleiseltä tai valikoivalta pohjalta. Eräät rahastot saattavat esimerkiksi keskittyä vakiintuneisiin yrityksiin, jotka täyttävät erinomaiset eettiset ja hyvää hallintotapaa koskevat standardit. Toiset saattavat kiinnittää huomiota ympäristömyötäisyyteen tai ekologisiin seikkoihin. Kaikki nämä muunnelmat ovat mahdollisia.

1.3   Kriisin jälkeisessä toimintaympäristössä investoinnit on kanavoitava yrityksiin, jotka noudattavat sosiaalisia ja eettisiä arvoja, jotta palautetaan kansalaisten luottamus rahoitusmarkkinoihin. Voidaankin todeta, ettei tämänkertaisen kriisin jälkeen ole enää paluuta entiseen.

1.4   Jälkiviisaasti voidaan nyt todeta, että monet rahoituslaitokset eivät ole viime vuosina noudattaneet alansa johtavilta yrityksiltä odotettavia sosiaalisia ja hallintotapaa koskevia vaatimuksia. ETSK vaatii sen vuoksi, että yhteiskuntavastuuseen liittyvissä rahoituslaitosten ohjelmissa otetaan huomioon 21. vuosisadan Euroopan sosiaaliset ja hyvää hallintotapaa koskevat odotukset.

1.5   Sosiaalisesti vastuullisesta sijoittamisesta saadut tulokset osoittavat selvästi, että sosiaalisesti vastuullisia sijoitusrahastoja tarjoavien rahoituslaitosten sosiaalisella arvostuksella on myönteinen yhteys niiden arvostukseen rahoitusmarkkinoilla. Sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen ei sitä paitsi ole vähemmän kannattavaa kuin tavanomainen sijoittaminen, eikä siihen liity suurempia riskejä.

1.6   Yhteissijoitusyritykset ja ammatillista lisäeläkettä tarjoavien laitosten omaisuudenhoitoyhtiöt ovat tärkeitä välineitä kanavoitaessa säästöjä tuottoisaan sijoittamiseen. On kuitenkin parannettava sijoitusneuvontaa, tehostettava omaisuudenhoitotapoja ja syvennettävä ihmissuhteiden ja viestinnän ilmentämän yhteiskuntavastuun osa-aluetta.

1.7   Rahoituslaitosten palveluksessa olevien henkilöiden panosta sosiaalisesti vastuulliseen sijoittamiseen on tarkasteltava seuraavista näkökohdista käsin: pitkän aikavälin visio, yleisen edun tavoittelu, luotettavuus ja analyysien tarkkuus.

1.8   ETSK kehottaa Euroopan komissiota ja jäsenvaltioita edistämään sosiaalisesti vastuullista sijoittamista, jotta näiden tuotteiden nykyiset hallintajärjestelmät ovat helpommin ”standardoitavissa” ja vakiinnutettavissa. Näin voidaan edistää tiedottamisen avoimuutta, sijoittajien analyysien vertailtavuutta, teknistä koulutusta sekä hyvien käytänteiden vaihtoa. On joitakin viitteitä siitä, että rahoitusmarkkinat reagoivat myönteisesti standardointijärjestelmien soveltamiseen ja julkisilta tahoilta saatuihin sertifikaatteihin.

1.9   Sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen seulominen joko sääntelyn avulla tai ammattimaisten neuvonantajien toimesta vaikuttaa myönteisesti mm. siten, että tietyt osakkeet voivat jäädä sijoitussalkkujen ulkopuolelle, mikä kannustaa yrityksiä parantamaan ympäristöön, yhteiskuntaan ja hallintoon liittyvien seikkojen huomioimista toiminnassaan.

1.10   ETSK ehdottaa, että rahoitusasioista ryhdytään erityisesti jakamaan tietoa ja valistusta, laaditaan julkaisuja, järjestetään koulutusta, luodaan rahoitusasioihin erikoistuneita internetsivustoja ja opetetaan rahoitusasioita kouluissa.

1.11   Rahoitusasioista annettavan valistuksen tavoitteena on muun muassa saada kotitaloudet sijoittamaan pitkällä aikavälillä vastuullisesti ja harkiten siten, että toiminta vastaa niiden riskiprofiilia, varallisuustasoa ja omia tavoitteita.

1.12   Väestön sosiaalisessa pohjassa tapahtuneiden muutosten vuoksi on ajateltavissa, että pitkän aikavälin sijoituskulttuuri ja -toiminta muuttuvat. ETSK katsoo, että julkisoikeudellisten laitosten on ryhdyttävä tukemaan investointeja sosiaalisesti vastuullisiin rahastoihin sääntelemällä rahoitusta ja verotusta asianmukaisesti sekä tekemällä itse julkisia hankintoja.

1.13   Julkishallinnolla on kaiken kaikkiaan merkittävä rooli piristettäessä sekä vastuullisen sijoittamisen kysyntää (yksityishenkilöiden tai instituutioiden tekemät sijoitukset) että sen tarjontaa (omaisuudenhoito- ja markkinointiyhtiöt). Julkishallinto voi vauhdittaa markkinoita hallinnoimalla valtion omistamien sijoitusyhtiöiden tai vararahastojen investointeja. Sen lisäksi, että julkishallinto toimii esimerkkinä, se on itse keskeinen liikkeelle paneva voima, jolla on voimakas vetovaikutus.

1.14   Liikkeeseenlaskijat ja yritykset voivat puolestaan saada sijoittajat liikkeelle välittämällä näille sanomaa siitä, miten niiden kestäväpohjaiset toimintaperiaatteet ovat osoitus siitä, että yrityksiä hoidetaan laadukkaasti, kun ne ovat avoimia ja kun kyseiset kriteerit sisällytetään niiden investointistrategiaan.

2.   Rahoituslaitosten yhteiskunnallinen vastuu

2.1   Niin kutsuttu johtotasolla sosiaalisesti vastuullinen yritys tarjoaa mahdollisuuksia rahoituslaitoksille, jotka voivat vastata yhteiskunnan niille asettamiin odotuksiin.

2.2   Euroopan komission laatima vihreä kirja yritysten sosiaalisen vastuun eurooppalaisten puitteiden edistämisestä (1) sekä sittemmin julkaistu OECD:n asiakirja ”Corporate Social Responsibility” (2) ovat saaneet aikaan sen, että on alettu panostaa sosioekonomiseen yritysmalliin, jossa yritys on vastuussa toimistaan sidosryhmille (3).

2.3   Rahoituslaitoksista todettakoon, että säästöpankit ovat perustamisperiaatteidensa (4) mukaisesti yhdessä luotto-osuuskuntien ja keskinäisten eläkelaitosten kanssa nykyisen yritysten yhteiskunnallisen vastuun edelläkävijöitä. Niiden sosiaalisella ulottuvuudella on identiteettitekijänä (5) erityisiä tavoitteita. Päämäärät ovat samantapaisia kuin osuus- ja yhteisötaloudessa, jonka taloudellinen ja sosiaalinen merkitys voimistuu kaikkialla maailmassa (6). Sitoutumista ilmentää muun muassa vammaisten integroituminen.

2.4   Nykyinen finanssikriisi sai alkunsa pankkialalta, ja pankkivalvonnan epäonnistuminen on pahentanut pankkiirien ottamia liiallisia riskejä. Kriisi keskittyy rahoitustuotteisiin (asuntolainat, kulutusluotot, johdannaiset ja strukturoidut tuotteet) ja pankkimaailman markkinointiprosesseissa ilmenneisiin moraalisiin riskeihin (moraalikato, engl. moral hazard). Tässä mielessä luokituslaitosten rooli, jota hallitsivat ilmeiset eturistiriidat, osoittautui tunnettujen sääntelypuutteiden ohella ratkaisevaksi kriisin syventymisen kannalta.

2.5   Rahoituslaitosten tärkein vastuu on tällä hetkellä noudattaa liiketoiminnassaan varovaisuutta ja kuria. Varoja on lisäksi myönnettävä reaalitalouden hankkeiden ja kotitalouksien kulutuksen rahoittamiseen.

2.6   Nykyisessä finanssikriisitilanteessa pankit eivät saa luopua sitoutumisestaan yhteiskuntaan. Kriisi on itse asiassa ollut osoitus yritysten vastuuntunnottomuudesta, ja se on tuonut esiin tarpeen lisätä ja tehostaa yritysten sosiaalista vastuuta. Yritysten yhteiskunnallisessa vastuussa on kyse identiteetistä, sitoutumisesta ja yritysstrategiasta.

2.7   Edellä esitetyn huomioon ottaen ETSK kehottaa määrittelemään rahoitusalan toiminnan strategiset linjaukset yritysten sosiaalisen vastuun kasvattamiseksi entisestään, ryhtymään asianmukaisiin verotustoimenpiteisiin, luomaan tuotteiden standardointijärjestelmiä, parantamaan sijoittajan suojaa, ottamaan käyttöön pankkialan hyviä käytänteitä ja lujittamaan Euroopan markkinoita vastuullisilla ja tarkoituksenmukaisilla rahoituspalveluilla.

3.   Sosiaalisesti vastuulliset rahoitustuotteet

3.1   Määritelmä ja lausunnon aiheen rajaaminen

3.1.1   Kyseessä ovat säästämistuotteet (käyttötilit, tuottotilit, säästötalletukset, strukturoidut talletukset), sijoitustuotteet (yhteissijoitusyritykset: sijoitusrahastot ja sijoitusyhtiöt; eläkkeet ja vakuutukset: eläkesäästäminen ja eläkerahastot, eläkejärjestelyt, henkivakuutukset tai toisarvoisiin osiin jaetut rahastot; temaattiset rahastot) sekä luototusvälineet ja rahoitustuet (mikroluotot, vuorottelujärjestelmään perustuvat rahastot, keskinäiset vakuusrahastot ja riskipääoma), jotka sisällyttävät tuotesuunnitteluunsa ekologiset ja sosiaaliset kriteerit sekä hyvän hallintotavan kriteerin eivätkä missään tapauksessa jätä huomiotta välttämättömiä riskitavoitteita eivätkä rahoituksen kannattavuutta.

3.1.2   Käsillä olevassa lausunnossa keskitytään joko vähittäismarkkinoiden tai institutionaalisten markkinoiden välityksellä tarjottaviin sijoitustuotteisiin. Pääpiirteissään on kyse investoimisesta organisaatioihin, jotka käyttäytyvät mahdollisimman moitteettomasti ja suosivat kestävää kehitystä. Nämä tuotteet pyrkivät siis muotoutumaan tehokkaiksi välineiksi tukemaan yhteiskunnan kokonaisvaltaista kehitystä motivoimalla yrityksiä vastaamaan asianmukaisesti sijoittajien kiinnostukseen.

3.1.3   Sosiaalisesti vastuullisia sijoitusrahastoja ei kuitenkaan pidä sekoittaa solidaarisiin sijoitusrahastoihin. Viimeksi mainitut antavat pelkästään tietyn prosenttiosuuden voitostaan sosiaalisesti toimiville tahoille, mutta ne eivät välttämättä täytä investointeja valitessaan sosiaalisen vastuun kriteereitä. Solidaarinen sijoittaminen ja sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen voidaan kuitenkin yhdistää samaan rahastoon.

3.2   Lähtökohdat ja kehitys

3.2.1   Sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen kimmokkeet ovat yhteydessä moraalisiin lähtökohtiin. Ilmiö on 80-luvulta lähtien voimistunut, ja sille ovat antaneet pontta globalisaatio, ekologisen ja sosiaalisen tiedostamisen lisääntyminen sekä uusien tiedotus- ja viestintätekniikkojen kehittyminen.

3.2.2   Sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen on saanut alkunsa anglosaksisesta maailmasta. (7) Euroopassa (8) on voimakkaasti kasvujohteisia markkinoita esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Alankomaissa, Norjassa, Ranskassa, Ruotsissa, Belgiassa ja vähemmässä määrin Italiassa, Espanjassa ja Saksassa.

3.3   Käsitteen tarkennus

3.3.1   Sosiaalisesti vastuulliset sijoitusrahastot investoivat yrityksiin. Perinteisen eettisen sijoittamisen taustalla ovat olleet moraaliset, ideologiset tai sosiaaliset syyt, kun taas nykyisin sijoittamiseen pyritään pitkällä aikavälillä yhdistämään kokonaisvaltaisesti yrityksen suorituskykyyn liittyviä taloudellisia, ekologisia, sosiaalisia ja hallintotapanäkökohtia.

3.3.2   Sijoituspäätöksissä sovelletaan yhteiskuntavastuun kriteereitä (suodatin), jotka nivotaan toisiinsa sulkemalla pois tiettyjä investointeja ja valikoimalla parhaiten käyttäytyvät sijoitukset. Tässä mielessä sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen haasteena on vaikuttaa tuleviin yritysstrategioihin ja sovittaa investoijien arvot yhteen investointikohteen arvojen kanssa.

3.3.3   Sijoitusneuvojat käyttävät peräti 60:tta eri kriteeriä. Seuraavassa taulukossa (9) luetellaan muutamia yleisimpiä kriteereitä:

| Poissulkevat kriteerit | Arvokriteerit |
| --- | --- |
| Aseet | Yhtäläiset mahdollisuudet |
| Eläinkokeet | Kierrätys |
| Hyväksikäyttö kolmannessa maailmassa | Energia- ja luonnonvarojen säilyttäminen |
| Saasteet | Avoin tiedottaminen |
| Geenimuuntelu | Solidaarinen yhteiskuntasitoutuminen |
| Pornografia, tupakka ja alkoholi | Ammatillisen ja peruskoulutuksen tukeminen |
| Ympäristön pilaantuminen | Tuotteiden standardointi |

Poissulkevat kriteerit

Arvokriteerit

Aseet

Yhtäläiset mahdollisuudet

Eläinkokeet

Kierrätys

Hyväksikäyttö kolmannessa maailmassa

Energia- ja luonnonvarojen säilyttäminen

Saasteet

Avoin tiedottaminen

Geenimuuntelu

Solidaarinen yhteiskuntasitoutuminen

Pornografia, tupakka ja alkoholi

Ammatillisen ja peruskoulutuksen tukeminen

Ympäristön pilaantuminen

Tuotteiden standardointi

3.3.3.1   Edellä oleva luettelo ei tarkoita sitä, että poissulkeviin seikkoihin yhdistettävissä olevia yrityksiä hoidettaisiin todellisuudessa vastuuttomasti. Niiden liiketoimintatavassa voidaan päinvastoin noudattaa korkeimpia eettisiä standardeja, vaikka osa sijoittajista saattaakin pitää tiettyjä aloja, kuten aseteollisuutta, moraalisesti tuomittavana.

3.3.4   Sosiaalisesti vastuullisessa sijoittamisessa käytettävät kestävyyden kriteerit tulee nähdä dynaamisina, ja yritysten yhteiskuntavastuuseen tulee voida sisällyttää uusia, tärkeitä näkökohtia. Esimerkiksi yhtäläisten mahdollisuuksien yhteydessä voitaisiin ottaa huomioon vammaisiin liittyviä arviointikriteerejä, kuten työhönpääsyä, esteetöntä pääsyä työpaikoille ja kauppoihin tai tuotteiden ja palvelujen saatavuutta koskevat indikaattorit.

3.3.5   Jotta sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen globaalista kehityksestä saataisiin vertailukelpoisia tietoja, markkinat on jaettu osiin. Strategiassa erotetaan toisistaan institutionaaliset markkinat (jotka samastuvat lähtökohtaisesti ammatillista lisäeläkettä tarjoaviin laitoksiin) ja vähittäismyyntimarkkinat (jotka pitäytyvät sijoitusrahastoissa).

3.4   Uudet instituutiot

3.4.1   Rahamarkkinoiden instituutiot ovat kehittäneet mekanismeja kestävän kehityksen mukaisen ajattelun sisällyttämiseksi hallintoonsa. Sekä niin kutsutut perinteiset pankit että eettiset pankit (10) käyvät vuoropuhelua sidosryhmiensä kanssa. Se voidaan toteuttaa kokousten muodossa tai vaihtamalla mielipiteitä sähköisillä foorumeilla.

3.4.2   Sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen kehittyminen on johtanut siihen, että on perustettu uusia instituutioita tai mukautettu perinteisiä instituutioita, jotka laativat ja levittävät kansainvälisiä pörssi-indikaattoreita (esimerkiksi Dow Jonesin kestävyysindeksi JDSI tai FTSE4Good). Samoin on laadittu ja markkinoitu tietokantoja, perustettu kestävyysanalyyseja tuottavia laitoksia, sosiaalisesti vastuulliseen sijoittamiseen keskittyviä sijoituspalveluyrityksiä jne.

3.4.3   Edistettäessä YK:n laatimien vastuullisen sijoittamisen periaatteiden kehittämistä on otettava huomioon Euroopan komission aktiivinen rooli. Sosiaalisen sijoitusfoorumin (Social Investment Forum, SIF) perustaminen Yhdysvaltoihin tai Euroopassa alulle pantu eurooppalainen sosiaalisen sijoittamisen foorumi Eurosif (European Social Investment Forum) edistävät omalta osaltaan sidosryhmien kanssa käytävää vuoropuhelua. (11)

3.5   Salkunhoito

3.5.1   Sosioekonomisessa mallintamisessa perinteisiin rahoitusmalleihin yhdistetään sosiaalisesti kannattavia toimenpiteitä, joissa mennään kannattavuus-riski-yhtälöä pidemmälle. Niinpä sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen tavoitteiden lähtökohtana on, että sijoitukset valitaan puhtaasti rahoituksellisten kriteerien lisäksi sosiaalisten, ekologisten ja hyvään hallintotapaan perustuvien kriteereiden pohjalta.

3.5.2   Viime vuosina on myönnetty, että rahoitusasioissa on tarpeen ottaa käyttöön yhteiskunnallisen vastuun puitteet, mikä on johtanut niin kutsuttuun sosiaalisesti kestävään tai sosiaalisesti vastuulliseen rahoitusasioiden hoitoon (Sustainable Finance). Tämä suuntaus on yhteydessä nk. käyttäytymisperusteisen rahoitusasioiden hoidon (Behavioral Finance) teorian kehittymiseen, ja siinä toimijoiden taloudellisen ja psykologisen käyttäytymisen analyysi ulotetaan kattamaan sosiaalinen ja ympäristökäyttäytyminen. (12)

3.5.3   Niin kutsutut kestävyysajattelun tutkimuslaitokset (13) ovat kehittäneet pisimmälle tekniikoita, joissa yritysten sosiaalisesti vastuullista käyttäytymistä arvioidaan ja luokitellaan erilaisten arviointimenetelmien avulla. Monet tutkimustulokset antavatkin viitteitä siitä, ettei sijoittajien tarvitse keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä uhrata taloudellista kannattavuutta tehdessään sosiaalisesti vastuullisia sijoituksia.

3.6   Tuotteiden standardointi

3.6.1   Sosiaalisesti vastuullisten rahoitustuotteiden arvottaminen ja juurruttaminen markkinoille (olivatpa ne sijoitus-, säästö- tai rahoitustuotteita) edellyttää, että määritellään etukäteen täysin selvästi vaatimukset, jotka niiden on täytettävä ja joilla taataan, että sosiaalisen vastuun periaatteet ovat sovellettavissa. Tuotteita on myös seurattava ja arvioitava jatkuvasti, ja niiden on oltava avoimia.

3.6.2   Espanjan standardointi- ja sertifiointiyhdistys AENOR (Asociación Española de Normalización y Certificación) tarkistaa parhaillaan sosiaalisesti vastuullisten rahoitustuotteiden standardia (14) (UNE 165001: 2002 EX, eettiset rahoitusvälineet), jotta instituutioille, jotka aikovat luoda tai markkinoida kyseisiä tuotteita, saataisiin yleiset vaatimukset ja jotta nämä eettiset kriteerit olisivat käyttäjille mahdollisimman avoimia ja heillä olisi niistä mahdollisimman paljon tietoa.

3.6.3   Samanaikaisesti useissa Euroopan unionin maissa on viime vuosina laadittu – usein valtioiden valvontaelinten pyynnöstä – alan itsesääntelykriteereitä, (15) jotta on voitu rekisteröidä alalle ilmaantuneet yhä lukuisammat sosiaalisesti vastuulliset uudet sijoitusrahastot. Tarkastusta ja arviointia vahvistavat lisäksi tilintarkastajat ja ammattimaiset neuvonantajat.

3.6.4   Huomionarvoinen on lisäksi Eurosifin ja jäsenvaltioiden sosiaalisten sijoitusfoorumien ajama kriteerien käytön avoimuutta edistävä aloite. Näin kuluttaja saa tietoa käytetyistä kriteereistä ja niiden soveltamisesta kuitenkin niin, että jätetään arvioimatta, ovatko tuotteet hyviä tai vastuullisia.

3.6.5   Aloitteella, jolla edistetään rahoituslaitosten sosiaalisesti vastuullisesta sijoittamisesta laatimien raporttien vertailukelpoisuutta, pyritään luomaan eräänlainen vakiomuotoinen asiakirjamalli, jolla EU-maissa vastattaisiin sijoittajien tiedonsaantitarpeeseen.

4.   Kuluttajansuojajärjestelmät

4.1   Finanssikriisi on heikentänyt kuluttajien luottamusta rahoituspalveluyrityksiin. Alan moraalisuus on asetettu kyseenalaiseksi, joten rahoituslaitoksilla on tilaisuus ryhtyä toimiin sosiaalisesti vastuullisten rahoitustuotteiden vakiinnuttamiseksi markkinoille.

4.2   Asiakastiedotuksen parantaminen

4.2.1   Yksi finanssikriisin vaikutuksista on se, että sääntelyviranomaiset kantavat yhä enemmän huolta säästäjistä ja sijoittajista. Asennetta on lujitettu välimieslautakuntien, esitteiden ja oppaiden avulla. Samalla on ryhdytty valvomaan kaikkien rahoitustuotteiden mainontaa (16) (sen on oltava selkeää ja puolueetonta, eikä se saa johtaa harhaan) ja on perustettu ”valituspisteitä” tai asiakasvaltuutetun tehtävänimikkeitä.

4.2.2   Pankit eivät kuitenkaan käytännössä aina anna asiakkaille heidän tarpeitaan vastaavaa asianmukaista tietoa. Eräässä Euroopan komission hiljattain tekemässä tutkimuksessa (17) tuodaankin ilmi monissa maissa unionin pankkilaitoksessa tapahtuvia sääntöjenvastaisuuksia, kuten palvelumaksujen avoimuuden puute ja korkeat hinnat, ja todetaan, että pankkien tarjoustuotteita on vaikea ostaa ja kyetä valitsemaan niistä edullisimmat.

4.2.3   Avoin asiakassuhde edellyttää selkeää, täsmällistä, ymmärrettävää ja vertailukelpoista tiedottamista. Sosiaalisesti vastuullisten rahoitustuotteiden yhteydessä on määriteltävä vähintään se, millaisesta sosiaalisesti vastuullisesta sijoittamisesta on kyse, esitettävä käytetyt käytännön kriteerit (sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen suodatin), kerrottava sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen valvontakomitean (18) kokoonpano, toimituskulut ja panttimaksut jne. sekä julkaistava säännöllisesti riippumattomia selvityksiä siitä, miten tuote on täyttänyt yhteiskuntavastuun periaatteet.

4.2.4   Tiedon saaminen asiakaspalvelun välityksellä parantaa tuotetta jatkuvasti (mikä on palvelun laadun kannalta keskeinen tekijä) ja tehostaa myynninjälkeistä vastuullista palvelutarjontaa tuotteen elinkaaren aikana tai niin kauan kuin asiakas pysyy tuotteen piirissä.

4.3   Enemmän talousvalistusta

4.3.1   Talousvalistus on yksi niistä vastuualueista, joita julkisen ja yksityisen sektorin olisi käsiteltävä yhteistoimin, jotta vastataan yhä monimutkaisemmaksi käyvän rahoitusalan asettamiin haasteisiin. Valistus on kuitenkin pidettävä erillään konkreettisten rahoitustuotteiden markkinointi-intresseistä.

4.3.2   Valvontaelimet ja rahoituslaitokset ovat tehneet useita aloitteita rahoitusalan tuntemuksen parantamiseksi väestön keskuudessa. Aloitteet on koottu ”talousvalistussuunnitelmiksi”, joilla pyritään välttämään etenkin kotitalouksien ylivelkaantuminen ja helpottamaan sellaisten tuotteiden valintaa, jotka vastaavat kotitalouksien riskiprofiilia ja varallisuustasoa.

4.3.3   Käynnistetyt talousvalistuspolitiikat auttavat synnyttämään luottamusta rahoitusjärjestelmää kohtaan, ja Euroopan unioni on myöntänyt niiden merkityksen sekä talousvalistuksesta annetussa komission tiedonannossa (19) että 14. toukokuuta 2008 kokoontuneen Ecofin-neuvoston päätelmissä (20).

4.3.4   Sosiaalisesti vastuullisesta sijoittamisesta tehtyjen tutkimusten ja markkinatoimijoiden valistustoimenpiteiden ansiosta rahoituslaitokset voivat ryhtyä soveltamaan kestävän ajattelun mukaisissa toimissaan parhaita käytänteitä. Opetusmateriaali ja käytännesäännöt ovat oivallista taustamateriaalia, jonka pohjalta valistusta voidaan kehittää edelleen.

4.4   Rahoituspalveluneuvonta

4.4.1   Rahoitusvälineiden markkinoista annetussa direktiivissä (21) säädetään, että rahoituslaitosten on tehostettava sijoittajan suojaa ja tarjottava asiakkailleen sijoittajan profiiliin sopivia tuotteita. Siinä jopa kehotetaan erottamaan selkeästi toisistaan neuvonta ja markkinointi. Lisäksi rahoitustuotteiden välittäjien on tunnettava yksityiskohtaisesti markkinoimansa tuotteet. Näin ollen asiakkaalta olisi soveltuvuustestin yhteydessä kysyttävä, hyväksyykö tämä vastuullista sijoittamista koskevat toimintaperiaatteet, kun tälle tarjotaan tai merkitään (salkunhoito) kyseisiä sopivimpia vastuullisen sijoittamisen tuotteita.

4.4.2   Erityisesti sosiaalisesti vastuullisiin rahoitustuotteisiin on liitettävä sisäisen valvonnan menettelyjä, joilla kartoitetaan sijoittajien riskit ja valvotaan eturistiriitojen olemassaoloa. Kaikesta tästä on raportoitava asianmukaisesti sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen valvontakomitealle (jonka on koostuttava etupäässä ulkopuolisista asiantuntijoista, jotta taataan sen suorittaman seurannan objektiivisuus).

5.   Sosiaalisesti vastuullisten sijoitusten tulevaisuudennäkymät

5.1   Sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen saattaa saada lisäpontta nykyisen kaltaisessa tilanteessa, jos sijoittajat pystyvät erottamaan yritykset, jotka panostavat pitkällä aikavälillä yritysten sosiaaliseen vastuuseen, ja havaitsemaan, mitkä yritykset käyttävät yhteiskuntavastuuta pelkkänä markkinointivälineenä.

5.2   Ammatillista lisäeläkettä tarjoavat laitokset ovat muotoutumassa merkittäväksi tekijäksi kasvatettaessa vastuullista sijoittamista. Jáureguin (22) mielestä se, että Espanjassa tuodaan mahdollisesti markkinoille 10 % sosiaaliturvan varmuusrahastosta (23) kestäväpohjaisin kriteerein, edistäisi sosiaalisesti vastuullisen ajattelutavan kehittymistä.

5.3   Hyvänä tapana saada liike-elämä ja viranomaiset liikkeelle kannattaa mainita esimerkiksi Business Centre Clubin, erään Puolan suurimmista työnantajajärjestöistä organisoima Medal of Social Solidarity -toiminta. Tämä sosiaalisen yhteisvastuun mitali myönnetään erityispalkintona henkilöille – myös pääjohtajille – muun muassa yrityksen sosiaalisen vastuuajattelun edistämisestä. Mitalin luovutustilaisuuteen osallistuu satoja pääjohtajia, ministereitä, diplomaatteja, pääministeri tai jopa Puolan presidentti, Euroopan komission puheenjohtaja tai ETSK:n puheenjohtaja.

5.4   Jotta sosiaalisesti vastuullinen sijoittaminen kasvaisi täyteen mittaansa, ETSK kehottaa julkishallintoa antamaan pontta asianmukaisten lainsäädäntöpuitteiden käyttöönotolle, edistämään kestäväpohjaisiin kriteereihin perustuvaa sijoitustoimintaa, tekemään yhteistyötä hyvien käytänteiden tunnetuksi tekemiseksi sekä tukemaan investointeja tällaisiin rahoitustuotteisiin esimerkiksi tarkoituksenmukaisilla veropolitiikoilla. (24) Yksi hyvin tehokas keino lisätä markkinoiden dynaamisuutta on soveltaa näitä kriteereitä julkishallinnon omissa, sekä kiinteän että vaihtuvan koron sijoituksissa, joita tehdään valtion omistamien sijoitusyhtiöiden ja vararahastojen välityksellä. Näin toimitaan Ranskassa. Sääntely-ympäristön avoimuuteen liittyen on syytä korostaa sellaisten sääntöjen vaikutusta, joilla sijoitusrahastojen hoitajia tai lisäeläkettä tarjoavia laitoksia kehotetaan ilmoittamaan, käyttävätkö ne investointikohteita valitessaan sosiaalisia ja ympäristökriteereitä vai eivät. Tämä on tilanne Yhdistyneessä kuningaskunnassa.

5.5   ETSK korostaa yritysten sitoutumisen merkitystä ja rahoitusmarkkinoilla toimivien välittäjien aktiivista salkunhoitoa. Lisäeläkettä tarjoavien laitosten salkunhoitajat, sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen tuotekohtaiset komiteat, valvontalautakunnat ja ammattiliitot saavat sosiaalisesti vastuullisten rahastojen markkinat toimimaan dynaamisesti.

Bryssel 26. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  KOM(2001) 366 lopullinen. Ks. myös komission tiedonanto ”Kasvua ja työllisyyttä edistävän kumppanuuden toteuttaminen: Euroopasta esikuva yritysten yhteiskuntavastuun alalla”, KOM(2006) 136 lopullinen.

1

(2)  ”Corporate Social Responsibility: Partners for Progress”, OECD, Pariisi 2001.

2

(3)  Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Eurooppalaisten rahoituslaitosten eettinen ja sosiaalinen ulottuvuus”, EUVL C 100, 30.4.2009, s. 84.

3

(4)  Ne on lueteltu ESBG:n (European Savings Banks Group, Euroopan säästöpankkiryhmittymän) asiakirjassa 143 vuodelta 1990.

4

European Savings Banks Group

(5)  E. Castelló (2005): ”El liderazgo social de las Cajas de Ahorro” (Säästöpankkien sosiaalinen johtoasema), FUNCAS Ediciones.

5

(6)  J.L. García (2009): ”Las cuentas de la economía social: magnitudes y financiación del tercer sector en España, 2005” (Osuus- ja yhteisötalouden tilinpäätös: kolmannen sektorin laajuus ja rahoitus Espanjassa vuonna 2005), Civitas Ediciones.

6

Ks. Euroopan parlamentin 19. helmikuuta 2009 antama päätöslauselma aiheesta ”Osuus- ja yhteisötalous”, esittelijä: Patrizia Toia.

(7)  Eurosif (2008). Yhdysvalloissa tällä tavoin sijoitettuja varoja oli vuonna 2007 yhteensä 1 917 miljardia euroa.

7

(8)  Eurosif (2008). Sosiaalisesti vastuullisen sijoittamisen arvo oli Euroopassa vuonna 2007 yhteensä 2 665 miljardia euroa.

8

(9)  Muñoz et al. (2004): ”The social responsibility performance of ethical and solidarity funds: An approach to the case of Spain”, Business Ethics, A European Review, Vol 13, numerot 2 ja 3, huhtikuu, heinäkuu.

9

(10)  Termi ”eettinen pankki” on yleisesti hyväksytty nimitys, joka ei sulje pois muita termejä, kuten ”kansalaispankki”, ”vaihtoehtopankki” tai ”sosiaalipankki”. Ks. Espanjan yhteissijoitusyritysten ja eläkerahastojen muodostama yhdistys INVERCO (eettinen komissio) (1999).

10

(11)  Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Sijoitusrahastojen vaikutukset teollisuuden muutoksiin”, EUVL C 128, 18.5.2010, s. 56.

11

(12)  Aiheen kannalta merkityksellinen uraauurtava teos: Amartya Sen (1970): ”Collective choice and social welfare”, Holden-Day.

12

(13)  Ne toimivat sijoittajien konsultteina ja tarjoavat valvontaelimen palveluita.

13

(14)  AENOR (2008): ”Ética. Sistema de gestión de la responsabilidad social de las empresas” (Etiikka – Yritysten sosiaalisen vastuun hallintajärjestelmä).

14

(15)  Ammatillista lisäeläkettä tarjoavien laitosten valvontalautakunnat selvittävät, käyttävätkö ne sijoituspäätöksissään sosiaalisen vastuun kriteereitä vai eivät.

15

(16)  Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi arvopapereiden yleisölle tarjoamisen tai kaupankäynnin kohteeksi ottamisen yhteydessä julkistettavasta esitteestä annetun direktiivin 2003/71/EY ja säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettavien arvopaperien liikkeeseenlaskijoita koskeviin tietoihin liittyvien avoimuusvaatimusten yhdenmukaistamisesta annetun direktiivin 2004/109/EY muuttamisesta”, KOM(2009) 491 lopullinen, CESE 257/2010.

16

(17)  ”Data collection for prices of current accounts provided to consumers”, Euroopan komissio 2009, http://ec.europa.eu/consumers/strategy/docs/prices_current_accounts_report_en.pdf

17

(18)  Asiantuntijoiden muodostama kollegio, joka avustaa rahoituslaitosta, tuotteen salkunhoitajaa tai tarkistuselintä, valvoo sitä, että eettistä suodatinta sovelletaan oikein ja tarkistaa annettavat tiedot. Jokaisella tuotteella tulisi olla oma komiteansa, vaikka käytännössä näin ei aina tapahdu.

18

(19)  KOM(2007) 808 lopullinen.

19

(20)  Neuvoston lehdistötiedote 8850/08 (Presse 113), s. 14.

20

(21)  Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/39/EY, annettu 21 päivänä huhtikuuta 2004, rahoitusvälineiden markkinoista.

21

(22)  Ramón Jáuregui on Euroopan parlamentin jäsen, ja hän kuuluu ”Vastuullinen vaihtoehto” -liikkeeseen.

22

(23)  Useissa Euroopan unionin maissa on tällainen rahasto.

23

(24)  Economistas sin Fronteras (Taloustieteilijät ilman rajoja) (2007): ”Cómo fomentar la inversión socialmente responsable en España” (Keinoja edistää sosiaalisesti vastuullista sijoittamista Espanjassa), UNED (Universidad Nacional de Educación a Distancia, Espanjan valtakunnallinen etäopetusta antava yliopisto).

24

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/39 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/39

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Kotityön ammatillistaminen” (lisälausunto)

2011/C 21/07

Esittelijä: Béatrice OUIN

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea päätti 16. helmikuuta 2010 työjärjestyksensä 29 artiklan täytäntöönpanomääräysten A kohdan nojalla laatia lisälausunnon aiheesta

Kotityön ammatillistaminen.

Asian valmistelusta vastannut ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 5. toukokuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 26. päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon äänin 133 puolesta ja 7 vastaan 11:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Suositukset

Kansainvälisen työtoimiston (BIT) hallintoneuvosto päätti maaliskuussa 2008 pitämässään 301. istunnossa kirjata kotityöntekijöiden ihmisarvoisen työn kesäkuussa 2010 pidettävän kansainvälisen työkonferenssin 99. istunnon esityslistaan järjestääkseen tälle kysymykselle kaksinkertaisen käsittelyn (double discussion). Tavoitteena on löytää paras keino kotityöntekijöiden oikeuksien ja asianmukaisten työskentelyolosuhteiden turvaamiseksi. BIT on jo käynnistänyt valtioiden ja työmarkkinaosapuolten keskuudessa keskustelun siitä, millainen väline soveltuisi tähän parhaiten. Myös ETSK toivoo työn erityispiirteet huomioivan tehokkaan välineen hyväksymistä. Lisäksi se kehottaa eurooppalaisia toimijoita, jäsenvaltioita ja työmarkkinaosapuolia ryhtymään seuraaviin toimiin:

| 1.1 | Tulee tehdä lisätutkimusta tarkempien tietojen saamiseksi kotityön sääntelystä sekä kotityöntekijöiden työehdoista ja oloista ja sosiaaliturvasta sekä näiden soveltamisesta jäsenvaltioissa. Olemassa olevat selvitykset ovat puutteellisia, eikä niiden perusteella voida tehdä EU:n kattavia vertailuja, vaikka tilanteet vaihtelevat paljon. |
| --- | --- |

1.1

Tulee tehdä lisätutkimusta tarkempien tietojen saamiseksi kotityön sääntelystä sekä kotityöntekijöiden työehdoista ja oloista ja sosiaaliturvasta sekä näiden soveltamisesta jäsenvaltioissa. Olemassa olevat selvitykset ovat puutteellisia, eikä niiden perusteella voida tehdä EU:n kattavia vertailuja, vaikka tilanteet vaihtelevat paljon.

| 1.2 | Jäsenvaltioissa tulee ottaa käyttöön oikeudellisia ratkaisuja, joihin sisältyy vero-oikeudellisia, sosiaaliturvaa koskevia sekä työ- ja siviilioikeudellisia määräyksiä. Niiden avulla tulee motivoida kotitalouksia työllistämään kotityöntekijöitä virallisesti ja potentiaalisia kotityöntekijöitä aloittamaan työn laillisen sopimuksen pohjalta. |
| --- | --- |

1.2

Jäsenvaltioissa tulee ottaa käyttöön oikeudellisia ratkaisuja, joihin sisältyy vero-oikeudellisia, sosiaaliturvaa koskevia sekä työ- ja siviilioikeudellisia määräyksiä. Niiden avulla tulee motivoida kotitalouksia työllistämään kotityöntekijöitä virallisesti ja potentiaalisia kotityöntekijöitä aloittamaan työn laillisen sopimuksen pohjalta.

| 1.3 | Tulee laatia ja jakaa neuvoja ja suosituksia työnantajina toimiville yksityishenkilöille ja heidän työllistämilleen kotityöntekijöille. Lisäksi tulee edistää tiedon/koulutuksen saantia sekä työnantajien että työntekijöiden velvoitteista ja oikeuksista erityisesti silloin, jos työnantajat voivat saada veroetuuksia tai vähennyksiä. |
| --- | --- |

1.3

Tulee laatia ja jakaa neuvoja ja suosituksia työnantajina toimiville yksityishenkilöille ja heidän työllistämilleen kotityöntekijöille. Lisäksi tulee edistää tiedon/koulutuksen saantia sekä työnantajien että työntekijöiden velvoitteista ja oikeuksista erityisesti silloin, jos työnantajat voivat saada veroetuuksia tai vähennyksiä.

| 1.4 | Tulee täydentää luokituksia, joissa kuvataan laadukkaan kotona ja perheen parissa tehtävän työn edellyttämiä valmiuksia ja soveltuvuutta sekä siihen liittyviä työtehtäviä ja vastuuta. Lisäksi tulee laatia vertailuja eri jäsenvaltioiden tilanteesta ja edistää EU-tason alakohtaista vuoropuhelua kyseisen alan toiminnasta. |
| --- | --- |

1.4

Tulee täydentää luokituksia, joissa kuvataan laadukkaan kotona ja perheen parissa tehtävän työn edellyttämiä valmiuksia ja soveltuvuutta sekä siihen liittyviä työtehtäviä ja vastuuta. Lisäksi tulee laatia vertailuja eri jäsenvaltioiden tilanteesta ja edistää EU-tason alakohtaista vuoropuhelua kyseisen alan toiminnasta.

| 1.5 | Tulee vertailla erilaisia työn järjestämisen muotoja (julkiset palvelut, yritykset, yhdistykset, osuuskunnat, suora työsuhde) työntekijöiden oikeuksien ja tuotettujen palvelujen laadun kannalta. |
| --- | --- |

1.5

Tulee vertailla erilaisia työn järjestämisen muotoja (julkiset palvelut, yritykset, yhdistykset, osuuskunnat, suora työsuhde) työntekijöiden oikeuksien ja tuotettujen palvelujen laadun kannalta.

| 1.6 | Tulee edistää työn järjestämistä niin, että työnantajien tai asiakkaiden kotiin voidaan saada sijaisia (koska ilman tätä loma-, sairausloma-, äitiysvapaa- ja koulutusoikeudet eivät edelleenkään toteudu) ja kotien välisistä matka-ajoista maksetaan korvaus. On myös välttämätöntä, että mies- ja naispuoliset työntekijät voivat järjestäytyä puolustaakseen oikeuksiaan, päästäkseen eristyneisyydestään ja neuvotellakseen työnantajiensa kanssa itselleen oikeudet, jotka vastaavat yrityksissä ja hallinnossa työskentelevien työntekijöiden oikeuksia. |
| --- | --- |

1.6

Tulee edistää työn järjestämistä niin, että työnantajien tai asiakkaiden kotiin voidaan saada sijaisia (koska ilman tätä loma-, sairausloma-, äitiysvapaa- ja koulutusoikeudet eivät edelleenkään toteudu) ja kotien välisistä matka-ajoista maksetaan korvaus. On myös välttämätöntä, että mies- ja naispuoliset työntekijät voivat järjestäytyä puolustaakseen oikeuksiaan, päästäkseen eristyneisyydestään ja neuvotellakseen työnantajiensa kanssa itselleen oikeudet, jotka vastaavat yrityksissä ja hallinnossa työskentelevien työntekijöiden oikeuksia.

| 1.7 | Tulee huolehtia siitä, että hankittu kokemus ja jatkokoulutus voidaan varmentaa todistuksella, jotta tämäntyyppisen työn arvo tunnustetaan ja työnantajat tai asiakkaat voivat varmistua mies- ja naispuolisten työntekijöiden ammattipätevyydestä. |
| --- | --- |

1.7

Tulee huolehtia siitä, että hankittu kokemus ja jatkokoulutus voidaan varmentaa todistuksella, jotta tämäntyyppisen työn arvo tunnustetaan ja työnantajat tai asiakkaat voivat varmistua mies- ja naispuolisten työntekijöiden ammattipätevyydestä.

| 1.8 | Tulee edistää tämän alan työskentelyn järjestämiseen liittyvää innovointia kannustamalla kokeilemaan uusia ideoita ja kehittämään uusia organisointi- ja kumppanuusmuotoja, jotta tehtävät voidaan hoitaa yhä tehokkaammin ja luotettavammin. |
| --- | --- |

1.8

Tulee edistää tämän alan työskentelyn järjestämiseen liittyvää innovointia kannustamalla kokeilemaan uusia ideoita ja kehittämään uusia organisointi- ja kumppanuusmuotoja, jotta tehtävät voidaan hoitaa yhä tehokkaammin ja luotettavammin.

| 1.9 | Tulee määritellä kotityölle ominaiset riskit ja pyrkiä vähentämään ja ehkäisemään niitä sekä taata kotityöntekijöille muiden alojen työntekijöiden työehtoja vastaavat ehdot työterveyteen ja -turvallisuuteen, sosiaaliturvaan – myös äitiyteen ja eläkkeeseen – liittyvissä kysymyksissä. |
| --- | --- |

1.9

Tulee määritellä kotityölle ominaiset riskit ja pyrkiä vähentämään ja ehkäisemään niitä sekä taata kotityöntekijöille muiden alojen työntekijöiden työehtoja vastaavat ehdot työterveyteen ja -turvallisuuteen, sosiaaliturvaan – myös äitiyteen ja eläkkeeseen – liittyvissä kysymyksissä.

| 1.10 | Tulee torjua tällä alalla yleistä laitonta työtä sekä suojella laittomia ja hyväksikäytettyjä naispuolisia siirtotyöläisiä: heiltä tulee poistaa ”kaksinkertainen rangaistus”, joka tarkoittaa, että kun he menevät valittamaan poliisille kärsimästään väkivallasta tai seksuaalisesta hyväksikäytöstä tai siitä, ettei heidän palkkaansa ole maksettu, heidät palautetaan alkuperämaahansa. Kansainvälisiä yleissopimuksia tulee noudattaa, ja niillä tulee suojella kyseisiä henkilöitä (1). |
| --- | --- |

1.10

Tulee torjua tällä alalla yleistä laitonta työtä sekä suojella laittomia ja hyväksikäytettyjä naispuolisia siirtotyöläisiä: heiltä tulee poistaa ”kaksinkertainen rangaistus”, joka tarkoittaa, että kun he menevät valittamaan poliisille kärsimästään väkivallasta tai seksuaalisesta hyväksikäytöstä tai siitä, ettei heidän palkkaansa ole maksettu, heidät palautetaan alkuperämaahansa. Kansainvälisiä yleissopimuksia tulee noudattaa, ja niillä tulee suojella kyseisiä henkilöitä (1).

2.   Yleistä

2.1   Havaintoja

2.1.1   Siivoojat, lastenhoitajat, kotihoitajat, kotiapulaiset - näitä yksinomaan naisten tekemiä töitä ei vielä pidetä oikeina ammatteina mm. siksi, että niitä tehdään kotona ilman korvausta. Nyt kun Kansainvälinen työjärjestö käsittelee kotityöntekijöiden ihmisarvoista työtä, talous- ja sosiaalikomitea haluaa syventää sukupuolten tasa-arvon, talouskasvun ja työllisyysasteen yhteydestä lokakuussa 2009 antamassaan lausunnossa (2) esittämiensä ajatusten käsittelyä. Kyseisessä lausunnossa osoitetaan, miten tärkeää henkilökohtaisen palvelun työtehtävien ammatillisuuden lisääminen on sekä sukupuolten tasa-arvolle että talouskasvulle.

2.1.2   EU:n jäsenvaltiot pitävät henkilökohtaisia palveluja työllisyysvarantona, jota ei voida siirtää muualle. Monet ovat ottaneet käyttöön verohelpotuksia tai -etuuksia, joiden avulla pyritään laittoman työn siirtymiseen laillisen työn piiriin ja kannustetaan luomaan uusia työpaikkoja auttamalla edunsaajia sovittamaan perhe- ja työelämä yhä paremmin yhteen.

2.1.3   Kesäkuussa 2010 pidettävää konferenssia varten laaditun ILOn raportin (3) mukaan teollisuusmaissa kotityön osuus kokonaistyöllisyydestä on 5-9 prosenttia. Raportin johdannossa todetaan näin: ”Palkallinen kotityö on useissa maissa edelleen lähes näkymätöntä työtä. Sitä ei tehdä tehtaassa tai toimistossa vaan yksityishenkilön kotona. Työntekijät eivät ole perheen elatuksesta huolehtivia miehiä vaan lähes aina naisia. He eivät työskentele muiden kanssa vaan yksin neljän seinän sisällä. Heidän työnsä tavoitteena ei ole tuottaa lisäarvoa vaan tarjota hoitoa tai palveluja miljoonissa kotitalouksissa. Kotityö koostuu useimmiten palkattomasta työstä, joita naiset perinteisesti tekevät kotonaan. Tämä selittää, miksi kyseinen työ on alipalkattua ja sitä tehdään yleensä epävirallisesti ja laittomasti. Tällaista työtä ei pidetä yleisen työlainsäädännön piiriin kuuluvana tavanomaisena työnä, sillä sen juuret juontavat isäntäväen ja palvelijoiden suhteeseen. Monissa lakiteksteissä ei näin ollen ole otettu huomioon kotityösuhteen erityisluonnetta. Tämän takia kotityöntekijät ovat suojattomia eriarvoista, epäoikeudenmukaista ja usein hyväksikäytön luonteista kohtelua vastaan.” (4)

2.1.4   Lisäksi raportissa todetaan: ”Tiedotusvälineet paljastavat usein kaltoinkohtelu- ja hyväksikäyttötapauksia, myös seksuaalista väkivaltaa ja orjuuttamista, erityisesti työnantajan luona asuvien naispuolisten kotityöntekijöiden keskuudessa.” Vaikka alalla työskentelevien henkilöiden määrä kasvaa jatkuvasti, kotityö on edelleen epävarmin, huonoimmin palkattu, vähiten suojattu ja vaarallisimpiin kuuluva työnteonmuoto. Koska kyseessä on kansainvälisten sääntöjen piiriin kuulumaton erityinen työskentelymuoto, ILO on pyrkinyt jo vuodesta 1948 luomaan sille asianmukaisen säännöstön.

2.1.5   Käsillä oleva lausunto koskee palkallista kotityötä, joka tehdään yksityiskodissa sen tarpeisiin. Tehtäviin sisältyvät kotitaloustyö, lastenhoito ja muut henkilökohtaiset palvelut. Lausunnon aiheena eivät ole sosiaaliset palvelut eivätkä yksityisyritykset vaan yksityishenkilöiden palkkaamien kotityöntekijöiden työolot. Koska tällainen työ vaikuttaa yhä laajempaan joukkoon ihmisiä – sen tekijöihin ja teettäjiin – ja on erityisluonteista, sille tulee laatia sääntelykehys, jossa otetaan huomioon sen erityispiirteet.

2.1.6   Euroopassa useimmilla mies- ja naispuolisilla kotityöntekijöillä on useita työnantajia. Vain harvat heistä – usein naispuolisia siirtolaisia – asuvat työnantajansa luona. Työskentely on hyvin usein epävirallista. Naispuoliset kotityöntekijät ovat usein haavoittuvassa asemassa olevia maaseudulta kotoisin olevia henkilöitä, jotka tuntevat huonosti oikeutensa ja joiden koulutustaso on alhainen, tai siirtolaisia, jotka puhuvat huonosti tulomaan kieltä.

2.1.7   Oikeudellisista tilanteista riippumatta työlainsäädäntö on laadittu yrityksiä varten, eikä se käytännössä useimmiten päde kotona tehtävään työhön, jossa valvonta on vaikeaa tai sitä ei ole. Tähän liittyen myöskään ansiotoimintaa ja kaupallista toimintaa koskevat säännöt eivät päde. Itse asiassa Adam Smith (5) mieltää tällaisen työn tuottamattomaksi. Sen arvoa ei tunnusteta, vaikka se on välttämätöntä yhteiskunnan toiminnalle.

2.1.8   ”Koska työlainsäädännöissä ei monestikaan määritellä selvästi kotityöntekijöiden asemaa, he jäävät usein osattomiksi virallisesta sääntelystä niin lakiteksteissä kuin käytännössäkin.” (6) Vaikka kotityöntekijöitä ei ole Euroopan unionin jäsenvaltioissa jätetty työoikeuden yleisten normien soveltamisalan ulkopuolelle, käytännössä heihin sovelletaan erittäin harvoin näitä normeja. Työnantajina toimivilla yksityishenkilöillä on hatarat tiedot velvollisuuksistaan ja vastuustaan. Kotityöntekijät työskentelevät yksin, ja siksi järjestäytyminen on vaikeaa.

2.2   Ammatillistamisen määrittely

2.2.1   Kotona ja perheen parissa tehtävään työhön kuuluvia tehtäviä on opittu epävirallisesti perheen keskuudessa. Tällainen työ vaihtelee sukupolvesta toiseen. Euroopassa kehräyksen ja eläinten ruokkimisen tilalle ovat tulleet pesuohjelmat ja tuoreiden tuotteiden valinta valintamyymälöiden hyllyistä. Tällainen epävirallinen oppiminen tulee tunnustaa, ja tarvittavat taidot ja tiedot tulee määritellä. Tulee myös kiinnittää huomiota elinikäiseen oppimiseen. Teknologisten innovaatioiden tulee hyödyttää tätä alaa kuten muitakin aloja, ja uusi ravitsemustietämys tai uudet ympäristönsuojeluvaatimukset tulee ottaa huomioon.

2.2.2   Kotityön edellytysten parantamiseksi on määriteltävä tarkasti siihen kuuluvat tehtävät, vastuualueet ja vaaditut taidot sekä annettava virallista koulutusta, jonka avulla voidaan hankkia tarvittavat tiedot koko asiakaskunnan palvelemiseksi, tai tunnustettava hankittu kokemus. Opinnoista ja kokemuksesta tulisi saada pätevyystodistus. Työnantajien tai asiakkaiden intressien mukaista on voida käyttää työntekijöitä, joiden pätevyydestä on todistus.

2.2.3   Ammatillistaminen tarkoittaa, että työntekijällä on vastaavat oikeudet ja turva kuin toimisto- tai tehdastyöntekijöillä. Siihen kuuluvat kunnollinen palkka, joka kattaa matka-ajan kotien välillä, sekä viikoittaisen työajan määrittely, mahdollisuus palkalliseen lomaan, työterveys- ja turvallisuussääntöjen noudattaminen, kunnollinen eläke, äitiyssuoja (7), palkalliset sairauslomat, työkyvyttömyyskorvaukset, irtisanomista tai sopimuksen purkamista koskevat säännöt, oikeussuojakeinot hyväksikäytön varalta sekä todellinen mahdollisuus ammattikoulutukseen ja urakehitykseen, kuten muissakin ammateissa. Sopimuksen solmimisen yleistäminen suojaisi työntekijöitä ja työnantajia.

2.2.4   Ammatillistaminen tarkoittaa kotityön muuttamista ammatiksi ja niiden nykyisten stereotyyppien purkamista, joiden mukaan nämä tehtävät kuuluvat naisille. Ammatillistamisen edistymistä voidaan mitata sillä, miten sukupuolten edustus kehittyy.

2.3   Kotityön määrittely

2.3.1   Kotityön tärkein ominaispiirre on sen näkymättömyys. Mies- ja naispuolisten kotityöntekijöiden tehtäviä ja etenkään vastuita ei ole nimetty tai listattu juuri koskaan. Työnantajat uskovat kotinsa ja lapsensa sellaisten ihmisten hoitoon, joiden pätevyyttä he eivät pysty varmentamaan. (8) Selvityksissä (9), joissa tarkastellaan kodeissa tehtävän työn arvoa perheiden arkielämän järjestämisen (käytettävissä olevan ajan) kannalta, korostetaan, ettei yhteiskunta voi toimia ilman näiden töiden tekemistä. Tämä arvo on tunnustettava.

2.3.2   Kodeissa ja perheen parissa tehtävä työ tarkoittaa tehtäviä, joita suorittavat julkisen sosiaalitoimen ja julkisista varoista rahoitettujen järjestöjen palveluksessa olevat henkilöt, yksityisyritykset sekä kotityöntekijät suorien sopimusten perusteella, laillisesti tai laittomasti, ja joissa työnantajat ovat yksityishenkilöitä. Vaikka kaikissa tapauksissa kotityötä tekevät miltei yksinomaan naiset, työehdot ja olot ovat yleensä paremmat julkisessa sosiaalitoimessa ja yrityksissä. Niiden palveluksessa olevat voivat järjestäytyä, työmarkkinaosapuolet neuvottelevat heitä koskevat työehtosopimukset, ja hallinnollinen valvonta on mahdollista.

2.3.3   ILOn raportissa (10) todetaan, että kansainvälisen työtoimiston kansainvälisen ammattiluokituksen (ISCO) mukaan kotityö jakautuu kahteen pääluokkaan (5 ja 9), joihin liittyy tietyt tehtävät ja tietty pätevyystaso. ”Pääluokka 5 koskee kaupallisia laitoksia, toimielimiä ja yksityiskoteja. Siihen kuuluu kaksi pääkategoriaa: ravintola- ja suurtaloustyöntekijät (alaryhmä 512), johon lukeutuvat kodin kunnossapidosta huolehtiva henkilöstö, kokit ja muut vastaavat työntekijät, sekä perus- ja lähihoitajat, lasten- ja kotihoitajat ym. (alaryhmä 513). Ryhmään 5121 luokitellaan etenkin kotipalveluesimiesten tehtävät. Ryhmää 5131 koskevan määritelmän mukaan lastenhoitajat ’hoitavat toimeksiantajan lapsia ja huolehtivat näiden päivittäistoimista’. Heidän tehtävänsä ovat määritelmän mukaan seuraavat:

| — | lasten auttaminen peseytymisessä, pukeutumisessa ja aterioilla |
| --- | --- |

—

lasten auttaminen peseytymisessä, pukeutumisessa ja aterioilla

| — | lasten vieminen kouluun ja tuominen koulusta ja lasten vieminen harrastuksiin |
| --- | --- |

—

lasten vieminen kouluun ja tuominen koulusta ja lasten vieminen harrastuksiin

| — | lasten kanssa leikkiminen tai heidän viihdyttämisensä lukemalla tai satuja kertomalla |
| --- | --- |

—

lasten kanssa leikkiminen tai heidän viihdyttämisensä lukemalla tai satuja kertomalla

| — | lasten huoneiden ja leikkitilojen siivoaminen |
| --- | --- |

—

lasten huoneiden ja leikkitilojen siivoaminen

| — | lapsista huolehtiminen koulun lounastauolla tai muilla tauoilla |
| --- | --- |

—

lapsista huolehtiminen koulun lounastauolla tai muilla tauoilla

| — | lapsista huolehtiminen kouluretkillä, museovierailuilla tai muissa vastaavissa yhteyksissä |
| --- | --- |

—

lapsista huolehtiminen kouluretkillä, museovierailuilla tai muissa vastaavissa yhteyksissä

| — | muiden asiaan liittyvien tehtävien hoitaminen |
| --- | --- |

—

muiden asiaan liittyvien tehtävien hoitaminen

| — | muiden työntekijöiden valvominen. |
| --- | --- |

—

muiden työntekijöiden valvominen.

Henkilökohtaiset kotihoitajat (ryhmä 5133) ”huolehtivat tietyistä henkilökohtaisista tarpeista ja yleisesti ottaen hoitavat kodeissa henkilöitä, jotka tarvitsevat hoitoa fyysisen tai psyykkisen sairauden, puutteellisen toimintakyvyn tai vanhuuden vaivojen takia”. Tähän ryhmään kuuluvien työntekijöiden (mm. kotihoitajien) tehtävät ovat seuraavat:

| — | auttaminen aamu- ja iltatoimissa sekä vaatteidenvaihdossa aamulla ja illalla |
| --- | --- |

—

auttaminen aamu- ja iltatoimissa sekä vaatteidenvaihdossa aamulla ja illalla

| — | lakanoiden vaihtaminen ja auttaminen kylpemisessä ja muussa peseytymisessä |
| --- | --- |

—

lakanoiden vaihtaminen ja auttaminen kylpemisessä ja muussa peseytymisessä

| — | itse valmistettujen tai muiden valmistamien aterioiden tarjoileminen ja tarvittaessa hoidettavan henkilön syöttäminen |
| --- | --- |

—

itse valmistettujen tai muiden valmistamien aterioiden tarjoileminen ja tarvittaessa hoidettavan henkilön syöttäminen

| — | reseptilääkkeiden antaminen tai siitä huolehtiminen, että lääkkeet otetaan |
| --- | --- |

—

reseptilääkkeiden antaminen tai siitä huolehtiminen, että lääkkeet otetaan

| — | ilmoittaminen mahdollisesta terveydentilan heikkenemisestä asiakasta hoitavalle lääkärille tai sosiaalitoimelle |
| --- | --- |

—

ilmoittaminen mahdollisesta terveydentilan heikkenemisestä asiakasta hoitavalle lääkärille tai sosiaalitoimelle

| — | muiden asiaan liittyvien tehtävien hoitaminen |
| --- | --- |

—

muiden asiaan liittyvien tehtävien hoitaminen

| — | muiden työntekijöiden valvominen. |
| --- | --- |

—

muiden työntekijöiden valvominen.

Alaryhmään 913 kuuluvat kotiavustajat ja muut avustajat, siivoojat ja pesulatyöntekijät. Siihen luetaan sisätilojen ja irtaimiston puhdistamiseen liittyvät työt, joita tehdään yksityishenkilöiden kotona, hotelleissa, toimistoissa, sairaaloissa ja muissa laitoksissa sekä kaikentyyppisille ajoneuvoille. Tähän alaryhmään kuuluvat kotiavustajat ja siivoojat sekä vaatteiden pesua ja silitystä käsityönä tekevät henkilöt. Ryhmään 9131 luokiteltavat kotiavustajat ja siivoojat ”lakaisevat, imuroivat, pesevät ja vahaavat lattioita, pesevät pyykkiä, tekevät ruoka- ja muita kotitaloudessa tarvittavia ostoksia, valmistavat ja tarjoilevat aterioita sekä tekevät muita kotitöitä”.”

2.3.4   Vaikka sairaanhoito ei kuulu kotityöhön, kotiapulaisen tai lastenhoitajan on pystyttävä huolehtimaan siitä, että hänen vastuullaan olevat henkilöt ottavat lääkkeensä, ja ryhtymään toimiin hoitamansa henkilön joutuessa yhtäkkiä hengenvaaraan. Hänellä tulee olla tähän tarvittava koulutus.

2.3.5   Kun työnantaja on poissa tai tarvitsee huolenpitoa, näitä tehtäviä hoitavien henkilöiden on osattava toimia itsenäisesti ja pystyttävä järjestämään ajankäyttönsä. Heidän on oltava luotettavia, sillä heidän vastuulleen uskotaan kodin avaimet, vauvat ja iäkkäät vanhemmat – lyhyesti sanottuna se, mikä perheissä on kaikkein tärkeintä. Heidän on oltava vastuuntuntoisia, aloitteellisia ja hienotunteisia, ja kun he huolehtivat lapsista tai huolenpitoa tarvitsevista henkilöistä, heidän on pystyttävä tekemään monia asioita yhtä aikaa, oltava tarkkaavaisia, huomaavaisia, vakuuttavia, kärsivällisiä ja rauhallisia sekä osattava keskittyä, kuunnella, osoittaa arvovaltansa ja toimia onnettomuuden sattuessa. Heillä on oltava kyky empatiaan sekä psykologista, ravitsemustieteellistä ja terveydenhuoltoon liittyvää tietämystä.

2.4   Kotityön ominaispiirteet

Kotityö on epävarmaa ja huonosti palkattua, koska sen arvoa ei tunnusteta – mm. siksi, että sitä tehdään kotona ilman korvaustakin –, koska työnantajat ovat yksityishenkilöitä eivätkä voi tai halua maksaa enempää, koska työtä tekevät naiset yksin ja useimmiten monien työnantajien luona ja koska työntekijät eivät voi järjestäytyä, lakkoilla tai pysäyttää tuotantoa vaatimustensa tueksi kuten yritysten työntekijät. Asiaan vaikuttaa myös se, että näiden ammattien mainetta ja naisen ja äidin rooleja rasittavat stereotypiat peittävät alleen todelliset pätevyysvaatimukset sekä sen, että työpaikka on yksityinen koti, jota on mahdotonta valvoa, ja että työntekijät ovat usein laittomia ja oikeudettomia maahanmuuttajia.

2.4.1   Epävarmuus liittyy tällaiseen työhön luonnostaan kotien tarpeiden muuttumisen takia: lapset kasvavat ja itsenäistyvät, huolenpitoa tarvitsevat iäkkäät ihmiset kuolevat, ja kun kotitalouden käytettävissä olevat varat niukkenevat esimerkiksi työttömyyden takia, kotityöntekijä menettää työnsä.

3.   Erityistä

3.1   Ammatillistamisen tavoitteet

3.1.1   Paremmat mahdollisuudet perhe- ja työelämän yhteensovittamiseen

3.1.1.1   Naisten palkkatyö, joka on sukupuolten tasa-arvon edellytys, on vaatinut palvelujen luomista sen työn korvaamiseksi, jonka naiset aiemmin tekivät kotona. Se on myös kartuttanut perheiden rahavaroja, minkä ansiosta osa niistä on voinut hankkia kotiin palveluja luoden näin työpaikkoja.

3.1.1.2   Tällaisia palveluja on kehittynyt, koska ne ovat välttämättömiä perhe- ja työelämän tasapainottamiseksi. Miesten ja naisten pitää pystyä sitoutumaan työelämään ilman, että se tapahtuu perhe- ja yksityiselämän kustannuksella. Heidän on siis uskottava osa kodissa ja perheen parissa tehtävästä työstä ulkopuolisille.

3.1.1.3   Työmarkkinoiden sukupuolijakauman tasapainottamiseksi ja väestön ikääntymisestä johtuvien uusien tarpeiden huomioon ottamiseksi näitä palveluja on tulevaisuudessa kehitettävä yhä enemmän, joten alalle tulee todennäköisesti yhä enemmän työntekijöitä.

3.1.2   Laadukkaat työpaikat ja palvelut

3.1.2.1   Näiden palvelujen kehittämiseksi tulee taata niiden laatu, laajentaa jo olemassa olevaa koulutusta, käynnistää jatkokoulutusta alan kehityksen huomioimiseksi ja lisätä mahdollisuuksia pätevyyden valvontaan. Alan työpaikkojen ammatillistaminen tarkoittaa niiden laadun parantamista niin asiakkaiden ja edunsaajien kuin työntekijöidenkin kannalta. Näin varmistetaan parhaiten, että alan töille löytyy tulevaisuudessa tekijöitä.

3.1.3   Köyhyyden torjunta

3.1.3.1   Tiedetään, että Euroopassa elää köyhyydessä enemmän naisia kuin miehiä. Kotityölle ominaiset matala palkkataso ja epävarmuus sekä laiton työ ovat sosiaalisen syrjäytymisen osatekijöitä. Euroopassa laitonta työtä tehdään eniten kotityöalalla, enemmän kuin rakennus- tai ravintola-alalla (11).

3.1.4   Epävirallisen työn ja laittoman maahanmuuton torjunta

3.1.4.1   Euroopassa havaituissa orjuustapauksissa on ollut kyse laittomista naispuolisista kotityöntekijöistä, joille työnantaja ei maksa palkkaa vaan lupaa lailliset asiakirjat. Nämä työntekijät ovat kaikkein heikoimmassa asemassa: he eivät uskalla valittaa huonosta kohtelusta, väkivallasta ja seksuaalisesta hyväksikäytöstä karkotuksen pelossa. Kotityön tulisi tukeutua vapaaehtoiseen maahanmuuttoon, jossa nykyään painottuu erittäin korkea pätevyystaso. Euroopan väestötilanne on sellainen, että etenkin huolenpitoa tarvitsevien iäkkäiden ihmisten tarpeiden täyttämiseksi on turvauduttava siirtolaisiin.

3.1.4.2   Epävirallinen työ jättää työntekijän ilman sosiaaliturvaa ja yhteisön ilman verotuloja ja sosiaalimaksuja. Se vahingoittaa kotityön mainetta ja arvostusta ja tekee siitä toisen luokan työtä, mikä ruokkii stereotypioita ja alentaa koko ammatin arvoa. Se lisää köyhyyden riskiä.

3.1.4.3   Kotitalouksissa tehtävän epävirallisen työn vähentäminen edellyttää useita toimia, jotka otetaan osaksi eri jäsenvaltioiden oikeusjärjestelmiä. Niihin tulee sisältyä erityisesti vero-oikeudellisia, sosiaaliturvaa koskevia sekä työ- ja siviilioikeudellisia säännöksiä. Halukkuus työllistää ja työllistyä epävirallisesti johtuu useimmiten taloudellisista syistä, sillä epävirallinen työ on molemmille osapuolille edullisempaa kuin virallinen. Jäsenvaltioiden toimilla tulisi pyrkiä pienentämään saatavien hyötyjen eroja, ja näitä toimia tulisi tukea paikallisiin sosiaalisiin ja kulttuurisiin oloihin sovitetuilla hankkeilla (tiedotusvälinekampanjat, julkisuuden henkilöiden esimerkki, epäviralliseen työhön liittyvistä riskeistä tiedottaminen).

3.2   Työehdot

3.2.1   Työnantajajärjestöt ja ammattiliitot ovat neuvotelleet työehtosopimuksia. Näitä edistysaskelia on hyödynnettävä kotityöntekijöiden olojen parantamisessa. Tulee laatia selvityksiä Euroopassa voimassa olevista kotityöntekijöiden työehtosopimuksista ja edistää niiden yleistä käyttöönottoa parhaiden käytäntöjen pohjalta. Tulee myös vertailla erilaisia työn järjestämisen muotoja (yritykset, yhdistykset, osuuskunnat, suora työsuhde) työntekijöiden oikeuksien ja tuotettujen palvelujen laadun kannalta.

3.2.2   Monissa Euroopan maissa sekä työnantajina toimivilla yksityishenkilöillä että kotityöntekijöillä on hatarat tiedot oikeuksistaan ja velvollisuuksistaan. Työnantaja ei ajattele siivoojaa tai lastenhoitajaa työntekijänä, jolla on oikeuksia. Stereotypioiden takia hän pitää työntekijää apulaisena, jolle hän tekee palveluksen tarjoamalla muutamia työtunteja. Usein kahden osapuolen välillä ei allekirjoiteta sopimusta, eikä työehtoja, palkkaa, lomia, työtunteja, tehtävänkuvausta, sopimuksen purkamista tai irtisanomiskorvauksia määritellä selkeästi. Molempien osapuolten oikeudet ja velvollisuudet on määriteltävä nykyistä selvemmin. Tämä suojaa myös työnantajia: heidän on tiedostettava selvemmin, millaisen riskin (varkaudet, tapaturmat) he ottavat palkatessaan kotiinsa työntekijän ja millainen vastuu työnantajalla on.

3.2.3   Työterveys ja turvallisuus: kotityötä pidetään perusteetta vaarattomana. Palovammat, haavat, puhdistusaineista johtuvat myrkytykset, kaatumiset ja kotitalouslaitteista johtuvat sähköiskut ovat tavallisia tapaturmia, erityisesti jos työnantaja ei tiedä, että hänen on noudatettava turvallisuusmääräyksiä ja jos työntekijöille ei ole kerrottu vaaroista ja jos heitä ei ole koulutettu ehkäisemään niitä.

3.2.4   Terveydenhuolto, äitiyssuojelu, eläke: äitiysloman takia työntekijä usein erotetaan, koska työnantaja tarvitsee jonkun tekemään kotityöt ja ottaa tilalle toisen työntekijän eikä pidä itseään velvollisena ottamaan takaisin äitiysloman pitänyttä työntekijää. Työntekijän oikeuksia ei pystytä toteuttamaan käytännössä, koska tilapäisiä sijaisuusjärjestelyjä ei ole käytettävissä. Sosiaaliturva- ja eläkejärjestelmissä ei useinkaan voida huomioida muutamia monen eri työnantajan luona tehtyjä työtunteja.

3.2.5   Pätevyys, koulutus: vaaditut valmiudet on jo kauan opittu epävirallisesti. Muutaman viime vuoden aikana on huomattu, että tieto siirtyy eteenpäin perheissä aiempaa heikommin. Nuoret äidit ovat neuvottomia, kun ensimmäinen lapsi syntyy, eivätkä nuoret vanhemmat enää osaa valmistaa tasapainoisia aterioita vaan suosivat valmisruokia, mikä on yksi syy lasten liikalihavuuteen. Tehtävien ja taitojen määritteleminen ja opettaminen edistäisivät myös niiden yleistymistä ja entistä tasapuolisempaa jakautumista molemmille sukupuolille.

Bryssel 26. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  Ks. siirtotyöläisten oikeudellista asemaa koskeva eurooppalainen yleissopimus ja ihmiskaupan vastainen Euroopan neuvoston yleissopimus.

1

(2)  EUVL C 318, 23.12.2009, s. 15.

2

(3)  Katso ILOn raportti Decent work for domestic workers, IV raportti 99. kansainvälistä työkonferenssia varten, 2010. http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/@ed_norm/@relconf/documents/meetingdocument/wcms_104701.pdf.

3

Decent work for domestic workers

(4)  Mt., s. 1.

4

(5)  Mt., s. 11.

5

(6)  Mt.

6

(7)  Äitiyslomadirektiivin (19. lokakuuta 1992 annetun neuvoston direktiivin 92/85/ETY) tarkistamisen yhteydessä äitiyslomaoikeus ulotettiin koskemaan myös kotityöntekijöitä.

7

(8)  EUVL C 277, 17.11.2009, s. 102.

8

(9)  Housework: priceless or valueless?, Marianne A. Ferber & Bonnie G. Birnbaum (1977), http://www.roiw.org/1980/387.pdf;

9

Housework: priceless or valueless?

Time Use in Child Care and Housework and the Total Cost of Children, Björn Gustafsson & Urban Kjulin © 1994 Springer, http://www.jstor.org/pss/20007438.

Time Use in Child Care and Housework and the Total Cost of Children

(10)  Ks. alaviite 3, s. 31 ja 32.

10

(11)  Ks. Undeclared work in the European Union, Erityiseurobarometri 284, kysely nro 67, 3. lokakuuta 2007, s. 21.

11

Undeclared work in the European Union

---

III Valmistavat säädökset

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea

463. täysistunto 26.–27. toukokuuta 2010

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/44 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/44

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Eläinten hyvinvointia koskevien tuotemerkintöjen vaihtoehdot ja eläinten suojelun ja hyvinvoinnin viitekeskusten eurooppalaisen verkon perustaminen”

KOM(2009) 584 lopullinen

2011/C 21/08

Esittelijä: Leif E. NIELSEN

Komissio päätti 28. lokakuuta 2009 EY:n perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission kertomus Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – Eläinten hyvinvointia koskevien tuotemerkintöjen vaihtoehdot ja eläinten suojelun ja hyvinvoinnin viitekeskusten eurooppalaisen verkon perustaminen

KOM(2009)584 lopullinen.

Asian valmistelusta vastannut ”maatalous, maaseudun kehittäminen, ympäristö” -erityisjaosto antoi lausuntonsa 6. toukokuuta 2010.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitea hyväksyi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 26 päivän kokouksessa) seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 106 ääntä puolesta ja 2 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Päätelmät ja suositukset

1.1   On tarpeen luoda objektiivinen merkintäjärjestelmä, jonka ansiosta kuluttajat voivat eläinperäisiä tuotteita valitessaan varmistua siitä, että eläinten elinolot ovat EU:n vähimmäisvaatimuksia paremmat. Merkintä olisi näkyvä takuu ja perustuisi luotettavaan ja kuluttajia ajatellen helposti välitettävään tietoon.

1.2   Järjestelmän tulee perustua normien tieteelliseen arviointiin ja vertailuun. Sen tulee olla vapaaehtoinen, harmonisoitu, markkinasuuntautunut ja perustua sertifiointiin. Lisäksi sitä on voitava käyttää yhdessä yksityisten merkintöjen ja laatumerkkien kanssa, mikäli lähemmin määriteltävät kriteerit täyttyvät. Järjestelmän on samalla vastattava kansainvälisiä velvoitteita ja sitä on sovellettava vastaavin ehdoin myös Euroopan unioniin tuotaviin tuotteisiin.

1.3   ETSK pitää tervetulleena komission toimeksiannosta toteutettua perusteellista selvitystä, jossa arvioidaan merkintäjärjestelmän eri toteutusvaihtoehtoja sekä viitekeskusten eurooppalaista verkkoa. Analyysien perusteella realistisimmalta vaihtoehdolta vaikuttaisi edellä esitetyn mukainen merkintäjärjestelmä, joka on myös ETSK:n aiemmin esittämien suositusten mukainen (1).

1.4   Tästä huolimatta komissio ei analysoi sitä, mitä tämänkaltainen ”takuujärjestelmä” edellyttäisi eikä aseta tarjolla olevia mahdollisuuksia paremmuusjärjestykseen, vaan jättää asian auki, vaikka ehdotuksista useimmat ovatkin epärealistisia. Komission olisi ollut asianmukaisempaa hahmotella konkreettinen ehdotus jatkopohdintojen perustaksi. Tämä olisi myös edistänyt prosessia. Tämä pitää erityisesti paikkansa, kun ajatellaan, että neuvosto kehotti komissiota kaksi vuotta sitten perustamaan jatkopohdinnat ETSK:n suosituksiin.

1.5   Näin ollen on tärkeää välttää aiheesta käytävien keskustelujen pitkittymistä. Tämä pätee etenkin ajatellen Welfare Quality -hanketta (2), jonka tuloksia tulee ryhtyä soveltamaan käytäntöön mitä pikimmin. Sama pätee mukana olevien instituutioiden verkkoihin ja tutkijoiden sitoutumiseen; niitä on pidettävä yllä ja hyödynnettävä pohtimatta liian kauan teoreettisia mahdollisuuksia, joiden yhteydessä ei esitetä konkreettisia ehdotuksia.

1.6   WQ-hankkeella luotiin siten vakaa pohja tieteellisille mittareille, jotka perustuvat ensisijassa eläinten hyvinvointiin ja käyttäytymiseen mutta välillisesti myös sovellettuihin tuotantojärjestelmiin ja -menetelmiin. Niitä voidaan tuonnempana hyödyntää luokittelussa sekä avoimessa ja luotettavassa kuluttajavalistuksessa.

1.7   Tämän perusteella ETSK tukeekin eurooppalaisen verkon perustamista jatkamaan WQ-hankkeen työtä. ETSK katsoo aiemmin esittämiensä suositusten mukaisesti, että merkintäjärjestelmä yhdessä keskitetysti koordinoidun verkon kanssa on tarjolla olevista mahdollisuuksista paras vaihtoehto. Asianosaisten toimijoiden on samalla voitava vaikuttaa huomattavasti järjestelmän toimintaan ja normien määrittelyyn.

1.8   Ehdotettu järjestelmä täydentäisi EU:n nykyisiä laatujärjestelmiä, joissa luomutuotteille, kananmunien tuotantomenetelmille sekä maantieteellisille alkuperämerkinnöille ja perinteisille erikoisuuksille on varattu tietyt nimitykset. Nykyiset laatujärjestelmät viittaavat ensisijaisesti tuotantojärjestelmiin ja alkuperään, eivätkä eläinten hyvinvointiin.

2.   Taustaa

2.1   Mitattavien indikaattoreiden käyttäminen, nykyistä tiukemmat eläinsuojelunormit, merkinnät sekä eurooppalaisen verkoston perustaminen ovat eläinten hyvinvointia koskevan komission toimintasuunnitelman keskeisiä elementtejä (3). Tavoitteena on tarjota kuluttajille nykyistä parempi perusta valita eläinperäisiä tuotteita, joita tuotettaessa on noudatettu EU:n vähimmäisvaatimuksia tiukempia eläinsuojelunormeja. Tähän voidaan päästä lisäämällä eläinten hyvinvoinnista tiedottamista ja asian ymmärtämistä, laatimalla normeja sekä vaihtamalla ja soveltamalla parhaita käytänteitä eläinten hyvinvointia ja eläintensuojelua edistävässä eurooppalaisessa verkossa. Kansalaisyhteiskunnan edustajana ja monipuolisen koostumuksensa ansiosta ETSK:n tehtävänä on edistää tavoitetta palvelevan joustavan ja asianmukaisesti toimivan järjestelmän luomista.

2.2   Kertomus on laadittu neuvoston toukokuussa 2007 esittämän pyynnön nojalla; neuvosto pyysi komiteaa arvioimaan hyvinvointimerkinnän mahdollisuuksia. Työskentelyn pohjaksi otettiin ETSK:n antama valmisteleva lausunto ja sen seurantakonferenssi (4). Neuvosto kehotti komissiota arvioimaan eläinten hyvinvoinnista kertovan merkinnän mahdollisuutta ja ottamaan tässä yhteydessä huomioon ETSK esittämät suositukset, jotka perustuvat arvioon käytännön mahdollisuudesta hyvinvointimittareihin perustuvan merkintäjärjestelmän käyttöönottoon WQ-hankkeen tulosten mukaisesti. Lisäksi neuvosto suositteli ETSK:n tavoin seuraavana vaiheena unionitason tiedotuskampanjan järjestämistä eläinten hyvinvoinnista ja merkintäjärjestelmästä.

2.3   Kertomuksen liitteissä esitetään kattavia ulkoisia analyysejä mahdollisuuksista luoda eläinten hyvinvoinnista kertova merkintä ja tiedottaa siitä sekä eurooppalaisen verkon perustamiseen liittyvistä seikoista. Tavoitteena on käynnistää toimielinten parissa keskustelu kertomuksesta ja analyyseistä ja pohjustaa siten komission jatkopohdintoja neuvoston kehotuksen mukaisesti.

2.4   Kertomuksessa ja sen liitteenä olevassa yhteenvedossa komission eri yksiköiden analyyseistä esitellään kootusti valintamahdollisuudet pakollisista ja vapaaehtoisista merkintäjärjestelmistä osoittamatta mitään tiettyä ratkaisua. On kuitenkin selvää, että tulevan järjestelmän on perustuttava kuluttajaa palveleviin tietoihin, tieteelliseen perustaan, riippumattomien sertifiointielinten käyttöön, kilpailuvääristymien torjuntaan sekä kansainvälisten velvollisuuksien noudattamiseen.

2.5   Viitekeskusten eurooppalainen verkko voi komission mukaan yhdenmukaistaa standardeja/indikaattoreita, koordinoida nykyisiä resursseja, edistää parhaiden käytänteiden vaihtoa, varmistaa riippumattoman tiedottamisen sekä osaltaan välttää päällekkäisyyksiä. Vaihtoehtona on joko nykytilanteen jatkaminen ryhtymättä lisätoimiin, keskitetty tai hajautettu lähestymistapa tai vaihtoehtoisesti nykyistä tehtäväkohtaisempi strategia ja siihen liittyen keskitettyjen tai hajautettujen elementtien määrittely.

2.6   Komissio haluaa näin pohtia mm. hallinnollista taakkaa ja kuluja sekä suhdetta esim. luomutuotannosta kertoviin laatumerkintäjärjestelmiin. Tässä yhteydessä se aikoo hyödyntää WQ-hankkeen tuloksia ja mahdollisten sosiaalisten, taloudellisten ja ekologisten vaikutusten analyysia. Komissio aikoo lisäksi tutkia, onko kuluttajien suhtautuminen asiaan muuttunut aiemmista selvityksistä ja mikäli on, selvittää myös muutoksen syyt.

3.   Huomioita

3.1   ETSK tukee edelleen komission toimintasuunnitelmaa eläinten hyvinvoinnin edistämiseksi (5) ja pitää myönteisenä, että pöytäkirja eläintensuojelusta ja eläinten hyvinvoinnista on entistä näkyvämmin esillä Lissabonin sopimuksessa. Tämä heijastaa asiaa kohtaan tunnettavan kiinnostuksen kasvua (6).

3.2   Toteutetut analyysit ovat osoittaneet, että eläintensuojeluun ja hyvinvointiin on EU:ssa tarpeen soveltaa nykyistä yhdenmukaisempaa ja koordinoidumpaa lähestymistapaa. Jäsenvaltioissa nykyään käytettävät monet vapaaehtoiset merkintä- ja laatujärjestelmät voivat johtaa harhaan ja voivat perusteettomasti ja asiattomasti eritellä tuotteita ja siten vääristää tuotanto- ja kaupanalan toimijoiden toimintaedellytyksiä.

3.3   Kuluttajat voivat asettaa eläinten hyvinvoinnin etusijalle esim. eettisistä syistä tai laatunäkökohtien vuoksi. He kuitenkin epäilevät markkinointiargumenttien paikkansapitävyyttä ja luotettavuutta, koska niitä ei ole riittävästi dokumentoitu. Eläimistä, joiden hyvinvoinnin varmistamisessa noudatetaan EU:n vähimmäisvaatimuksia tiukempia normeja, saatavien tuotteiden markkinoinnin perustaksi tarvitaankin objektiivista ja tieteellistä dokumentaatiota. On selvää, ettei merkinnöillä saavuteta toivottavaa vaikutusta, mikäli merkinnät eivät ole ymmärrettäviä, mikäli kuluttajat eivät ole riittävästi perillä esitettävän informaation merkityksestä tai mikäli se ei heitä kiinnosta.

3.4   Näin ollen tarvitaan selkeästi tunnistettava takuu, joka perustuu objektiiviseen ja luotettavaan tietoon. Vuonna 2007 antamansa lausunnon mukaisesti ETSK antaa täyden tukensa tähän tähtäävälle toiminnalle. ETSK haluaa antaa tunnustusta lausunnon antamisen jälkeen tehdylle hyvin perusteelliselle työlle ja ymmärtää, että tehtävä on vaatinut aikaa.

3.5   Asiaa olisi kuitenkin edistänyt entisestään, mikäli komissio olisi priorisoinut tarjolla olevat mahdollisuudet ja hahmotellut yhden tai useamman asiaankuuluvan mm. ETSK:n suosituksiin pohjautuvan ehdotuksen perustaksi poliittiselle jatkoprosessille. Kattavat analyysit näyttävät selvästi tukevan ETSK:n suosituksia, sillä niiden mukaan merkintäjärjestelmän tulee realistisesti tarkasteltuna olla vapaaehtoinen, harmonisoitu ja markkinalähtöinen, mikäli halutaan luoda todelliset käytännön mahdollisuudet markkinoida eläinten hyvinvoinnille asetetut vähimmäisvaatimukset ylittäviä eläinperäisiä tuotteita.

3.6   Komission tulisi myös hyödyntää alalla eurooppalaisten johdolla tehdyn työn tuloksia. Kyseessä ovat osaamisjärjestelmät, jotka palvelevat sekä tavaroiden ja palvelujen tarjoajien ja tuottajien tietotarpeita että markkinatoimien ja kuluttajien reaktioiden tukemista. Tässä yhteydessä esimerkkeinä voidaan mainita Fairtrade-merkki, Forest Stewardship -neuvosto, Marine Stewardship -neuvosto ja Rainforest Alliance. Keskeisten elementtien tulee liittyä tällaisen järjestelmän hallintaan, laajuuteen, tavoitteisiin ja normien asettamiseen. Lisäksi on huolehdittava riippumattomasta uudelleen tarkastelusta, vaikutusten arvioinnista ja kustannus–hyöty-analyysista sekä seurattava julkisesti esitettyjä väitteitä ja järjestelmän esillä pitämistä (7).

3.7   Tutkimuspanosten koordinointi varmistaa resurssien tehokkaamman hyödyntämisen. ETSK katsoo, että tässä yhteydessä on tärkeää nopeuttaa toimielinten parissa asiasta käytävää keskustelua. Tämä pätee erityisesti, kun ajatellaan tarvetta soveltaa WQ-hankkeen tuloksia mahdollisimman pikaisesti käytäntöön. Lisäksi on tärkeää ylläpitää tutkijoiden sitoutumista ja jatkaa tähän asti saavutettuihin tuloksiin pohjautuvaa työskentelyä tuhlaamatta liikaa aikaa teoreettisista mahdollisuuksista keskusteluun ilman konkreettisia ehdotuksia. Verkottuminen merkittävimpien unionin ulkopuolisten maiden tutkijoiden kanssa on lisäksi ratkaisevan tärkeää tutkimustulosten levittämistä ja unionin politiikan ymmärtämistä ajatellen, sillä se vaikuttaa tuleviin kauppasuhteisiin.

Merkintäjärjestelmä

3.8   Komissio ei esitä analyysissään selkeää päätöstä merkintäjärjestelmästä. Epäsuorasti voidaan kuitenkin päätellä, että joustava järjestelmä, joka olennaisilta osiltaan vastaa ETSK:n suosituksia ja ehdotusta ja pohjautuu tieteelliseen perustaan, markkinaehtoihin, vapaaehtoisuuteen ja mahdollisuuteen yhdistää se nykyisiin yksityisiin ja laatumerkintöihin, on realistisin vaihtoehto.

3.9   ETSK on edelleen sitä mieltä, että järjestelmän tulisi tiivistetysti todettuna perustua seuraaviin tekijöihin:

| — | Yksi tai useampi viitekeskus määrittelee tarvittavat objektiiviset kriteerit ja arvioi eläinten elinkaarta kokonaisuutena. Tuloksia tulisi soveltaa käytännössä vallitseviin tuotanto-oloihin, jotta tutkimuksen, kehityksen ja uuden teknologian hyödyntämisen yhteistoiminta edistyisi mahdollisimman tehokkaasti (8). |
| --- | --- |

—

Yksi tai useampi viitekeskus määrittelee tarvittavat objektiiviset kriteerit ja arvioi eläinten elinkaarta kokonaisuutena. Tuloksia tulisi soveltaa käytännössä vallitseviin tuotanto-oloihin, jotta tutkimuksen, kehityksen ja uuden teknologian hyödyntämisen yhteistoiminta edistyisi mahdollisimman tehokkaasti (8).

| — | Kriteerit muunnetaan normeiksi (9), joita sovelletaan merkintäjärjestelmään tarkoituksena varmistaa mitattavuus ja valvonta, josta vastaa riippumaton elin asianomaisten sidosryhmien tuella. |
| --- | --- |

—

Kriteerit muunnetaan normeiksi (9), joita sovelletaan merkintäjärjestelmään tarkoituksena varmistaa mitattavuus ja valvonta, josta vastaa riippumaton elin asianomaisten sidosryhmien tuella.

| — | Tuottaja- ja kauppaporras voi tämän jälkeen vapaaehtoisesti soveltaa EU:n hyväksymää merkkiä, joka takaa unionin vähimmäistasoa tiukempien normien noudattamisen. |
| --- | --- |

—

Tuottaja- ja kauppaporras voi tämän jälkeen vapaaehtoisesti soveltaa EU:n hyväksymää merkkiä, joka takaa unionin vähimmäistasoa tiukempien normien noudattamisen.

| — | Normit voivat esim. vastata kolmea minimitasoa korkeampaa tasoa ajatellen kutakin eläinlajia ja tuotetta (10). |
| --- | --- |

—

Normit voivat esim. vastata kolmea minimitasoa korkeampaa tasoa ajatellen kutakin eläinlajia ja tuotetta (10).

| — | Takuu merkin käytön vaatimusten täyttämisestä ja valvonnasta perustuu omavalvontaan ja riippumattomiin tarkastuksiin (11). |
| --- | --- |

—

Takuu merkin käytön vaatimusten täyttämisestä ja valvonnasta perustuu omavalvontaan ja riippumattomiin tarkastuksiin (11).

3.10   Tämän mallin mukaisesti merkin käytössä ja käytön valvonnassa noudatetaan markkinaehtoja riippumatta julkisviranomaisista. Ehdotuksessa otetaan lisäksi huomioon ongelma, joka liittyy yksittäiseen tuotteeseen lisättävien nykyisten merkintöjen (tähdet, värit, pisteet) tietopaljouteen, sillä merkintä olisi vapaaehtoinen. Tieto saavuttaisi kiinnostuneet ja motivoituneet kuluttajat ja luottamus merkintäjärjestelmään nojaisi vakaaseen tieteelliseen pohjaan ja riippumattomaan sertifiointiin.

3.11   Järjestelmän käyttöönoton ajoittamisessa on otettava huomioon markkinoiden vaatimukset. Tuottajajärjestöt, yritykset ja vähittäiskauppa voivat kuitenkin soveltaa järjestelmää tuotevalikoimaansa, mikäli se täyttää tavanomaista korkeammat vaatimukset, ja hyödyntää tätä argumenttia tuotteidensa markkinoinnissa. On esim. tärkeää, että järjestelmää voidaan soveltaa myös yhä yleisemmän ”brändäyksen” yhteydessä, kun vähittäiskauppa kertoo kuluttajalle muuten kuin merkinnöin, että ko. tuote on eläinystävällinen.

3.12   Järjestelmää voidaan soveltaa samoin ehdoin myös tuontituotteisiin ja siten välttää ristiriidat WTO:n sääntöjen suhteen, sillä järjestön käytännöt sallivat vapaaehtoiset merkintäjärjestelmät, mikäli ne ovat kohtuullisia ja samoin ehdoin myös kolmansien maiden tuottajien sovellettavissa.

3.13   Tällainen markkinasuuntautunut lähestymistapa edellyttää mm., että järjestelmä on kuluttajien ja vähittäiskaupan kannalta riittävän houkutteleva ja että markkinoille pääsyn helpottuminen ja entistä korkeammat hinnat korvaavat tuottajille aiheutuvat kustannukset.

Eurooppalainen viitekeskusten verkko

3.14   Eläinten hyvinvoinnin asianmukainen ja objektiivinen kehitys edellyttää unionissa toimivien asianomaisten tutkimusyksiköiden osallistumista. ETSK tukeekin alan eurooppalaisen verkon perustamista. Verkon koordinoinnista huolehtisi yksi tai useampi viitekeskus (ENCR), jotka organisaatioltaan vastaisivat nykyisiä eläinten terveydensuojelun alan viitekeskuksia (12).

3.15   Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, yhteinen tutkimuskeskus ja jäsenvaltioiden viitelaboratoriot toimivat jossain määrin myös eläinten hyvinvoinnin alalla. Ne eivät kuitenkaan sovellu koordinoimaan alaa Euroopan unionissa. Verkon on tarkoitus täydentää näiden EU-elinten toimintaa, eikä luoda päällekkäisyyksiä. Toiminnan on periaatteessa katettava kaikki eläinten hyödyntämisen kaupalliset muodot ja oltava ulkopuolisista eduista riippumatonta.

3.16   Verkon tulisi huolehtia seuraavista toisiinsa liittyvistä tehtävistä:

| — | määritellä ja päivittää indikaattorit, joilla arvioidaan eläinten hyvinvointia tieteelliseltä pohjalta eri sidosryhmien panos huomioon ottaen |
| --- | --- |

—

määritellä ja päivittää indikaattorit, joilla arvioidaan eläinten hyvinvointia tieteelliseltä pohjalta eri sidosryhmien panos huomioon ottaen

| — | laatia eläinten hyvinvointiin liittyvien toimien ja parannusten vaikutusanalyyseja |
| --- | --- |

—

laatia eläinten hyvinvointiin liittyvien toimien ja parannusten vaikutusanalyyseja

| — | kehittää normien päivittämisen edellyttämää tutkimusta ja tieteellistä perustaa |
| --- | --- |

—

kehittää normien päivittämisen edellyttämää tutkimusta ja tieteellistä perustaa

| — | tarjota tietoa normien soveltamisesta ja huolehtia siitä käytävästä vuoropuhelusta sekä edistää nykyistä aktiivisempaa globaalia eläinsuojelupolitiikkaa. |
| --- | --- |

—

tarjota tietoa normien soveltamisesta ja huolehtia siitä käytävästä vuoropuhelusta sekä edistää nykyistä aktiivisempaa globaalia eläinsuojelupolitiikkaa.

3.17   Toimintaa organisoitaessa tarkoituksenmukaisinta lienee ottaa perustaksi nykyisen WQ-verkon laajentaminen yhteydessä keskeisimmissä unionin ulkopuolisissa maissa toimiviin kattaviin verkkoihin. WQ-hankkeella on siten luotu perusta merkintäjärjestelmän kehittämiselle laatimalla tieteelliset eläinperäiset indikaattorit, joita voidaan myöhemmin hyödyntää luotaessa luokittelulla pohja avoimelle ja luotettavalle kuluttajavalistukselle.

3.18   Päätöksen verkoston ehdottamista normeista tulee kuulua riippumattomalle elimelle. Koska järjestelmän toiminta edellyttää selvästi aktiivisten osapuolten osallistumista, ne on otettava mahdollisimman laajasti mukaan päätöksentekoprosessiin, myös ajatellen strategian ja työohjelman laadintaa.

Muita näkökohtia

3.19   ETSK:n ehdotus eläinten hyvinvointia koskevaksi merkintäjärjestelmäksi perustuu siten kulloinkin parhaimpaan tieteelliseen tietoon ja arvioihin. Harmonisoitujen vaatimusten ansiosta kuluttajat voivat tehdä valistuneita ostopäätöksiä, jotka puolestaan kannustavat tuottajia. Tämä kuitenkin edellyttää mm. sitä, että tietämystä eläinten hyvinvoinnista, normeista ja merkinnöistä parannetaan julkisin tiedotuskampanjoin ja valistusohjelmin. Vaikka unionitason koordinointi on tarpeen, ne tulisi organisoida ja toteuttaa alue- tai jäsenvaltiotasolla, koska keskitettyjen tiedotustoimien teho unionin jäsenvaltioissa on kokemuksen perusteella heikko.

3.20   Edellä hahmotellut ehdotukset eivät ole ristiriidassa nykyisen luomutuotannosta kertovan järjestelmään kanssa, vaikka sekin sisältää joukon eläinten hyvinvointiin liittyviä elementtejä. Eläinten hyvinvointinäkökohtien voidaan olettaa tulevan asianmukaisesti huomioon otetuiksi luomutuotannossa, kun aikanaan hyväksyttäviä normeja ryhdytään vähitellen soveltamaan. Siten ne siirtyvät osaksi luomutuotteiden valvontajärjestelmää aiheuttamatta ylimääräisiä hallintokuluja. Kuluttajat liittävät luomutuotantoon tavallista korkeammat eläinten hyvinvointia koskevat normit ja olettavasti tunnistavat EU-tunnuksella merkityt luomutuotteet.

3.21   Ehdotettu eläinten hyvinvoinnista kertova järjestelmä periaatteessa myös täydentää nykyisiä EU:n laatujärjestelmiä, joissa esim. kananmuniin, tietyn maantieteellisen alueen tuotteisiin tai perinnetuotteisiin sovelletaan tiettyjä varattuja ilmauksia. Näiden järjestelmien lähtökohtana ovat tuotantojärjestelmät ja alkuperä eikä eläinten hyvinvointi, vaikka ensin mainitut näkökohdat jossain määrin ymmärretäänkin eläinten hyvinvointiin liittyviksi. Ne on kuitenkin säilytettävä, sillä kuluttajat tuntevat ne. Sen sijaan uusien pakollisten tai vapaaehtoisten tuotantojärjestelmiin perustuvien ”varattujen ilmauksien” käyttöönottoa ei suositella, sillä tuotantojärjestelmiä koskevat erityisehdot eivät sovellu säädeltäviksi EU:n monimutkaisessa lainsäädäntäprosessissa, mikä on selvästi käynyt ilmi mm. unionin vähimmäisvaatimusten määrittelyn yhteydessä.

3.22   Maataloustuotteiden laatupolitiikkaa käsittelevässä komission tiedonannossa ehdotetaan suuntaviivojen laatimista yksityisille ja kansallisille elintarvikkeiden sertifiointijärjestelmille (13). Samat suuntaviivat suojelevat osaltaan kuluttajia harhaanjohtavalta tiedolta. Samalla ne kuitenkin mahdollistavat markkinoiden reagoinnin eläinten hyvinvointia koskeviin kuluttajien intresseihin. Lisäksi niiden myötä sertifioinnista tulee olennainen osa EU:n elintarvikepolitiikkaa.

3.23   Ehdotettu järjestelmä on uskonnollisesti neutraali, sillä merkintä takaa ainoastaan, että EU:n vähimmäisvaatimuksia tiukempia eläinten hyvinvointiin liittyviä vaatimuksia on noudatettu.

3.24   Tutkimuskeskuksilla (ENRC) tulee olla keskeinen rooli kaikkien selkärankaisten taloudellisessa tarkoituksessa pidettävien eläinten, kuten kalojen ja turkiseläinten, hyvinvoinnin varmistamisessa. Näihin eläimiin on sovellettava samoja arviointiperusteita kuin muihin tuotantoeläimiin. Tämä koskee myös koe-eläimiä; Euroopan vaihtoehtoisten tutkimusmenetelmien keskus (ECVAM) puolestaan arvioi vaihtoehtoja eläinten käytölle tieteellisiin tarkoituksiin.

Bryssel 26. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  Puheenjohtajavaltio Saksan pyynnöstä annettu ETSK:n lausunto aiheesta ”Eläinten hyvinvointia koskevat merkinnät”, (EUVL C 161, 13.7.2007, s. 54).

1

(2)  Welfare Quality® toteutettiin EU:n rahoittamana tutkimushankkeena vuosina 2004–2009. Siihen osallistui noin 250 tutkijaa, jotka edustivat 39 instituuttia ja korkeakoulua kaikkiaan 13 eurooppalaisesta ja keskeisestä Euroopan ulkopuolisesta maasta. Hankkeen myötä kehitettiin tutkimustietoon pohjautuvia eläinten hyvinvointistandardeja ja käytännön strategioita eläinten hyvinvoinnin integroimiseksi ketjuun, joka ulottuu maataloustuotannosta jalostuksen ja kaupan kautta markkinointiin ja siihen liittyen kuluttajavalistukseen.

2

(3)  KOM(2006) 13 lopullinen, 23.1.2006.

3

(4)  Euroopan talous- ja sosiaalikomitea, Euroopan komissio ja neuvoston puheenjohtajavaltio Saksa järjestivät Brysselissä 28. maaliskuuta 2007 konferenssin, jonka aiheena oli eläinten hyvinvoinnin parantaminen tuotemerkintöjen avulla. Neuvosto korosti, että ”olisi otettava huomioon suositukset, jotka Euroopan talous- ja sosiaalikomitea antoi 15. maaliskuuta 2007 hyväksytyssä eläinten hyvinvoinnin parantamista merkintöjen avulla koskevassa suuntaa-antavassa lausunnossaan”(maatalous ja kalastus, neuvoston 2797. kokouksen päätelmät, 7.5.2007).

4

(5)  Ks. ETSK:n lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille ja neuvostolle eläinten suojelua ja hyvinvointia koskevasta yhteisön toimintasuunnitelmasta vuosiksi 2006–2010”, EUVL C 324, 30.12.2006, s. 18.

5

(6)  Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 13 artiklassa määrätään, että ”unioni ja jäsenvaltiot ottavat eläinten, jotka ovat tuntevia olentoja, hyvinvoinnin vaatimukset täysimääräisesti huomioon kunnioittaen samalla erityisesti uskonnollisiin rituaaleihin, kulttuuriperinteeseen ja alueelliseen perintöön liittyviä jäsenvaltioiden lakeja ja hallinnollisia määräyksiä sekä tapoja” Tämä velvoittava määräys korvaa aikaisemman ”herrasmiessopimuksen” (pöytäkirjan) ja antaa esim. EU:n tuomioistuimelle valtuudet tuomita riita-asioissa.

6

(7)  Kuvaillun kaltainen järjestelmä voisi myös hakea ISO65-sertifiointia, jota sertifiointijärjestelmiä tarjoavilta järjestelmiltä yleisesti edellytetään.

7

(8)  WQ-hankkeen mukaisesti arvioinnin tulee perustua ensisijaisesti eläinten hyvinvointiin (welfare-outcomes) eikä suoraan tuotantojärjestelmiin (input and resources). Käytännössä tuotantojärjestelmää arvioidaan siten sen perusteella, miten se vaikuttaa eläinten käyttäytymiseen. Indikaattoreiden on katettava kaikki kyseisen eläinlajin kannalta olennaiset tekijät, kuten kasvatukseen ja jalostukseen liittyvät tekijät, tilaan, suojassa pitämiseen, luonnollisiin elinmahdollisuuksiin, päivittäiseen hoitoon, sairauden ja terveyden hoitoon, vierottamiseen, kirurgisiin toimenpiteisiin sekä teuraaksi kuljettamiseen, tainnuttamiseen ja teurastamiseen liittyvät olot. Lisäksi järjestelmä edistää vapaaehtoista innovointia ja omakohtaisia parannuksia.

8

welfare-outcomes

input and resources

(9)  Tässä yhteydessä suositellaan käytettäväksi ilmausta ”normit”, jotta vältetään sekaannus ”standardeihin”, jotka eurooppalaiset standardointielimet määrittelevät tiettyjä menettelyjä noudattaen.

9

(10)  WQ-hankkeessa noudatetun kolmitasoisen luokituksen mukaisesti excellent (”erinomainen”, korkein taso), enhanced (korkea, asianmukainen taso) ja minimitasoa korkeampi taso.

10

excellent

enhanced

(11)  Instituutti, organisaatio tai erikoistunut sertifiointielin, joka noudattaa toiminnassaan asianmukaisia eurooppalaisia tai kansainvälisiä ISO-standardia EN-ISO-17000 tai joka on akkreditoitu sertifiointielimeksi EN-ISO-45011 standardin mukaisesti.

11

(12)  Komissio käyttää ilmausta ”European network of reference centres” (ENRC). Tässä yhteydessä on kuitenkin puhe tutkimusyksiköiden verkosta. Kotieläinalan tavoin yksi tai useampi (mahdollisesti lajikohtainen) viitekeskus koordinoi verkon toimintaa, jonka tavoitteena on indikaattoreiden perusteella ehdottaa eläinten hyvinvointia koskevia normeja riippumattoman elimen hyväksyttäväksi. Lausunnossa ei oteta kantaa tämän elimen organisoinnin yksityiskohtiin, lukuun ottamatta ehdotusta asianomaisten sidosryhmien osallistumisesta.

12

”European network of reference centres”

(13)  KOM(2009) 234 lopullinen, 28.5.2009.

13

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/49 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/49

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle investoimisesta vähähiilisten teknologioiden kehittämiseen (SET-suunnitelma)”

KOM(2009) 519 lopullinen

2011/C 21/09

Yleisesittelijä: Gerd WOLF

Euroopan komissio päätti 7. lokakuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan ja talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle investoimisesta vähähiilisten teknologioiden kehittämiseen (SET-suunnitelma)

KOM(2009) 519 lopullinen.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta päätti 3. marraskuuta 2009 antaa asian valmistelun ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaoston tehtäväksi.

Asian kiireellisyyden vuoksi (työjärjestyksen 59 artikla) Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Gerd Wolfin ja hyväksyi seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 168 ääntä puolesta ja ei yhtään vastaan 3:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Tiivistelmä ja suositukset

1.1   Komission esittämä SET-suunnitelma koskee tämän hetken tärkeimpiä toimia, joilla on tarkoitus saavuttaa elintärkeät ja toisiinsa kytkeytyvät ilmastonsuojelun ja energiavarmuuden tavoitteet sekä pitää yllä Euroopan kansainvälistä kilpailukykyä. Komitea tukee asiakirjassa ehdotettuja investointeja ja toimia kaikilta osin.

1.2   Koko energiajärjestelmämme (energian tarjonta, muuntaminen ja kulutus) muuttaminen ja suuntaaminen edellä mainittujen tavoitteiden mukaisesti on mahdollista vain erityisin ja yhteisin ponnisteluin.

1.3   Tätä varten on kehitettävä vähähiilisen energiantuotannon tai -käytön mahdollistavia tekniikoita ja menetelmiä, jotka ovat myös kansainvälisesti kilpailukykyisiä tähänastisten tekniikoiden kanssa.

1.4   ETSK on kuitenkin erittäin huolissaan siitä, että kustannuksia, joita tekniikoiden ja menetelmien kehittäminen komissiolle, jäsenvaltiolle ja yksityissektorille merkitsee, aliarvioidaan edelleen rajusti. Komitea suosittaakin voimakkaasti, että kehitetään riittävä ja myös EU:n tulevaan talousarvioon pohjautuva rahoitusmalli, josta komissio, jäsenvaltiot ja talouselämä vastaavat yhdessä. Sitä ennen on lisäksi otettava käyttöön muita rahoitusmahdollisuuksia. Erityisesti jäsenvaltioiden hiilidioksidipäästöoikeuksien kaupasta saamat tulot olisi kokonaisuudessaan käytettävä yksinomaan tähän tarkoitukseen. Sama pätee mahdollisiin tuleviin hiilidioksidiverotuloihin.

1.5   Koska energia- ja ilmasto-ongelma on ratkaisevan tärkeä ja kilpailutilanne riippuu siitä, komiteasta on järjetöntä kerätä energiataloudelta ilmastonsuojeluun tarkoitettuja veropohjaisia lisätuloja ja ohjata niitä sitten muihin tarkoituksiin.

1.6   Investoinnit vähähiiliseen energiatekniikkaan tarjoavat mahdollisuuden innovointiin, talouden dynaamisuuden edistämiseen, kestävään kasvuun ja työpaikkojen luomiseen. Näin on erityisesti siksi, että hyödynnettävä ja kohtuuhintainen energia on taloutemme ja elämänmuotomme perusedellytys. Sen taloudellisuus vaikuttaa ratkaisevasti Euroopan kilpailukykyyn globaalissa ympäristössä. Tämän vuoksi tarvitaan sellaisia energiantuotannon ja -käytön muotoja, joilla on tulevaisuutta.

1.7   ETSK korostaa tässä yhteydessä sähkön erityistä merkitystä. Komitea suosittaa kuitenkin, että energiankäyttöön kiinnitetään yhä enemmän huomiota myös muilla aloilla ja että tutkimuksessa etsitään innovatiivisia lähestymistapoja, sillä tällä hetkellä fossiilisiin energialähteisiin perustuvan energian kulutuksesta vastaavat valtaosin muut alat.

1.8   Koordinointitehtävänsä hoitamiseksi komission olisi luotava asianmukaiset tutkimus- ja kehitysohjelmarakenteet yhteisymmärryksessä asianomaisten toimijoiden kanssa. Komissio puolestaan tarvitsee kokeneita, kansainvälisesti tunnustettuja ja asialleen omistautuneita erityisasiantuntijoita, jotka osallistuvat kulloinkin myös alakohtaiseen toimintaan ja kokevat koordinoimiensa ohjelmien onnistumisen täysin omaksi asiakseen.

2.   Komission tiedonanto (sisältö hyvin pitkälti yksinkertaistetussa ja tiivistetyssä muodossa)

2.1   Euroopan strategisella energiateknologiasuunnitelmalla (SET) on tarkoitus luoda teknologinen perusta EU:n energia- ja ilmastopolitiikalle.

2.2   SET-suunnitelman ytimen muodostavat EU:n vuosien 2010–2020 kehittämissuunnitelmat. Niiden pohjalta on tarkoitus kehittää teknologioita, jotka tuottavat vain vähän hiilidioksidipäästöjä (vähähiiliset teknologiat). Kehittämissuunnitelmia sekä rahoitussuunnitelmaa ja vastuunjakoa teollisuuden ja julkisen sektorin kesken esitellään komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa (1).

2.3   Komission tiedonannossa käsitellään muun muassa seuraavia asioita:

| 2.3.1 | Eurooppalaiset teollisuusaloitteet, jotka koskevat






  — | tuulivoimaa |
| --- | --- | --- |

2.3.1

Eurooppalaiset teollisuusaloitteet, jotka koskevat

—

tuulivoimaa

| — | aurinkoenergiaa |
| --- | --- |

—

aurinkoenergiaa

| — | sähköverkkoa |
| --- | --- |

—

sähköverkkoa

| — | kestävää bioenergiaa |
| --- | --- |

—

kestävää bioenergiaa

| — | hiilidioksidin talteenottoa, kuljetusta ja varastointia |
| --- | --- |

—

hiilidioksidin talteenottoa, kuljetusta ja varastointia

| — | kestävyysperiaatteiden mukaista ydinfissiota |
| --- | --- |

—

kestävyysperiaatteiden mukaista ydinfissiota

| — | polttokenno- ja vetyteknologiaa. |
| --- | --- |

—

polttokenno- ja vetyteknologiaa.

| 2.3.2 | Energiatehokkuus - Älykkäitä kaupunkeja koskeva aloite |
| --- | --- |

2.3.2

Energiatehokkuus - Älykkäitä kaupunkeja koskeva aloite

| 2.3.3 | Euroopan energiatutkimuksen yhteenliittymä. Kyse on tutkimuslaitosten ja korkeakoulujen yhteisistä ohjelmista. |
| --- | --- |

2.3.3

Euroopan energiatutkimuksen yhteenliittymä. Kyse on tutkimuslaitosten ja korkeakoulujen yhteisistä ohjelmista.

| 2.3.4 | Muut asiakirjassa esitetyt tavoitteet koskevat seuraavia asioita:






  — | muut teknologiset vaihtoehdot, esimerkiksi teknologiat myös muiden uusiutuvien merienergialähteiden kuin tuulivoiman hyödyntämiseksi, energian varastointi, ydinvoimaloiden käyttöiän pidentäminen ja ydinjätehuolto |
| --- | --- | --- |

2.3.4

Muut asiakirjassa esitetyt tavoitteet koskevat seuraavia asioita:

—

muut teknologiset vaihtoehdot, esimerkiksi teknologiat myös muiden uusiutuvien merienergialähteiden kuin tuulivoiman hyödyntämiseksi, energian varastointi, ydinvoimaloiden käyttöiän pidentäminen ja ydinjätehuolto

| — | fuusioenergia, erityisesti ITER-hanke |
| --- | --- |

—

fuusioenergia, erityisesti ITER-hanke

| — | perustutkimus, esimerkiksi auringonvalosta tuotettavat polttoaineet, uudenlaiset puolijohdekomponentteihin perustuvat valonlähteet tai akut, joiden varastointikapasiteetti on erittäin suuri |
| --- | --- |

—

perustutkimus, esimerkiksi auringonvalosta tuotettavat polttoaineet, uudenlaiset puolijohdekomponentteihin perustuvat valonlähteet tai akut, joiden varastointikapasiteetti on erittäin suuri

| — | tiede- ja tutkimuskeskusten aktivointi; tähän tarkoitukseen on saatavissa varoja myös koheesiopolitiikan määrärahoista |
| --- | --- |

—

tiede- ja tutkimuskeskusten aktivointi; tähän tarkoitukseen on saatavissa varoja myös koheesiopolitiikan määrärahoista

| — | kansainvälinen yhteistyö. |
| --- | --- |

—

kansainvälinen yhteistyö.

| 2.3.5 | SET-suunnnitelman edellyttämiä investointeja on tarkoitus lisätä EU:ssa nykyisestä 3 miljardista eurosta noin 8 miljardiin euroon vuodessa. |
| --- | --- |

2.3.5

SET-suunnnitelman edellyttämiä investointeja on tarkoitus lisätä EU:ssa nykyisestä 3 miljardista eurosta noin 8 miljardiin euroon vuodessa.

| 2.3.6 | Vähintään 50 prosenttia EU:n uuden päästökauppajärjestelmän tuottamista huutokauppatuloista tulee investoida jäsenvaltiotasolla ilmastonsuojelutoimiin, ja osa investoinneista olisi suunnattava ympäristöä säästävän teknologian kehittämiseen. |
| --- | --- |

2.3.6

Vähintään 50 prosenttia EU:n uuden päästökauppajärjestelmän tuottamista huutokauppatuloista tulee investoida jäsenvaltiotasolla ilmastonsuojelutoimiin, ja osa investoinneista olisi suunnattava ympäristöä säästävän teknologian kehittämiseen.

| 2.3.7 | Julkisen rahoituksen kannuste- ja vipuvaikutus on tarkoitus maksimoida monien erilaisten rahoitusvälineiden avulla. |
| --- | --- |

2.3.7

Julkisen rahoituksen kannuste- ja vipuvaikutus on tarkoitus maksimoida monien erilaisten rahoitusvälineiden avulla.

2.4   Näin ollen komissio pyytää, että neuvosto ja Euroopan parlamentti

| — | tukevat teknologian kehittämissuunnitelmia 2010-2020 |
| --- | --- |

—

tukevat teknologian kehittämissuunnitelmia 2010-2020

| — | antavat suostumuksensa siihen, että nykyisiä unioniohjelmia käytetään ensisijaisesti SET-suunnitelman aloitteiden tukemiseen |
| --- | --- |

—

antavat suostumuksensa siihen, että nykyisiä unioniohjelmia käytetään ensisijaisesti SET-suunnitelman aloitteiden tukemiseen

| — | kehottavat jäsenvaltioita ponnistelemaan nykyistä enemmän vähähiilisten teknologioiden rahoituksen tukemiseksi |
| --- | --- |

—

kehottavat jäsenvaltioita ponnistelemaan nykyistä enemmän vähähiilisten teknologioiden rahoituksen tukemiseksi

| — | tukevat ehdotusta rahoitusvälineiden vahvistamisesta SET-suunnitelman rahoituksen helpottamiseksi |
| --- | --- |

—

tukevat ehdotusta rahoitusvälineiden vahvistamisesta SET-suunnitelman rahoituksen helpottamiseksi

| — | suhtautuvat myönteisesti asiaa koskevaan komission ja Euroopan investointipankin suunnitelmaan |
| --- | --- |

—

suhtautuvat myönteisesti asiaa koskevaan komission ja Euroopan investointipankin suunnitelmaan

| — | ovat valmiita vahvistamaan käynnissä olevia ja uusia kansainvälisiä teknologiasuuntautuneita aloitteita. |
| --- | --- |

—

ovat valmiita vahvistamaan käynnissä olevia ja uusia kansainvälisiä teknologiasuuntautuneita aloitteita.

3.   Komitean yleishuomioita

3.1   Kööpenhaminan ilmastokonferenssi. ETSK antaa tunnustusta EU:n ja jäsenvaltioiden ponnisteluille saattaa Kööpenhaminan ilmastokonferenssi onnistuneesti päätökseen. Komitea katsoo, että pyrkimys rajoittaa keskilämpötilan nousu kahteen celsiusasteeseen on ensimmäinen yritys edistää ilmastonsuojelua vakavasti, ja pahoittelee sitäkin enemmän, ettei konferenssissa saatu aikaan aiejulistuksia pidemmälle meneviä ja osapuolia sitovia sopimuksia.

3.1.1   Ongelman vakavuutta aliarvioidaan. Vaikka maailman väestö ja sen energiannälkä kasvaa edelleen (2), tarve kuroa kehityseroja umpeen on valtava, fossiilisten primaarienergialähteiden varannot ehtyvät ajan myötä (3) ja Eurooppa on yhä riippuvaisempi tuonnista, monet poliitikot ja toimijat näyttävät edelleen aliarvioivan voimakkaasti energia- ja ilmasto-ongelmaa ja sen ratkaisemiseksi tarvittavia investointeja. Tähän saattavat olla syynä vaikutusten ilmeneminen vasta pitkällä aikavälillä, ilmastomalleihin liittyvät epävarmuustekijät, taloudelliset intressit, pelko elämänlaadun heikkenemisestä, haluttomuus tarvittavien investointien tekoon tai se, ettei odotettavissa olevia ilmastonmuutoksia pidetä kyseisen alueen kannalta riittävän merkittävänä.

3.1.2   Luonnonvarojen säästäminen. Kilpailukykyisten vähähiilisten energiatekniikoiden kehittäminen (4) hidastaa fossiilisten primaarienergialähteiden varantojen ehtymistä, vaikuttaa tällaisten luonnonvarojen hinnoitteluun ja edistää siten kestävää kehitystä. Vain tällä tavoin saattaa olla mahdollista, että fossiiliset energialähteet riittävät pidemmäksi aikaa ja niiden ehtymisen jälkeiseen aikaan voidaan varautua tehokkaammin. Jos nyt ei toimita, se kostautuu myöhemmin kahta kovemmin.

3.1.3   Päätelmä: ratkaisuna vähähiiliset tekniikat. Edellä mainituista syistä on entistäkin kiireellisempää panostaa yhä enemmän ja tarmokkaammin sellaisten vähähiilisen energiantuotannon tai -käytön mahdollistavien tekniikoiden ja menetelmien kehittämiseen ja jatkokehittelyyn, jotka ovat kansainvälisesti kilpailukykyisiä tähänastisten tekniikoiden kanssa. Maailmanlaajuisesti on nimittäin nähtävissä, että vähähiilisen energiankäytön mahdollistavia tekniikoita käytetään merkittävissä määrin vain, jos niiden käyttö on asianomaisille toimijoille taloudellisesti houkuttelevaa.

3.1.4   Vaihtoehtoinen 30 prosentin vähennystavoite. Edellä mainittujen tekniikoiden ja menetelmien kehittäminen on vielä kiireellisempää siinä tapauksessa, että hiilidioksidipäästöjen vähentämisessä aletaan soveltaa komiteankin tukemaa 30 prosentin tavoitetta (5) (siis mikäli tavoitteen ehdoksi asetetut kansainväliset edellytykset täyttyvät).

3.1.5   Kulutus saattaa vielä kasvaa. IEA:n viiteskenaariossa (6) fossiilisten primaarienergialähteiden, erityisesti hiilen, kulutuksen odotetaan tulevina vuosikymmeninä kasvavan jatkuvasti. Asiakirjan mukaan tämän kehityksen pysäyttäminen edellyttää erittäin suuria ponnisteluja (7), jotta fossiilisten energiavarojen käyttö saavuttaa huippunsa jo vuonna 2020 ja vähenee sen jälkeen hiljalleen ja jotta se saadaan yhä enenevässä määrin korvattua vähähiilisillä energiatekniikoilla.

3.2   Tutkimus- ja kehitystoiminta – SET-suunnitelma. Tutkimus- ja kehitystoiminnalla on siis ratkaiseva merkitys, ja komission esittämällä SET-suunnitelmalla on tarkoitus edistää sitä merkittävästi. Suunnitelma kattaa myös unionin talousarviosta tähän tarkoitukseen varatun rahoitusosuuden.

3.2.1   Tutkimus- ja kehitystoiminta – kansainväliset ponnistelut ja kilpailu. Kööpenhaminan ilmastokonferenssi osoitti jälleen kerran, että myös Yhdysvaltojen ja Kiinan kaltaiset maat, jotka eivät konferenssissa kannattaneet sitovia sopimuksia, käyttävät silti erittäin paljon varoja kohdassa 3.1.2 mainittujen tavoitteiden mukaiseen tutkimus- ja kehitystoimintaan. Tämä on kuitenkin samalla merkki siitä, että Eurooppa pystyy säilyttämään johtoasemansa vain, jos tutkimukseen ja kehitykseen panostetaan huomattavasti nykyistä voimakkaammin.

3.2.2   Innovointia, dynaamisuutta ja työpaikkojen luomista edistävä investointiohjelma. Investoinnit vähähiilistä teknologiaa koskevaan tutkimus- ja kehitystoimintaan tarjoavat erinomaisia mahdollisuuksia innovointiin, talouden dynaamisuuden edistämiseen, kestävään kasvuun ja työpaikkojen luomiseen. Näin on erityisesti siksi, että hyödynnettävän ja kohtuuhintaisen energian saatavuus on taloutemme ja elämänmuotomme perusedellytys. Jos energiaa ei ole riittävästi saatavilla taloudellisesti edullisin ehdoin, taloutemme, sosiaalinen järjestelmämme ja koko yhteiskuntamme uhkaa romahtaa. Siksi tarvitaan sellaisia energiantuotannon muotoja, joilla on tulevaisuutta.

3.3   Puoltava kannanotto. ETSK on tyytyväinen komission aloitteeseen ja tiedonannossa ehdotettuihin toimiin ja pitää niitä tärkeänä ja mittavana askeleena. Komitea kehottaa neuvostoa, Euroopan parlamenttia, komissiota, jäsenvaltioita sekä teollisuutta ja työmarkkinaosapuolia tekemään kaikkensa, jotta vähähiilisiä energiatekniikoita aletaan kehittää ja soveltaa tarmokkaasti ja tarvittaviin tutkimus- ja kehitysinvestointeihin osoitetaan määrärahat.

3.3.1   Kattavuus ja painopisteiden asettelu on kyseenalaista. Komitean mielestä sen tehtävänä ei ole tutkia tässä lausunnossa yksityiskohtaisesti, onko komission valmisteluasiakirjassa (8) esitetty rahoituskehys tarkoituksenmukainen ja jakautuuko se oikein asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. Komitea kehottaakin tarkistamaan vielä kerran, onko tukihankkeiden painopisteet asetettu oikealla tavalla ja vastaavatko kokonaiskustannukset määriteltyjen tehtävien tärkeyttä. Lisäksi asianmukaisen käynnistysvaiheen jälkeen olisi varmistettava, että toimet tehoavat, ja tarvittaessa tarkistettava ja laajennettava rahoitussuunnitelmaa.

3.3.2   Rahoitusongelma. Komitea korostaa, että koko energiajärjestelmämme (energian tarjonta, muuntaminen ja kulutus) muuttaminen toisiinsa kytkeytyvien ilmastonsuojelu-, energiavarmuus- ja kestävyystavoitteiden mukaiseksi tulevina vuosikymmeninä edellyttää erityisponnisteluja ja että tarvittavaa tutkimus- ja kehityspanosta aliarvioidaan huomattavasti. Komitean epäilee jo pelkästään Yhdysvaltojen vastaavien tutkimus- ja kehitysmenojen suuruusluokan pohjalta, etteivät suunnitellut investoinnit riitä näin kattavan kehitystoiminnan onnistuneeseen toteuttamiseen laajalla rintamalla ja riittävän määrätietoisesti, saati sitten johtavan markkina-aseman saavuttamiseen.

3.3.3   Kattava rahoitusmalli. Komitea suosittaakin voimakkaasti, että tarkoitusta varten kehitetään riittävä ja myös EU:n tulevaan talousarvioon pohjautuva rahoitusmalli, josta komissio, jäsenvaltiot ja talouselämä vastaavat yhdessä.

3.3.4   Lisärahoituslähteiden käyttöönotto – perustana energiankulutuksen kustannukset. Lisäksi olisi ennen tällaisen rahoitusmallin kehittämistä otettava käyttöön muitakin rahoitusmahdollisuuksia sekä unioni- että ennen kaikkea jäsenvaltiotasolla. Komitea on tyytyväinen siihen, että myös Euroopan investointipankki on osoittanut olevansa halukas osallistumaan rahoitukseen. Tarvittavien investointien mittapuuksi on otettava tämänhetkisen energiankulutuksen kustannukset: huomattava osuus investoinneista olisi käytettävä tulevaisuuteen valmistautumiseen. Komitea viittaa tässä yhteydessä myös energiatehokkuuden toimintasuunnitelmasta antamaansa lausuntoon (9).

3.3.4.1   Hiilidioksidipäästökaupasta ja mahdollisesta hiilidioksidiverosta saatavat tulot. Jäsenvaltioiden olisi käytettävä hiilidioksidipäästökaupasta saatavat tulot (10) kokonaan ja yksinomaan (11) vähähiilisten energiatekniikoiden kehittämiseen. Komiteasta on ilmasto- ja energiaongelmien kauaskantoisten vaikutusten vuoksi järjetöntä ottaa näistä tuloista vielä osa muihin tarkoituksiin. Tämä pätee yhtä lailla myös mahdollisiin tuleviin hiilidioksidiverotuloihin. Komitea vetoaa myös jäsenvaltioihin, jotta ne ottaisivat tämän suosituksen huomioon.

3.3.4.2   Tuloista ei pidä ottaa osaa muihin tarkoituksiin. Koska energia- ja ilmasto-ongelma on ratkaisevan tärkeä ja kilpailutilanne riippuu siitä, komiteasta on järjetöntä kerätä energiataloudelta ilmastonsuojeluun tarkoitettuja veropohjaisia lisätuloja ja ohjata ne sitten muihin tarkoituksiin.

3.3.4.3   Varauksesta myönnettävät päästöoikeudet. Komitea on tyytyväinen komission aikomukseen käyttää päästökauppajärjestelmän uusien osallistujien varauksesta saataville asetetut 300 miljoonaa EU:n päästöoikeutta hiilidioksidin talteenoton ja varastoinnin sekä innovatiivisten uusiutuvien energialähteiden tukemiseen. Päästöoikeudet on tarkoitus osoittaa unionin päättämien kriteerien perusteella valittavien demonstrointihankkeiden rahoitukseen jäsenvaltioiden välityksellä (12).

3.3.5   Innovointikannustinten luominen. Komitea viittaa yhteisön innovaatiopolitiikasta antamaansa lausuntoon (13), jossa esitetyt suositukset pätevät erityisesti myös kestävien energiateknologioiden kehittämiseen.

3.3.6   Kehittämisen ja soveltamisen erottaminen toisistaan. Komitea suosittaa tekemään nykyistä selkeämmän eron edullisten vähähiilisten energiatekniikoiden kehittämisen ja jatkokehittelyn sekä niiden mittavan ja laajan soveltamisen tai markkinoille saattamisen välillä.

3.4   Heikko ennustettavuus. Tähän mennessä on käynyt selväksi, että myös energia- ja ilmastopolitiikan tulevia kehityssuuntauksia ja niiden vaikutuksia voidaan ennakoida vain osittain. Siksi vuoden 2050 tavoitteita varten tarvittavien tekniikoiden valikoimaa ei pidä rajoittaa vielä nyt. Pikemminkin olisi tartuttava kaikkiin lupaaviin vaihtoehtoihin, jotta vuodeksi 2050 ja sitä myöhemmäksi asetetut tavoitteet saavutettaisiin mahdollisimman tehokkaasti toimitusvarmuuden, kilpailukyvyn ja ilmastonsuojelun ristipaineessa. Jo vuosi 2020 on eräänlainen virstanpylväs, koska silloin nähdään, onko ainakin siihenastinen tavoite saavutettu.

3.4.1   Kehitystoiminnan temaattinen kirjo. Komitea on tyytyväinen komission ehdottamien sovelluskelpoisiksi kehitettävien tekniikoiden ja toimien monialaisuuteen. Tällä tavoin on tarkoitus luoda edellytykset niiden kokemuspohjaiselle ja joustavalle soveltamiselle ja välttää hätiköityjä päätöksiä.

3.4.2   Perustutkimus. Komitea on tyytyväinen siihen, että komissio korostaa myös riittävän perustutkimuksen merkitystä ja välttämättömyyttä. Vain sen avulla voidaan luoda pohja perusluonteiselle uudelle tietämykselle ja siihen perustuville ideoille.

3.4.3   Euroopan energiatutkimuksen yhteenliittymä. Komitea suhtautuu myönteisesti myös ehdotukseen Euroopan energiatutkimuksen yhteenliittymän muodostamisesta. Tässä yhteydessä komission olisi sovellettava avointa koordinointimenetelmää ja varmistettava erityisesti se, että jäsenvaltioiden tai teollisuuden tuenantajat osallistuvat rahoitukseen osallistumissääntöjen mukaisesti.

3.4.4   SET-suunnitelman vipuvaikutus. Suunniteltua rahoituskehystä tarkistettaessa olisi kiinnitettävä huomiota siihen, että SET-suunnitelman pohjalta myönnettävät EU-varat riittävät saamaan aikaan tavoitellun vipuvaikutuksen jäsenvaltioiden ja teollisuuden tarvittavan osallistumisen takaamiseksi.

3.5   Priorisointi soveltamisen yhteydessä. Kehitettyjä tekniikoita ja järjestelmiä sovellettaessa etusijalle olisi ilmastonsuojelutavoitteen lisäksi asetettava huomattavasti nykyistä selvemmin myös sellaiset periaatteet kuin toimitusvarmuus ja taloudellisuus (esimerkiksi hiilidioksidipäästöjen vähentämisen kustannukset) sekä alueelliset ja globaalit näkökohdat (aurinko-, vesi- tai tuulivoiman tarjoamat energiansaantimahdollisuudet, etäisyydet, raaka-ainetoimittajien intressit jne.). Näin ollen alkuvaiheen markkinatukivälineitä ei tulisi sitoa tiettyihin teknologioihin eikä tiettyjä teknologioita tulisi asettaa muita parempaan asemaan tällaisista välineistä myönnettävien erityistukien avulla.

3.6   Sähköalan merkitys. Suuri osa ehdotetuista tekniikoista ja toimista koskee sähköntuotanto- tai -käyttöjärjestelmiä. Vaikka sähköalan osuus Euroopan energiamarkkinoista on tällä hetkellä vain noin 19 prosenttia (14), komitea katsoo, että ehdotettujen tutkimus- ja kehitystoimien keskittyminen sähköenergiaan on tietyssä määrin oikeutettua, koska sähköllä on korvaamattoman tärkeä rooli kaikilla arkielämän, tekniikan ja talouden aloilla. Sähkön roolia vahvistaa vielä entisestään toive siitä, että koko maaliikenne saataisiin sähköistettyä mahdollisimman kattavasti (sähköautot ja tavaraliikenteen siirtyminen rautateille) ja että sähkön ja lämmön yhteistuotannon lisäksi myös rakennusten lämmityksessä turvauduttaisiin lämpöpumppuja ja geotermistä energiaa hyödynnettäessä yhä enemmän sähköisiin apuvälineisiin (pumppuihin ja kompressoreihin).

3.6.1   Uusiutuvien energialähteiden ratkaiseva rooli. ETSK toteaa jälleen kerran, että uusiutuvilla energialähteillä on ratkaiseva rooli kehitettävien vähähiilisten energiatekniikoiden joukossa. Komitea panee tyytyväisenä merkille, että uusiutuvien energialähteiden osuus sähköntuotannossa on viime vuosina kasvanut odotettua voimakkaammin, erityisesti tuulivoiman hyödyntämisen tuntuvan lisääntymisen vuoksi.

3.6.2   Euroopan sähköverkot. Komitea tukee asianmukaisten eurooppalaisten sähköverkkojen laajentamista sekä siihen tarvittavien tekniikoiden (esimerkiksi ns. älykkäiden verkkojen) kehittämistä, jotta tarjonnanvaihtelua voidaan tasoittaa Euroopassa nykyistä paremmin ja tänne voidaan mahdollisesti myös tuoda sähköä afrikkalaisista aurinkovoimaloista.

3.6.3   Varastointitekniikat, huippukuormavoimalat ja tasausvoimalat. Uusiutuvat energialähteet ovat alttiita säästä, vuorokaudenajasta tai vuodenajasta johtuville vaihteluille. Niitä hyödyntävien energianmuuntajien kehittäminen tavoitteiden mukaisesti tuskin riittää takaamaan varmaa ja tarpeiden mukaista sähköhuoltoa. Siksi myös innovatiivisten kiinteän varastoinnin tekniikoiden (esimerkiksi paineilma ja vety) tutkimista olisi jatkettava. Yhä tärkeää on erittäin tehokkaan ja edullisen huippukuormakapasiteetin kehittäminen. Vielä vuosia sitten huippukuormakapasiteettia tarvittiin vain perussähköhuollon täydentämiseksi, jotta voitiin vastata kysynnän vaihteluihin, erityisesti kysyntä- tai kulutushuippuihin, mutta nykyään ja tulevaisuudessa sitä käytetään yhä enemmän myös useimpien uusiutuvien energialähteiden tarjonnan vaihteluiden kompensoimiseen tasausvoimaloissa. Siksi on erittäin tärkeää, että tällaista kapasiteettia kehitetään ja sitä on käytettävissä.

3.6.4   Järjestelmäratkaisut. Koska erilaiset energiatekniikat kytkeytyvät järjestelmäksi edellä kuvatulla tavalla, olisi keskityttävä myös järjestelmän ongelmien tutkimiseen, ongelmiin liittyvään kysymykseen toimitusvarmuudesta ja mahdollisten ratkaisujen kehittämiseen.

3.6.5   Lisäkustannukset. Vaihteluille alttiiden energialähteiden käytössä tarvittavien verkko-, säätö-, varastointi- ja tasausjärjestelmien kustannukset on myös otettava huomioon taloudellisessa kokonaislaskelmassa, aivan kuten komitea on jo esittänyt, kun on ollut kyse ulkoisten kustannusten sisällyttämisestä hintoihin esimerkiksi ydinvoiman ja erilaisten fossiilisten energialähteiden käytön yhteydessä (15).

3.6.6   Siirrettävät energiavarastot. Perustutkimuksen lisääminen on tärkeää, jotta aivan uudenlaisten lähestymistapojen avulla päästään (toivottavasti) selvästi nykyistä suurempiin varastointitiheyksiin, purkaus-varausjaksojen määriin tai käyttöikiin ja kapasiteetteihin. Sähköajoneuvojen akkuja voitaisiin tietyin edellytyksin käyttää osittain ehkä jopa vaihteluille alttiista energialähteistä saatavan energian varastointiin.

3.6.7   Peruskuormalaitokset. Peruskuormalaitoksilla on kuitenkin ratkaiseva rooli energiatalouden työjuhtina. Siksi on olennaista

| — | tehdä hiilen käytöstä ilmastoystävällistä erityisesti hyötysuhteiden parantamisen ja/tai hiilidioksidin talteenoton ja varastoinnin avulla |
| --- | --- |

—

tehdä hiilen käytöstä ilmastoystävällistä erityisesti hyötysuhteiden parantamisen ja/tai hiilidioksidin talteenoton ja varastoinnin avulla

| — | parantaa ydinvoiman (ydinfission) hyödynnettävyyttä jatkamalla kehitystyötä kaikilla aloilla (turvallisuus, loppusijoitus, leviämiskysymys, resurssienkäyttö ja tasauskyky) |
| --- | --- |

—

parantaa ydinvoiman (ydinfission) hyödynnettävyyttä jatkamalla kehitystyötä kaikilla aloilla (turvallisuus, loppusijoitus, leviämiskysymys, resurssienkäyttö ja tasauskyky)

| — | kehittää kaasuvoimaloita, joiden hyötysuhteet ovat mahdollisimman hyviä |
| --- | --- |

—

kehittää kaasuvoimaloita, joiden hyötysuhteet ovat mahdollisimman hyviä

| — | jatkaa tarmokkaasti pitkällä aikavälillä erittäin lupaavalta vaikuttavan ydinfuusioteknologian kehittämistä |
| --- | --- |

—

jatkaa tarmokkaasti pitkällä aikavälillä erittäin lupaavalta vaikuttavan ydinfuusioteknologian kehittämistä

| — | pyrkiä myös peruskuormalaitoksissa mahdollisimman suureen säädettävyyteen, jotta ne voidaan kytkeä verkottuneisiin säätöjärjestelmiin. |
| --- | --- |

—

pyrkiä myös peruskuormalaitoksissa mahdollisimman suureen säädettävyyteen, jotta ne voidaan kytkeä verkottuneisiin säätöjärjestelmiin.

3.7   Energiankäytön painopiste on muualla. Tällä hetkellä energian loppukulutuksen painopiste ei kuitenkaan ole sähköalalla. Tämä pätee suureen osaan teollisesta kulutuksesta (esimerkiksi kemian- tai terästeollisuus) sekä lähes kaikkeen liikenteeseen ja rakennusten lämmitykseen. Komitea suosittaakin, että tähän ongelman kannalta keskeiseen näkökohtaan kiinnitetään selvästi nykyistä enemmän huomiota. Tässä yhteydessä olisi erittäin tärkeää kehittää uusia tutkimuksellisia lähestymistapoja, joissa mennään energiatehokkuutta, energiansäästöä ja sähköistämistä pidemmälle. Ilmastotavoitteet voidaan todella saavuttaa vain, jos myös tälle alalle löydetään asianmukaisia ratkaisuja.

3.7.1   Meri- ja lentoliikenne. Komitea katsoo, että meri- ja lentoliikenteessä tuskin voidaan luopua fossiilisten tai kemiallisten energialähteiden käytöstä edes pitkällä aikavälillä (16). Näillä aloilla kyse onkin erityisesti siitä, että parannetaan hyötysuhteita, poistetaan pakokaasuista muut haitalliset kaasut, tuotetaan kemiallisia energian kantajia (esimerkiksi vety ja vety-yhdisteet) sähkön tai aurinkoenergian avulla ja kehitetään mahdollisesti myös hiilidioksidin talteenottoa ja varastointia (laivaliikenteessä (17)).

3.7.2   Teollisuusprosessit, kemian- ja terästeollisuus. Fossiilisten energialähteiden korvaaminen kokonaan muilla energialähteillä osoittautunee yhtä vaikeaksi myös teollisissa prosesseissa, erityisesti kemian- ja terästeollisuudessa (18). Komitea suosittaakin tutkimus- ja kehitystoiminnan lisäämistä uudenlaisten ratkaisujen löytämiseksi.

3.7.3   Bioteknologia ja biomassa. Komitea muistuttaa bioteknologian innovatiivisten kehityssuuntausten huomattavista mahdollisuuksista sekä niiden merkityksestä energiataloudelle ja käsiteltävinä olevien tavoitteiden saavuttamiselle. Biomassan käytössä olisi kuitenkin pitäydyttävä pitkälti vain sellaisissa sovelluksissa, joille ei ole olemassa muita vaihtoehtoja, sillä kyse on luonnonvarasta, joka käy pitkällä aikavälillä vähiin ja jonka kilpailevia käyttötarkoituksia ovat elintarvike- ja raaka-ainehuolto (lisäksi on otettava huomioon lannoituksesta aiheutuvat kasvihuonekaasut (19), kuten typpidioksidi).

3.7.4   Rakennusten lämpöeristys. Erittäin keskeinen näkökohta on energian säästäminen rakennusalalla. Kehitysmahdollisuudet (ja soveltamismahdollisuudet) rakennusten lämpöhäviön pienentämiseksi ovat vielä huomattavat, ja niihin olisi kiinnitettävä nykyistä enemmän huomiota määriteltäessä hiilidioksidipäästöjen vähentämiseen tähtäävien toimenpiteiden painopisteitä.

4.   Komitean erityishuomioita

4.1   Unionin tehtävät ja toissijaisuusperiaate. SET-suunnitelma koskee ensisijaisesti unionin toimia, jotka ovat tarpeen ja järkeviä edellä mainittujen tekniikoiden kehittämiseksi. Kyse olisi siis oltava valtioidenvälisistä tehtävistä tai tehtävistä, joiden ratkaisemisessa valtioidenvälisellä yhteistyöllä on tärkeä rooli ja joissa se tuo eurooppalaista lisäarvoa.

4.2   Rahoitussuunnitelma ja painopisteiden asettelu. Olisi myös tarkistettava, täyttävätkö rahoitussuunnitelma ja siinä määritellyt painopisteet edellä mainitut kriteerit.

4.3   Vielä kerran: kehittäminen ja soveltaminen. Rahoitussuunnitelmaa olisi niin ikään tarkistettava siltä kannalta, palveleeko se todella ensisijaisesti uusien tekniikoiden tai järjestelmien kehittämistä. Olisi ehdottomasti vältettävä, että SET-suunnitelmalla tuetaan energiateknologioiden laajaa soveltamista.

4.4   Toiminnan nivominen olemassa oleviin ohjelmiin. Komitea suosittaa, että SET-suunnitelmassa ehdotettu ilmastoon liittyvä tutkimus- ja kehitystoiminta nivotaan jo olemassa oleviin tutkimuksen, teknologian kehittämisen ja demonstroinnin seitsemännen puiteohjelman mukaisiin ohjelmiin ja hankkeisiin, esimerkiksi tulevia ja kehitteillä olevia teknologioita koskevan FET-ohjelman lippulaivahankkeisiin. Tämä koskee ennen kaikkea niitä SET-suunnitelman osa-alueita, joiden ei voida odottaa tuottavan keskipitkän aikavälin tuloksia seuraavien kymmenen vuoden aikana.

4.5   Kansainvälinen yhteistyö. Jotta käytettävin varoin saadaan aikaan paras mahdollinen vaikutus, komitea (20) suosittaa, että erityisesti välttämättömien suurhankkeiden (esimerkiksi ITER-hanke) yhteydessä pyritään kansainväliseen yhteistyöhön strategisten kumppaneiden kanssa. Tällä tavoin henkilöstö- ja muut kustannukset jakautuvat useampien kannettaviksi, ja lisäksi hankkeiden tietopohja laajenee ja innovointimahdollisuudet kasvavat.

4.6   Komission rooli. Koordinointitehtävänsä hoitamiseksi komission olisi luotava asianmukaiset tutkimus- ja kehitysohjelmarakenteet yhteisymmärryksessä asianomaisten toimijoiden kanssa. Komissio taas tarvitsee hankejohtajiksi kokeneita, kansainvälisesti tunnustettuja ja asialleen omistautuneita erityisasiantuntijoita, jotka osallistuvat kulloinkin myös alakohtaiseen toimintaan ja kokevat koordinoimiensa ohjelmien onnistumisen täysin omakseen.

4.7   Ymmärrys, osallisuus ja hyväksyntä – Tiedotus ja avoimuus. Kaikkien tähän mennessä mainittujen toimien onnistuminen edellyttää sitä, että erityisesti niille kansalaisille, joita suunnitellut toimet mahdollisesti koskevat, tiedotetaan asiasta kattavasti ja avoimesti ja että he voivat osallistua päätöksentekoon asianmukaisella tavalla yhdessä politiikan ja teollisuuden edustajien ja muiden toimijoiden kanssa. Tärkein keino ymmärryksen ja hyväksynnän saavuttamiseksi on kattava tiedotus, osallisuus ja avoimuus.

4.8   Komitean aikaisemmat lausunnot. Komitea muistuttaa, että se on laatinut tässä lausunnossa tarkastelluista aiheista jo useita lausuntoja, joissa käsitellään yksityiskohtaisemmin edellä tiivistetysti esitettyjä näkemyksiä. Erityisesti viitataan seuraaviin lausuntoihin:

| — | ”Energiahuollon turvallisuuden ja kestävyyden tutkimustarpeet” (21), asiakokonaisuus INT/146 |
| --- | --- |

—

”Energiahuollon turvallisuuden ja kestävyyden tutkimustarpeet” (21), asiakokonaisuus INT/146

| — | ”Rakennusten energiatehokkuus – loppukäyttäjien panos” (22), asiakokonaisuus TEN/299 |
| --- | --- |

—

”Rakennusten energiatehokkuus – loppukäyttäjien panos” (22), asiakokonaisuus TEN/299

| — | ”Tiukennettujen ympäristö- ja energiavaatimusten mahdolliset myönteiset ja kielteiset vaikutukset Euroopan teollisuuden kilpailukykyyn” (23), asiakokonaisuus TEN7311 |
| --- | --- |

—

”Tiukennettujen ympäristö- ja energiavaatimusten mahdolliset myönteiset ja kielteiset vaikutukset Euroopan teollisuuden kilpailukykyyn” (23), asiakokonaisuus TEN7311

| — | ”Euroopan strateginen energiateknologiasuunnitelma (SET-suunnitelma)” (24), asiakokonaisuus TEN/332 |
| --- | --- |

—

”Euroopan strateginen energiateknologiasuunnitelma (SET-suunnitelma)” (24), asiakokonaisuus TEN/332

| — | ”Ekotehokkaan talouden edistäminen – Talouskriisin tarjoamat mahdollisuudet siirtyä uuteen energiapoliittiseen aikakauteen” (25), asiakokonaisuus TEN/398 |
| --- | --- |

—

”Ekotehokkaan talouden edistäminen – Talouskriisin tarjoamat mahdollisuudet siirtyä uuteen energiapoliittiseen aikakauteen” (25), asiakokonaisuus TEN/398

| — | ”Kestävää sähköntuotantoa fossiilisista polttoaineista” (26), asiakokonaisuus TEN/340 |
| --- | --- |

—

”Kestävää sähköntuotantoa fossiilisista polttoaineista” (26), asiakokonaisuus TEN/340

| — | ”Euroopan energiapolitiikan pk-yrityksiin kohdistuvien vaikutusten mittaaminen ja arvioiminen” (27), asiakokonaisuus TEN/404 |
| --- | --- |

—

”Euroopan energiapolitiikan pk-yrityksiin kohdistuvien vaikutusten mittaaminen ja arvioiminen” (27), asiakokonaisuus TEN/404

| — | ”Kansainväliset ilmastonmuutosneuvottelut” (28), asiakokonaisuus NAT/391 |
| --- | --- |

—

”Kansainväliset ilmastonmuutosneuvottelut” (28), asiakokonaisuus NAT/391

| — | ”Paluuta entiseen ei ole”, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean päätöslauselma ilmastonmuutoksesta, Kööpenhamina 7.–18. joulukuuta 2009. |
| --- | --- |

—

”Paluuta entiseen ei ole”, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean päätöslauselma ilmastonmuutoksesta, Kööpenhamina 7.–18. joulukuuta 2009.

Bryssel 27. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  SEC(2009) 1296, 7.10.2009.

1

(2)  Kansainvälisen energiajärjestön (IEA) arvioiden mukaan maailman energiankulutus kasvaa vuoteen 2050 mennessä 50 prosenttia.

2

(3)  Varovaisten arvioiden mukaan puolet fossiilisista luonnonvaroista on kulutettu loppuun vuoteen 2050 mennessä.

3

(4)  Poikkeuksena hiilidioksidin talteenotto ja varastointi (CCS).

4

(5)  ”Eurooppa 2020”, KOM(2010) 2020 lopullinen.

5

(6)  Kansainvälinen energiajärjestö IEA, World Energy Outlook 2009, Reference Scenario (maailman energiakatsaus, viiteskenaario).

6

World Energy Outlook 2009, Reference Scenario

(7)  Kansainvälinen energiajärjestö IEA, World Energy Outlook 2009, 450 Scenario.

7

World Energy Outlook 2009, 450

(8)  SEC(2009) 1296, 7.10.2009.

8

(9)  EYVL C 10, 15.1.2008, s. 22.

9

(10)  Esimerkiksi kaudella 2013–2020 saatavat huutokauppatulot.

10

(11)  Komissio taas ehdottaa tiedonannossaan, että vain 50 prosenttia tuloista olisi käytettävä tällä tavoin eikä niitä tarvitsisi käyttää yksinomaan tutkimus- ja kehitystoimintaan (ks. lausunnon kohta 2.3.6).

11

(12)  Myös geotermiset hankkeet tulevat kysymykseen.

12

(13)  Asiakokonaisuus INT/509, lausuntoa ei ole vielä julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

13

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(14)  Eurostatin raportti vuodelta 2009.

14

(15)  EYVL C 175, 28.7.2009, s. 1; EYVL C 120, 16.5.2008, s. 15.

15

(16)  Sotilasalan erityissovelluksia lukuun ottamatta.

16

(17)  Jos ydinvoimaa ei haluta sallia käyttövoimana.

17

(18)  Jos fossiilisia energialähteitä vielä käytetään, hiilidioksidin talteenotto ja varastointi on myös tässä yhteydessä yksi vaihtoehto ilmankehän rasitteiden vähentämiseksi.

18

(19)  Atmos. Chem. Phys. Discuss., 7, 11191–11205, 2007.

19

(20)  Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto komission tiedonannosta ”Eurooppalainen strategiakehys kansainvälistä tiede- ja teknologiayhteistyötä varten”, EUVL C 306, 16.12.2009, s. 13.

20

(21)  EYVL C 241, 7.10.2002, s. 13.

21

(22)  EUVL C 162, 25.6.2008, s. 62.

22

(23)  EUVL C 162, 25.6.2008, s. 72.

23

(24)  EUVL C 27, 3.2.2009, s. 53.

24

(25)  Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

25

(26)  EUVL C 77, 31.3.2009, s. 49.

26

(27)  Ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä.

27

(28)  EYVL C 77, 31.3.2009, s. 73.

28

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/56 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/56

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Kaupunkiliikenteen toimintasuunnitelma”

KOM(2009) 490 lopullinen

2011/C 21/10

Esittelijä: Raymond HENCKS

Euroopan komissio päätti 30 päivänä syyskuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 262 artiklan mukaisesti pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Kaupunkiliikenteen toimintasuunnitelma”

KOM(2009) 490 lopullinen.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta päätti 3 päivänä maaliskuuta 2009 antaa asian valmistelun ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaoston tehtäväksi.

Asian kiireellisen luonteen vuoksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi työjärjestyksen 59 artiklan 1 kohdan nojalla 26–27 päivänä toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Raymond Hencksin ja hyväksyi seuraavan lausunnon äänin 175 puolesta ja 1 vastaan 1:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Päätelmät ja suositukset

Päätelmät ja suositukset

1.1   Euroopan väestöstä yli 60 prosenttia asuu kaupunkialueilla. Käytännöllisesti katsoen kaikki nämä alueet kamppailevat samojen tieliikenteestä johtuvien ongelmien kanssa: ruuhkat, ympäristöhaitat, ilmansaasteet ja melusaasteet, liikenneonnettomuudet, terveysongelmat, logistiikkaketjun pullonkaulat jne.

1.2   ETSK kannattaakin täysin Euroopan komission kaupunkiliikennesuunnitelmassa paikallis-, alue- ja keskushallinnon viranomaisille esittämiä suuntaviivoja siitä, miten tarjota kaupunkialueilla mahdollisimman korkeatasoinen ja kestävä elämänlaatu.

1.3   ETSK on vakuuttunut siitä, että tietyillä kaupunkiliikenteen osa-alueilla yhteisön laajuisesti sovittu toiminta voi tuottaa selvää lisäarvoa. Komitea kehottaakin määrittelemään aiempaa selkeämmin osa-alueet, jotka toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteiden mukaan kuuluvat unionin toimivaltaan ja vastuualaan.

1.4   On kuitenkin syytä todeta, etteivät komission toimintasuunnitelmassaan tekemät ehdotukset vastaa läheskään ETSK:n aiemmissa kaupunkiliikennettä käsitelleissä lausunnoissa antamia suosituksiin.

1.5   Näin ollen useimmat komission esittämät toimenpiteet jäävät pelkiksi hyvää tarkoittaviksi neuvoiksi, jotka sinänsä ovat erittäin kiitettäviä, mutta ne eivät ole millään tavoin sitovia eivätkä mullistavia.

1.6   Lisäksi se, että tämän lausunnon kohteena olevassa tiedonannossa on mukana useita sellaisia asioita ja ehdotuksia, jotka mainittiin jo vuonna 1998 annetussa tiedonannossa ”Kansalaisten verkon kehittäminen”, saa uskomaan, ettei tilanne juuri ole kohentunut noista ajoista. ETSK pahoitteleekin, ettei nyt ole selvitetty lyhyesti edellä mainitussa tiedonannossa tehtyjen aloitteiden edistymistä.

1.7   Tämän lausunnon kohteena olevaan toimintasuunnitelmaan olisi tällä kertaa sisällytettävä vähintäänkin tiettyihin indikaattoreihin perustuvia, havainnollistettavia määrällisiä tavoitteita, joihin kaupunkien ja niiden lähialueiden olisi pyrittävä toteuttamalla valitsemaansa kestävää liikennesuunnitelmaa.

1.8   ETSK:n mielestä tässä lausunnossa tarkasteltavaa toimintasuunnitelmaa on täydennettävä laatimalla toinen suunnitelma, jossa käsitellään yksityiskohtaisemmin muun muassa joukkoliikenteessä ilmenevää rikollisuutta, kevyttä liikennettä ja moottoripyöräliikennettä.

1.9   ETSK kannattaa neuvoston puheenjohtajavaltion Espanjan aikomusta luoda yleiseurooppalainen väline tai ohjelma, jonka avulla parannetaan etenkin liikuntarajoitteisten mahdollisuuksia liikkua Euroopan kaupungeissa ja kunnissa. Komitea esittää toivomuksen, että sille tarjotaan tilaisuus osallistua aktiivisesti kyseiseen, kansalaisyhteiskunnan etuja palvelevaan aloitteeseen.

1.10   Lopuksi ETSK suosittaa, että unionin rakenne- ja koheesiorahastovarojen kohdentamista tehostetaan varsinkin luomalla erityinen kaupunkiliikenteen tukemiseen tarkoitettu rahoitusväline. Komitea ehdottaa, että varojen myöntämisen ehdoksi asetetaan kaupunkiliikennesuunnitelmien soveltaminen ja liikuntarajoitteisten liikkumismahdollisuuksia koskevien edellytysten noudattaminen.

2.   Toimintasuunnitelman taustaa

Toimintasuunnitelman taustaa

2.1   Euroopan komissio julkaisi 30 päivänä syyskuuta 2009 kaupunkiliikenteen toimintasuunnitelman, jonka on määrä olla kestävä, vaikka asiaa ei otsikossa erikseen täsmennetä.

2.2   Edellä mainittu toimintasuunnitelma on Euroopan komission vastaus useiden toimijoiden, ennen kaikkea Euroopan parlamentin mutta myös ETSK:n pyyntöön. Komitea on peräänkuuluttanut kyseistä aloitetta valmistelevassa lausunnossaan ”Kaupunki- ja suurkaupunkialueiden liikenne” (1) sekä muissa lausunnoissaan (2). ETSK:n mielestä tämäntapaisen suunnitelman olisi sisällettävä elämänlaadun parantamiseen, ympäristönsuojeluun ja kaupunkien energiatehokkuuteen liittyviä määrällisiä tavoitteita.

1

2

2.3   Vihreällä kirjalla ”Uutta ajattelua kaupunkiliikenteeseen” komissio käynnisti 25 päivänä syyskuuta 2007 julkisen kuulemisen. Kuuleminen vahvisti laajasti, että Euroopan unionilla on merkittävä rooli kestävän kaupunkiliikenteen edistämisessä.

2.4   Vaikka toimintasuunnitelma oli määrä julkistaa jo aiemmin (ja se sisältyi Euroopan komission lainsäädäntöohjelmaan 2008), sitä lykättiin useaan otteeseen tiettyjen tahojen vastustaessa sitä ja katsoessa, että kaikki komission asiassa tekemät aloitteet ovat toissijaisuusperiaatteen sekä paikallis- ja alueviranomaisten hallinnollisen vapauden vastaisia.

2.5   Kun komissio ei edellä mainituista syistä pystynyt julkaisemaan toimintasuunnitelmaansa suunnitelmien mukaisesti ennen vuoden 2008 loppua, Euroopan parlamentti tarttui aiheeseen peläten, että aloitteesta luovutaan kokonaan, ja antoi päätöslauselman kaupunkiliikennettä koskevasta toimintasuunnitelmasta (3) tukeakseen komissiota. Komissiota kehotettiin kokoamaan tietyistä vihreässä kirjassa esitetyistä viitteistä opaskirjanen alueviranomaisten käyttöön.

3

3.   Euroopan unionin rooli kaupunkiliikenteessä

Euroopan unionin rooli kaupunkiliikenteessä

3.1   Kestävästä kaupunkiliikenteestä on tosin annettu lukuisia poliittisia aiejulistuksia, mutta ne on vielä sovitettava konkreettisiin ratkaisuihin ja on päästävä sopimukseen siitä, millä tahoilla on parhaat valmiudet panne ne täytäntöön.

3.2   Kaupunkiliikennejärjestelmät ovat osa eurooppalaista liikennejärjestelmää, ja ne kuuluvat näin yhteisen liikennepolitiikan piiriin. Unionin liikenneministerit katsoivat 16. helmikuuta 2010 pidetyssä neuvoston epävirallisessa kokouksessa, että kuntien, alueiden, jäsenvaltioiden ja unionin on sovitettava toimintansa yhteen ja sisällytettävä lainsäädäntöön kaupunkiliikennesuunnitelmia, jotta liikenneinfrastruktuurit ja -palvelut integroituvat nykyistä tiiviimmin alue-, kaupunki- ja maaseutustrategioihin.

3.3   Monet direktiivit, asetukset, tiedonannot ja eurooppalaiset toimintaohjelmat vaikuttavat jo erittäin tuntuvasti kaupunkiliikenteeseen, liittyivätpä ne sitten ilmastonmuutokseen, terveydensuojeluun, ympäristöön, kestäväpohjaiseen energiankulutukseen, liikenneturvallisuuteen tai joukkoliikenteeseen ja sen hyödyntämiseen tehtäviin investointeihin.

3.4   Noudattaakseen toissijaisuusperiaatetta tinkimättä komissio ainoastaan kannustaa kaupunkeja ottamaan käyttöön toimenpiteitä ilmastonmuutoksen torjumiseksi sekä tehokkaiden ja kestävien liikennejärjestelmien luomiseksi yksinomaan vapaaehtoisten sitoumusten pohjalta.

3.5   ETSK muistuttaa tässä yhteydessä siitä, että vaikka kaupungit ja niiden lähialueet ovat keskenään hyvin erilaisia, niillä on kuitenkin yhteisiä kestävään kehitykseen liittyviä ongelmia, jotka eivät pääty kaupunkien rajoille ja jotka voidaan ratkaista vain toimimalla johdonmukaisesti unionitasolla, samaan tapaan kuin ilmanlaatua koskevissa yhteisön säädöksissä tai ympäristömelun hallinnassa (4).

4

3.6   Lisäksi komissio toteaa tiedonannossaan ”Kestävä tulevaisuus liikenteelle: kohti yhtenäistä, teknologiavetoista ja käyttäjäystävällistä järjestelmää” (5) liikennepolitiikassa seuraavaa: ”Vähäisemmiksi ovat sen sijaan jääneet tulokset liittyen EU:n kestävän kehityksen strategiaan: vuoden 2007 edistymisraportin mukaan eurooppalainen liikennejärjestelmä ei monessakaan mielessä vielä ole kestävällä kehitysuralla.”

5

3.7   Hiljattain antamassaan valmistelevassa lausunnossa, jossa käsitellään Euroopan liikennepolitiikan lähtökohtia vuoden 2010 jälkeen (6), ETSK toteaa, että koska liikenne mahdollistaa monet vapauksistamme (vapauden työskennellä ja elää eri puolilla maailmaa, vapauden valita erilaisista tuotteista ja palveluista sekä vapauden käydä kauppaa ja luoda henkilösuhteita), politiikan keskeisenä tehtävänä on asettaa mainituille vapauksille selkeät puitteet ja jopa rajat, kun ne koskettavat tai peräti uhkaavat toisia vapauksia tai tarpeita, esimerkiksi jos kyse on ihmisten terveydestä, ympäristöstä ja/tai ilmastosta tai tulevien sukupolvien tarpeista.

6

3.8   Vaikka eräiden kestäväpohjaisen liikenteen edelläkävijäkaupunkien toteuttamat liikennepolitiikat ovat todisteena siitä, että halutessaan päättäjät voivat kääntää haitalliset suuntaukset päinvastaisiksi, pakottava tarve hillitä hiilidioksidipäästöjä maailmanlaajuisesti osoittaa selvästi, että koko unionin on ehdottomasti sitouduttava päästöjen taltuttamiseen.

3.9   Maantieliikenteen aiheuttamista hiilidioksidipäästöistä 40 prosenttia ja muista epäpuhtauksista 70 prosenttia tulee kaupunkiliikenteestä ja etenkin moottoriajoneuvoliikenteestä. Unioni kykenee saavuttamaan omat ilmastonmuutostavoitteensa vain muuttamalla kaupunkiliikennepolitiikkojaan. Haasteisiin ei voida vastata kestävästi yksittäisin toimin, jotka jäävät yksinomaan kuntien tai alueiden täsmätoimiksi, vaikka ne sinänsä ovatkin kiitettäviä ja välttämättömiä.

3.10   On siis tärkeää mobilisoida kaikki unionin resurssit tukemaan kuntien ja alueiden toimia, jotta saavutetaan Euroopan unionin kokonaisstrategian mukaiset tavoitteet, joita ovat ilmastonmuutoksen torjuminen, energiatehokkuuden lisääminen, uusiutuvien energialähteiden kehittäminen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittaminen.

4.   Toimintasuunnitelman sisältö

Toimintasuunnitelman sisältö

4.1   Komission ehdottama toimintasuunnitelma koskee sekä kaupunkien ja niiden lähialueiden henkilö- että tavaraliikennettä. Se pohjautuu enimmäkseen 25 päivänä syyskuuta 2007 käynnistetyn julkisen kuulemisen tuloksiin.

4.2   Toimintasuunnitelman tarkoituksena on auttaa kuntien, alueiden ja jäsenvaltioiden viranomaisia edistämään kestävää kaupunkiliikennekäyttäytymistä varsinkin vähentämällä liikenteen määrää ja kaupunkien liikenneruuhkia sekä hillitsemällä näin liikenneonnettomuuksien määrää, ilmansaasteita ja energiankulutusta. Viranomaisille ei kuitenkaan anneta valmiita ratkaisuja toteutettaviksi.

4.3   Komission toimintasuunnitelma ei siis suinkaan korvaa ratkaisuja, joihin kuntien, alueiden ja jäsenvaltioiden viranomaiset ovat päätyneet kaupunkiliikenteen aiheuttamien ongelmien ratkaisemiseksi. Suunnitelman on tarkoitus olla kannustava. Se sisältää ehdotuksia kerätä, dokumentoida ja jakaa kokemuksia hyvien käytänteiden tunnetuksi tekemiseksi, auttaa hyödyntämään unionin rahoitus- tai osarahoitusmahdollisuuksia, tukea tutkimushankkeita ja laatia työasiakirjoja varsinkin rahtiliikenteestä tai älykkäistä liikennejärjestelmistä.

4.4   Toimintasuunnitelmassa määritellään 20 konkreettista toimenpidettä, jotka on määrä toteuttaa vuoteen 2012 ulottuvan aikataulun mukaisesti. Toimenpiteet on ryhmitelty kuuteen laajaan aihepiiriin, jotka jäljempänä esitellään lyhyesti.

4.4.1   Yhdennettyjen politiikkojen kehittäminen

Yhdennettyjen politiikkojen kehittäminen

Tarkoituksena on kehittää yhdennetty lähestymistapa ja ottaa huomioon eri liikennemuotojen keskinäinen riippuvuussuhde, ympäristön asettamat tilavaatimukset ja kaupunkiliikennejärjestelmien tehtävä. Näin kaikki liikennemuodot pyritään yhdistämään entistä paremmin toisiinsa etenkin kaupunkiliikennesuunnitelmien puitteissa.

4.4.2   Keskipisteessä kansalaiset

Keskipisteessä kansalaiset

On kiinnitettävä huomiota seuraaviin seikkoihin:

| — | toimenpiteet (joiden kohteena on hinnoittelu, laatu, liikuntarajoitteisten mahdollisuudet käyttää palveluita, tiedotus, matkustajien oikeudet, vihreät vyöhykkeet jne.), joilla kansalaisia innostetaan käyttämään säännöllisesti joukkoliikennettä tai siirtymään kevyeen liikenteeseen |
| --- | --- |

—

toimenpiteet (joiden kohteena on hinnoittelu, laatu, liikuntarajoitteisten mahdollisuudet käyttää palveluita, tiedotus, matkustajien oikeudet, vihreät vyöhykkeet jne.), joilla kansalaisia innostetaan käyttämään säännöllisesti joukkoliikennettä tai siirtymään kevyeen liikenteeseen

| — | koulutus-, tiedotus- ja valistuskampanjat kestävän kehityksen mukaisen käyttäytymismallin omaksumiseksi |
| --- | --- |

—

koulutus-, tiedotus- ja valistuskampanjat kestävän kehityksen mukaisen käyttäytymismallin omaksumiseksi

| — | yksityis- ja ammattiautoilijoiden omaksuma energiaa säästävä ajotapa. |
| --- | --- |

—

yksityis- ja ammattiautoilijoiden omaksuma energiaa säästävä ajotapa.

4.4.3   Ympäristöystävällinen kaupunkiliikenne

Ympäristöystävällinen kaupunkiliikenne

Toimintasuunnitelmalla pyritään tukemaan vähäpäästöisten tai päästöttömien ajoneuvojen sekä ”pehmeiden” liikennemuotojen tutkimusta ja kehittämistä. Komissio laatii internetpohjaisen oppaan, johon kerätään tietoja puhtaista ajoneuvoista, ja avustaa vaihdettaessa tietoja kaupunkiliikenteen hinnoittelujärjestelmistä. Komissio aikoo niin ikään tutkia tiemaksujen tehoa ja ulkoisten kustannusten sisällyttämistä hintoihin.

4.4.4   Rahoituksen lisääminen

Rahoituksen lisääminen

Komissio haluaa rationalisoida unionin nykyisiä rahoituslähteitä ja tutkia tulevia tarpeita. Komissio julkaisee työasiakirjan kestävästä kaupunkiliikenteestä ja sosiaaliseen yhteenkuuluvuuteen tähtäävästä politiikasta ja tutkii mahdollisia tapoja hinnoitella kaupunkiliikenteen maksut. Tavoitteena on lisätä unionin nykyisten rahoitusmahdollisuuksien tunnettuutta ja optimoida ne parantamalla rakennerahastojen ja tutkimusvarojen kaltaisten välineiden yhteentoimivuutta. Samoin pyritään hyödyntämään innovatiivisia julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuusvälineitä ja tutkimaan tarpeita hankkia kestävälle kaupunkiliikenteelle omaa rahoitusta.

4.4.5   Kokemusten ja tiedon jakaminen

Kokemusten ja tiedon jakaminen

Asianosaisten on voitava hyödyntää muiden hankkimaa kokemusta. Komissio laatiikin tietokannan, johon kerätään tietoja monenlaisista kokeilukäytössä olleista ja jo käyttöön otetuista ratkaisuista. Tietokanta sisältää myös yleiskatsauksen kaupunkiliikenteen kannalta merkitykselliseen EU:n lainsäädäntöön ja rahoitusvälineisiin, ja sen yhteydessä on virtuaalifoorumin muodossa toimiva kaupunkiliikenteen seurantakeskus.

4.4.6   Kaupunkiliikenteen optimointi

Kaupunkiliikenteen optimointi

Helpottaakseen siirtymistä nykyistä ympäristömyötäisempiin liikennemuotoihin ja tehokkaampaan logistiikkaan komissio aikoo kiirehtiä kestävien kaupunkiliikennesuunnitelmien laatimista kaupungeissa ja alueilla. Tätä tarkoitusta varten komissio laatii työasiakirjoja kyseisten suunnitelmien keskeisistä näkökohdista, kuten kaupunkien tavaranjakelusta ja älykkäistä liikennejärjestelmistä.

4.5   Komissio aikoo laatia vuonna 2012 selonteon toimintasuunnitelman täytäntöönpanosta ja arvioida lisätoimenpiteiden tarvetta.

5.   Yleistä

Yleistä

5.1   Joukkoliikenne on yleishyödyllistä, ja sen on oltava yleiskattavaa, kaikkien saatavilla, jatkuvaa, laadukasta ja kohtuuhintaista. ETSK kannattaakin kaikkia tarkasteltavana olevassa tiedonannossa kaavailtuja toimia, jotka ovat kaikki oikean suuntaisia.

5.2   Vaikka ETSK onkin ilahtunut siitä, että tarkastelun kohteena olevan tiedonannon taustalla olevien lausuntojen joukossa mainitaan kaupunkiliikennettä käsitelleestä vihreästä kirjasta annettu komitean lausunto, sen on kuitenkin todettava, että komission ehdotukset eivät vastaa läheskään edellä mainitussa lausunnossa eivätkä muissa asiasta annetuissa lausunnoissa (7) esitettyjä ETSK:n suosituksia.

7

5.3   Kyseenalaistamatta toissijaisuusperiaatetta ja unionin rajattua toimivaltaa tässä asiassa ETSK pahoittelee, ettei komitean valmistelevassa lausunnossa (8) (”Liikenne- ja maankäyttöpolitiikkojen yhtenäistäminen kaupunkiliikenteen ekologisen kestävyyden parantamiseksi”) annettuihin suosituksiin unionin roolin vahvistamisesta ole reagoitu myönteisesti.

8

5.4   Komissio pitää huolen siitä, ettei toissijaisuusperiaatetta vain loukata, ja asettuu edistäjän tai avustajan tehtävään pikemminkin kuin sääntelijän tai palveluntarjoajan rooliin. Useimmat komission esittämät toimenpiteet jäävät pelkiksi hyvää tarkoittaviksi neuvoiksi, jotka sinänsä ovat erittäin kiitettäviä, mutta ne eivät ole millään tavoin sitovia eivätkä mullistavia.

5.5   Lisäksi tarkasteltavana olevaa tiedonantoa lukiessa on todettava, että kyseessä on – jos ei nyt aivan sananmukainen niin ainakin sisältönsä puolesta – kopio tiedonannosta ”Kansalaisten verkon kehittäminen”, KOM(1998) 431 lopullinen.

5.6   Yksitoista vuotta vuonna 1998 ilmestyneen tiedonannon jälkeen ikään kuin keppi- ja porkkanamaisesti (keppiä yksityisautoilulle ja porkkanaa joukkoliikenteelle) on palattu jälleen samoihin teemoihin eli kannustetaan vaihtamaan tietoja ja vertaamaan tuloksia, otetaan käyttöön asianmukainen poliittinen kehys ja hyödynnetään Euroopan unionin rahoitusvälineitä.

5.7   ETSK pahoittelee, ettei nyt esitellä lyhyesti, miten vuonna 1998 julkaistussa tiedonannossa tehdyt aloitteet ovat edistyneet. Niistä mainittakoon esimerkiksi Euroopan paikallisliikenteen tietopalvelu (ELTIS), paikallis- ja alueviranomaisten verkosto (POLIS), jäsenvaltioiden pyörätieverkoston yhdistäminen, laadun itsearviointijärjestelmän kehittäminen, kokeiluhanke, jossa paikallisten henkilöliikennejärjestelmien tuloksia arvioidaan esikuva-analyysin pohjalta, liikenteen hallintaa ja esteiden analysointia koskeva opas, sähköiset matkalippujärjestelmät, ammattikuljettajien koulutus, vuonna 2000 laadittavaksi suunniteltu tiedonanto liikenteen hallinnasta sekä lukuisat kaavaillut tutkimushankkeet.

5.8   ETSK olisi toivonut, että tämän lausunnon kohteena olevaan toimintasuunnitelmaan olisi tällä kertaa sisällytetty vähintäänkin tiettyihin indikaattoreihin perustuvia, havainnollistettavia määrällisiä tavoitteita, joihin kaupunkien ja niiden lähialueiden olisi pyrittävä toteuttamalla valitsemaansa kestävää liikennesuunnitelmaa (ks. lausunto CESE 1196/2009).

5.9   Tulosten esittämisen puuttuminen on valitettavaa myös siksi, että komissio pahoittelee tiedonannossaan ”Kestävä tulevaisuus liikenteelle: kohti yhtenäistä, teknologiavetoista ja käyttäjäystävällistä järjestelmää” KOM(2009) 279, ettei liikenteen ekologiselle kestävyydelle asetettuja tavoitteita ole läheskään saavutettu, ja toteaa, että suuntausta on muutettava perusteellisesti.

5.10   Sellaisiin seikkoihin kuin sosiaaliset kysymykset, kulutusyhteiskunnan ympäristölle asettamat paineet, kevyt liikenne, moottoripyörät ja ajoneuvoliikenteen välttämiseksi toteutettavat toimet on jokseenkin sivuutettu. Samoin on käynyt rajaseutuyhteistyölle, maankäyttöön liittyville ongelmille, kaupunkisuunnittelulle ja kaupunkirakenteen hajauttamiselle, joka lisää liikenneinfrastruktuurien tarvetta.

5.11   ETSK:n mielestä tässä lausunnossa tarkasteltavaa toimintasuunnitelmaa on siis täydennettävä laatimalla toinen suunnitelma, jossa käsitellään yksityiskohtaisemmin muun muassa kevyttä liikennettä ja moottoripyöräliikennettä.

5.12   Toimintasuunnitelmassa kannetaan ennen kaikkea huolta yksityisautoilun ”optimoinnista” ja hallitsemisesta pikemminkin kuin sen välttämisestä. Autoilua pyritään rajoittamaan myönteisillä toimilla, kuten edistämällä auton yhteiskäyttöä, tai hillitsevillä toimenpiteillä (liittymäliikenteen pysäköintialueet, tiemaksut, sakot), mutta kummassakin tapauksessa tyydytään vain toteamaan, että erilaisten vihreiden vyöhykkeiden kulkuyhteyksiä koskevia määräyksiä ryhdytään selvittämään.

5.13   Toimintasuunnitelmassa kaavaillut selvitykset etenkin kaupunkien tiemaksujen suosiosta ihmisten keskuudessa, energiaa säästävän ajotavan omaksumisesta, ulkoisten kustannusten sisällyttämisestä hintoihin sekä käytettävissä olevista teknisistä ratkaisuista ja siitä, miten niiden aiheuttamat kustannukset katetaan, tuovat luonnollisesti lisäarvoa, mutta niiden edellyttämiä toimia ei pitäisi uhrata keskusteluun toissijaisuusperiaatteesta.

5.14   Toimintasuunnitelmassa ei myöskään kiinnitetä huomiota siihen, miten kansalaisyhteiskunta voisi olla aktiivisemmin mukana edistämässä ekologisesti kestävää liikennettä, vaikka kansalaisyhteiskunta kykenee kokoamaan yhteen toimijat ja poliittiset päättäjät ja herättämään koko yhteiskunnan tarkistamaan ja muuttamaan liikkumistottumuksiaan.

6.   Erityistä

Erityistä

Edellä esitettyjen yleisten huomioiden lisäksi ETSK poimii 20 erityistoimenpiteestä muutaman ja kommentoi niitä.

Toimenpide 1 -   Vauhditetaan kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien käyttöönottoa

Toimenpide 1 -

Vauhditetaan kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmien käyttöönottoa

Toimenpide 6 -   Parannetaan matkustustietoja

Toimenpide 6 -

Parannetaan matkustustietoja

6.1   ETSK kannattaa sitä, että komissio aikoo vastaisuudessa auttaa paikallisviranomaisia käynnistämään tavara- ja henkilöliikennettä koskevia kestävän kaupunkiliikenteen suunnitelmia.

6.2   Toimintasuunnitelmassa tähdennetään, että pitemmällä aikavälillä komissio voisi ryhtyä lisätoimiin esimerkiksi ottamalla käyttöön kannustimia ja antamalla suosituksia.

6.3   ETSK toistaa ehdotuksensa asettaa kunnille myönnettävien yhteisön tukimäärärahojen saannin ehdoksi velvollisuuden laatia liikennesuunnitelmia. Kaupunkien on kuitenkin luonnollisesti voitava vapaasti mukauttaa suunnitelmat paikallisiin erityisoloihin sopiviksi.

6.4   Suunnitelmiin olisi kuitenkin sisällytettävä velvoittava tavoite siirtyä käyttämään unionin vähimmäisvaatimuksia vastaavia ympäristömyötäisiä kulkuvälineitä, jotta

| — | kaikki asukasryhmät, kaupungissa kävijät ja ammattilaiset hyötyvät ekologisesti kestävistä kuluvälineistä ja poistetaan sosiaalista eriarvoisuutta aiheuttavat liikennetekijät |
| --- | --- |

—

kaikki asukasryhmät, kaupungissa kävijät ja ammattilaiset hyötyvät ekologisesti kestävistä kuluvälineistä ja poistetaan sosiaalista eriarvoisuutta aiheuttavat liikennetekijät

| — | vähennetään hiilidioksidipäästöjä, saasteita, meluhaittoja ja energiankulutusta |
| --- | --- |

—

vähennetään hiilidioksidipäästöjä, saasteita, meluhaittoja ja energiankulutusta

| — | parannetaan henkilö- ja tavaraliikenteen tehokkuutta ja tuloksellisuutta ottamalla huomioon ulkoiset kustannukset. |
| --- | --- |

—

parannetaan henkilö- ja tavaraliikenteen tehokkuutta ja tuloksellisuutta ottamalla huomioon ulkoiset kustannukset.

6.5   Edellä mainittujen kriteerien noudattaminen olisi asetettava ehdoksi myönnettäessä komission kaavailemaa kaupunkiliikenteen erityispalkintoa. ETSK kannustaa lämpimästi ottamaan sen käyttöön pikimmiten.

Toimenpide 4 -   Keskustelu matkustajien oikeuksista

Toimenpide 4 -

Keskustelu matkustajien oikeuksista

6.6   ETSK pahoittelee, ettei sen ehdotusta koota kaikki joukkoliikenteen käyttäjien oikeudet ”oikeuksien peruskirjaan”, ole otettu huomioon.

6.7   Sitä vastoin komitea kannattaa komission aikomusta täydentää sääntelylähestymistapaa yhteisillä laatuindikaattoreilla matkustajien ja liikuntarajoitteisten oikeuksien suojelemiseksi sekä yhteisesti sovituilla valitusmenettelyillä ja raportointimekanismeilla.

6.8   ETSK pahoittelee sitä, että tarkasteltavana olevassa tiedonannossa käsitellä yhtä joukkoliikenteen käytön tiellä olevista suurimmista esteistä eli turvallisuuden puutetta, joka ilmenee varsinkin vähemmän käytetyillä reiteillä sekä ilta- tai yöliikenteessä. Kuitenkin kulkuvälineissä matkustajia palveleva hyvin koulutettu ja riittävä henkilökunta sekä videokameravalvonta ovat joukkoliikenteen rikollisuuden torjunnassa tehokkaita ennaltaehkäisyvälineitä.

6.9   Kun toimijoita on paljon, toimet ovat toteutukseltaan ja sisällöltään hyvin erilaisia. Siksi toimintaa on tarpeen arvioida säännöllisesti, jotta voidaan päätellä, vastaako toimenpide tai politiikka käyttäjien tarpeita, ja tarpeen vaatiessa mukauttaa tai muuttaa toimintaa tai lopettaa se kokonaan. Komission toimintasuunnitelmassa ei asiasta kuitenkaan mainita mitään.

Toimenpide 5 -   Parannetaan liikuntarajoitteisten mahdollisuuksia käyttää palveluja

Toimenpide 5 -

Parannetaan liikuntarajoitteisten mahdollisuuksia käyttää palveluja

6.10   ETSK:n tietojen mukaan liikuntarajoitteisia (iäkkäitä ihmisiä, invalideja, vammaisia ja raskaana olevia naisia tai lastenvaunujen kanssa liikkuvia) on pitkälti yli sata miljoonaa.

6.11   On totta, että eräät kaupungit ovat tehneet liikuntarajoitteisten hyväksi esimerkillistä työtä, mutta tällaiset aloitteet ovat edelleen yksittäisiä toimenpiteitä. Liikuntarajoitteiset törmäävät liian usein ylitsepääsemättömiin esteisiin julkisia liikennevälineitä käyttäessään (pääsy kulkuvälineisiin ja niiden varustetaso) tai kulkiessaan jalan (hankalat risteykset, kapeat jalkakäytävät tai jalkakäytäville sijoitetut kahviloiden ja ravintoloiden ulkoterassit). Tähän on lisättävä vielä muiden kansalaisten holtiton käyttäytyminen (autojen pysäköiminen miten sattuu ja piittaamattomuus vammaisille varatuista pysäköintipaikoista). ETSK kannattaa neuvoston puheenjohtajavaltion Espanjan aikomusta luoda yleiseurooppalainen väline tai ohjelma, jonka avulla parannetaan mahdollisuuksia liikkua Euroopan kaupungeissa ja kunnissa. Komitea esittää toivomuksen, että sille tarjotaan tilaisuus osallistua aktiivisesti kyseiseen, kansalaisyhteiskunnan etuja palvelevaan aloitteeseen.

6.12   Todellisia tarpeita palvelevien apuvälineiden kehittely ei ole edennyt tarpeeksi pitkälle, koska markkinat ovat suppeat. Tämä jarruttaa investointeja ja innovointia.

6.13   ETSK antaakin täyden tukensa sille, että Euroopan vammaisstrategiaan 2010–2020 sisällytetään liikuntarajoitteisten mahdollisuudet käyttää palveluita ja että määritellään laatuindikaattorit ja asianmukaiset raportointimekanismit.

6.14   Edellä mainittujen toimenpiteiden lisäksi jäsenvaltioiden, alueiden ja kuntien sekä varsinkin EU:n olisi varattava tarkoitukseen unionin määrärahoista asianmukaiset rahoitusvälineet.

Toimenpide 8 -   Kestävän liikennekäyttäytymisen kampanjat

Toimenpide 8 -

Kestävän liikennekäyttäytymisen kampanjat

6.15   Komissio aikoo harkita erityistä palkintoa kannustaakseen kestäväpohjaisen kaupunkiliikenteen suunnitelmien tekemistä.

6.16   ETSK kannattaa erityispalkinnon myöntämistä. Komitea mainitsi jo kansalaisten verkkoa käsittelevästä vihreästä kirjasta antamassaan lausunnossa (CES 324/99), että laatumerkkien ja/tai palkintojen myöntäminen kannustaa todella panostamaan laatuun.

Toimenpide 12 -   Tutkimus ulkoisten kustannusten hinnoittelusta kaupunkiliikenteessä

Toimenpide 12 -

Tutkimus ulkoisten kustannusten hinnoittelusta kaupunkiliikenteessä

Toimenpide 13 -   Kaupunkien hinnoittelujärjestelmiä koskeva tietojenvaihto

Toimenpide 13 -

Kaupunkien hinnoittelujärjestelmiä koskeva tietojenvaihto

6.17   On kiistaton tosiasia, että kohtuuhintainen julkinen liikenne on sosiaalisesti kannattavaa, mutta on myös selvää, että se on taloudellisesti pakostakin tappiollista. Käyttäjiltä perityt maksut eivät kata kaikkia käyttökustannuksia ja vielä vähemmän investointeja, joten julkiset tuet ovat edelleen välttämättömiä.

6.18   ETSK kannattaa komission aikomusta teettää menetelmätutkimus ulkoisten kustannusten sisällyttämisestä hintoihin kaupunkialueilla, sillä näin alan kustannusten laskenta on vastaisuudessa entistä avoimempaa. Komitea muistuttaa, että ulkoiset kustannukset olivat jo esillä vuonna 1998 annetussa tiedonannossa, samoin kuin mahdollisuus investoida tieliikenteen hinnoittelusta saadut tulot takaisin kuntatasolle, etenkin julkiseen liikenteeseen sekä kävely- ja pyöräteiden kunnostamiseen. Kumpaakaan ongelmaa ei vielä ole ratkaistu.

Toimenpide 15 -   Tulevien rahoitustarpeiden analysointi

Toimenpide 15 -

Tulevien rahoitustarpeiden analysointi

6.19   Vain 9 % rakennerahastojen liikennemäärärahoista kanavoidaan kaupunkiliikenteeseen, kun taas käytännöllisesti katsoen kaikilla kaupungeilla ja alueilla on (toisistaan hyvin poikkeavasti) pulaa riittäviin kaupunkiliikenneinvestointeihin tarvittavista varoista.

6.20   Vaikka komissio ilmoittaa etenemissuunnitelmassaan aikovansa analysoida vuoden 2010 jälkeisiä rahoitustarpeita ja tukevansa samalla edelleen CIVITAS-ohjelman (9) rahoitusta, ETSK toivoisi virallisempaa sitoumusta lisämäärärahojen myöntämisestä. Samalla on kuitenkin pidettävä edelleen mielessä mahdollisuudet rahoittaa kaupunkiliikennettä – ainakin osittain – kaupungeissa perittävistä tiemaksuista tai pysäköintimaksuista saatavilla varoilla. ETSK ehdottaa, että luodaan erityinen kaupunkiliikenteen tukemiseen tarkoitettu rahoitusväline.

9

6.21   Vuonna 1998 kansalaisten verkon kehittämisestä antamassaan tiedonannossa komissio ilmoitti ryhtyvänsä tukemaan ensisijaisesti kuntien ja alueiden kestäviä liikennejärjestelmiä. Komissio aikoi tutkia keinoja valvoa sitä, että kyseisten liikennejärjestelmien ylläpitäjät huomioivat palveluiden käyttömahdollisuuksiin liittyvät ehdot. ETSK olisi halukas tutustumaan tutkimuksen tuloksiin.

6.22   ETSK katsoo, että kun yhteisön rahastoja koskevia tulevia säännöksiä tarkistetaan suunnitelmien mukaan vuonna 2013, priorisoinnin sijaan olisi pikemminkin asetettava julkiseen kaupunkiliikenteeseen myönnettävän yhteisön rahoituksen ehdoksi kaupunkiliikennesuunnitelmien soveltaminen ja liikuntarajoitteisten liikkumismahdollisuuksia koskevien edellytysten noudattaminen kaikilta osin.

Toimenpide 17 -   Kaupunkiliikenteen seurantakeskuksen perustaminen

Toimenpide 17 -

Kaupunkiliikenteen seurantakeskuksen perustaminen

6.23   ETSK suhtautuu myönteisesti virtuaalifoorumin muodossa toimivan liikenteen seurantakeskuksen perustamiseen. Hyviä käytänteitä on luonnollisesti vaihdettava kaikista kaupunkiliikenteeseen liittyvistä seikoista, myös liikuntarajoitteisten mahdollisuuksista käyttää palveluita.

Bryssel 27. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  EYVL C 168, 20.7.2007, s. 77.

1

(2)  EYVL C 224, 30.8.2008, s. 39; EYVL C 317, 23.12.2009, s. 1.

2

(3)  (2008/2217(INI)), esittelijä: Gilles Savary.

3

(4)  Direktiivi 2008/50/EY ilmanlaadusta ja sen parantamisesta; direktiivi 2002/49/EY ympäristömelun hallinnasta.

4

(5)  KOM(2009) 279 lopullinen.

5

(6)  EYVL C 255, 27.9.2010, s. 110.

6

(7)  EYVL C 255, 27.9.2010, s. 110; EYVL C 224, 30.8.2008, s. 39; EYVL C 168, 20.7.2007, s. 77.

7

(8)  EYVL C 317, 23.12.2009, s. 1.

8

(9)  CIVITAS (City Vitality Sustainability) kaupunkiliikenteen tutkimusta ja innovointia tukeva yhteisön ohjelma.

9

City Vitality Sustainability

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/62 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/62

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnasta ja ehkäisystä”

KOM(2009) 611 lopullinen – 2009/0170 COD

2011/C 21/11

Yleisesittelijä: Jacek KRAWCZYK

Neuvosto päätti 20. marraskuuta 2009 Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 80 artiklan 2 kohdan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnasta ja ehkäisystä

KOM(2009) 611 lopullinen – 2009/0170 COD.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta päätti 15. joulukuuta 2009 antaa asian valmistelun ”liikenne, energia, perusrakenteet, tietoyhteiskunta” -erityisjaoston tehtäväksi.

Asian kiireellisen luonteen vuoksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi työjärjestyksen 59 artiklan 1 kohdan nojalla 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Jacek Krawczykin ja hyväksyi seuraavan lausunnon äänin 157 puolesta 2:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Päätelmät ja suositukset

1.1   Siviili-ilmailuonnettomuuksien tutkintaa ja poikkeamien ilmoittamista koskeva yhteisön nykyinen järjestelmä ei toimi parhaalla mahdollisella teholla. Siinä ei oteta huomioon merkittävää edistymistä lentoliikenteen sisämarkkinoiden luomisessa eikä varsinkaan Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamista.

1.2   ETSK suhtautuu myönteisesti Euroopan komission ehdotukseen ja katsoo sen olevan askel oikeaan suuntaan EU:n nykyisin hajanaisen onnettomuustutkinnan puutteiden korjaamiseksi.

1.3   Komission ehdotuksessa esitetään kansallisten siviili-ilmailusta vastaavien viranomaisten eurooppalaisen verkoston perustamista vapaaehtoisen yhteistyön edistämiseksi. ETSK yhtyy komission arvioon, jonka mukaan Euroopan siviili-ilmailun onnettomuustutkintaviraston perustaminen olisi ennenaikaista.

1.4   ETSK korostaa, että onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan ainoana päämääränä tulee olla onnettomuuksien estäminen, ei syyllisyyden osoittaminen tai häpeän tuottaminen. Näin ollen ETSK katsoo, että on erittäin tärkeää parantaa 15 artiklan sanamuotoa, jotta se vastaisi täysin kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) yleissopimuksen eli ns. Chicagon sopimuksen liitteessä 13 olevia määräyksiä.

1.5   ETSK korostaa, että osapuolten, suuren yleisön, poliitikkojen, median ja oikeusviranomaisten vaikutusvallasta aidosti riippumaton onnettomuustutkintaprosessi on lentoturvallisuuden kannalta äärimmäisen tärkeää.

1.6   ETSK painottaa turvallisuuskulttuurin merkitystä ja kehottaa kaikkia EU:n jäsenvaltioita varmistamaan oikeudenmukaisten toimintatapojen noudattamisen kansallisissa rangaistusjärjestelmissä. EU-tason toimia on lisättävä, jotta voidaan varmistaa kaikkien jäsenvaltioiden mukauttavan kansallisia oikeusjärjestelmiään oikeudenmukaisuuden ilmapiirin edistämiseksi.

1.7   ETSK korostaa erityisesti, että on tärkeää laatia oikeudenmukaisia toimintatapoja koskeva EU:n peruskirja yhdessä muiden asianomaisten sidosryhmien kanssa.

1.8   ETSK korostaa, että on tärkeää varmistaa onnettomuustutkintaprosessin täysi riippumattomuus kaikista osapuolista, myös Euroopan lentoturvallisuusvirastosta. Näin ollen on tärkeää lisätä lainsäädäntöön suojatoimia onnettomuustutkintaelinten riippumattomuuden varmistamiseksi.

1.9   Lisäksi ETSK korostaa, että matkustajaluetteloiden saatavuus oikeaan aikaan on erittäin tärkeää uhrien omaisille. ETSK katsoo kuitenkin olevan aivan yhtä tärkeää, että saatavilla oleva luettelo on oikea.

2.   Johdanto

2.1   Lentäminen on yksi turvallisimmista liikennemuodoista. Tilastot osoittavat, että huolimatta lentoliikenteen valtavasta kasvusta vuonna 1992 tapahtuneen ilmailualan sisämarkkinoiden perustamisen jälkeen Euroopan unioni on onnistunut parantamaan lentoturvallisuuden tasoa, ja sen tuloksena EU-maiden lentoyhtiöt kuuluvat maailman turvallisimpien yhtiöiden joukkoon.

2.2   Turvallisuutta ei kuitenkaan koskaan voida pitää itsestäänselvyytenä, ja lentoturvallisuuden tason parantamiseksi tarvitaankin jatkuvia toimia. EU:n ilmailualan turvallisuudesta huolimatta onnettomuuksien tai vakavien vaaratilanteiden mahdollisuutta ei voida koskaan sulkea pois. Niiden riippumaton tutkinta on näin ollen ratkaisevan tärkeää. Onnettomuusolosuhteiden analysoinnin perusteella voidaan antaa suosituksia, joiden avulla niiden toistuminen tulevaisuudessa voidaan estää.

2.3   Velvollisuus tutkia siviili-ilmailun onnettomuudet on vahvistettu kansainvälisen siviili-ilmailun yleissopimuksessa, jonka osapuolia kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat. Yksityiskohtaiset vaatimukset ja suositellut käytännöt sisältyvät kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön (ICAO) yleissopimuksen eli ns. Chicagon sopimuksen liitteeseen 13.

2.4   Euroopan yhteisö tunnusti onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan tärkeyden jo vuonna 1980 antamalla direktiivin 80/1266/ETY jäsenvaltioiden yhteistyöstä ja keskinäisestä avusta lento-onnettomuuksien tutkimisessa (1). Tämä vuonna 1980 annettu direktiivi korvattiin myöhemmin direktiivillä 94/56/EY (2). Lisäksi vuonna 2003 annettiin direktiivi 2003/42/EY poikkeamien ilmoittamisesta siviili-ilmailun alalla (3).

2.5   Siviili-ilmailuonnettomuuksien tutkintaa ja poikkeamista ilmoittamista koskeva yhteisön järjestelmä ei hajanaisuutensa vuoksi toimi nykyisellään parhaalla mahdollisella teholla. Siinä ei oteta huomioon merkittävää edistymistä ilmailualan sisämarkkinoiden luomisessa, mikä on lisännyt EU:n valtaa lentoturvallisuuden alalla, eikä varsinkaan Euroopan lentoturvallisuusviraston perustamista. Näin ollen komissio teki 29. lokakuuta 2009 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi siviili-ilmailun onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnasta ja ehkäisystä. Kyseisellä ehdotuksella kumottaisiin alan voimassa oleva lainsäädäntö.

3.   Komission ehdotus

3.1   Komission asetusehdotuksessa esitetään vapaaehtoisen yhteistyön edistämistä siirtämällä epävirallinen yhteistyö siviili-ilmailun turvallisuustutkintaviranomaisten eurooppalaiseen verkostoon (”verkosto”). Verkostolla ei ole oikeushenkilön asemaa, ja sen toimivaltuudet rajoittuvatkin neuvoa-antaviin tehtäviin ja koordinointiin.

3.2   Lisäksi ehdotuksessa täydennetään vapaaehtoista yhteistyötä eräillä lakisääteisillä velvollisuuksilla. Tässä yhteydessä

| — | sisällytetään yhteisön lainsäädäntöön ICAO:n yleissopimuksen liitteen 13 mukaisesti todisteiden ja arkaluontoisten turvallisuustietojen suojaamista koskevat kansainväliset standardit ja suositellut menettelytavat. |
| --- | --- |

—

sisällytetään yhteisön lainsäädäntöön ICAO:n yleissopimuksen liitteen 13 mukaisesti todisteiden ja arkaluontoisten turvallisuustietojen suojaamista koskevat kansainväliset standardit ja suositellut menettelytavat.

| — | vahvistetaan yhteiset vaatimukset kansallisten turvallisuustutkintaviranomaisten organisoinnille ja vahvistetaan turvallisuustutkinnan riippumattomuutta. |
| --- | --- |

—

vahvistetaan yhteiset vaatimukset kansallisten turvallisuustutkintaviranomaisten organisoinnille ja vahvistetaan turvallisuustutkinnan riippumattomuutta.

| — | parannetaan onnettomuuksien ja vaaratilanteiden syiden tutkinnan koordinointia. |
| --- | --- |

—

parannetaan onnettomuuksien ja vaaratilanteiden syiden tutkinnan koordinointia.

| — | selvennetään Euroopan lentoturvallisuusviraston ja kansallisten turvallisuustutkintaviranomaisten keskinäisiä oikeuksia ja velvollisuuksia vaarantamatta turvallisuustutkinnan riippumattomuutta. |
| --- | --- |

—

selvennetään Euroopan lentoturvallisuusviraston ja kansallisten turvallisuustutkintaviranomaisten keskinäisiä oikeuksia ja velvollisuuksia vaarantamatta turvallisuustutkinnan riippumattomuutta.

| — | määritellään perusteet, joilla turvallisuustutkintaviranomaiset nimittävät suunnitteluvaltion valtuutetut edustajat. |
| --- | --- |

—

määritellään perusteet, joilla turvallisuustutkintaviranomaiset nimittävät suunnitteluvaltion valtuutetut edustajat.

| — | otetaan huomioon oikeudenmukaiset toimintatavat määrittelemällä rangaistusjärjestelmään kuulumattoman raportointimenettelyn rajat. |
| --- | --- |

—

otetaan huomioon oikeudenmukaiset toimintatavat määrittelemällä rangaistusjärjestelmään kuulumattoman raportointimenettelyn rajat.

| — | vahvistetaan yhteisön lentoyhtiöille yhteiset vaatimukset matkustajaluetteloiden ja niissä olevien tietojen suojaamisen osalta (ehdotetun asetuksen 23 artikla). |
| --- | --- |

—

vahvistetaan yhteisön lentoyhtiöille yhteiset vaatimukset matkustajaluetteloiden ja niissä olevien tietojen suojaamisen osalta (ehdotetun asetuksen 23 artikla).

| — | parannetaan onnettomuuksien uhrien ja heidän omaistensa oikeuksia. |
| --- | --- |

—

parannetaan onnettomuuksien uhrien ja heidän omaistensa oikeuksia.

| — | parannetaan onnettomuuksissa osallisina olleiden henkilöiden yksityisyyden suojaa. |
| --- | --- |

—

parannetaan onnettomuuksissa osallisina olleiden henkilöiden yksityisyyden suojaa.

| — | luodaan yhteinen talletuspaikka turvallisuussuosituksille ja niiden seurantaa koskeville tilannetiedoille. |
| --- | --- |

—

luodaan yhteinen talletuspaikka turvallisuussuosituksille ja niiden seurantaa koskeville tilannetiedoille.

4.   Erityiset huomiot

4.1   ETSK suhtautuu myönteisesti Euroopan komission ehdotukseen ja katsoo sen olevan askel oikeaan suuntaan EU:n nykyisin hajanaisen onnettomuustutkinnan puutteiden korjaamiseksi. ETSK korostaa kuitenkin, että on tärkeää seurata ehdotuksen toimivuutta ja ottaa huomioon se tosiasia, että joillakin pienillä jäsenvaltioilla on vähän kokemusta ja/tai resursseja onnettomuustutkinnan alalla. Näin ollen ETSK kehottaa komissiota määrittelemään kriteerit onnettomuustutkintaelinten ja -tutkijoiden teknisen asiantuntemuksen vähimmäistasoksi ja kannustaa jäsenvaltioita täyttämään sitoumuksensa sen mukaisesti.

4.2   ETSK on tyytyväinen erityisesti komission toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatteisiin pohjautuvaan käytännönläheiseen toimintatapaan. ETSK yhtyy komission arvioon, jonka mukaan Euroopan siviili-ilmailun onnettomuustutkintaviraston perustaminen olisi ennenaikaista, vaikka sitä ei tulekaan sulkea pois pitkällä aikavälillä. Komitea toteaa lisäksi, että on tärkeää varmistaa, että verkosto on avoin EU:n ulkopuolisille rajanaapureille, jotka ovat tiiviissä yhteistyössä EU:n kanssa, ja erityisesti niille maille, jotka kuuluvat Euroopan siviili-ilmailukonferenssiin (ECAC).

4.3   ETSK korostaa, että osapuolten, suuren yleisön, poliitikkojen, median ja oikeusviranomaisten vaikutusvallasta aidosti riippumaton onnettomuustutkintaprosessi on lentoturvallisuuden kannalta äärimmäisen tärkeää.

4.4   ETSK painottaa, että onnettomuuksien ja vaaratilanteiden tutkinnan ainoana päämääränä tulee olla niiden estäminen, ei syyllisyyden osoittaminen tai häpeän tuottaminen. Näin ollen se katsoo, että on erittäin tärkeää parantaa 15 artiklan sanamuotoa, jotta se vastaisi täysin ICAO:n yleissopimuksen liitteessä 13 olevia määräyksiä. Etenkin ehdotus, jonka mukaan oikeusviranomaisten valtaa samoin kuin yleisen edun huomioon ottamista lisätään muussa kuin onnettomuustutkinnan tarkoituksessa, olisi vastoin tavoitteita ja haittaisi onnettomuuksien tai vaaratilanteiden vapaaehtoista raportointia. ETSK katsoo, että on ratkaisevan tärkeää pitää onnettomuustutkintaprosessi tiukasti erillään kaikista oikeudellisista menettelyistä. Muutoin se voisi vaikuttaa kielteisesti turvallisuutta koskevien tietojen keräämiseen ja saattaisi johtaa lentoturvallisuuden heikentymiseen EU:ssa. ETSK korostaa, että tämä ei vaikuta onnettomuuksien uhrien oikeuteen saada korvauksia onnettomuustutkintaprosessin ulkopuolisten menettelyiden kautta. Komitean mukaan on tärkeää suojella arkaluonteisia turvallisuustietoja samoin kuin vaaratilanteista raportoivia työntekijöitä.

4.4.1   ETSK tunnustaa lento-onnettomuuksien tutkintaa EU:ssa koskevaa asetusta käsittelevän, 26. huhtikuuta 2010 annetun lentoliikennealan organisaatioiden julkilausuman merkityksen. Julkilausuman mukaan komission ehdotus (jota 11. maaliskuuta 2010 kokoontunut liikenneneuvosto kannatti) herättää vakavaa huolta, koska siinä asetetaan oikeudellinen tutkinta etusijalle turvallisuustutkintaan nähden. Julkilausuman allekirjoittaneiden organisaatioiden mukaan tämä vaarantaisi merkittävästi onnettomuustutkijoiden mahdollisuudet saada osakseen luottamusta ja koota tarvittavat tiedot onnettomuuksien aiheuttajatekijöistä sekä estäisi heitä laatimasta perusteltuja turvallisuussuosituksia, jotka ovat tarpeen lentoturvallisuuden parantamiseksi ja tulevien onnettomuuksien estämiseksi. Tämä ei olisi eurooppalaisten lentomatkustajien edun mukaista.

4.5   ETSK painottaa turvallisuuskulttuurin merkitystä ja kehottaa kaikkia EU:n jäsenvaltioita varmistamaan oikeudenmukaisten toimintatapojen noudattamisen kansallisissa rikosoikeudellisissa järjestelmissä. Lentoturvallisuuden vuoksi on tärkeää, että onnettomuustutkinnan tuloksia käytetään tulevien onnettomuuksien estämiseen eikä tahattomista virheistä rankaisemiseen, joka voisi estää asianmukaisen onnettomuustutkinnan. ETSK katsoo, että asetuksen tulisi tarjota puitteet, joissa kaikki onnettomuuksien osapuolet voivat jakaa tietoa ja tuoda sanottavansa esiin vapaasti ja luottavaisesti. Avoimen ja luottamuksellisen viestinnän varmistamiseksi tarvitaan oikeusvarmuutta eli selkeitä sääntöjä, joissa määritellään milloin turvallisuutta koskevia tietoja voidaan tai ei voida käyttää onnettomuustutkinnan ulkopuolella. Ilman tällaista varmuutta osapuolet saattaisivat pelätä tietojen antamista tutkinnassa. ETSK korostaa, että EU-tason toimia on lisättävä, jotta voidaan varmistaa kaikkien jäsenvaltioiden mukauttavan kansallisia oikeusjärjestelmiään oikeudenmukaisuuden ilmapiirin edistämiseksi. Erityisesti ETSK painottaa, että on tärkeää laatia oikeudenmukaisia toimintatapoja koskeva EU:n peruskirja. Komitea suhtautuu myönteisesti Euroopan siviili-ilmailun työmarkkinaosapuolten 31. maaliskuuta 2009 hyväksymään ”oikeudenmukaisten toimintatapojen peruskirjaan”.

4.6   ETSK:n mukaan matkustajaluetteloiden saatavuus oikeaan aikaan on erittäin tärkeää uhrien omaisille. Komitea katsoo kuitenkin olevan aivan yhtä tärkeää, että saatavilla oleva luettelo on oikea. Näin ollen ETSK katsoo, että tunnin määräaika matkustajaluettelon toimittamiselle voidaan säilyttää edellyttäen, että tähän myönnetään joitakin poikkeuksia silloin, kun luettelon toimittaminen ei ole teknisesti mahdollista. Tämä koskee etenkin unionin ulkopuolisista maista lähteviä pitkiä lentoja. Lentoyhtiöiden on helppo laatia tarkistamaton luettelo tunnissa, mutta listan tarkistaminen on olennaisen tärkeää etenkin EU:n ulkopuolelta lähtevien pitkien lentojen osalta. ETSK korostaa myös yksityisyyden ja tietosuojan merkitystä ja katsoo, että lentoyhtiöiden kirjaus- ja varausjärjestelmistä saatavan tiedon perusteella laadittavien matkustajaluetteloiden tulisi olla riittäviä tähän tarkoitukseen.

4.7   ETSK pitää tärkeänä varmistaa onnettomuustutkintaprosessin täysi riippumattomuus kaikista osapuolista, myös Euroopan lentoturvallisuusvirastosta. Näin ollen on tärkeää lisätä lainsäädäntöön suojatoimia, jotta voidaan varmistaa onnettomuustutkintaelinten riippumattomuus. Euroopan lentoturvallisuusvirastosta voisi tulla yksi tutkinnan osapuoli (neuvonantaja) muiden osapuolten ohella (lentoyhtiö, valmistaja jne.), mutta se ei saisi vaikuttaa tutkinnan kulkuun tai tulokseen. ETSK haluaa erityisesti tuoda esiin, että Euroopan lentoturvallisuusviraston ei tulisi toimia valtuutettuna onnettomuustutkijana, koska se johtaisi eturistiriitaan, kun otetaan huomioon viraston rooli turvallisuussääntelyelimenä, eikä se olisi ICAO:n yleissopimuksen liitteen 13 hengen mukaista. ETSK korostaa kuitenkin, että tutkintasuositukset on tärkeää lähettää Euroopan lentoturvallisuusvirastolle silloin, kun sen on ryhdyttävä asianmukaisiin toimiin välittömien turvallisuusriskien johdosta.

4.8   ETSK suhtautuu myönteisesti ehdotukseen perustaa onnettomuustutkintaan liittyvien suositusten ja niiden seurantaa koskevien tilannetietojen keskustietokanta. ETSK pitää tärkeänä, että Euroopan lentoturvallisuusvirasto arvioi perusteellisesti kaikkien turvallisuussuositusten lisähyötyjä turvallisuudelle sekä säännösten vaikutuksia ennen sääntelyprosessin aloittamista. Tämä näkemys pohjautuu Yhdysvaltojen malliin, jossa ilmailuhallinto tarkastaa kansallisen liikenneturvallisuuslautakunnan antamat suositukset.

4.8.1   ETSK kehottaa EU:ta ryhtymään toimiin ja varmistamaan vaaratilanteita koskevien raporttien asianmukaisen ja perusteellisen analyysin sekä kehittämään Euroopan laajuista voimavarojen yhdistämistä tässä yhteydessä.

4.9   ETSK korostaa, että turvallisuuden vuoksi on tärkeää, että kaikki EU:n jäsenvaltiot (ja sen ulkopuoliset maat) ymmärtävät selkeästi onnettomuustutkintaraportin sisällön (19 artikla). Kansalliset siviilitutkintaviranomaiset laativat raportteja usein vain maan omalla kielellä, vaikka osapuolia olisi myös maan ulkopuolelta. ETSK suosittaa, että kaikista onnettomuustutkintaraporteista laadittaisiin ainakin englanninkielinen käännös.

4.10   ETSK toteaa, että turvallisuus on aina ensisijainen seikka teollis- ja tekijänoikeuksien suojelun kaltaisiin muihin vaatimuksiin nähden. Toisaalta on tärkeää lisätä toimia teollis- ja tekijänoikeuksien suojelemiseksi (15 artikla). Luottamuksellisia kaupallisia tietoja on annettava vain viranomaisille, ja niitä on varottava paljastamasta kilpailijoille. Alkuperäistuotteiden valmistajien ei tule saada kaikkia lisätyyppihyväksyntää tai muita korjauksia koskevia tietoja ja päinvastoin (koska ne voivat sisältää suunnitteluorganisaation teollis- ja tekijänoikeuksin suojattua, kaupallisesti merkittävää aineistoa, jolla ei ole mitään tekemistä kyseisen onnettomuuden tai vaaratilanteen kanssa).

Bryssel 27. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  EYVL L 375, 31.12.1980, s. 32.

1

(2)  EYVL L 319, 12.12.1994, s. 14.

2

(3)  EUVL L 167, 4.7.2003, s. 23.

3

---

| 21.1.2011 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 21/66 |
| --- | --- | --- | --- |

21.1.2011

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 21/66

---

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunto aiheesta ”Ehdotus neuvoston päätökseksi jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista – Eurooppa 2020 -strategian yhdennettyjen suuntaviivojen II osa”

KOM(2010) 193 lopullinen

2011/C 21/12

Yleisesittelijä: Wolfgang GREIF

Neuvosto päätti 5. toukokuuta 2010 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 304 artiklan nojalla pyytää Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon aiheesta

Ehdotus: neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista – Eurooppa 2020 -strategian yhdennettyjen suuntaviivojen II osa

KOM(2010) 193 lopullinen.

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean työvaliokunta päätti 27. huhtikuuta 2010 antaa asian valmistelun ”työllisyys, sosiaaliasiat, kansalaisuus” -erityisjaoston tehtäväksi.

Asian kiireellisyyden vuoksi Euroopan talous- ja sosiaalikomitea nimesi 26.–27. toukokuuta 2010 pitämässään 463. täysistunnossa (toukokuun 27. päivän kokouksessa) yleisesittelijäksi Wolfgang Greifin ja hyväksyi seuraavan lausunnon. Äänestyksessä annettiin 134 ääntä puolesta ja 9 vastaan 12:n pidättyessä äänestämästä.

1.   Päätelmät

ETSK

| — | pahoittelee, että neuvosto ja komissio ovat asettaneet suuntaviivojen hyväksymiselle niin tiukan aikataulun, ettei järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan ja parlamenttien kanssa käytännössä ehditä käydä todellista keskustelua. |
| --- | --- |

—

pahoittelee, että neuvosto ja komissio ovat asettaneet suuntaviivojen hyväksymiselle niin tiukan aikataulun, ettei järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan ja parlamenttien kanssa käytännössä ehditä käydä todellista keskustelua.

| — | katsoo, ettei suuntaviivoista käy riittävän selvästi ilmi, että työttömyyden torjunnan olisi vallitsevan kriisin vuoksi oltava EU:n ja jäsenvaltioiden politiikan päätavoitteita. |
| --- | --- |

—

katsoo, ettei suuntaviivoista käy riittävän selvästi ilmi, että työttömyyden torjunnan olisi vallitsevan kriisin vuoksi oltava EU:n ja jäsenvaltioiden politiikan päätavoitteita.

| — | on tyytyväinen siihen, että ehdotuksessa keskitytään vain muutamiin suuntaviivoihin. Komitean mielestä ehdotetut suuntaviivat ovat kuitenkin liian yleisiä ja varovaisia, jotta niillä voitaisiin ohjata toimintaa tehokkaasti, ja tämä heikentää unionitason lähestymistapaa. |
| --- | --- |

—

on tyytyväinen siihen, että ehdotuksessa keskitytään vain muutamiin suuntaviivoihin. Komitean mielestä ehdotetut suuntaviivat ovat kuitenkin liian yleisiä ja varovaisia, jotta niillä voitaisiin ohjata toimintaa tehokkaasti, ja tämä heikentää unionitason lähestymistapaa.

| — | katsoo, että työmarkkinoita koskevissa poliittisissa suosituksissa painotetaan aivan liikaa tarjontapuolta (avainsana: työllistyvyyden parantaminen), ja kehottaa kiinnittämään nykyistä enemmän huomiota älykkääseen työvoiman kysyntää käsittelevään politiikkaan, jolla edistetään tulevaa kasvua ja innovointia sekä työpaikkojen luomista. |
| --- | --- |

—

katsoo, että työmarkkinoita koskevissa poliittisissa suosituksissa painotetaan aivan liikaa tarjontapuolta (avainsana: työllistyvyyden parantaminen), ja kehottaa kiinnittämään nykyistä enemmän huomiota älykkääseen työvoiman kysyntää käsittelevään politiikkaan, jolla edistetään tulevaa kasvua ja innovointia sekä työpaikkojen luomista.

| — | on huolissaan siitä, ettei uusissa suuntaviivoissa enää aseteta tavoitteeksi (entisissä suuntaviivoissa keskeistä) täystyöllisyyttä. |
| --- | --- |

—

on huolissaan siitä, ettei uusissa suuntaviivoissa enää aseteta tavoitteeksi (entisissä suuntaviivoissa keskeistä) täystyöllisyyttä.

| — | hämmästelee, ettei suuntaviivoissa ole minkäänlaisia konkreettisia ohjeita työn laadusta, ja ehdottaa, että suuntaviivat 8 ja 9 yhdistetään ja säädökseen lisätään erillinen työn laadun parantamista koskeva suuntaviiva. |
| --- | --- |

—

hämmästelee, ettei suuntaviivoissa ole minkäänlaisia konkreettisia ohjeita työn laadusta, ja ehdottaa, että suuntaviivat 8 ja 9 yhdistetään ja säädökseen lisätään erillinen työn laadun parantamista koskeva suuntaviiva.

| — | on tyytyväinen siihen, että painopiste on osaamiskolmiossa ja koulutustason parantamisessa. Komitea olisi kuitenkin toivonut, että nuorisotyöttömyyden torjunnalle ja vammaisten perus-, jatko- ja täydennyskoulutuksen edistämiselle olisi asetettu nykyistä kunnianhimoisempia tavoitteita. |
| --- | --- |

—

on tyytyväinen siihen, että painopiste on osaamiskolmiossa ja koulutustason parantamisessa. Komitea olisi kuitenkin toivonut, että nuorisotyöttömyyden torjunnalle ja vammaisten perus-, jatko- ja täydennyskoulutuksen edistämiselle olisi asetettu nykyistä kunnianhimoisempia tavoitteita.

| — | kritisoi sitä, että suuntaviivoissa kiinnitetään kaiken kaikkiaan liian vähän huomiota tasa-arvopolitiikkaan (esimerkiksi naisten aseman parantamiseen). |
| --- | --- |

—

kritisoi sitä, että suuntaviivoissa kiinnitetään kaiken kaikkiaan liian vähän huomiota tasa-arvopolitiikkaan (esimerkiksi naisten aseman parantamiseen).

| — | on erittäin tyytyväinen siihen, että ”sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjuminen” muodostaa oman suuntaviivansa. Lasten ja nuorten köyhyysriskin pienentämistä olisi kuitenkin korostettava nykyistä voimakkaammin. |
| --- | --- |

—

on erittäin tyytyväinen siihen, että ”sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjuminen” muodostaa oman suuntaviivansa. Lasten ja nuorten köyhyysriskin pienentämistä olisi kuitenkin korostettava nykyistä voimakkaammin.

| — | katsoo, että köyhyysriskin pienentämiseksi tarvitaan joukko vankkoja ja luotettavia indikaattoreita, joilla voidaan mitata ja seurata edistymistä, esimerkiksi mitata tulojen ja ostovoiman suhdetta sekä tulojen keskittymistä (Gini-kerroin). Tässä yhteydessä ei pidä kyseenalaistaa yleisesti käytettyä köyhyysriskiastetta suhteellisena köyhyyden indikaattorina. |
| --- | --- |

—

katsoo, että köyhyysriskin pienentämiseksi tarvitaan joukko vankkoja ja luotettavia indikaattoreita, joilla voidaan mitata ja seurata edistymistä, esimerkiksi mitata tulojen ja ostovoiman suhdetta sekä tulojen keskittymistä (Gini-kerroin). Tässä yhteydessä ei pidä kyseenalaistaa yleisesti käytettyä köyhyysriskiastetta suhteellisena köyhyyden indikaattorina.

| — | pitäisi suotavana, että köyhyydelle suhteettoman alttiiden väestöryhmien (esimerkiksi yksinhuoltajanaisten, maahanmuuttajataustaisten ja pientä eläkettä saavien iäkkäiden ihmisten sekä vammaisten) osallistamiseen otettaisiin nykyistä selkeämmin kantaa. |
| --- | --- |

—

pitäisi suotavana, että köyhyydelle suhteettoman alttiiden väestöryhmien (esimerkiksi yksinhuoltajanaisten, maahanmuuttajataustaisten ja pientä eläkettä saavien iäkkäiden ihmisten sekä vammaisten) osallistamiseen otettaisiin nykyistä selkeämmin kantaa.

2.   Tausta: Kritiikkiä komission ja neuvoston tiukkaa aikataulua kohtaan

2.1   Euroopan komissio teki 27. huhtikuuta 2010 ehdotuksen jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan uusista suuntaviivoista. Yhdessä talouspolitiikan laajojen suuntaviivojen kanssa ne muodostavat yhdennetyt suuntaviivat älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän Eurooppa 2020 -strategian toteuttamiseksi. Eurooppa-neuvosto pääsi yhteisymmärrykseen uudesta strategiasta 25.–26. maaliskuuta 2010, ja strategia on määrä hyväksyä virallisesti kesäkuussa.

2.2   ETSK on useaan otteeseen kannattanut yhdennettyä ja monivuotista lähestymistapaa, kun on kyse EU:n tulevaisuudenstrategiasta. Komitea on kerta toisensa jälkeen todennut, että parlamenttien, työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan kattava osallistuminen unioni- ja jäsenvaltiotasolla on ratkaiseva edellytys politiikan koordinoinnin onnistumiselle ja että osallisuus on taattava kaikissa vaiheissa (1).

2.3   EU:n vuoden 2010 jälkeistä strategiaa käsittelevässä lausunnossaan ETSK myös kehotti poistamaan strategiaa uudistettaessa rakenteelliset esteet parlamenttien tehokkaan osallistumisen sekä työmarkkinaosapuolten ja kansalaisyhteiskunnan kanssa käytävän todellisen vuoropuhelun tieltä (2). Syynä tähän oli muun muassa se, että kuulemiset on suuntaviivojen laadinnan ja uudistusten yhteydessä toteutettu kehnosti jo vuosien ajan.

2.3.1   ETSK on pahoitellut asiaa useissa suuntaviivoja koskevissa lausunnoissaan ja vaatinut komissiota ja neuvostoa muuttamaan aikataulua erityisesti niinä vuosina, jolloin koordinoinnin yhteydessä tehdään strategisia linjavalintoja. On taattava, että kaikki asianomaiset yhteiskunnalliset ja poliittiset toimijat voivat osallistua tehokkaasti poliittiseen mielipiteenmuodostukseen jäsenvaltio- ja unionitasolla.

2.4   ETSK pahoittelee sitäkin enemmän, että neuvosto ja komissio ovat asettaneet suuntaviivojen hyväksymiselle näin tiukan aikataulun myös tänä vuonna, kun Eurooppa 2020 -strategian yhteydessä päätetään kasvu- ja työllisyysohjelman uusista kymmenvuotistavoitteista. Aikataulun vuoksi parlamenttien ja järjestäytyneen kansalaisyhteiskunnan kanssa ei käytännössä ehditä käydä todellista keskustelua.

2.5   Edellä esitetyn pohjalta ETSK toteaa, että asiaa on mahdotonta käsitellä komiteassa edustettuina olevien eturyhmien kesken tavanomaiseen tapaan, koska määräaika neuvoston päätöstä koskevan ehdotuksen esittämisen ja varsinaisen päätöksen tekemisen välillä on tavattoman lyhyt. ETSK katsoo, että sen on pikemminkin pakko ottaa asiaan kantaa eräänlaista nopeutettua menettelyä soveltaen.

2.6   Näin ollen ETSK ymmärtää kaikkia niitä, joiden mielestä yhdennettyjä suuntaviivoja koskevan päätöksen tekemistä olisi lykättävä, etenkin kun EU on juuri määrittelemässä johtavaa kehitysstrategiaansa seuraaviksi kymmeneksi vuodeksi.

2.6.1   Mikäli päätöksentekoa lykätään muutamalla kuukaudella, mitä ETSK pitäisi erittäin myönteisenä, komitea varaa (tässä lausunnossa esitettävistä huomioista ja suosituksista riippumatta) itselleen oikeuden tarkastella ehdotettuja suuntaviivoja seikkaperäisesti oma-aloitteisessa lausunnossa, joka perustuu riittävän laaja-alaiseen keskusteluun.

3.   Yleishuomioita ehdotetuista suuntaviivoista

3.1   Talous- ja finanssikriisin vuoksi Euroopan työllisyystilanne on lähivuosina äärimmäisen kireä. Viimeaikaisten tutkimusten mukaan vallitsevan kriisin aikana menetettyjen kymmenen miljoonan työpaikan korvaamiseen menee kokonainen vuosikymmen (3). Näin ollen työttömyyden torjunnan on oltava EU:n ja jäsenvaltioiden politiikan päätavoitteita. ETSK:n mielestä tämän on heijastuttava suuntaviivoista huomattavasti nykyistä selvemmin.

3.1.1   Suuntaviivojen määrä on vähennetty tähänastisesta kahdeksasta neljään, ja ehdotettujen suuntaviivojen on komission suunnitelmien mukaan tarkoitus pysyä muuttumattomina vuoteen 2014. ETSK on periaatteessa tyytyväinen tällaiseen keskittymiseen ja monivuotisuuteen mutta toteaa, että ehdotus on monin paikoin erittäin yleisluonteinen ja ylimalkainen. Komitea pelkää, että suuntaviivat vaikuttavat näin ollen jäsenvaltioiden toimintaan vain vähän. ETSK:n mielestä on joka tapauksessa selvää, että kun suuntaviivoja on aiempaa vähemmän, tarvitaan sitäkin enemmän selkeitä ja luotettavia indikaattoreita, jotta edistystä voidaan mitata ja seurata. Tämä pätee paitsi ryhmäkohtaisiin toimenpiteisiin myös erityisesti köyhyyden torjuntaan.

3.2   Ehdotetuissa työllisyyssuuntaviivoissa ei juurikaan aseteta määrällisiä tavoitteita. Niissä viitataan vain EU:n kolmeen yleistavoitteeseen, joiden pohjalta jäsenvaltioiden on tarkoitus asettaa omat tavoitteensa. Yleistavoitteet ovat seuraavat:

| — | 20–64-vuotiaiden naisten ja miesten työllisyysaste nostetaan 75 prosenttiin. |
| --- | --- |

—

20–64-vuotiaiden naisten ja miesten työllisyysaste nostetaan 75 prosenttiin.

| — | Koulunkäynnin keskeyttämisaste pudotetaan 10 prosenttiin ja korkea-asteen tai vastaavan koulutuksen suorittaneiden osuus 30–34-vuotiaiden ikäryhmässä nostetaan 40 prosenttiin. |
| --- | --- |

—

Koulunkäynnin keskeyttämisaste pudotetaan 10 prosenttiin ja korkea-asteen tai vastaavan koulutuksen suorittaneiden osuus 30–34-vuotiaiden ikäryhmässä nostetaan 40 prosenttiin.

| — | Kansallisten köyhyysrajojen alapuolella elävien EU:n kansalaisten määrää vähennetään 25 prosenttia, jolloin 20 miljoonaa ihmistä pääsisi köyhyydestä. |
| --- | --- |

—

Kansallisten köyhyysrajojen alapuolella elävien EU:n kansalaisten määrää vähennetään 25 prosenttia, jolloin 20 miljoonaa ihmistä pääsisi köyhyydestä.

3.2.1   ETSK:n mielestä tämä heikentää unionitason lähestymistapaa tuntuvasti, ja komitea epäilee, onnistutaanko sitoutumista yhteisten tavoitteiden saavuttamiseen lisäämään siirtämällä konkreettisten työllisyyspoliittisten tavoitteiden muotoilu lähes yksinomaan jäsenvaltiotasolle.

3.3   ETSK ei täysin ymmärrä tällaista pidättyvyyttä unionitason tavoitteiden muotoilussa. Vuoden 2010 jälkeisestä strategiasta käydystä keskustelussa komitea kehotti pitämään kiinni nykyisen strategian yhteisistä tavoitteista mutta muotoilemaan myös niitä pidemmälle meneviä kunnianhimoisia tavoitteita yksittäisten jäsenvaltioiden lähtökohdat huomioon ottaen (4).

3.3.1   Tätä silmällä pitäen ETSK on myös useissa lausunnoissaan tehnyt ehdotuksia työllisyyssuuntaviivojen täydentämisestä mitattavin tavoittein. Ehdotetut tavoitteet koskevat muun muassa sukupuolten tasa-arvoa, nuorten työllisyyttä, sosiaaliturvaltaan heikkojen työsuhteiden torjuntaa, köyhyyden torjuntaa (työssä käyvien köyhyys mukaan luettuna) ja vammaisten työllisyyttä (5).

3.4   Euroopan työllisyysstrategian kantaviin rakenteisiin ovat tähän asti kuuluneet sellaiset mielekkäät tavoitteet kuin pitkäaikaistyöttömien saaminen takaisin työmarkkinoille, työ- tai koulutuspaikan tarjoaminen nuorille nopeasti, asianmukaisten hoitopaikkojen luominen työ- ja perhe-elämän yhteensovittamiseksi sekä naisten ja miesten välisten tuloerojen vähentäminen. ETSK:n mielestä nämä tavoitteet on säilytettävä, ja niitä on tarvittaessa vahvistettava.

3.5   ETSK kritisoi sitä, että ehdotetuissa työllisyyssuuntaviivoissa kiinnitetään kaiken kaikkiaan liian vähän huomiota tasa-arvopolitiikkaan tai naisten aseman parantamiseen. Jos köyhyysriskiä halutaan Euroopassa todella vähentää, on asetettava määrätietoisia tavoitteita ja käynnistettävä aloitteita sukupuolistereotypioiden, työmarkkinoilla tapahtuvan syrjinnän, naisten ja miesten tuloerojen rakenteellisten syiden sekä sellaisten tekijöiden poistamiseksi, jotka estävät naisten pääsyn tiettyihin ammatteihin ja rajoittavat naisten yrittäjyyttä (6). Ehdotetut suuntaviivat eivät juurikaan edistä asiaa.

4.   Konkreettisia huomioita ja ehdotuksia neljän työllisyyssuuntaviivan täydentämiseksi

4.1   Suuntaviiva 7:
  Työvoimaosuuden nostaminen ja rakennetyöttömyyden vähentäminen

4.1.1   Yleisesti ottaen ETSK tukee EU:n tavoitetta nostaa 20–64-vuotiaiden naisten ja miesten työllisyysaste 75 prosenttiin vuoteen 2020 mennessä. Tavoite on erittäin kunnianhimoinen, sillä tavoiteltu kokonaistyöllisyysaste on asetettu aiempaa korkeammaksi ja lisäksi ikäryhmästä on (tähänastisista tavoitteista poiketen) jätetty pois 15–19-vuotiaat. ETSK kysyykin, miksi nuoria työntekijöitä ei enää oteta huomioon kokonaistyöllisyysastetta laskettaessa.

4.1.2   Lisäksi ETSK toteaa, että nykyisen ennätystyöttömyyden vallitessa, kun työttömiä on lähes 24 miljoonaa, työmarkkinoiden ongelmana ei ole yleinen työvoimapula vaan se, että muutamissa jäsenvaltioissa on pulaa pätevästä työvoimasta ja että työpaikoista on valtava puute. Jotta voitaisiin siis lisätä osallistumista työmarkkinoille ja edistää työpaikkojen luomista, olisi pohdittava myös älykkäitä toimia ja työmuotoja työn jakamiseksi nykyistä paremmin.

4.1.3   Nimenomaan EU:n erittäin korkean työttömyysasteen vuoksi politiikassa ei saa keskittyä pelkästään työntekijöiden työllistyvyyden parantamiseen. Pikemminkin painopisteen on vastaisuudessa oltava entistä vahvemmin kauaskantoisissa tutkimus- ja kehitystoiminta-, koulutus-, perusrakenne-, terveydenhuolto- ja sosiaalipalveluinvestoinneissa, jotta voidaan luoda työpaikkoja ja hyödyntää työllisyyspotentiaali tehokkaasti.

4.1.4   ETSK on tässä yhteydessä myös huolissaan siitä, että uusissa suuntaviivoissa ei enää aseteta tavoitteeksi (entisissä suuntaviivoissa keskeistä) täystyöllisyyttä vaan puhutaan ainoastaan rakennetyöttömyyden poistamisesta ja ”toimettomuuden” vähentämisestä. ETSK katsoo, että kyseinen suuntaviiva tulisi joka tapauksessa tarkistaa siten, että siinä suuntaudutaan jälleen täystyöllisyyteen.

4.1.5   Jotta juuri kriisin vallitessa voidaan mahdollisuuksien mukaan välttyä siltä, että työnhakijoiden määrä kasvaa entisestään, ja estää työttömyyden rakenteellistuminen, uusien yhdennettyjen suuntaviivojen on kokonaisuutena tarjottava tasapainoinen makrotalouspolitiikan yhdistelmä, jossa yhdistyvät tarjonta- ja kysyntäsuuntautunut talouspolitiikka.

4.1.5.1   ETSK:n mielestä esitetyt suuntaviivat kokonaisuudessaan ja etenkään tarkasteltavana oleva suuntaviiva 7 eivät kuitenkaan takaa tällaista yhdistelmää. Työmarkkinoita koskevissa poliittisissa suosituksissa painotetaan aivan liikaa tarjontapuolta (avainsana: työllistyvyyden parantaminen). Suosituksia onkin syytä tasapainottaa siten, että kiinnitetään nykyistä enemmän huomiota älykkääseen työvoiman kysyntää käsittelevään politiikkaan, jolla edistetään tulevaa kasvua ja innovointia sekä työpaikkojen luomista.

4.1.6   Asiakirjassa olisi myös todettava, että työmarkkinoiden vakauttamiseksi tarvittavan kasvun elpyminen on turvattava ennen kaikkea sisäistä kysyntää vahvistamalla (yksityisin ja julkisin investoinnein). Lisäksi on tehtävä selväksi, ettei talouselvytystoimia eikä työllisyyden turvaamiseen tähtääviä investointeja saa lopettaa liian aikaisin, jottei työttömyys pahene entisestään. ETSK:n mielestä ns. irtaantumisstrategia tai (talouspolitiikan laajoissa suuntaviivoissa esitetyt) vakauttamissuunnitelmat ovat hyväksyttävissä vain suhdanteeseen tai työllisyystilanteeseen liittyvin varauksin.

4.1.7   Jäsenvaltioille osoitetusta suosituksesta integroida Eurooppa-neuvoston hyväksymät joustoturvan periaatteet työmarkkinapolitiikkaansa on todettava, ettei kyseisen suuntaviivan yhteydessä mainita mitään siitä, että työn laadun on oltava tasavertainen periaate joustoturvan rinnalla, kuten ETSK on useaan otteeseen vaatinut (7).

4.1.8   ETSK kehottaa niin ikään tekemään selväksi, että työnhakuun tulisi aktivoida ennen kaikkea työvoimahallinnon tarjoamin tehokkain palveluin eikä niinkään työttömyysetuuksiin kytketyin ”kannustimin”. Komitea ehdottaakin, että ensimmäisen kappaleen viimeisen virkkeen lopusta poistetaan seuraava katkelma: ”ja selkeästi esitetyt työttömien oikeudet ja velvollisuudet etsiä aktiivisesti töitä”. Nimenomaan kriisitilanteessa suositukset työttömyysturvaehtojen tiukentamisesta ovat ETSK:n mielestä tarpeettomia.

4.2   Suuntaviiva 8:
  Työvoimamarkkinoiden tarpeita vastaavan ammattitaitoisen työvoiman kehittäminen, työn laadun ja elinikäisen oppimisen edistäminen

4.2.1   Vaikka komitea on erittäin tyytyväinen siihen, että työn laatu mainitaan edes suuntaviivan otsikossa, se hämmästelee, ettei asiasta anneta konkreettisia ohjeita (esimerkiksi työterveyshuollon, toimeentulon turvaavan palkan, työaikajärjestelyjen, liian pitkien työaikojen välttämisen sekä työ- ja perhe-elämän yhteensovittamisen osalta). Komitea olisi myös odottanut, että työpaikkojen laatua koskeva vaatimus olisi liitetty nykyistä tiiviimmin joustoturvastrategiaan ja samalla olisi korostettu sekä sisäisen että ulkoisen joustoturvan merkitystä, sillä nimenomaan joustavat sisäiset työmarkkinat ovat osoittautuneet kriisitilanteessa erittäin toimiviksi.

4.2.2   Koska ehdotettu suuntaviiva on sisällöltään pitkälti päällekkäinen suuntaviivan 9 kanssa, olisi tosissaan harkittava näiden suuntaviivojen yhdistämistä. Näin voitaisiin välttää päällekkäisyydet. Sen sijaan säädökseen olisi lisättävä erillinen työn laadun parantamista koskeva suuntaviiva.

4.2.2.1   ETSK on useaan otteeseen todennut, että työllisyyskasvun laadullisella ulottuvuudella on erityinen merkitys nimenomaan silloin, kun työllisyysasteiden parantamiseksi asetetaan määrällisiä tavoitteita, sillä työllisyys hinnalla millä hyvänsä (epävarmat työsuhteet, työssä käyvien köyhyys jne.) ei voi olla ratkaisu.

4.2.3   ETSK kehottaa jälleen kerran ottamaan uudestaan käyttöön myös ne laadulliset työllisyystavoitteet, jotka on viime vuosina pitkälti unohdettu Lissabonin strategiaa tarkistettaessa (avainsana: Laekenin indikaattorit laadukkaiden työpaikkojen luomisen mittaamiseksi) (8).

4.2.4   Tässä yhteydessä ETSK ehdottaa myös, että vastaluotuja työpaikkoja tarkastellaan järjestelmällisesti laatunäkökulmasta, ja suosittaa viittaamaan Euroopan työmarkkinaosapuolten yhdessä määrittelemiin Euroopan työmarkkinoiden haasteisiin (9). Niihin kuuluu muun muassa se, että työlainsäädännön avulla on edistettävä vakaita sopimuksia ja että työntekijöitä ei saa sulkea asianmukaisten suojelusäännösten ja työsuhdeturvan ulkopuolelle riippumatta siitä, minkälaisen sopimuksen he ovat tehneet.

4.3   Suuntaviiva 9:
  Koulutusjärjestelmien tulosten parantaminen kaikilla tasoilla ja korkea-asteen koulutukseen osallistumisen lisääminen

4.3.1   ETSK katsoo, että hyvien työpaikkojen luomiseen tähtäävä politiikka, johon sisältyy myös kunnianhimoisia yleissivistävää ja ammatillista perus-, jatko- ja täydennyskoulutusta sekä elinikäistä oppimista koskevia tavoitteita, edistää huomattavasti kasvua ja parantaa tuottavuutta. Siksi ETSK pitää asian priorisointia erittäin myönteisenä ja merkittävänä.

4.3.2   Edeltävän suuntaviivan tapaan myös suuntaviivan 9 yhteydessä viitataan indikaattoriin, joka koskee sellaisia nuoria, jotka uhkaavat jäädä työmarkkinoiden ulkopuolelle. Jotta työttömien ja ilman perus- tai ammattikoulutusta jäävien nuorten määrä vähenee, jäsenvaltioiden on toteutettava kohdennettuja toimia koulunkäynnin keskeyttämisen ehkäisemiseksi. ETSK:n mielestä tämä keskeinen näkökohta olisi tuotava selvemmin esiin esimerkiksi pitämällä kiinni seuraavista kunnianhimoisista tavoitteista:

| — | nuorisotyöttömyyden vähentäminen ainakin 50 prosentilla |
| --- | --- |

—

nuorisotyöttömyyden vähentäminen ainakin 50 prosentilla

| — | enintään neljän kuukauden määräaika työtä tai oppisopimuspaikkaa etsivien nuorten aktivoimiseksi. |
| --- | --- |

—

enintään neljän kuukauden määräaika työtä tai oppisopimuspaikkaa etsivien nuorten aktivoimiseksi.

4.3.3   ETSK muistuttaa, että Eurooppa 2020 -strategian mukaisen 75 prosentin työllisyysasteen saavuttaminen edellyttää myös asianmukaisia työllisyyspoliittisia toimia vammaisten työllistämiseksi, sillä heidän osuutensa työikäisestä väestöstä on 16 prosenttia. Komitea onkin tyytyväinen siihen, että tämä väestöryhmä otetaan nimenomaisesti huomioon suuntaviivoissa 7 ja 10. Lisäksi komitea pitäisi tervetulleena sitä, että suuntaviivassa 9 käsiteltäisiin myös vammaisille tarkoitettua perus-, jatko- ja täydennyskoulutusta.

4.4   Suuntaviiva 10:
  Sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjuminen

4.4.1   ETSK on erittäin tyytyväinen siihen, että ”sosiaalisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjuminen” muodostaa oman suuntaviivansa. Komitea katsoo, että tämä antaa vahvistuksen sen useaan otteeseen esittämälle näkemykselle, jonka mukaan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunta vaatii yhteisiä toimia, koska sosiaalinen eriarvoisuus Euroopassa lisääntyy. Tarkoitusta varten tarvitaankin koko joukko kohderyhmäkohtaisia toimenpiteitä. ETSK:n mielestä suuntaviivassa olisi korostettava nykyistä voimakkaammin erityisesti lasten ja nuorten köyhyysriskin pienentämistä ja asetettava sitä koskevia konkreettisia tavoitteita.

4.4.2   Köyhyysriskin pienentämiseksi tarvitaan joukko vankkoja ja luotettavia indikaattoreita, joilla voidaan mitata ja seurata edistymistä. ETSK ajaa sitä, ettei yleisesti käytettyä köyhyysriskiastetta kyseenalaisteta suhteellisena köyhyyden indikaattorina. Komitean mielestä on järkevää kehittää lisäksi muitakin indikaattoreita, joilla mitataan esimerkiksi tulojen ja ostovoiman suhdetta sekä tulojen keskittymistä (Gini-kerroin). Tämä ei kuitenkaan saa missään tapauksessa vesittää keskeisen tavoitteen saavuttamista.

4.4.3   ETSK suhtautuu myönteisesti jäsenvaltioille esitettyyn suositukseen, jonka mukaan niiden olisi köyhyyden vähentämiseksi keskityttävä edistämään täysipainoista osallistumista yhteiskunnan ja talouden toimintaan ja pyrittävä laajentamaan työllistymismahdollisuuksia.

4.4.3.1   ETSK yhtyy tässä yhteydessä komission teettämän tuoreen tutkimuksen päätelmiin, joiden mukaan köyhyyden ja sosiaalisen syrjäytymisen torjunnassa on asetettava etusijalle myös toimet työssä käyvien köyhyyden ehkäisemiseksi (10). Komitea ehdottaa toimeentulon turvaavien palkkojen takaamista ja näin ollen myös matalapalkka-alojen kasvun torjumista. Tähän kuuluvat myös seuraavat toimet:

| — | Vähennetään epävarmoja työsuhteita pysyvien, sosiaaliturvan takaavien työsuhteiden tieltä. |
| --- | --- |

—

Vähennetään epävarmoja työsuhteita pysyvien, sosiaaliturvan takaavien työsuhteiden tieltä.

| — | Huolehditaan koulutuksen ja työelämän välisten siirtymien aikaisesta sosiaalisesta suojelusta. |
| --- | --- |

—

Huolehditaan koulutuksen ja työelämän välisten siirtymien aikaisesta sosiaalisesta suojelusta.

| — | Edistetään aktiivisen työmarkkinapolitiikan mukaisia tehokkaita toimintamalleja ennen kaikkea niiden kouluttamiseksi ja työllistämiseksi, jotka ovat puutteellisen koulutuksen vuoksi jääneet työmarkkinoiden ulkopuolelle. |
| --- | --- |

—

Edistetään aktiivisen työmarkkinapolitiikan mukaisia tehokkaita toimintamalleja ennen kaikkea niiden kouluttamiseksi ja työllistämiseksi, jotka ovat puutteellisen koulutuksen vuoksi jääneet työmarkkinoiden ulkopuolelle.

| — | Asetetaan etusijalle nuorisotyöttömyyden torjunta ja työelämästä syrjäytyneiden osallistaminen. |
| --- | --- |

—

Asetetaan etusijalle nuorisotyöttömyyden torjunta ja työelämästä syrjäytyneiden osallistaminen.

4.4.3.2   Kaikki edellä mainitut näkökohdat olisi sisällytettävä suuntaviivaan 10 tai niitä olisi korostettava nykyistä voimakkaammin. ETSK toistaa tässä yhteydessä äskettäin tekemänsä ehdotuksen vähimmäistuloa ja korvaavia tuloja koskevien järjestelmien tavoitteista.

4.4.4   Köyhyyden torjunta edellyttää myös köyhyydelle suhteettoman alttiisiin väestöryhmiin (yksinhuoltajanaisiin, maahanmuuttajataustaisiin ja pientä eläkettä saaviin iäkkäisiin ihmisiin sekä vammaisiin) kohdennettavia työllisyys- ja koulutuspoliittisia toimia. Olisi ollut suotavaa, että suuntaviivoissa olisi otettu asiaan selkeämmin kantaa ja asetettu selvempiä tavoitteita näiden ryhmien integroimiseksi yhteiskuntaan ja työmarkkinoille.

4.4.5   ETSK panee tyytyväisenä merkille, että osuus- ja yhteisötalouden arvokas rooli mainitaan sekä työpaikkojen luomisen ja työllisyyden turvaamisen että köyhyyden torjunnan yhteydessä ja että jäsenvaltioita nimenomaisesti kehotetaan edistämään osuus- ja yhteisötaloutta aktiivisesti. Tämä vastaa ETSK:n vaatimusta siitä, että etenkin osuus- ja yhteistalouden tarjoamat mahdollisuudet luoda työpaikkoja sosiaalipalveluiden alalla on hyödynnettävä täysin.

Bryssel 27. toukokuuta 2010

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean puheenjohtaja

Mario SEPI

---

(1)  ETSK:n 31. toukokuuta 2005 antama lausunto ”Ehdotus: neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikkojen suuntaviivoista (EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan nojalla)”, KOM(2005) 141 lopullinen – 2005/0057 CNS, esittelijä: Henri Malosse (EUVL C 286, 17.11.2005) ja 13. helmikuuta 2008 antama lausunto ”Ehdotus: neuvoston päätös jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista (EY:n perustamissopimuksen 128 artiklan nojalla) KOM(2007) 803 lopullinen/2 (V osa) – 2007/0300 CNS”, esittelijä: Wolfgang Greif (EUVL C 162, 25.6.2008, s. 92).

1

(2)  EYVL C 128, 18.5.2010, s. 3.

2

(3)  Euroopan ammatillisen koulutuksen kehittämiskeskus Cedefop, 2010, Skills supply and demand in Europe: medium-term forecast up to 2020 (Osaamisen tarjonta ja kysyntä Euroopassa: keskipitkän aikavälin ennuste vuoteen 2020), s. 35.

3

Skills supply and demand in Europe: medium-term forecast up to 2020

(4)  EYVL C 128, 18.5.2010, s. 3.

4

(5)  Ks. seuraavat ETSK:n lausunnot:

5

| | 30. syyskuuta 2009 annettu lausunto ”Työnteko ja köyhyys: kohti välttämätöntä laaja-alaista lähestymistapaa”, esittelijä Nicole Prud’homme (EUVL C 318, 23.12.2009, s. 52) |
| --- | --- |

30. syyskuuta 2009 annettu lausunto ”Työnteko ja köyhyys: kohti välttämätöntä laaja-alaista lähestymistapaa”, esittelijä Nicole Prud’homme (EUVL C 318, 23.12.2009, s. 52)

| | 1. lokakuuta 2009 annettu lausunto ”Sukupuolten tasa-arvon, talouskasvun ja työllisyysasteen yhteys”, esittelijä: Béatrice Ouin (EUVL C 318, 23.12.2009, s. 15) |
| --- | --- |

1. lokakuuta 2009 annettu lausunto ”Sukupuolten tasa-arvon, talouskasvun ja työllisyysasteen yhteys”, esittelijä: Béatrice Ouin (EUVL C 318, 23.12.2009, s. 15)

| | 1. lokakuuta 2009 annettu lausunto ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – EU:n nuorisostrategia – Satsataan nuorten vaikutusmahdollisuuksiin – Uudistetulla avoimella koordinointimenetelmällä kiinni nuorison haasteisiin ja mahdollisuuksiin”, KOM(2009) 200 lopullinen, esittelijä: Ionuț Sibian (EUVL C 318, 23.12.2009, s. 113). |
| --- | --- |

1. lokakuuta 2009 annettu lausunto ”Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle – EU:n nuorisostrategia – Satsataan nuorten vaikutusmahdollisuuksiin – Uudistetulla avoimella koordinointimenetelmällä kiinni nuorison haasteisiin ja mahdollisuuksiin”, KOM(2009) 200 lopullinen, esittelijä: Ionuț Sibian (EUVL C 318, 23.12.2009, s. 113).

(6)  ETSK:n 29. syyskuuta 2005 antama lausunto ”Naisten köyhyys Euroopassa”, esittelijä: Brenda King (EUVL C 24, 31.1.2006) ja 12. heinäkuuta 2007 antama lausunto ”Ensisijaisten ryhmien työllistäminen (Lissabonin strategia)”, esittelijä: Wolfgang Greif (EUVL C 256, 27.10.2007). Ks. myös komission tasa-arvokertomus KOM(2009) 694 lopullinen.

6

(7)  ETSK:n 22. huhtikuuta 2008 antama lausunto ”Komission tiedonanto Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle – Päämääränä yhteiset joustoturvaperiaatteet: Uusia ja parempia työpaikkoja jouston ja turvan avulla”, KOM(2007) 359 lopullinen, esittelijä: Thomas Janson, apulaisesittelijä: Christian Ardhe (EUVL C 211, 19.8.2008) ja 4. marraskuuta 2009 antama lausunto ”Vuoden 2010 jälkeinen Lissabonin strategia”, yleisesittelijä: Wolfgang Greif, CESE 1722/2009, kohta 3.4.3.

7

(8)  EYVL C 128, 18.5.2010, s. 3.

8

(9)  Key challenges facing European labour markets: Joint analysis of European Social Partners (Euroopan työmarkkinoiden keskeiset haasteet: Euroopan työmarkkinaosapuolten yhteinen analyysi), 2007, s. 61–62.

9

Key challenges facing European labour markets: Joint analysis of European Social Partners

(10)  Working poor in Europe, Euroopan elin- ja työolojen kehittämissäätiön Eurofoundin tutkimus, 2010.

10

Working poor in Europe

---

LIITE

Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausuntoon

Käsittelyssä hylättiin seuraava muutosehdotus, joka sai äänestyksessä tuekseen vähintään neljänneksen annetuista äänistä:

Kohta 4.2.2

Muutetaan seuraavasti:

”Koska ehdotettu suuntaviiva on sisällöltään pitkälti päällekkäinen suuntaviivan 9 kanssa, olisi tosissaan harkittava näiden suuntaviivojen yhdistämistä. Näin voitaisiin välttää päällekkäisyydet. Sen sijaan säädökseen olisi erillinen koskeva suuntaviiva.”

Perustelu

Perustelu

Itsestään selvä.

Äänestystulos

Äänestystulos

| Puolesta | : | 58 |
| --- | --- | --- |
| Vastaan | : | 73 |
| Pidättyi äänestämästä | : | 2 |

Puolesta

:

58

Vastaan

:

73

Pidättyi äänestämästä

:

2

---