# Eiropas Savienības C 274/2010

| | ISSN 1725-5201
  doi:10.3000/17255201.C_2010.274.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 274 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 53. sējums2010. gada 9. oktobris |

ISSN 1725-5201

doi:10.3000/17255201.C_2010.274.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 274

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

53. sējums2010. gada 9. oktobris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2010/C 274/01 | Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 260, 25.9.2010. | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2010/C 274/01

Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 260, 25.9.2010.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2010/C 274/02 | Apvienotās lietas C-395/08 un C-396/08: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 10. jūnija spriedums (Corte d'appello di Roma (Itālija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Tiziana Bruno, Massimo Pettini (C-395/08), Daniela Lotti, Clara Matteucci (C-396/08) (Direktīva 97/81/EK — Pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu — Vienlīdzīga attieksme pret nepilna un pilna darba laika darba ņēmējiem — Vecuma pensijas saņemšanai nepieciešamā darba stāža aprēķināšana — Nenodarbinātības laikposmu neņemšana vērā — Diskriminācija) | 2 |
| 2010/C 274/03 | Lieta C-293/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 14. jūnijā iesniedza Landesgericht Innsbruck — Gebhard Stark/D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG | 2 |
| 2010/C 274/04 | Lieta C-312/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūnijā iesniedza Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) — Land Nordrhein-Westfalen/Melanie Klinz | 3 |
| 2010/C 274/05 | Lieta C-313/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūnijā iesniedza Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) — Land Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen | 4 |
| 2010/C 274/06 | Lieta C-323/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Gebr. Stolle GmbH&Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 5 |
| 2010/C 274/07 | Lieta C-324/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 6 |
| 2010/C 274/08 | Lieta C-325/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Doux Geflügel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 6 |
| 2010/C 274/09 | Lieta C-326/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas | 6 |
| 2010/C 274/10 | Lieta C-335/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica | 7 |
| 2010/C 274/11 | Lieta C-336/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Victor Vinel Ijac | 7 |
| 2010/C 274/12 | Lieta C-344/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-109/08 Freixenet/ITSB 2010. gada 8. jūlijā iesniedza Freixenet, SA | 8 |
| 2010/C 274/13 | Lieta C-345/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-110/08 Freixenet/ITSB 2010. gada 8. jūlijā iesniedza Freixenet, SA | 9 |
| 2010/C 274/14 | Lieta C-351/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 12. jūlija iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Zollamt Linz Wels | 10 |
| 2010/C 274/15 | Lieta C-361/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 19. jūlijā iesniedza Conseil d'État (Beļģija) — Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l'industrie et du gaz (Synergrid)/État belge | 11 |
| 2010/C 274/16 | Lieta C-375/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. jūlijā — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste | 11 |
| 2010/C 274/17 | Lieta C-377/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 26. jūlijā iesniedza Tribunalul Dolj (Rumānija) — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu | 12 |
| 2010/C 274/18 | Lieta C-381/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūlijā iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) — Astrid Preissl KEG/Landeshauptmann von Wien | 12 |
| 2010/C 274/19 | Lieta C-382/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūlijā iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth | 13 |
| 2010/C 274/20 | Lieta C-383/10: Prasība, kas celta 2010. gada 30. jūlijā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste | 13 |
| 2010/C 274/21 | Lieta C-385/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 30. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Elenca Srl/Ministero dell'Interno | 14 |
| 2010/C 274/22 | Lieta C-389/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 19. maija spriedumu lietā T-25/05 KME Germany AG, iepriekš KM Europa Metal AG, KME France SAS, iepriekš Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, iepriekš Europa Metalli SpA/Eiropas Komisija 2010. gada 3. augustā iesniedza KME Germany AG, iepriekš KM Europa Metal AG, KME France SAS, iepriekš Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, iepriekš Europa Metalli SpA | 15 |
| 2010/C 274/23 | Lieta C-390/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste | 16 |
| 2010/C 274/24 | Lieta C-391/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste | 16 |
| 2010/C 274/25 | Lieta C-393/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 4. augustā iesniedza Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) — Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (iepriekš — Department for Constitutional Affairs) | 17 |
| 2010/C 274/26 | Lieta C-394/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste | 17 |
| 2010/C 274/27 | Lieta C-395/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Francijas Republika | 18 |
| 2010/C 274/28 | Lieta C-396/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste | 18 |
| 2010/C 274/29 | Lieta C-398/10: Prasība, kas celta 2010. gada 5. augustā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika | 19 |
| 2010/C 274/30 | Lieta C-404/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2010. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-237/05 Éditions Odile Jacob SAS/Komisija 2010. gada 10. augustā iesniedza Eiropas Komisija | 19 |
| 2010/C 274/31 | Lieta C-407/10: Prasība, kas celta 2010. gada 16. augustā — Eiropas Komisija/Igaunijas Republika | 20 |
| 2010/C 274/32 | Lieta C-408/10: Prasība, kas celta 2010. gada 16. augustā — Eiropas Komisija/Igaunijas Republika | 20 |
| 2010/C 274/33 | Lieta C-409/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 16. augustā iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Hauptzollamt Hamburg-Hafen/Afasia Knits Deutschland GmbH | 21 |
| 2010/C 274/34 | Lieta C-411/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 18. augustā iesniedza Court of Appeal (Anglija&Velsa) (Civil Division) — NS/Secretary of State for the Home Department | 21 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2010/C 274/35 | Lieta T-386/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 24. augusta rīkojums — Grúas Abril Asistencia/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Konkurence — Sūdzības noraidīšana — Privātpersonām nepārsūdzams akts — Nepieņemamība) | 23 |
| 2010/C 274/36 | Lieta T-261/10 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 29. jūlija rīkojums — Brinkmann/Vācija (Pagaidu noregulējums — Acīmredzama kompetences neesamība) | 23 |
| 2010/C 274/37 | Lieta T-268/10: Prasība, kas celta 2010. gada 10. jūnijā — PPG un SNF/ECHA | 23 |
| 2010/C 274/38 | Lieta T-308/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 11. maija spriedumu lietā F-30/08 Nanopoulos/Komisija 2010. gada 20. jūlijā iesniedza Eiropas Komisija | 24 |
| 2010/C 274/39 | Lieta T-315/10: Prasība, kas celta 2010. gada 23. jūlijā — Groupe Partouche/Komisija | 25 |
| 2010/C 274/40 | Lieta T-316/10: Prasība, kas celta 2010. gada 23. jūlijā — HIM/Komisija | 25 |
| 2010/C 274/41 | Lieta T-324/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. augustā — Van Parys/Komisija | 26 |
| 2010/C 274/42 | Lieta T-331/10: Prasība, kas celta 2010. gada 12. augustā — Yoshida Metal Industry/ITSB — Pi-Design (virsma ar melnās krāsas riņķiem) | 27 |
| 2010/C 274/43 | Lieta T-333/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. augustā — ATC u.c./Komisija | 28 |
| 2010/C 274/44 | Lieta T-336/10: Prasība, kas celta 2010. gada 10. augustā — Abercrombie & Fitch Europe/ITSB — Gilli (GILLY HICKS) | 29 |
| 2010/C 274/45 | Lieta T-272/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 24. augusta rīkojums — Pineapple Trademarks/ITSB — Dalmau Salmons (KUSTOM) | 30 |
| | Eiropas Savienības Civildienesta tiesa |
| 2010/C 274/46 | Lieta F-45/07: Civildienesta tiesas (Plēnums) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Mandt/Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Apgādnieka zaudējuma pensija — Civildienesta noteikumu 79. pants — Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. pants — Pārdzīvojušais laulātais — Divu personu atzīšana par pārdzīvojušo laulāto — Samazināšana par 50 % — Tiesiskā paļāvība — Savstarpējas atbilstības prasība) | 31 |
| 2010/C 274/47 | Lietas F-116/07, F-13/08 un F-31/08: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 7. jūlija spriedums — Tomas/Eiropas Parlaments (Civildienests — Pagaidu darbinieki — Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta c) punkts — Atlaišana — Uzticības saikne — Iepriekšēja konsultēšanās ar Parlamenta personāla komiteju — Neesamība) | 31 |
| 2010/C 274/48 | Lieta F-97/08: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Füller-Tomlinson/Parlaments (Civildienests — Bijušais pagaidu darbinieks — Arodslimība — Fiziskās un garīgās integritātes aizskārums — Slimības atzīšanai par arodslimību paredzētās procedūras ilgums) | 32 |
| 2010/C 274/49 | Lieta F-40/09: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Časta/Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Nepielaišana pie mutiskā pārbaudījuma — Pārskatīšanas lūgums — Pienākums norādīt pamatojumu — Nepieciešamā profesionālā pieredze — Apliecinājuma novēlota iesniegšana — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību) | 32 |
| 2010/C 274/50 | Lieta F-47/09: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 4. maija spriedums — Fries Guggenheim/CEDEFOP (Civildienests — Pagaidu darbinieks — Līguma nepagarināšana — Civildienesta noteikumu 11.a pants — Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta sestā daļa — Personāla pārstāvības pienākumi — Objektivitātes un neatkarības pienākums) | 33 |
| 2010/C 274/51 | Lieta F-64/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Mantzouratos/Parlaments | 33 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2010/C 274/02

Apvienotās lietas C-395/08 un C-396/08: Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 10. jūnija spriedums (Corte d'appello di Roma (Itālija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Tiziana Bruno, Massimo Pettini (C-395/08), Daniela Lotti, Clara Matteucci (C-396/08) (Direktīva 97/81/EK — Pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu — Vienlīdzīga attieksme pret nepilna un pilna darba laika darba ņēmējiem — Vecuma pensijas saņemšanai nepieciešamā darba stāža aprēķināšana — Nenodarbinātības laikposmu neņemšana vērā — Diskriminācija)

Corte d'appello di Roma

Istituto nazionale della previdenza sociale

INPS

Tiziana Bruno, Massimo Pettini

Daniela Lotti, Clara Matteucci

2

2010/C 274/03

Lieta C-293/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 14. jūnijā iesniedza Landesgericht Innsbruck — Gebhard Stark/D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

Landesgericht Innsbruck

Gebhard Stark/D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

2

2010/C 274/04

Lieta C-312/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūnijā iesniedza Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) — Land Nordrhein-Westfalen/Melanie Klinz

Landesarbeitsgericht Köln

Land Nordrhein-Westfalen/Melanie Klinz

3

2010/C 274/05

Lieta C-313/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūnijā iesniedza Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) — Land Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen

Landesarbeitsgericht Köln

Land Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen

4

2010/C 274/06

Lieta C-323/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Gebr. Stolle GmbH&Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Finanzgericht Hamburg

Gebr. Stolle GmbH&Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

5

2010/C 274/07

Lieta C-324/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Finanzgericht Hamburg

Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

6

2010/C 274/08

Lieta C-325/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Doux Geflügel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Finanzgericht Hamburg

Doux Geflügel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

6

2010/C 274/09

Lieta C-326/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Finanzgericht Hamburg

Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

6

2010/C 274/10

Lieta C-335/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica

Curtea de Apel Craiova

Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica

7

2010/C 274/11

Lieta C-336/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Victor Vinel Ijac

Curtea de Apel Craiova

Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Victor Vinel Ijac

7

2010/C 274/12

Lieta C-344/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-109/08 Freixenet/ITSB 2010. gada 8. jūlijā iesniedza Freixenet, SA

Freixenet

Freixenet, SA

8

2010/C 274/13

Lieta C-345/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-110/08 Freixenet/ITSB 2010. gada 8. jūlijā iesniedza Freixenet, SA

Freixenet

Freixenet, SA

9

2010/C 274/14

Lieta C-351/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 12. jūlija iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Zollamt Linz Wels

Verwaltungsgerichtshof

Zollamt Linz Wels

10

2010/C 274/15

Lieta C-361/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 19. jūlijā iesniedza Conseil d'État (Beļģija) — Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l'industrie et du gaz (Synergrid)/État belge

Conseil d'État

Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l'industrie et du gaz

Synergrid

État belge

11

2010/C 274/16

Lieta C-375/10: Prasība, kas celta 2010. gada 27. jūlijā — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

11

2010/C 274/17

Lieta C-377/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 26. jūlijā iesniedza Tribunalul Dolj (Rumānija) — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

Tribunalul Dolj

Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

12

2010/C 274/18

Lieta C-381/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūlijā iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) — Astrid Preissl KEG/Landeshauptmann von Wien

Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

Astrid Preissl KEG/Landeshauptmann von Wien

12

2010/C 274/19

Lieta C-382/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūlijā iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth

Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth

13

2010/C 274/20

Lieta C-383/10: Prasība, kas celta 2010. gada 30. jūlijā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

13

2010/C 274/21

Lieta C-385/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 30. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Elenca Srl/Ministero dell'Interno

Consiglio di Stato

Elenca Srl/Ministero dell'Interno

14

2010/C 274/22

Lieta C-389/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 19. maija spriedumu lietā T-25/05 KME Germany AG, iepriekš KM Europa Metal AG, KME France SAS, iepriekš Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, iepriekš Europa Metalli SpA/Eiropas Komisija 2010. gada 3. augustā iesniedza KME Germany AG, iepriekš KM Europa Metal AG, KME France SAS, iepriekš Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, iepriekš Europa Metalli SpA

Germany AG

Europa Metal AG, KME France SAS

Tréfimétaux SA, KME Italy SpA

KME Germany AG

KM Europa Metal AG

KME France SAS

Tréfimétaux SA, KME Italy SpA

Europa Metalli SpA

15

2010/C 274/23

Lieta C-390/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

16

2010/C 274/24

Lieta C-391/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

16

2010/C 274/25

Lieta C-393/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 4. augustā iesniedza Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) — Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (iepriekš — Department for Constitutional Affairs)

Supreme Court of the United Kingdom

Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice

Department for Constitutional Affairs

17

2010/C 274/26

Lieta C-394/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

17

2010/C 274/27

Lieta C-395/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Francijas Republika

18

2010/C 274/28

Lieta C-396/10: Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

18

2010/C 274/29

Lieta C-398/10: Prasība, kas celta 2010. gada 5. augustā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

19

2010/C 274/30

Lieta C-404/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2010. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-237/05 Éditions Odile Jacob SAS/Komisija 2010. gada 10. augustā iesniedza Eiropas Komisija

Éditions Odile

19

2010/C 274/31

Lieta C-407/10: Prasība, kas celta 2010. gada 16. augustā — Eiropas Komisija/Igaunijas Republika

20

2010/C 274/32

Lieta C-408/10: Prasība, kas celta 2010. gada 16. augustā — Eiropas Komisija/Igaunijas Republika

20

2010/C 274/33

Lieta C-409/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 16. augustā iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Hauptzollamt Hamburg-Hafen/Afasia Knits Deutschland GmbH

Bundesfinanzhof

Hauptzollamt Hamburg-Hafen/Afasia Knits Deutschland GmbH

21

2010/C 274/34

Lieta C-411/10: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 18. augustā iesniedza Court of Appeal (Anglija&Velsa) (Civil Division) — NS/Secretary of State for the Home Department

ourt of Appeal

Civil Division

NS/Secretary of State for the Home Department

21

Vispārējā tiesa

2010/C 274/35

Lieta T-386/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 24. augusta rīkojums — Grúas Abril Asistencia/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Konkurence — Sūdzības noraidīšana — Privātpersonām nepārsūdzams akts — Nepieņemamība)

Grúas Abril Asistencia

23

2010/C 274/36

Lieta T-261/10 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 29. jūlija rīkojums — Brinkmann/Vācija (Pagaidu noregulējums — Acīmredzama kompetences neesamība)

Brinkmann

23

2010/C 274/37

Lieta T-268/10: Prasība, kas celta 2010. gada 10. jūnijā — PPG un SNF/ECHA

PPG

SNF/ECHA

23

2010/C 274/38

Lieta T-308/10 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 11. maija spriedumu lietā F-30/08 Nanopoulos/Komisija 2010. gada 20. jūlijā iesniedza Eiropas Komisija

Nanopoulos

24

2010/C 274/39

Lieta T-315/10: Prasība, kas celta 2010. gada 23. jūlijā — Groupe Partouche/Komisija

Groupe Partouche

25

2010/C 274/40

Lieta T-316/10: Prasība, kas celta 2010. gada 23. jūlijā — HIM/Komisija

HIM

25

2010/C 274/41

Lieta T-324/10: Prasība, kas celta 2010. gada 11. augustā — Van Parys/Komisija

Van Parys

26

2010/C 274/42

Lieta T-331/10: Prasība, kas celta 2010. gada 12. augustā — Yoshida Metal Industry/ITSB — Pi-Design (virsma ar melnās krāsas riņķiem)

Yoshida Metal Industry

Pi-Design

27

2010/C 274/43

Lieta T-333/10: Prasība, kas celta 2010. gada 17. augustā — ATC u.c./Komisija

ATC

28

2010/C 274/44

Lieta T-336/10: Prasība, kas celta 2010. gada 10. augustā — Abercrombie & Fitch Europe/ITSB — Gilli (GILLY HICKS)

Abercrombie & Fitch Europe

Gilli

29

2010/C 274/45

Lieta T-272/09: Vispārējās tiesas 2010. gada 24. augusta rīkojums — Pineapple Trademarks/ITSB — Dalmau Salmons (KUSTOM)

Pineapple Trademarks

Dalmau Salmons

30

Eiropas Savienības Civildienesta tiesa

2010/C 274/46

Lieta F-45/07: Civildienesta tiesas (Plēnums) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Mandt/Parlaments (Civildienests — Ierēdņi — Apgādnieka zaudējuma pensija — Civildienesta noteikumu 79. pants — Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. pants — Pārdzīvojušais laulātais — Divu personu atzīšana par pārdzīvojušo laulāto — Samazināšana par 50 % — Tiesiskā paļāvība — Savstarpējas atbilstības prasība)

Mandt

31

2010/C 274/47

Lietas F-116/07, F-13/08 un F-31/08: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 7. jūlija spriedums — Tomas/Eiropas Parlaments (Civildienests — Pagaidu darbinieki — Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta c) punkts — Atlaišana — Uzticības saikne — Iepriekšēja konsultēšanās ar Parlamenta personāla komiteju — Neesamība)

Tomas

31

2010/C 274/48

Lieta F-97/08: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Füller-Tomlinson/Parlaments (Civildienests — Bijušais pagaidu darbinieks — Arodslimība — Fiziskās un garīgās integritātes aizskārums — Slimības atzīšanai par arodslimību paredzētās procedūras ilgums)

Füller-Tomlinson

32

2010/C 274/49

Lieta F-40/09: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Časta/Komisija (Civildienests — Atklāts konkurss — Nepielaišana pie mutiskā pārbaudījuma — Pārskatīšanas lūgums — Pienākums norādīt pamatojumu — Nepieciešamā profesionālā pieredze — Apliecinājuma novēlota iesniegšana — Vienlīdzīgas attieksmes princips — Prasība atcelt tiesību aktu — Prasība par zaudējumu atlīdzību)

Časta

32

2010/C 274/50

Lieta F-47/09: Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 4. maija spriedums — Fries Guggenheim/CEDEFOP (Civildienests — Pagaidu darbinieks — Līguma nepagarināšana — Civildienesta noteikumu 11.a pants — Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta sestā daļa — Personāla pārstāvības pienākumi — Objektivitātes un neatkarības pienākums)

Fries Guggenheim

33

2010/C 274/51

Lieta F-64/10: Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Mantzouratos/Parlaments

Mantzouratos

33

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/1

---

2010/C 274/01

Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 260, 25.9.2010.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 246, 11.9.2010.

OV C 234, 28.8.2010.

OV C 221, 14.8.2010.

OV C 209, 31.7.2010.

OV C 195, 17.7.2010.

OV C 179, 3.7.2010.

Šie teksti pieejami arī

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/2

---

Tiesas (otrā palāta) 2010. gada 10. jūnija spriedums (Corte d'appello di Roma (Itālija) lūgumi sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)/Tiziana Bruno, Massimo Pettini (C-395/08), Daniela Lotti, Clara Matteucci (C-396/08)

(Apvienotās lietas C-395/08 un C-396/08) (1)

(Direktīva 97/81/EK - Pamatnolīgums par nepilna darba laika darbu - Vienlīdzīga attieksme pret nepilna un pilna darba laika darba ņēmējiem - Vecuma pensijas saņemšanai nepieciešamā darba stāža aprēķināšana - Nenodarbinātības laikposmu neņemšana vērā - Diskriminācija)

2010/C 274/02

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte d'appello di Roma

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Istituto nazionale della previdenza sociale (INPS)

Atbildētāji: Tiziana Bruno, Massimo Pettini (C-395/08), Daniela Lotti, Clara Matteucci (C-396/08)

Priekšmets

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Corte d'appello di Roma — 1997. gada 15. decembra Direktīvas 97/81/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu interpretācija — Pielikums: “Pamatlīgums par nepilna darba laika darbu” (OV L 1, 9. lpp.) — Nepilna darba laika darba ņēmēji, kuri strādā dažus mēnešus katru gadu, bet pārējos mēnešus atpūšas — Nenodarbinātības laikposmu neņemšana vērā, aprēķinot vecuma pensiju

Rezolutīvā daļa:

| 1) | attiecībā uz vecuma pensiju 4. klauzula pamatnolīgumam par nepilnu darba laiku, kurš ir pievienots Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvai 97/81/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto Pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurš vertikālā cikliskā nepilna darba laika darba ņēmēju gadījumā no tiesību uz šādu pensiju iegūšanai nepieciešamā darba stāža aprēķināšanas izslēdz nenodarbinātības laikposmus, ja vien šādu atšķirīgu attieksmi nepamato objektīvi iemesli; |
| --- | --- |

1)

attiecībā uz vecuma pensiju 4. klauzula pamatnolīgumam par nepilnu darba laiku, kurš ir pievienots Padomes 1997. gada 15. decembra Direktīvai 97/81/EK par UNICE, CEEP un EAK noslēgto Pamatnolīgumu par nepilna darba laika darbu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums, kurš vertikālā cikliskā nepilna darba laika darba ņēmēju gadījumā no tiesību uz šādu pensiju iegūšanai nepieciešamā darba stāža aprēķināšanas izslēdz nenodarbinātības laikposmus, ja vien šādu atšķirīgu attieksmi nepamato objektīvi iemesli;

| 2) | gadījumā, ja iesniedzējtiesa secinātu, ka pamata lietā aplūkotais valsts tiesiskais regulējums neatbilst Direktīvai 97/81 pievienotā pamatnolīguma par nepilnu darba laiku 4. klauzulai, šī pamatnolīguma 1. klauzula un 5. klauzulas 1. punkts būtu jāinterpretē tādējādi, ka arī tiem ir pretrunā šāds tiesiskais regulējums. |
| --- | --- |

2)

gadījumā, ja iesniedzējtiesa secinātu, ka pamata lietā aplūkotais valsts tiesiskais regulējums neatbilst Direktīvai 97/81 pievienotā pamatnolīguma par nepilnu darba laiku 4. klauzulai, šī pamatnolīguma 1. klauzula un 5. klauzulas 1. punkts būtu jāinterpretē tādējādi, ka arī tiem ir pretrunā šāds tiesiskais regulējums.

---

(1)  OV C 327, 20.12.2008.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/2

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 14. jūnijā iesniedza Landesgericht Innsbruck — Gebhard Stark/D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

(Lieta C-293/10)

()

2010/C 274/03

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Landesgericht Innsbruck

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Gebhard Stark

Atbildētāja: D.A.S. Österreichische Allgemeine Rechtsschutzversicherung AG

Prejudiciālais jautājums

Vai Direktīvas 87/344/EEK (1) 4. panta 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka ar to ir pretrunā VersVG [Versicherungsvertragsgesetz; Likums par apdrošināšanas līgumu] 158.k panta 2. punkts un ar to pamatota juridisko izdevumu apdrošinātāja apdrošināšanas noteikumos ietverta klauzula, ka apdrošināšanas līgumā var vienoties par to, ka apdrošinātais pārstāvībai tiesā vai administratīvās iestādēs var izvēlēties tikai tādas personas, kurām ir tiesības profesionāli nodarboties ar pārstāvēšanu, kuru biroja juridiskā adrese atrodas tajā pašā teritorijā, kur atrodas pirmās instances tiesa vai administratīvā iestāde?

---

(1)  Padomes 1987. gada 22. jūnija Direktīva 87/344/EEK par normatīvo un administratīvo aktu saskaņošanu attiecībā uz juridisko izdevumu apdrošināšanu (OV L 185, 77. lpp.).

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/3

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūnijā iesniedza Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) — Land Nordrhein-Westfalen/Melanie Klinz

(Lieta C-312/10)

()

2010/C 274/04

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Landesarbeitsgericht Köln

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Land Nordrhein-Westfalen

Atbildētāja: Melanie Klinz

Prejudiciālie jautājumi

1)   jautājums

| a) | Vai Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK (1) pielikumā pievienotā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta jēgai un mērķim atbilst tas, ka juridiskā vērtējumā par jautājumu, vai atsevišķā gadījumā uz noteiktu laiku noslēgta līguma pagarināšana ir pamatota ar objektīviem iemesliem pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ir jāievēro tikai un vienīgi šāda pagarinājuma līguma slēgšanas laikā esošās attiecības, neņemot vērā to, cik daudz uz noteiktu laiku slēgtu līgumu jau ir bijuši pirms šī līguma, vai |
| --- | --- |

a)

Vai Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK (1) pielikumā pievienotā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta jēgai un mērķim atbilst tas, ka juridiskā vērtējumā par jautājumu, vai atsevišķā gadījumā uz noteiktu laiku noslēgta līguma pagarināšana ir pamatota ar objektīviem iemesliem pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ir jāievēro tikai un vienīgi šāda pagarinājuma līguma slēgšanas laikā esošās attiecības, neņemot vērā to, cik daudz uz noteiktu laiku slēgtu līgumu jau ir bijuši pirms šī līguma, vai

| b) | pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta jēga un mērķis, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, attiecībā uz “objektīviem iemesliem” izvirza jo stingrākas prasības, jo vairāki līdz šim izskatāmajam līgumam ir bijuši secīgi uz laiku slēgti darba līgumi jeb jo ilgāks ir bijis laika periods, kurā attiecīgais darba ņēmējs ir ticis nodarbināts, pamatojoties uz secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem līgumiem? |
| --- | --- |

b)

pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta jēga un mērķis, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, attiecībā uz “objektīviem iemesliem” izvirza jo stingrākas prasības, jo vairāki līdz šim izskatāmajam līgumam ir bijuši secīgi uz laiku slēgti darba līgumi jeb jo ilgāks ir bijis laika periods, kurā attiecīgais darba ņēmējs ir ticis nodarbināts, pamatojoties uz secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem līgumiem?

2)   jautājums

Vai pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkts liedz piemērot tādu valsts tiesību normu kā Vācijas likuma par nepilnu darba laiku un uz laiku noslēgtiem darba līgumiem (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge jeb “TzBfG”) 14. panta 1. punktu, saskaņā ar kuru tikai valsts dienestā secīgi uz noteiktu laiku slēgti darba līgumi ir pamatoti ar “objektīvu iemeslu”, ka darba ņēmējs tiek algots no budžeta līdzekļiem, kas budžeta tiesiskajā regulējumā ir paredzēti nodarbinātībai uz laiku, kamēr privātā sektora darba devējiem šāda veida saimnieciski iemesli netiek atzīti par “objektīviem iemesliem”?

3)   jautājums

| a) | Vai 2. jautājumā raksturotā norma par darbu uz noteiktu laiku (šajā gadījumā TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts) ir saderīga ar pamatnolīgumu, ja budžeta tiesību norma, ar kuru ir pamatots TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts, ietver pietiekami konkrētu darba uz noteiktu laiku mērķi, kas it īpaši ir saistīts ar attiecīgo darbību un tās izpildes nosacījumiem (skat. 2006. gada 4. jūlija spriedumu lietā C-212/04 Adeneler u.c., Krājums, I-6057. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts)? |
| --- | --- |

a)

Vai 2. jautājumā raksturotā norma par darbu uz noteiktu laiku (šajā gadījumā TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts) ir saderīga ar pamatnolīgumu, ja budžeta tiesību norma, ar kuru ir pamatots TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts, ietver pietiekami konkrētu darba uz noteiktu laiku mērķi, kas it īpaši ir saistīts ar attiecīgo darbību un tās izpildes nosacījumiem (skat. 2006. gada 4. jūlija spriedumu lietā C-212/04 Adeneler u.c., Krājums, I-6057. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts)?

Gadījumā, ja Tiesa uz 3. a) jautājumu atbild apstiprinoši:

| b) | Vai šāds mērķis ir pietiekami konkrēts, ja Likums par budžetu, proti, šajā gadījumā Ziemeļreinas-Vestfālenes Likuma par 2004.–2005. gada budžetu 7. panta 3. punkts (HG NRW 2004/05) vienīgi paredz, ka budžeta līdzekļi ir paredzēti “palīgdarbinieku” darbam uz noteiktu laiku? |
| --- | --- |

b)

Vai šāds mērķis ir pietiekami konkrēts, ja Likums par budžetu, proti, šajā gadījumā Ziemeļreinas-Vestfālenes Likuma par 2004.–2005. gada budžetu 7. panta 3. punkts (HG NRW 2004/05) vienīgi paredz, ka budžeta līdzekļi ir paredzēti “palīgdarbinieku” darbam uz noteiktu laiku?

Gadījumā, ja Tiesa uz 3. b) jautājumu atbild apstiprinoši:

| c) | Vai tas ir spēkā arī tad, ja ar “palīgdarbinieka” darbību šādā nozīmē saprot ne tikai darbību, kuras mērķis ir risināt īslaicīgu darba apjoma pieaugumu vai arī aizvietot pagaidu prombūtnē esošus pastāvīgos darbiniekus, bet “palīgdarbinieka” jēdziens attiecas arī uz gadījumu, ja darba ņēmējam algu maksā no budžeta līdzekļiem, kas ir kļuvuši pieejami sakarā attiecīgā amata pastāvīgā darbinieka pagaidu prombūtni, lai gan “palīgdarbiniekam” tiek uzticēti uzdevumi, kas ietilpst darba devēja pastāvīgās darbības jomā un kuriem pēc būtības nav nekāda sakara ar promesošo pastāvīgo darbinieku darbību, |
| --- | --- |

c)

Vai tas ir spēkā arī tad, ja ar “palīgdarbinieka” darbību šādā nozīmē saprot ne tikai darbību, kuras mērķis ir risināt īslaicīgu darba apjoma pieaugumu vai arī aizvietot pagaidu prombūtnē esošus pastāvīgos darbiniekus, bet “palīgdarbinieka” jēdziens attiecas arī uz gadījumu, ja darba ņēmējam algu maksā no budžeta līdzekļiem, kas ir kļuvuši pieejami sakarā attiecīgā amata pastāvīgā darbinieka pagaidu prombūtni, lai gan “palīgdarbiniekam” tiek uzticēti uzdevumi, kas ietilpst darba devēja pastāvīgās darbības jomā un kuriem pēc būtības nav nekāda sakara ar promesošo pastāvīgo darbinieku darbību,

| d) | vai 3. c) jautājumā raksturotā “palīgdarbinieka” jēdziena interpretācija ir pretrunā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku jēgai un mērķim, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, kā arī principam, kas ir noteikts 2009. gada 23. aprīļa spriedumā apvienotajās lietās no C-378/07 līdz C-380/07 Angelidaki u.c. (Krājums, I-3071. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts) un saskaņā ar kuru pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, kura rezultātā “secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu atjaunošana publiskajā sektorā ir uzskatāma par attaisnotu ar “objektīviem iemesliem” minētās klauzulas izpratnē, pamatojoties tikai uz to, ka šie līgumi ir balstīti uz tiesību normām, kas atļauj atjaunot šādus līgumus, lai apmierinātu noteiktas pagaidu vajadzības, lai gan patiesībā šīs vajadzības ir pastāvīgas un ilgstošas”? |
| --- | --- |

d)

vai 3. c) jautājumā raksturotā “palīgdarbinieka” jēdziena interpretācija ir pretrunā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku jēgai un mērķim, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, kā arī principam, kas ir noteikts 2009. gada 23. aprīļa spriedumā apvienotajās lietās no C-378/07 līdz C-380/07 Angelidaki u.c. (Krājums, I-3071. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts) un saskaņā ar kuru pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, kura rezultātā “secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu atjaunošana publiskajā sektorā ir uzskatāma par attaisnotu ar “objektīviem iemesliem” minētās klauzulas izpratnē, pamatojoties tikai uz to, ka šie līgumi ir balstīti uz tiesību normām, kas atļauj atjaunot šādus līgumus, lai apmierinātu noteiktas pagaidu vajadzības, lai gan patiesībā šīs vajadzības ir pastāvīgas un ilgstošas”?

4)   jautājums

Vai dalībvalsts pārkāpj pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 8. klauzulas 3. punktu, ieviešot likumā, kas ir paredzēts Direktīvas 1999/70/EK transponēšanai valsts tiesību sistēmā, šādu 2. jautājumā raksturotu budžeta tiesiskajā regulējumā paredzētu pamatu par darbu uz noteiktu laiku, kas vispārīgi attiecas uz visu valsts dienestu, lai gan šāds pamats valsts tiesību sistēmā līdz Direktīvas 1999/70/EK pieņemšanai līdzīgā formā bija paredzēts tikai maziem valsts dienesta sektoriem (augstākā izglītība)? Vai no šāda pārkāpuma izriet, ka valsts tiesību normu nedrīkst piemērot?

---

(1)  OV L 175, 10.07.1999., 43. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/4 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/4

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūnijā iesniedza Landesarbeitsgericht Köln (Vācija) — Land Nordrhein-Westfalen/Sylvia Jansen

(Lieta C-313/10)

()

2010/C 274/05

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Landesarbeitsgericht Köln

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Land Nordrhein-Westfalen

Atbildētāja: Sylvia Jansen

Prejudiciālie jautājumi

1)   jautājums

| a) | Vai Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK (1) pielikumā pievienotā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta jēgai un mērķim atbilst tas, ka juridiskā vērtējumā par jautājumu, vai atsevišķā gadījumā uz noteiktu laiku noslēgta līguma pagarināšana ir pamatota ar objektīviem iemesliem pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ir jāievēro tikai un vienīgi šāda pagarinājuma līguma slēgšanas laikā esošās attiecības, neņemot vērā to, cik daudz uz noteiktu laiku slēgtu līgumu jau ir bijuši pirms šī līguma, vai |
| --- | --- |

a)

Vai Padomes 1999. gada 28. jūnija Direktīvai 1999/70/EK (1) pielikumā pievienotā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta jēgai un mērķim atbilst tas, ka juridiskā vērtējumā par jautājumu, vai atsevišķā gadījumā uz noteiktu laiku noslēgta līguma pagarināšana ir pamatota ar objektīviem iemesliem pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ir jāievēro tikai un vienīgi šāda pagarinājuma līguma slēgšanas laikā esošās attiecības, neņemot vērā to, cik daudz uz noteiktu laiku slēgtu līgumu jau ir bijuši pirms šī līguma, vai

| b) | pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta jēga un mērķis, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, attiecībā uz “objektīviem iemesliem” izvirza jo stingrākas prasības, jo vairāki līdz šim izskatāmajam līgumam ir bijuši secīgi uz laiku slēgti darba līgumi jeb jo ilgāks ir bijis laika periods, kurā attiecīgais darba ņēmējs ir ticis nodarbināts, pamatojoties uz secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem līgumiem? |
| --- | --- |

b)

pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta jēga un mērķis, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, attiecībā uz “objektīviem iemesliem” izvirza jo stingrākas prasības, jo vairāki līdz šim izskatāmajam līgumam ir bijuši secīgi uz laiku slēgti darba līgumi jeb jo ilgāks ir bijis laika periods, kurā attiecīgais darba ņēmējs ir ticis nodarbināts, pamatojoties uz secīgiem uz noteiktu laiku slēgtiem līgumiem?

2)   jautājums

Vai pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkts liedz piemērot tādu valsts tiesību normu kā Vācijas likuma par nepilnu darba laiku un uz laiku noslēgtiem darba līgumiem (Gesetz über Teilzeitarbeit und befristete Arbeitsverträge jeb “TzBfG”) 14. panta 1. punktu, saskaņā ar kuru tikai valsts dienestā secīgi uz noteiktu laiku slēgti darba līgumi ir pamatoti ar “objektīvu iemeslu”, ka darba ņēmējs tiek algots no budžeta līdzekļiem, kas budžeta tiesiskajā regulējumā ir paredzēti nodarbinātībai uz laiku, kamēr privātā sektora darba devējiem šāda veida saimnieciski iemesli netiek atzīti par “objektīviem iemesliem”?

3)   jautājums

| a) | Vai 2. jautājumā raksturotā norma par darbu uz noteiktu laiku (šajā gadījumā TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts) ir saderīga ar pamatnolīgumu, ja budžeta tiesību norma, ar kuru ir pamatots TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts, ietver pietiekami konkrētu darba uz noteiktu laiku mērķi, kas it īpaši ir saistīts ar attiecīgo darbību un tās izpildes nosacījumiem (skat. 2006. gada 4. jūlija spriedumu lietā C-212/04 Adeneler u.c., Krājums, I-6057. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts)? |
| --- | --- |

a)

Vai 2. jautājumā raksturotā norma par darbu uz noteiktu laiku (šajā gadījumā TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts) ir saderīga ar pamatnolīgumu, ja budžeta tiesību norma, ar kuru ir pamatots TzBfG 14. panta 1. punkta otrā teikuma 7. apakšpunkts, ietver pietiekami konkrētu darba uz noteiktu laiku mērķi, kas it īpaši ir saistīts ar attiecīgo darbību un tās izpildes nosacījumiem (skat. 2006. gada 4. jūlija spriedumu lietā C-212/04 Adeneler u.c., Krājums, I-6057. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts)?

Gadījumā, ja Tiesa uz 3. a) jautājumu atbild apstiprinoši:

| b) | Vai šāds mērķis ir pietiekami konkrēts, ja Likums par budžetu, proti, šajā gadījumā Ziemeļreinas-Vestfālenes Likuma par 2004.–2005. gada budžetu 7. panta 3. punkts (HG NRW 2004/05) vienīgi paredz, ka budžeta līdzekļi ir paredzēti “palīgdarbinieku” darbam uz noteiktu laiku? |
| --- | --- |

b)

Vai šāds mērķis ir pietiekami konkrēts, ja Likums par budžetu, proti, šajā gadījumā Ziemeļreinas-Vestfālenes Likuma par 2004.–2005. gada budžetu 7. panta 3. punkts (HG NRW 2004/05) vienīgi paredz, ka budžeta līdzekļi ir paredzēti “palīgdarbinieku” darbam uz noteiktu laiku?

Gadījumā, ja Tiesa uz 3. b) jautājumu atbild apstiprinoši:

| c) | Vai tas ir spēkā arī tad, ja ar “palīgdarbinieka” darbību šādā nozīmē saprot ne tikai darbību, kuras mērķis ir risināt īslaicīgu darba apjoma pieaugumu vai arī aizvietot pagaidu prombūtnē esošus pastāvīgos darbiniekus, bet “palīgdarbinieka” jēdziens attiecas arī uz gadījumu, ja darba ņēmējam algu maksā no budžeta līdzekļiem, kas ir kļuvuši pieejami sakarā attiecīgā amata pastāvīgā darbinieka pagaidu prombūtni, lai gan “palīgdarbiniekam” tiek uzticēti uzdevumi, kas ietilpst darba devēja pastāvīgās darbības jomā un kuriem pēc būtības nav nekāda sakara ar promesošo pastāvīgo darbinieku darbību, |
| --- | --- |

c)

Vai tas ir spēkā arī tad, ja ar “palīgdarbinieka” darbību šādā nozīmē saprot ne tikai darbību, kuras mērķis ir risināt īslaicīgu darba apjoma pieaugumu vai arī aizvietot pagaidu prombūtnē esošus pastāvīgos darbiniekus, bet “palīgdarbinieka” jēdziens attiecas arī uz gadījumu, ja darba ņēmējam algu maksā no budžeta līdzekļiem, kas ir kļuvuši pieejami sakarā attiecīgā amata pastāvīgā darbinieka pagaidu prombūtni, lai gan “palīgdarbiniekam” tiek uzticēti uzdevumi, kas ietilpst darba devēja pastāvīgās darbības jomā un kuriem pēc būtības nav nekāda sakara ar promesošo pastāvīgo darbinieku darbību,

| d) | vai 3. c) jautājumā raksturotā “palīgdarbinieka” jēdziena interpretācija ir pretrunā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku jēgai un mērķim, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, kā arī principam, kas ir noteikts 2009. gada 23. aprīļa spriedumā apvienotajās lietās no C-378/07 līdz C-380/07 Angelidaki u.c. (Krājums, I-3071. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts) un saskaņā ar kuru pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, kura rezultātā “secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu atjaunošana publiskajā sektorā ir uzskatāma par attaisnotu ar “objektīviem iemesliem” minētās klauzulas izpratnē, pamatojoties tikai uz to, ka šie līgumi ir balstīti uz tiesību normām, kas atļauj atjaunot šādus līgumus, lai apmierinātu noteiktas pagaidu vajadzības, lai gan patiesībā šīs vajadzības ir pastāvīgas un ilgstošas”? |
| --- | --- |

d)

vai 3. c) jautājumā raksturotā “palīgdarbinieka” jēdziena interpretācija ir pretrunā pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku jēgai un mērķim, proti, novērst secīgu uz noteiktu laiku slēgtu darba līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, kā arī principam, kas ir noteikts 2009. gada 23. aprīļa spriedumā apvienotajās lietās no C-378/07 līdz C-380/07 Angelidaki u.c. (Krājums, I-3071. lpp., rezolutīvās daļas 2. punkts) un saskaņā ar kuru pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunktam pretrunā ir tāds valsts tiesiskais regulējums, kura rezultātā “secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu darba līgumu atjaunošana publiskajā sektorā ir uzskatāma par attaisnotu ar “objektīviem iemesliem” minētās klauzulas izpratnē, pamatojoties tikai uz to, ka šie līgumi ir balstīti uz tiesību normām, kas atļauj atjaunot šādus līgumus, lai apmierinātu noteiktas pagaidu vajadzības, lai gan patiesībā šīs vajadzības ir pastāvīgas un ilgstošas”?

4)   jautājums

Vai dalībvalsts pārkāpj pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku 8. klauzulas 3. punktu, ieviešot likumā, kas ir paredzēts Direktīvas 1999/70/EK transponēšanai valsts tiesību sistēmā, šādu 2. jautājumā raksturotu budžeta tiesiskajā regulējumā paredzētu pamatu par darbu uz noteiktu laiku, kas vispārīgi attiecas uz visu valsts dienestu, lai gan šāds pamats valsts tiesību sistēmā līdz Direktīvas 1999/70/EK pieņemšanai līdzīgā formā bija paredzēts tikai maziem valsts dienesta sektoriem (augstākā izglītība)? Vai no šāda pārkāpuma izriet, ka valsts tiesību normu nedrīkst piemērot?

---

(1)  OV L 175, 10.07.1999., 43. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Gebr. Stolle GmbH&Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Lieta C-323/10)

()

2010/C 274/06

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Hamburg

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Gebr. Stolle GmbH&Co. KG

Atbildētāja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Prejudiciālais jautājums

Vai mājputnu liemeņiem, kas ietilpst apakšpozīcijā 0207 12 90 (1), ir jābūt pilnībā, t.i., bez atlikuma, izķidātiem, kas nozīmē, ka gadījumā, ja mājputna liemenī pēc mehāniskās eviscerācijas vēl ir atrodamas, piemēram, zarnu vai trahejas daļas, tas nelabvēlīgi ietekmē tarifu klasifikāciju?

---

(1)  OV L 338, 30.12.1999., 1. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 5. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Lieta C-324/10)

()

2010/C 274/07

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Hamburg

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Gebr. Stolle GmbH & Co. KG

Atbildētāja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai “neierasts salikums” produkta koda 0207 12 90 9990 izpratnē nozīmē, ka mājputna liemenī var būt safasētas kopumā ne vairāk par četrām šajā produkta kodā minētām ķidām, pa vienai vai vairākām? |
| --- | --- |

1)

Vai “neierasts salikums” produkta koda 0207 12 90 9990 izpratnē nozīmē, ka mājputna liemenī var būt safasētas kopumā ne vairāk par četrām šajā produkta kodā minētām ķidām, pa vienai vai vairākām?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai apakšpozīcija 0207 12 10 (1) attiecas arī uz mājputnu liemeņiem, kuros kāda no šajā apakšpozīcijā minētām ķidām ir safasēta vairākos eksemplāros? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai apakšpozīcija 0207 12 10 (1) attiecas arī uz mājputnu liemeņiem, kuros kāda no šajā apakšpozīcijā minētām ķidām ir safasēta vairākos eksemplāros?

---

(1)  OV L 322, 01.12.1998., 31. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Doux Geflügel GmbH/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Lieta C-325/10)

()

2010/C 274/08

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Hamburg

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Doux Geflügel GmbH

Atbildētāja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Prejudiciālais jautājums

Vai mājputniem, kas ietilpst kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 0207 12 10 (1), ir jābūt pilnībā noplūktiem vai arī mājputna liemenim pēc mehāniskās noplūkšanas drīkst būt nelielas kontūrspalvas, spalvas, spalvu gali un matiņi?

---

(1)  OV L 338, 30.12.1999., 1. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Finanzgericht Hamburg (Vācija) — Gebr. Stolle GmbH & Co. KG/Hauptzollamt Hamburg-Jonas

(Lieta C-326/10)

()

2010/C 274/09

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht Hamburg

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Gebr. Stolle GmbH&Co. KG

Atbildētāja: Hauptzollamt Hamburg-Jonas

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai mājputna liemenis ietilpst tirgus organizācijas preču saraksta numurā 0207 12 90 9990 (1) arī tad, ja vienā no ķidām, kas ir pieļaujamas saskaņā ar šo produkta kodu, atrodas mājputna sastāvdaļa, kas nav pieļaujama? |
| --- | --- |

1)

Vai mājputna liemenis ietilpst tirgus organizācijas preču saraksta numurā 0207 12 90 9990 (1) arī tad, ja vienā no ķidām, kas ir pieļaujamas saskaņā ar šo produkta kodu, atrodas mājputna sastāvdaļa, kas nav pieļaujama?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai muitas pārbaudē par to, vai eksporta produkti atbilst eksporta deklarācijā norādītajam tirgus organizācijas preču saraksta numuram, var ņemt vērā pieļaujamo bojāto vienību skaitu tādā nozīmē, ka t.s. izņēmums neietekmē eksporta kompensācijas piešķiršanu? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša, vai muitas pārbaudē par to, vai eksporta produkti atbilst eksporta deklarācijā norādītajam tirgus organizācijas preču saraksta numuram, var ņemt vērā pieļaujamo bojāto vienību skaitu tādā nozīmē, ka t.s. izņēmums neietekmē eksporta kompensācijas piešķiršanu?

---

(1)  OV L 322, 01.12.1998., 31. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/7 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Claudia Norica

(Lieta C-335/10)

()

2010/C 274/10

Tiesvedības valoda — rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Craiova

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu

Atbildētāja: Claudia Norica Vijulan

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta pirmā daļa (bijušais EKL 90. pants) ir interpretējama tādējādi, ka dalībvalstij ir aizliegts ieviest tādu nodokli, kuram ir dabas resursu nodoklim raksturīgas iezīmes un kas tiek regulēts ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 50/2008, kurā grozījumi izdarīti ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 218/2008, un no kura ir atbrīvoti M 1 kategorijas transportlīdzekļi, kuri atbilst Euro 4 emisiju standartam un kuru cilindru darba tilpums nepārsniedz 2 000 cm3, kā arī visi N 1 kategorijas transportlīdzekļi, kas atbilst Euro 4 emisiju standartam un kas pirmoreiz reģistrēti Rumānijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī laika posmā no 2008. gada 15. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim, bet kuru piemēro līdzīgiem vai konkurējošiem lietotiem transportlīdzekļiem no citām Eiropas Savienības dalībvalstīm, kuri ir reģistrēti pirms 2008. gada 15. decembra, jo var izrādīties, ka šis nodoklis ir iekšējais nodoklis, kas tiek piemērots citu dalībvalstu izcelsmes precēm un kas, salīdzinot ar vietējiem ražojumiem piemērotajiem nodokļiem, var izrādīties netieši diskriminējošs un tāds ar kuru tiek aizsargāta jaunu vietējo transportlīdzekļu ražošana? |
| --- | --- |

1)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta pirmā daļa (bijušais EKL 90. pants) ir interpretējama tādējādi, ka dalībvalstij ir aizliegts ieviest tādu nodokli, kuram ir dabas resursu nodoklim raksturīgas iezīmes un kas tiek regulēts ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 50/2008, kurā grozījumi izdarīti ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 218/2008, un no kura ir atbrīvoti M 1 kategorijas transportlīdzekļi, kuri atbilst Euro 4 emisiju standartam un kuru cilindru darba tilpums nepārsniedz 2 000 cm3, kā arī visi N 1 kategorijas transportlīdzekļi, kas atbilst Euro 4 emisiju standartam un kas pirmoreiz reģistrēti Rumānijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī laika posmā no 2008. gada 15. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim, bet kuru piemēro līdzīgiem vai konkurējošiem lietotiem transportlīdzekļiem no citām Eiropas Savienības dalībvalstīm, kuri ir reģistrēti pirms 2008. gada 15. decembra, jo var izrādīties, ka šis nodoklis ir iekšējais nodoklis, kas tiek piemērots citu dalībvalstu izcelsmes precēm un kas, salīdzinot ar vietējiem ražojumiem piemērotajiem nodokļiem, var izrādīties netieši diskriminējošs un tāds ar kuru tiek aizsargāta jaunu vietējo transportlīdzekļu ražošana?

| 2) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta pirmā daļa (bijušais EKL 90. pants) ir interpretējama tādējādi, ka dalībvalstij ir aizliegts ieviest tādu nodokli, kuram ir dabas resursu nodoklim raksturīgas iezīmes un kas tiek regulēts ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 50/2008, kurā grozījumi izdarīti ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 218/2008, un no kura ir atbrīvoti M 1 kategorijas transportlīdzekļi, kuri atbilst Euro 4 emisiju standartam un kuru cilindru darba tilpums nepārsniedz 2 000 cm3, kā arī visi N 1 kategorijas transportlīdzekļi, kas atbilst Euro 4 emisiju standartam un kas pirmoreiz reģistrēti Rumānijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī laika posmā no 2008. gada 15. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim, bet kuru piemēro transportlīdzekļiem, kuru tehniskās iezīmes atšķiras no iepriekš norādītajām un kuri attiecīgajā laika periodā reģistrēti citās dalībvalstīs, jo var izrādīties, ka šis nodoklis ir iekšējais nodoklis, kas tiek piemērots citu dalībvalstu izcelsmes precēm un kas, salīdzinot ar vietējiem ražojumiem piemērotajiem nodokļiem, var izrādīties netieši diskriminējošs un tāds ar kuru tiek aizsargāta jaunu vietējo transportlīdzekļu ražošana? |
| --- | --- |

2)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta pirmā daļa (bijušais EKL 90. pants) ir interpretējama tādējādi, ka dalībvalstij ir aizliegts ieviest tādu nodokli, kuram ir dabas resursu nodoklim raksturīgas iezīmes un kas tiek regulēts ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 50/2008, kurā grozījumi izdarīti ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 218/2008, un no kura ir atbrīvoti M 1 kategorijas transportlīdzekļi, kuri atbilst Euro 4 emisiju standartam un kuru cilindru darba tilpums nepārsniedz 2 000 cm3, kā arī visi N 1 kategorijas transportlīdzekļi, kas atbilst Euro 4 emisiju standartam un kas pirmoreiz reģistrēti Rumānijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī laika posmā no 2008. gada 15. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim, bet kuru piemēro transportlīdzekļiem, kuru tehniskās iezīmes atšķiras no iepriekš norādītajām un kuri attiecīgajā laika periodā reģistrēti citās dalībvalstīs, jo var izrādīties, ka šis nodoklis ir iekšējais nodoklis, kas tiek piemērots citu dalībvalstu izcelsmes precēm un kas, salīdzinot ar vietējiem ražojumiem piemērotajiem nodokļiem, var izrādīties netieši diskriminējošs un tāds ar kuru tiek aizsargāta jaunu vietējo transportlīdzekļu ražošana?

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/7 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 6. jūlijā iesniedza Curtea de Apel Craiova (Rumānija) — Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu/Victor Vinel Ijac

(Lieta C-336/10)

()

2010/C 274/11

Tiesvedības valoda — rumāņu

Iesniedzējtiesa

Curtea de Apel Craiova

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Târgu-Jiu, Administrația Fondului pentru Mediu

Atbildētājs: Victor Vinel Ijac

Prejudiciālais jautājums

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta pirmā daļa (bijušais EKL 90. pants) ir interpretējama tādējādi, ka ar to dalībvalstij tiek liegts ieviest tādu nodokli, kuram ir dabas resursu nodoklim raksturīgas iezīmes un kas tiek regulēts ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 50/2008, ar kuru dabas resursu nodoklis tiek piemērots lietotiem citās Eiropas Savienības dalībvalstīs reģistrētiem transportlīdzekļiem, reģistrējot tos Rumānijā, bet tajā pašā laikā šis nodoklis netiek attiecināts uz Rumānijā reģistrētiem lietotiem transportlīdzekļiem, kuri tiek pārdoti un līdz ar to no jauna reģistrēti, kā rezultātā attiecīgais nodoklis varētu izrādīties iekšējais nodoklis, kas tiek piemērots citu dalībvalstu izcelsmes precēm, un ir netieši diskriminējošs, jo tas netiek piemērots attiecībā uz vietējām precēm?

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/8

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-109/08 Freixenet/ITSB 2010. gada 8. jūlijā iesniedza Freixenet, SA

(Lieta C-344/10 P)

()

2010/C 274/12

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Freixenet, SA (pārstāvji — F. de Visscher, E. Cornu un D. Moreau, avocats)

Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | galvenokārt — atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumu, kā arī ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 30. oktobra lēmumu un nolemt, ka Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 32 532 atbilst publicēšanas nosacījumiem saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 40. pantu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 39. pants); |
| --- | --- |

—

galvenokārt — atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumu, kā arī ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 30. oktobra lēmumu un nolemt, ka Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 32 532 atbilst publicēšanas nosacījumiem saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 40. pantu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 39. pants);

| — | pakārtoti — atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti — atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumu;

| — | jebkurā gadījumā — piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

jebkurā gadījumā — piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja savas sūdzības pamatojumam izvirza trīs pamatus.

Ar savu pirmo pamatu tā galvenokārt norāda uz tiesību uz aizstāvību un tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpumu, Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta pārkāpumu, Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (1) 73. panta (otrā teikuma) un 38. panta (3. punkta) (tagad — Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (2) 75. pants (otrais teikums) un 37. pants (3. punkts)) pārkāpumu.

Šī pamata pirmā daļa attiecas uz sacīkstes principa neievērošanu. Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka pretēji tam, ko pārsūdzētajā spriedumā nosprieda Vispārējā tiesa, ITSB Apelāciju padome lēmumā, kas tika apstrīdēts Vispārējā tiesā, esot no jauna vērtējusi apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīmes atšķirtspēju, nedodot apelācijas sūdzības iesniedzējai iespēju formulēt savus apsvērumus par šo jauno vērtējumu. Šajā ziņā attaisnojums, ko Vispārējā tiesa sniedza attiecībā uz Apelāciju pirmās padomes lēmumu, esot neprecīzs un nepietiekams, ņemot vērā procesuālā taisnīguma un pienācīgu tiesību uz aizstāvību principu. Pārsūdzētajā spriedumā esot pārkāpts arī tiesību uz aizstāvību un procesuālā taisnīguma princips, nospriežot, ka ITSB var paziņot apelācijas sūdzības iesniedzējai virkni faktisko apstākļu, norādot tai, ka tas paredz pamatot savu lēmumu par [reģistrācijas] atteikumu ar šiem apstākļiem, un pēc tam, saņemot apelācijas sūdzības iesniedzējas rakstveida apsvērumus par šiem apstākļiem, nolemt tos vismaz daļēji izslēgt un pamatot savu lēmumu ar faktiski un konceptuāli atšķirīgu vērtējumu, nedodot apelācijas sūdzības iesniedzējai iespēju sniegt jebkādus apsvērumus.

Pirmā pamata otrās daļas ietvaros apelācijas sūdzības iesniedzēja galvenokārt apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu, ciktāl pārsūdzētajā spriedumā nevarēja uzskatīt par pietiekami pamatotu Apelāciju pirmās padomes lēmumu attiecībā uz 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanu, kurā vispār nav precizēti dokumenti, uz kuriem tā vēlas balstīties, kā arī nevarēja nolemt, ka atsaukšanās uz pierādījumiem neesot bijusi nepieciešama, jo Apelāciju pirmā padome esot šķietami pamatojusies uz “secinājumiem, kas izriet no praktiskās pieredzes”. Turklāt faktu un dokumentu, uz kuriem esot balstījies ITSB un Vispārējā tiesa, neprecizitāte ietekmē gan tiesības uz aizstāvību, gan iepriekš minētās Regulas Nr. 40/94 73. pantā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu.

Saistībā ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda uz Vispārējās tiesas pieļautu minētās Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu. Lai gan apelācijas sūdzības iesniedzēja, pamatojoties uz dokumentiem, bija pierādījusi, ka reģistrācijai pieteikto preču zīmi veido ļoti raksturīgu elementu kombinācija, kas to būtiski atšķir no citiem tirgū esošajiem attēliem, Vispārējā tiesa esot vienīgi atkārtojusi neskaidros un vispārīgos noliegumus, ko izvirzīja ITSB, lai noliegtu, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei ir jebkāda atšķirtspēja. Vispārējā tiesa, vērtējot preču zīmes atšķirtspēju, esot izmantojusi šaurāku raksturu nekā citu, tradicionālāku preču zīmju gadījumā. Tādējādi pārsūdzētajā spriedumā esot pārkāpta norma par preču zīmes atšķirtspējas konkrētu vērtējumu. Otrkārt, nospriežot, ka lielākā daļa patērētāju neuztver preču zīmes oriģinālo izskatu kā lietderīgu elementu, lai noteiktu attiecīgo dzirkstošo vīnu izcelsmi, bet labprātāk atsaucas uz etiķeti, Vispārējā tiesa esot izslēgusi preces iesaiņojuma formas aizsardzību, lai gan šī iespēja ir skaidri paredzēta minētās regulas 4. pantā.

Sava trešā pamata ietvaros apelācijas sūdzības iesniedzēja sabiedrība norāda uz Vispārējās tiesas pieļautu Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkta pārkāpumu, ciktāl pārsūdzētajā spriedumā esot izvirzīta prasība, lai reģistrācijai pieteiktā preču zīme būtu ieguvusi atšķirtspēju izmantošanas rezultātā katrā no Savienības dalībvalstīm. Atsakoties atzīt atšķirtspēju, kas iegūta izmantošanas rezultātā plašā ieinteresēto personu lokā, lai gan tajā pašā laikā atzīstot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīme bija ieguvusi šādu atšķirtspēju vismaz Spānijas teritorijā, Vispārējā tiesa esot definējusi pārmērīgu un neprecīzu noteikumu, ņemot vērā iepriekš minēto regulu.

---

(1)  OV 1994, L 11, 1. lpp.

(2)  OV L 78, 1. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/9

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2010. gada 27. aprīļa spriedumu lietā T-110/08 Freixenet/ITSB 2010. gada 8. jūlijā iesniedza Freixenet, SA

(Lieta C-345/10 P)

()

2010/C 274/13

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Freixenet, SA (pārstāvji — F. de Visscher, E. Cornu un D. Moreau, avocats)

Otrs lietas dalībnieks: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | galvenokārt — atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumu, kā arī ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 20. novembra lēmumu un nolemt, ka Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 32 540 atbilst publicēšanas nosacījumiem saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 40. pantu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 39. pants); |
| --- | --- |

—

galvenokārt — atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumu, kā arī ITSB Apelāciju pirmās padomes 2007. gada 20. novembra lēmumu un nolemt, ka Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 32 540 atbilst publicēšanas nosacījumiem saskaņā ar Regulas Nr. 40/94 40. pantu (tagad — Regulas Nr. 207/2009 39. pants);

| — | pakārtoti — atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti — atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 27. aprīļa spriedumu;

| — | jebkurā gadījumā — piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

jebkurā gadījumā — piespriest ITSB atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības iesniedzēja savas sūdzības pamatojumam izvirza trīs pamatus.

Ar savu pirmo pamatu tā galvenokārt norāda uz tiesību uz aizstāvību un tiesību uz taisnīgu tiesu pārkāpumu, Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas 6. panta pārkāpumu, Padomes 1993. gada 20. decembra Regulas (EK) Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi (1) 73. panta (otrā teikuma) un 38. panta (3. punkta) (tagad — Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (2) 75. pants (otrais teikums) un 37. pants (3. punkts)) pārkāpumu.

Šī pamata pirmā daļa attiecas uz sacīkstes principa neievērošanu. Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka pretēji tam, ko pārsūdzētajā spriedumā nosprieda Vispārējā tiesa, ITSB Apelāciju padome lēmumā, kas tika apstrīdēts Vispārējā tiesā, esot no jauna vērtējusi apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīmes atšķirtspēju, nedodot apelācijas sūdzības iesniedzējai iespēju formulēt savus apsvērumus par šo jauno vērtējumu. Šajā ziņā attaisnojums, ko Vispārējā tiesa sniedza attiecībā uz Apelāciju pirmās padomes lēmumu, esot neprecīzs un nepietiekams, ņemot vērā procesuālā taisnīguma un pienācīgu tiesību uz aizstāvību principu. Pārsūdzētajā spriedumā esot pārkāpts arī tiesību uz aizstāvību un procesuālā taisnīguma princips, nospriežot, ka ITSB var paziņot apelācijas sūdzības iesniedzējai virkni faktisko apstākļu, norādot tai, ka tas paredz pamatot savu lēmumu par [reģistrācijas] atteikumu ar šiem apstākļiem, un pēc tam, saņemot apelācijas sūdzības iesniedzējas rakstveida apsvērumus par šiem apstākļiem, nolemt tos vismaz daļēji izslēgt un pamatot savu lēmumu ar faktiski un konceptuāli atšķirīgu vērtējumu, nedodot apelācijas sūdzības iesniedzējai iespēju sniegt jebkādus apsvērumus.

Pirmā pamata otrajā daļā apelācijas sūdzības iesniedzēja galvenokārt apgalvo, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu, ciktāl pārsūdzētajā spriedumā nevarēja uzskatīt par pietiekami pamatotu Apelāciju pirmās padomes lēmumu attiecībā uz 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta piemērošanu, kurā vispār nav precizēti dokumenti, uz kuriem tā vēlas balstīties, kā arī nevarēja nolemt, ka atsaukšanās uz pierādījumiem neesot bijusi nepieciešama, jo Apelāciju pirmā padome esot šķietami pamatojusies uz “secinājumiem, kas izriet no praktiskās pieredzes”. Turklāt faktu un dokumentu, uz kuriem esot balstījies ITSB un Vispārējā tiesa, neprecizitāte ietekmē gan tiesības uz aizstāvību, gan iepriekš minētās Regulas Nr. 40/94 73. pantā paredzēto pienākumu norādīt pamatojumu.

Saistībā ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda uz Vispārējās tiesas pieļautu minētās Regulas Nr. 40/94 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpumu. Lai gan apelācijas sūdzības iesniedzēja, pamatojoties uz dokumentiem, bija pierādījusi, ka reģistrācijai pieteikto preču zīmi veido ļoti raksturīgu elementu kombinācija, kas to būtiski atšķir no citiem tirgū esošajiem attēliem, Vispārējā tiesa esot vienīgi atkārtojusi neskaidros un vispārīgos noliegumus, ko izvirzīja ITSB, lai noliegtu, ka reģistrācijai pieteiktajai preču zīmei ir jebkāda atšķirtspēja. Vispārējā tiesa, vērtējot preču zīmes atšķirtspēju, esot izmantojusi šaurāku raksturu nekā citu, tradicionālāku preču zīmju gadījumā. Tādējādi pārsūdzētajā spriedumā esot pārkāpta norma par preču zīmes atšķirtspējas konkrētu vērtējumu. Otrkārt, nospriežot, ka lielākā daļa patērētāju neuztver preču zīmes oriģinālo izskatu kā lietderīgu elementu, lai noteiktu attiecīgo dzirkstošo vīnu izcelsmi, bet labprātāk atsaucas uz etiķeti, Vispārējā tiesa esot izslēgusi preces iesaiņojuma formas aizsardzību, lai gan šī iespēja ir skaidri paredzēta minētās regulas 4. pantā.

Sava trešā pamata ietvaros apelācijas sūdzības iesniedzēja sabiedrība norāda uz Vispārējās tiesas pieļautu Regulas Nr. 40/94 7. panta 3. punkta pārkāpumu, ciktāl pārsūdzētajā spriedumā esot izvirzīta prasība, lai reģistrācijai pieteiktā preču zīme būtu ieguvusi atšķirtspēju izmantošanas rezultātā katrā no Savienības dalībvalstīm. Atsakoties atzīt atšķirtspēju, kas iegūta izmantošanas rezultātā plašā ieinteresēto personu lokā, lai gan tajā pašā laikā atzīstot, ka apelācijas sūdzības iesniedzējas preču zīme bija ieguvusi šādu atšķirtspēju vismaz Spānijas teritorijā, Vispārējā tiesa esot definējusi pārmērīgu un neprecīzu noteikumu, ņemot vērā iepriekš minēto regulu.

---

(1)  OV 1994, L 11, 1. lpp.

(2)  OV L 78, 1. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 12. jūlija iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Zollamt Linz Wels

(Lieta C-351/10)

()

2010/C 274/14

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgerichtshof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Zollamt Linz Wels

Atbildētāja: Unabhängiger Finanzsenat, Außenstelle Salzburg

Persona, kas iestājusies lietā: LAKI D.O.O.E.L.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (1) 558. panta 1. punkts, skatot to kopā ar 555. panta 1. punkta c) apakšpunktu, Komisijas 2001. gada 4. maija Regulas (EK) Nr. 993/2001 redakcijā ir jāinterpretē tādējādi, ka transportlīdzekļa neatļauta izmantošana iekšējā satiksmē pastāv, tiklīdz notiek iekraušana un sākas pārvadāšana, ja komerciāli izmantotam transportlīdzeklim tika izsniegta atļauja iekšējai satiksmei starp divām dalībvalstīm, iekraušana notiek vienā no abām dalībvalstīm, tomēr galamērķa dalībvalsts (paredzētā izkraušanas valsts) ir cita, nevis kāda no abām dalībvalstīm, un ja attiecībā uz citu dalībvalsti atļauja netika izsniegta? |
| --- | --- |

1)

Vai Komisijas 1993. gada 2. jūlija Regulas (EEK) Nr. 2454/93 (1) 558. panta 1. punkts, skatot to kopā ar 555. panta 1. punkta c) apakšpunktu, Komisijas 2001. gada 4. maija Regulas (EK) Nr. 993/2001 redakcijā ir jāinterpretē tādējādi, ka transportlīdzekļa neatļauta izmantošana iekšējā satiksmē pastāv, tiklīdz notiek iekraušana un sākas pārvadāšana, ja komerciāli izmantotam transportlīdzeklim tika izsniegta atļauja iekšējai satiksmei starp divām dalībvalstīm, iekraušana notiek vienā no abām dalībvalstīm, tomēr galamērķa dalībvalsts (paredzētā izkraušanas valsts) ir cita, nevis kāda no abām dalībvalstīm, un ja attiecībā uz citu dalībvalsti atļauja netika izsniegta?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (Muitas kodekss) (2) 204. panta 1. punkta a) apakšpunkts, skatot to kopā ar 215. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā gadījumā muitas parāds rodas iekraušanas dalībvalstī un šī dalībvalsts ir atbildīga par ievedmuitas nodokļu iekasēšanu, lai gan tikai izkraušanā tiek konstatēts, ka pārvadāšana ir notikusi dalībvalstī, attiecībā uz kuru nav iekšējās satiksmes atļaujas? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulas (EEK) Nr. 2913/92 (Muitas kodekss) (2) 204. panta 1. punkta a) apakšpunkts, skatot to kopā ar 215. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā gadījumā muitas parāds rodas iekraušanas dalībvalstī un šī dalībvalsts ir atbildīga par ievedmuitas nodokļu iekasēšanu, lai gan tikai izkraušanā tiek konstatēts, ka pārvadāšana ir notikusi dalībvalstī, attiecībā uz kuru nav iekšējās satiksmes atļaujas?

| 3) | Turklāt, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (3) 61. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šajos lietas apstākļos notiek ievešana iekraušanas dalībvalstī un šī dalībvalsts ir kompetenta iekasēt ievešanas apgrozījuma nodokli, lai gan tikai izkraušanā tiek konstatēts, ka pārvadāšana ir notikusi dalībvalstī, attiecībā uz kuru nav iekšējās satiksmes atļaujas? |
| --- | --- |

3)

Turklāt, ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (3) 61. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šajos lietas apstākļos notiek ievešana iekraušanas dalībvalstī un šī dalībvalsts ir kompetenta iekasēt ievešanas apgrozījuma nodokli, lai gan tikai izkraušanā tiek konstatēts, ka pārvadāšana ir notikusi dalībvalstī, attiecībā uz kuru nav iekšējās satiksmes atļaujas?

---

(1)  OV L 253, 1. lpp.

(2)  OV L 302, 1. lpp.

(3)  OV L 347, 1. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 19. jūlijā iesniedza Conseil d'État (Beļģija) — Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l'industrie et du gaz (Synergrid)/État belge

(Lieta C-361/10)

()

2010/C 274/15

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Scrl Intercommunale Intermosane, ASBL Fédération de l'industrie et du gaz (Synergrid)

Atbildētāja: État belge

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tādas valsts tiesību normas, kāds ir apstrīdētā Karaļa 2008. gada 2. jūnija lēmuma par minimālām drošības prasībām darba vietā esošām konkrētām vecām elektroiekārtām 8. un 9. pants, kuros ir paredzētas prasības elektroiekārtu izveidei, elektriskā materiāla uzbūvei un ar šo materiālu saistītai aizsardzībai, lai garantētu darbinieku aizsardzību, ir tehniski noteikumi Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (1), 1. panta 11. punkta izpratnē, kuru projekts ir jāpaziņo atbilstoši šīs pašas direktīvas 8. panta 1. punkta pirmajai daļai? |
| --- | --- |

1)

Vai tādas valsts tiesību normas, kāds ir apstrīdētā Karaļa 2008. gada 2. jūnija lēmuma par minimālām drošības prasībām darba vietā esošām konkrētām vecām elektroiekārtām 8. un 9. pants, kuros ir paredzētas prasības elektroiekārtu izveidei, elektriskā materiāla uzbūvei un ar šo materiālu saistītai aizsardzībai, lai garantētu darbinieku aizsardzību, ir tehniski noteikumi Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (1), 1. panta 11. punkta izpratnē, kuru projekts ir jāpaziņo atbilstoši šīs pašas direktīvas 8. panta 1. punkta pirmajai daļai?

| 2) | Vai tādas valsts tiesību normas, kāds ir iepriekš minētā Karaļa 2008. gada 2. jūnija lēmuma 8.–13. pants, ir pasākumi iepriekš minētās Direktīvas 98/34/EK 1. panta beigu daļas izpratnē, kurus dalībvalstis uzskata par vajadzīgiem, lai nodrošinātu personu, it īpaši darbinieku, aizsardzību preču izmantošanas laikā, un kas neietekmē preces? |
| --- | --- |

2)

Vai tādas valsts tiesību normas, kāds ir iepriekš minētā Karaļa 2008. gada 2. jūnija lēmuma 8.–13. pants, ir pasākumi iepriekš minētās Direktīvas 98/34/EK 1. panta beigu daļas izpratnē, kurus dalībvalstis uzskata par vajadzīgiem, lai nodrošinātu personu, it īpaši darbinieku, aizsardzību preču izmantošanas laikā, un kas neietekmē preces?

---

(1)  OV L 204, 37. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/11

---

Prasība, kas celta 2010. gada 27. jūlijā — Eiropas Komisija/Spānijas Karaliste

(Lieta C-375/10)

()

2010/C 274/16

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un E. Adsera Ribera)

Atbildētāja: Spānijas Karaliste

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, nepieņemot visus normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu (1) prasības, vai katrā ziņā par šiem aktiem nepaziņojot Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi minētās direktīvas 15. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepieņemot visus normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu (1) prasības, vai katrā ziņā par šiem aktiem nepaziņojot Komisijai, Spānijas Karaliste nav izpildījusi minētās direktīvas 15. pantā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Spānijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Direktīvas 2007/36/EK transponēšanai valsts tiesību sistēmā noteiktais termiņš beidzās 2009. gada 3. augustā.

---

(1)  OV L 184, 17. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 26. jūlijā iesniedza Tribunalul Dolj (Rumānija) — Adrian Băilă/Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

(Lieta C-377/10)

()

2010/C 274/17

Tiesvedības valoda — rumāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunalul Dolj

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Adrian Băilă

Atbildētājs: Administrația Finanțelor Publice a Municipiului Craiova, Administrația Fondului pentru Mediu

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta pirmā daļa (bijušais EKL 90. pants) ir interpretējama tādējādi, ka dalībvalstij ir aizliegts ievest tādu nodokli, kuram ir tādas iezīmes, kādas ir raksturīgas dabas resursu nodoklim, kas tiek regulēts ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 50/2008, kurā grozījumi izdarīti ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 218/2008, no kura ir atbrīvoti M 1 kategorijas transportlīdzekļi, kuri atbilst Euro 4 emisiju standartam un kuru cilindru darba tilpums nepārsniedz 2 000 cm3, kā arī visi N 1 kategorijas transportlīdzekļi, kas atbilst Euro 4 emisiju standartam un kas pirmoreiz reģistrēti Rumānijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī laika posmā no 2008. gada 15. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim, bet kuru piemēro līdzīgiem vai konkurējošiem lietotiem transportlīdzekļiem no citām Eiropas Savienības dalībvalstīm, kuri ir reģistrēti pirms 2008. gada 15. decembra, jo var izrādīties, ka šis nodoklis ir iekšējais nodoklis, kas tiek piemērots citu dalībvalstu izcelsmes precēm un kas, salīdzinot ar vietējiem ražojumiem piemērotajiem nodokļiem, var izrādīties netieši diskriminējošs un tāds ar kuru tiek aizsargāta jaunu vietējo transportlīdzekļu ražošana? |
| --- | --- |

1)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta pirmā daļa (bijušais EKL 90. pants) ir interpretējama tādējādi, ka dalībvalstij ir aizliegts ievest tādu nodokli, kuram ir tādas iezīmes, kādas ir raksturīgas dabas resursu nodoklim, kas tiek regulēts ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 50/2008, kurā grozījumi izdarīti ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 218/2008, no kura ir atbrīvoti M 1 kategorijas transportlīdzekļi, kuri atbilst Euro 4 emisiju standartam un kuru cilindru darba tilpums nepārsniedz 2 000 cm3, kā arī visi N 1 kategorijas transportlīdzekļi, kas atbilst Euro 4 emisiju standartam un kas pirmoreiz reģistrēti Rumānijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī laika posmā no 2008. gada 15. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim, bet kuru piemēro līdzīgiem vai konkurējošiem lietotiem transportlīdzekļiem no citām Eiropas Savienības dalībvalstīm, kuri ir reģistrēti pirms 2008. gada 15. decembra, jo var izrādīties, ka šis nodoklis ir iekšējais nodoklis, kas tiek piemērots citu dalībvalstu izcelsmes precēm un kas, salīdzinot ar vietējiem ražojumiem piemērotajiem nodokļiem, var izrādīties netieši diskriminējošs un tāds ar kuru tiek aizsargāta jaunu vietējo transportlīdzekļu ražošana?

| 2) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta pirmā daļa (bijušais EKL 90. pants) ir interpretējama tādējādi, ka dalībvalstij ir aizliegts ieviest tādu nodokli, kuram ir tādas iezīmes, kādas ir raksturīgas dabas resursu nodoklim, kas tiek regulēts ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 50/2008, kurā grozījumi izdarīti ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 218/2008, no kura ir atbrīvoti M 1 kategorijas transportlīdzekļi, kuri atbilst Euro 4 emisiju standartam un kuru cilindru darba tilpums nepārsniedz 2 000 cm3, kā arī visi N 1 kategorijas transportlīdzekļi, kas atbilst Euro 4 emisiju standartam un kas pirmoreiz reģistrēti Rumānijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī laika posmā no 2008. gada 15. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim, bet kuru piemēro transportlīdzekļiem, kuru tehniskās iezīmes atšķiras no iepriekš norādītajām un kuri attiecīgajā laika periodā reģistrēti citās dalībvalstīs, jo var izrādīties, ka šis nodoklis ir iekšējais nodoklis, kas tiek piemērots citu dalībvalstu izcelsmes precēm un kas, salīdzinot ar vietējiem ražojumiem piemērotajiem nodokļiem, var izrādīties netieši diskriminējošs un tāds ar kuru tiek aizsargāta jaunu vietējo transportlīdzekļu ražošana? |
| --- | --- |

2)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 110. panta pirmā daļa (bijušais EKL 90. pants) ir interpretējama tādējādi, ka dalībvalstij ir aizliegts ieviest tādu nodokli, kuram ir tādas iezīmes, kādas ir raksturīgas dabas resursu nodoklim, kas tiek regulēts ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 50/2008, kurā grozījumi izdarīti ar valdības steidzamības kārtībā pieņemto Dekrētu Nr. 218/2008, no kura ir atbrīvoti M 1 kategorijas transportlīdzekļi, kuri atbilst Euro 4 emisiju standartam un kuru cilindru darba tilpums nepārsniedz 2 000 cm3, kā arī visi N 1 kategorijas transportlīdzekļi, kas atbilst Euro 4 emisiju standartam un kas pirmoreiz reģistrēti Rumānijā vai citā Eiropas Savienības dalībvalstī laika posmā no 2008. gada 15. decembra līdz 2009. gada 31. decembrim, bet kuru piemēro transportlīdzekļiem, kuru tehniskās iezīmes atšķiras no iepriekš norādītajām un kuri attiecīgajā laika periodā reģistrēti citās dalībvalstīs, jo var izrādīties, ka šis nodoklis ir iekšējais nodoklis, kas tiek piemērots citu dalībvalstu izcelsmes precēm un kas, salīdzinot ar vietējiem ražojumiem piemērotajiem nodokļiem, var izrādīties netieši diskriminējošs un tāds ar kuru tiek aizsargāta jaunu vietējo transportlīdzekļu ražošana?

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūlijā iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) — Astrid Preissl KEG/Landeshauptmann von Wien

(Lieta C-381/10)

()

2010/C 274/18

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

Lietas dalībnieki pamata procesā

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Astrid Preissl KEG

Atbildētājs: Landeshauptmann von Wien

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (EK) Nr. 852/2004 (1) II pielikuma I nodaļas 4. punkta prasība, atbilstoši kurai “jābūt pieejamam atbilstošam skaitam izlietņu, kas piemēroti izvietotas un paredzētas roku tīrīšanai. Izlietnes roku tīrīšanai jāapgādā ar tekošu karsto un auksto ūdeni”, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar vācu valodā lietoto jēdzienu “Handwaschbecken” saprot katru (izmantojot tekošu karsto ūdeni) roku tīrīšanas iekārtu vai arī ar jēdzienu “Handwaschbecken” ir jāsaprot tikai izlietnes, kas ir paredzētas vienīgi roku mazgāšanai? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (EK) Nr. 852/2004 (1) II pielikuma I nodaļas 4. punkta prasība, atbilstoši kurai “jābūt pieejamam atbilstošam skaitam izlietņu, kas piemēroti izvietotas un paredzētas roku tīrīšanai. Izlietnes roku tīrīšanai jāapgādā ar tekošu karsto un auksto ūdeni”, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar vācu valodā lietoto jēdzienu “Handwaschbecken” saprot katru (izmantojot tekošu karsto ūdeni) roku tīrīšanas iekārtu vai arī ar jēdzienu “Handwaschbecken” ir jāsaprot tikai izlietnes, kas ir paredzētas vienīgi roku mazgāšanai?

| 2) | Kādi kritēriji ir jāizmanto, izvērtējot, vai ir izpildītas Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma I nodaļas 4. punktā paredzētās higiēnas prasības, kas izteiktas, izmantojot tekstu: “jāapgādā ar [...] materiāliem roku tīrīšanai un higiēniskai nosusināšanai?” Vai šie pielikuma noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka roku nosusināšanas iekārta vai ūdenskrāns tikai tad atbilst Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma I nodaļas 4. punktā paredzētajām higiēnas prasībām, ja šī roku nosusināšanas iekārta vai ūdenskrāns var tikt izmantots nepieskaroties? |
| --- | --- |

2)

Kādi kritēriji ir jāizmanto, izvērtējot, vai ir izpildītas Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma I nodaļas 4. punktā paredzētās higiēnas prasības, kas izteiktas, izmantojot tekstu: “jāapgādā ar [...] materiāliem roku tīrīšanai un higiēniskai nosusināšanai?” Vai šie pielikuma noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka roku nosusināšanas iekārta vai ūdenskrāns tikai tad atbilst Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma I nodaļas 4. punktā paredzētajām higiēnas prasībām, ja šī roku nosusināšanas iekārta vai ūdenskrāns var tikt izmantots nepieskaroties?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu (OV L 139, 1. lpp.).

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 29. jūlijā iesniedza Unabhängiger Verwaltungssenat Wien (Austrija) — Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth

(Lieta C-382/10)

()

2010/C 274/19

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Unabhängiger Verwaltungssenat Wien

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Erich Albrecht, Thomas Neumann, Van-Ly Sundara, Alexander Svoboda, Stefan Toth

Atbildētāja iestāde: Landeshauptmann von Wien

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Pamatojoties uz kādiem kritērijiem, ir jānoskaidro, kad pastāv Regulas (EK) Nr. 852/2004 (1) II pielikuma IX nodaļas 3. punktā minētais pārtikas nederīgums cilvēkam uzturam. Vai tāda nederīguma pastāvēšanai pietiek ar to, ka potenciālais pircējs hipotētiski var pieskarties vai uzšķaudīt pirkšanai piedāvātajam pārtikas produktam? |
| --- | --- |

1)

Pamatojoties uz kādiem kritērijiem, ir jānoskaidro, kad pastāv Regulas (EK) Nr. 852/2004 (1) II pielikuma IX nodaļas 3. punktā minētais pārtikas nederīgums cilvēkam uzturam. Vai tāda nederīguma pastāvēšanai pietiek ar to, ka potenciālais pircējs hipotētiski var pieskarties vai uzšķaudīt pirkšanai piedāvātajam pārtikas produktam?

| 2) | Pamatojoties uz kādiem kritērijiem, ir jānoskaidro, kad pastāv Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma IX nodaļas 3. punktā minētais kaitīgums veselībai. Vai tāda kaitīguma veselībai pastāvēšanai pietiek ar to, ka potenciālais pircējs hipotētiski var pieskarties vai uzšķaudīt pirkšanai piedāvātajam pārtikas produktam? |
| --- | --- |

2)

Pamatojoties uz kādiem kritērijiem, ir jānoskaidro, kad pastāv Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma IX nodaļas 3. punktā minētais kaitīgums veselībai. Vai tāda kaitīguma veselībai pastāvēšanai pietiek ar to, ka potenciālais pircējs hipotētiski var pieskarties vai uzšķaudīt pirkšanai piedāvātajam pārtikas produktam?

| 3) | Pamatojoties uz kādiem kritērijiem, ir jānoskaidro, kad pastāv Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma IX nodaļas 3. punktā minētais piesārņojums. Vai tāda piesārņojuma pastāvēšanai pietiek ar to, ka potenciālais pircējs hipotētiski var pieskarties vai uzšķaudīt pirkšanai piedāvātajam pārtikas produktam? |
| --- | --- |

3)

Pamatojoties uz kādiem kritērijiem, ir jānoskaidro, kad pastāv Regulas (EK) Nr. 852/2004 II pielikuma IX nodaļas 3. punktā minētais piesārņojums. Vai tāda piesārņojuma pastāvēšanai pietiek ar to, ka potenciālais pircējs hipotētiski var pieskarties vai uzšķaudīt pirkšanai piedāvātajam pārtikas produktam?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu; OV L 139, 1. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/13

---

Prasība, kas celta 2010. gada 30. jūlijā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

(Lieta C-383/10)

()

2010/C 274/20

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Lyal un F. Dintilhac)

Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka ieviešot un saglabājot diskriminējošu aplikšanas ar nodokli režīmu attiecībā uz procentu maksājumiem, ko maksā nerezidējošās bankas, atbrīvojumu no nodokļa piemērojot tikai procentu maksājumiem, ko maksā Beļģijas bankas, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi Līguma par Eiropas Savienības darbību 56. un 63. pantā (iepriekš attiecīgi EKL 49. un 56. pants) un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 36. un 40. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka ieviešot un saglabājot diskriminējošu aplikšanas ar nodokli režīmu attiecībā uz procentu maksājumiem, ko maksā nerezidējošās bankas, atbrīvojumu no nodokļa piemērojot tikai procentu maksājumiem, ko maksā Beļģijas bankas, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi Līguma par Eiropas Savienības darbību 56. un 63. pantā (iepriekš attiecīgi EKL 49. un 56. pants) un Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu 36. un 40. pantā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija apstrīd attiecīgās valsts tiesību normas tiktāl, ciktāl tās attur Beļģijas rezidentus izmantot citās Savienības dalībvalstīs dibināto banku pakalpojumus, jo uz šo banku procentu maksājumiem neattiecas atbrīvojums no nodokļa, kas piemērojams tikai Beļģijas bankām.

Vispirms Komisija noraida atbildētājas argumentu, saskaņā ar kuru tiešie nodokļi ir dalībvalstu ekskluzīvā kompetence, un uzsver, ka šī joma netieši, bet noteikti ietilpst kompetencē, kas attiecas uz iekšejo tirgu un tātad tā ir Savienības un dalībvalstu dalītā kompetence.

Atbildot uz Beļģijas iestāžu izteiktajiem iebildumiem, Komisija, pirmkārt, norāda, ka faktam, ka no finanšu nozares uzņēmumiem šajā sakarā nav saņemta sūdzība, nav nozīmes, jo prasība sakarā ar pienākumu neizpildi ir objektīva un nav atkarīga no sūdzības esamības. Otrkārt un treškārt, Komisija, no vienas puses, nepiekrīt argumentam, saskaņā ar kuru iepriekš minētie pasākumi ir pamatoti ar primāriem vispārējo interešu apsvērumiem, lai nodrošinātu nodokļu pārbaužu efektivitāti, un, no otras puses, apgalvojumam, saskaņā ar kuru attiecīgie tiesību akti ir sociālpolitisks pasākums, kas aizsargā sabiedrības intereses. Ceturtkārt, prasītaja noraida Beļģijas iestāžu pamatojumu attiecībā uz šāda atbrīvojuma no nodokļa paplašināšanas ierobežoto efektivitāti un apgalvo, ka nodokļa maksātāji, uz kuriem attiecas šis pasākums, arī varētu būt ieinteresēti saņemt citās dalībvalstīs dibināto banku pakalpojumus. Piektkārt, Komisija apstrīd atbildētājas argumentu saistībā ar Savienībā pastāvošajām atšķirībām attiecībā uz patērētāju aizsardzību bankas bankrota gadījumā un atgādina, ka šī joma Eiropas Savienībā ir saskaņota. Visbeidzot, Komisija norāda, ka Beļģijā ir trīs oficiālās valodas (flāmu, franču un vācu) un, ka iebildumi, kas izvirzīti saistībā ar nepietiekamas informācijas risku, kas pastāv tādēļ, ka ārpus Beļģijas dibinātā banka lieto valodu, kurā nerunā Beļģijā, nav pamatoti.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 30. jūlijā iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Elenca Srl/Ministero dell'Interno

(Lieta C-385/10)

()

2010/C 274/21

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Elenca Srl

Atbildētāja: Ministero dell'Interno

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai pirmajā instancē apstrīdētais apkārtraksts un tajā minētās valsts tiesību normas (t.i. Iekšlietu ministrijas 2009. gada 18. maija apkārtraksts Nr. 4853 un īpaši 2006. gada 2. aprīļa likumdošanas dekrēts Nr. 152) ir saderīgs ar Kopienu tiesībām un ar iepriekš minētajām tiesību normām; it īpaši, vai minētās tiesību normas ir pretrunā Direktīvā 89/106/EEK (1) paredzētajiem principiem un noteikumiem par būvizstrādājumiem, kas nekādā veidā neparedz EK marķējumu, bet tieši pretēji paredz (6. panta 1. un 2. punkts), ka dalībvalstis “savā teritorijā nekavē tādu ražojumu brīvu apriti, laišanu tirgū vai izmantošanu, kuri atbilst [šīs direktīvas] noteikumiem”, nodrošinot, ka “šādu ražojumu izmantošanu mērķim, kam tie ir paredzēti, nekavē noteikumi vai nosacījumi, kurus izvirza valsts iestādes vai privātas organizācijas, kas darbojas kā valsts uzņēmums vai valsts iestāde un izmanto savu monopolstāvokli,” un ļaujot “savā teritorijā laist tirgū ražojumus, uz kuriem neattiecas 4. panta 2. punkts, ja tie atbilst valsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas ir saskaņā ar Līgumu, līdz tam laikam, kad Eiropas tehniskās specifikācijas, kuras minētas II un III nodaļā, neparedz ko citu”. |
| --- | --- |

1)

Vai pirmajā instancē apstrīdētais apkārtraksts un tajā minētās valsts tiesību normas (t.i. Iekšlietu ministrijas 2009. gada 18. maija apkārtraksts Nr. 4853 un īpaši 2006. gada 2. aprīļa likumdošanas dekrēts Nr. 152) ir saderīgs ar Kopienu tiesībām un ar iepriekš minētajām tiesību normām; it īpaši, vai minētās tiesību normas ir pretrunā Direktīvā 89/106/EEK (1) paredzētajiem principiem un noteikumiem par būvizstrādājumiem, kas nekādā veidā neparedz EK marķējumu, bet tieši pretēji paredz (6. panta 1. un 2. punkts), ka dalībvalstis “savā teritorijā nekavē tādu ražojumu brīvu apriti, laišanu tirgū vai izmantošanu, kuri atbilst [šīs direktīvas] noteikumiem”, nodrošinot, ka “šādu ražojumu izmantošanu mērķim, kam tie ir paredzēti, nekavē noteikumi vai nosacījumi, kurus izvirza valsts iestādes vai privātas organizācijas, kas darbojas kā valsts uzņēmums vai valsts iestāde un izmanto savu monopolstāvokli,” un ļaujot “savā teritorijā laist tirgū ražojumus, uz kuriem neattiecas 4. panta 2. punkts, ja tie atbilst valsts normatīvajiem un administratīvajiem aktiem, kas ir saskaņā ar Līgumu, līdz tam laikam, kad Eiropas tehniskās specifikācijas, kuras minētas II un III nodaļā, neparedz ko citu”.

| 2) | Vai apstrīdētais apkārtraksts un tajā minētās valsts tiesību normas ir pretrunā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 28.–31. pantam, kas aizliedz importa ierobežojumus un pasākumus ar līdzvērtīgu iedarbību tiktāl, ciktāl citas Kopienu dalībvalsts izcelsmes preces tirdzniecības pakļaušana tehniskai prasībai, kā tas ir aplūkojamajā lietā, t.i., EK zīmes uzlikšanai — kas varētu būt iespējama un likumīga tikai tad, ja pastāvētu atbilstoša saskaņota tiesību norma — faktiski kavē attiecīgās preces importu un izplatīšanu Itālijas teritorijā, kas ir pretrunā principiem, kuri ir paredzēti minētajās EK līguma un Kopienu tiesību normās, kas garantē brīvību un konkurenci un kas prasa piemērot principus, kas var nodrošināt nediskriminējošu un objektīvu attieksmi, kā arī pārskatāmību, samērīgumu un atsevišķu uzņēmumu tiesību ievērošanu? |
| --- | --- |

2)

Vai apstrīdētais apkārtraksts un tajā minētās valsts tiesību normas ir pretrunā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 28.–31. pantam, kas aizliedz importa ierobežojumus un pasākumus ar līdzvērtīgu iedarbību tiktāl, ciktāl citas Kopienu dalībvalsts izcelsmes preces tirdzniecības pakļaušana tehniskai prasībai, kā tas ir aplūkojamajā lietā, t.i., EK zīmes uzlikšanai — kas varētu būt iespējama un likumīga tikai tad, ja pastāvētu atbilstoša saskaņota tiesību norma — faktiski kavē attiecīgās preces importu un izplatīšanu Itālijas teritorijā, kas ir pretrunā principiem, kuri ir paredzēti minētajās EK līguma un Kopienu tiesību normās, kas garantē brīvību un konkurenci un kas prasa piemērot principus, kas var nodrošināt nediskriminējošu un objektīvu attieksmi, kā arī pārskatāmību, samērīgumu un atsevišķu uzņēmumu tiesību ievērošanu?

| 3) | Vai saskaņā ar Kopienu tiesību normām, kuru mērķis ir garantēt efektīvu konkurenci arī nozarē, uz kuru attiecas izskatāmais strīds, valsts likumdevējam un administrācijai būtu vajadzējis atturēties pieņemt normatīvus aktus, kas norādīti iepriekš minētajā apkārtrakstā un likumdošanas dekrētā Nr. 152/2006? |
| --- | --- |

3)

Vai saskaņā ar Kopienu tiesību normām, kuru mērķis ir garantēt efektīvu konkurenci arī nozarē, uz kuru attiecas izskatāmais strīds, valsts likumdevējam un administrācijai būtu vajadzējis atturēties pieņemt normatīvus aktus, kas norādīti iepriekš minētajā apkārtrakstā un likumdošanas dekrētā Nr. 152/2006?

| 4) | Visbeidzot, vai Eiropas tiesībās garantēto plurālisma un konkurences aizsardzību nozarē nodrošina valsts tiesību akts — piemēram, likumdošanas dekrēts Nr. 152/2006 (īpaši ņemot vērā 285. pantu un IX pielikuma II daļas 2.7. un 3.4. punktu) — kas paredz un nosaka iepriekš minētās robežas? |
| --- | --- |

4)

Visbeidzot, vai Eiropas tiesībās garantēto plurālisma un konkurences aizsardzību nozarē nodrošina valsts tiesību akts — piemēram, likumdošanas dekrēts Nr. 152/2006 (īpaši ņemot vērā 285. pantu un IX pielikuma II daļas 2.7. un 3.4. punktu) — kas paredz un nosaka iepriekš minētās robežas?

---

(1)  OV L 40, 12. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/15 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/15

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2010. gada 19. maija spriedumu lietā T-25/05 KME Germany AG, iepriekš KM Europa Metal AG, KME France SAS, iepriekš Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, iepriekš Europa Metalli SpA/Eiropas Komisija 2010. gada 3. augustā iesniedza KME Germany AG, iepriekš KM Europa Metal AG, KME France SAS, iepriekš Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, iepriekš Europa Metalli SpA

(Lieta C-389/10 P)

()

2010/C 274/22

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: KME Germany AG, iepriekš KM Europa Metal AG, KME France SAS, iepriekš Tréfimétaux SA, KME Italy SpA, iepriekš Europa Metalli SpA (pārstāvji — M. Siragusa, avvocato, A. Winckler, avocat, G. Rizza, advokāts, T. Graf, advokāts, M. Piergiovanni, avvocato un R. Elderkin, Barrister)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

Apelācijas sūdzības iesniedzēji Tiesai lūdz:

| — | atcelt spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt spriedumu;

| — | ciktāl iespējams — pamatojoties uz Tiesai zināmajiem faktiem, daļēji atcelt lēmumu un samazināt KME uzlikto naudas sodu; un |
| --- | --- |

—

ciktāl iespējams — pamatojoties uz Tiesai zināmajiem faktiem, daļēji atcelt lēmumu un samazināt KME uzlikto naudas sodu; un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē un tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā; |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā instancē un tiesāšanās izdevumus Vispārējā tiesā;

vai, ja tiesvedības stadija to nepieļauj,

| — | atcelt spriedumu, tostarp attiecībā uz Vispārējās tiesas lēmumu piespriest KME atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējai tiesai. |
| --- | --- |

—

atcelt spriedumu, tostarp attiecībā uz Vispārējās tiesas lēmumu piespriest KME atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, un nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējai tiesai.

Pamati un galvenie argumenti

Ar savu pirmo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji apstrīd Vispārējās tiesas secinājumu, ka Komisijai nebija jāpierāda, ka shēma ietekmēja tirgu. Neatkarīgi no tā, vai to var atbrīvot no pienākuma pozitīvi pierādīt ietekmi uz tirgu, lai pārkāpumu varētu kvalificēt kā “sevišķi smagu”, Komisijai ir pienākums pozitīvi pierādīt un kvantificēt šo ietekmi, ja, kā tā izdarīja lēmumā, tā vēlas pamatoties uz karteļa faktisko ietekmi, nosakot uzņēmumam piemērojamā naudas soda pamatsummu, pamatojoties uz pārkāpuma smagumu. Vispārējā tiesa kļūdījās, nospriežot, ka Komisija ir pieradījusi atbilstoši pierādīšanas standartam, ka shēma ietekmēja tirgu, atsaucoties vienīgi uz indikatoriem. Šī kļūda bija vēl jo nopietnāka tāpēc, ka šajā lietā KME iesniedza pierādījumus, tostarp ekonomiska rakstura, par to, ka pārkāpumam, kopumā ņemot, nebija ietekmes uz tirgu. Uzskatot šādi un nolemjot noraidīt KME prasības pirmo pamatu, Vispārējā tiesa sagrozīja faktus un tai iesniegtos pierādījumus, pārkāpa ES tiesības un sniedza neloģisku un neatbilstošu pamatojumu.

Ar savu otro pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji pārmet Vispārējai tiesai to, ka tā akceptējusi Komisijas atsauci — lai nolūkā noteikt KME uzliktā naudas soda pārkāpuma smaguma faktoru konstatētu pārkāpuma ietekmētā tirgus lielumu — uz tirgus vērtību, kas ietvēra ienākumus no pusfabrikātu (vara santehnikas cauruļu) tirgus. Vērā bija jāņem vienīgi “kartelizētā” tirgus, t.i., konversijas pakalpojumu (kas veidoja vienīgi 30-40 % no cauruļu cenas) tirgus vērtība. Noraidot KME otro pamatu, Vispārējā tiesa pārkāpa samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principu, kas ir vispārējie ES tiesību principi, un sniedza nepietiekamu pamatojumu.

Ar savu trešo pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji pārmet Vispārējai tiesai to, ka tā ir noraidījusi prasības ceturto pamatu, atbilstoši kuram Komisija ir nepareizi piemērojusi 1998. gada Pamatnostādnes sodanaudas noteikšanai un pārkāpusi samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principu, piemērojot maksimālo proporcionālo palielinājumu KME naudas soda pamatsummai par pārkāpuma ilgumu, neraugoties uz to, ka tā atzina, ka trīs gadus kartelis aktīvi nedarbojās un neradīja nelabvēlīgas sekas. Pēc apelācijas sūdzības iesniedzēju domām, Vispārējā tiesa ir pārkāpusi ES tiesības un sniegusi neskaidru, neloģisku un nepietiekamu pamatojumu lēmuma attiecīgas daļas atstāšanai spēkā.

Ar savu ceturto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji pārmet Vispārējai tiesai to, ka tā ir noraidījusi prasības piekto pamatu un atstājusi spēkā lēmuma attiecīgas daļas, kurās Komisija — pārkāpjot Pamatnostādnes sodanaudas noteikšanai un taisnīguma un vienlīdzīgas attieksmes principus — liedza KME tiesības uz naudas soda samazināšanu sakarā ar vairāku atbildību mīkstinošu apstākļu pastāvēšanu. Apelācijas sūdzības iesniedzēji it īpaši apgalvo, ka Vispārējā tiesa: 1) piemēroja nepareizu tiesisko standartu, novērtējot, vai KME bija tiesības uz naudas soda samazināšanu sakarā ar ierobežoto shēmas īstenošanu; 2) kļūdījās, noraidot KME argumentu, ka KME uzliktais naudas sods bija jāsamazina sakarā ar krīzi vara santehnikas cauruļu nozarē; 3) nelaboja Komisijas prettiesisko rīcību, nesamazinot naudas sodu sakarā ar KME sadarbību papildus Paziņojumam par sadarbību attiecībā uz plašākām Eiropas shēmām sakara ar to, ka Outokumpu bija pirmais uzņēmums, kas Komisijai sniedza informāciju par šo shēmu kopējo ilgumu.

Ar savu piekto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji pārmet Vispārējai tiesai to, ka tā ir noraidījusi prasības septīto pamatu un atstājusi spēkā Komisijas atteikumu samazināt KME uzlikto naudas sodu sakarā ar tā nespēju to samaksāt. Apelācijas sūdzības iesniedzēji apgalvo, ka Vispārējā tiesa pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā, interpretējot Pamatnostādņu sodanaudas noteikšanai 5. punkta b) apakšpunktā par naudas soda samazināšanu sakarā ar maksātspējas trūkumu noteikto testu, kā arī nelabojot prettiesisko diskrimināciju, ko Komisija pieļāva pret KME salīdzinājumā ar SGL Carbon Speciālā grafīta un elektriskā un mehāniskā oglekļa un grafīta lietās. Vispārējā tiesa arī sniedza neloģisku un nepietiekamu pamatojumu, noraidot KME izvirzītos pamatus.

Ar savu sesto pamatu apelācijas sūdzības iesniedzēji pārmet Vispārējai tiesai to, ka tā ir pārkāpusi ES tiesības un apelācijas sūdzības iesniedzēju tiesības uz pilnīgu un efektīvu lietas izskatīšanu tiesā, rūpīgi un pilnība neizvērtējot KME argumentus un neobjektīvi pakļaujoties Komisijas rīcības brīvībai.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/16

---

Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

(Lieta C-390/10)

()

2010/C 274/23

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un L. de Schietere de Lophem)

Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK (1) par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu,, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK (1) par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu,, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas 2007/36/EK transponēšanai beidzās 2009. gada 3. augustā. Tomēr šīs prasības celšanas dienā atbildētāja vēl nebija pieņēmusi visus nepieciešamos aktus šīs direktīvas transponēšanai vai katrā ziņā tos nebija darījusi zināmus Komisijai.

---

(1)  OV L 184, 17. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/16

---

Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Eiropas Komisija/Beļģijas Karaliste

(Lieta C-391/10)

()

2010/C 274/24

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Braun un L. de Schietere de Lophem)

Atbildētāja: Beļģijas Karaliste

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK (1) par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 11. jūlija Direktīvas 2007/36/EK (1) par biržu sarakstos iekļautu sabiedrību akcionāru konkrētu tiesību izmantošanu prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Beļģijas Karaliste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Beļģijas Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas 2007/36/EK transponēšanai beidzās 2009. gada 3. augustā. Tomēr šīs prasības celšanas dienā atbildētāja vēl nebija pieņēmusi visus nepieciešamos aktus šīs direktīvas transponēšanai vai katrā ziņā tos nebija darījusi zināmus Komisijai.

---

(1)  OV L 184, 17. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 4. augustā iesniedza Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) — Dermod Patrick O'Brien/Ministry of Justice (iepriekš — Department for Constitutional Affairs)

(Lieta C-393/10)

()

2010/C 274/25

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court of the United Kingdom

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Dermod Patrick O'Brien

Atbildētāja: Ministry of Justice (iepriekš — Department for Constitutional Affairs)

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tas, vai tiesneši kopumā ir “darba ņēmēji, kam ir darba līgums vai darba attiecības” pamatnolīguma 2. klauzulas 1. punkta izpratnē, vai nē, ir jāizlemj atbilstoši valsts tiesību aktiem, vai arī pastāv Kopienas norma, saskaņā ar kuru izlemjams šis jautājums? |
| --- | --- |

1)

Vai tas, vai tiesneši kopumā ir “darba ņēmēji, kam ir darba līgums vai darba attiecības” pamatnolīguma 2. klauzulas 1. punkta izpratnē, vai nē, ir jāizlemj atbilstoši valsts tiesību aktiem, vai arī pastāv Kopienas norma, saskaņā ar kuru izlemjams šis jautājums?

| 2) | Ja tiesneši kopumā ir darba ņēmēji, kam ir darba līgums vai darba attiecības pamatnolīguma 2. klauzulas 1. punkta izpratnē, vai ir pieļaujams, ka valsts tiesībās attiecībā uz pensiju nodrošināšanu tiek nošķirti a) pilna darba laika un nepilna darba laika tiesneši vai b) dažāda veida nepilna darba laika tiesneši? |
| --- | --- |

2)

Ja tiesneši kopumā ir darba ņēmēji, kam ir darba līgums vai darba attiecības pamatnolīguma 2. klauzulas 1. punkta izpratnē, vai ir pieļaujams, ka valsts tiesībās attiecībā uz pensiju nodrošināšanu tiek nošķirti a) pilna darba laika un nepilna darba laika tiesneši vai b) dažāda veida nepilna darba laika tiesneši?

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/17

---

Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

(Lieta C-394/10)

()

2010/C 274/26

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — R. Troosters un J. Sénéchal)

Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (1) prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par minēto aktu pieņemšanu, Luksemburga nav izpildījusi šīs direktīvas 15. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka nepieņemot visus normatīvos un administratīvos aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu, un par grozījumiem Direktīvā 2002/58/EK (1) prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par minēto aktu pieņemšanu, Luksemburga nav izpildījusi šīs direktīvas 15. pantā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas 2006/24/EK transponēšanai beidzās 2007. gada 15. septembrī. Līdz šīs prasības celšanas dienai atbildētāja joprojām nebija veikusi visus direktīvas transponēšanai vajadzīgos pasākumus vai katrā ziņā nebija tos darījusi zināmus Komisijai.

---

(1)  OV L 105, 54. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/18

---

Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Francijas Republika

(Lieta C-395/10)

()

2010/C 274/27

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un V. Peere)

Atbildētāja: Francijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvas 2007/2/EK, ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE) (1), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šiem aktiem, Francija nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvas 2007/2/EK, ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE) (1), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šiem aktiem, Francija nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Francijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas 2007/2/EK transponēšanai beidzās 2009. gada 14. maijā. Līdz šīs prasības celšanas dienai atbildētāja joprojām nebija veikusi direktīvas transponēšanai vajadzīgos pasākumus vai katrā ziņā nebija tos paziņojusi Komisijai.

---

(1)  OV L 108, 1. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/18

---

Prasība, kas celta 2010. gada 4. augustā — Eiropas Komisija/Luksemburgas Lielhercogiste

(Lieta C-396/10)

()

2010/C 274/28

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Alcover San Pedro un V. Peere)

Atbildētāja: Luksemburgas Lielhercogiste

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvas 2007/2/EK, ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE) (1), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šiem aktiem, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvas 2007/2/EK, ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE) (1), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šiem aktiem, Luksemburgas Lielhercogiste nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Luksemburgas Lielhercogistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas 2007/2/EK transponēšanai beidzās 2009. gada 14. maijā. Līdz šīs prasības celšanas dienai atbildētāja joprojām nebija veikusi direktīvas transponēšanai vajadzīgos pasākumus vai katrā ziņā nebija tos paziņojusi Komisijai.

---

(1)  OV L 108, 1. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/19

---

Prasība, kas celta 2010. gada 5. augustā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

(Lieta C-398/10)

()

2010/C 274/29

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — M. Karanasou-Apostolopoulou un A. Alcover San Pedro)

Atbildētāja: Grieķijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvas 2007/2/EK, ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Grieķijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepieņemot normatīvus un administratīvus aktus, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 14. marta Direktīvas 2007/2/EK, ar ko izveido Telpiskās informācijas infrastruktūru Eiropas Kopienā (INSPIRE), prasības, vai katrā ziņā nepaziņojot Komisijai par šo aktu pieņemšanu, Grieķijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš Direktīvas 2007/2/EK transponēšanai valsts tiesību sistēmā beidzās 2009. gada 15. maijā.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/19

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2010. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-237/05 Éditions Odile Jacob SAS/Komisija 2010. gada 10. augustā iesniedza Eiropas Komisija

(Lieta C-404/10 P)

()

2010/C 274/30

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Smulders, O. Beynet un P. Costa de Oliveira)

Pārējie lietas dalībnieki: Éditions Odile Jacob SAS, Lagardère SCA

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-237/05 Éditions Odile Jacob SAS/Komisija tiktāl, ciktāl ar to atcelts Komisijas 2005. gada 7. aprīļa lēmums atteikt iespēju iepazīties ar dokumentiem par apvienošanās kontroles procedūru lietā Nr. COMP/M.2978; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2010. gada 9. jūnija spriedumu lietā T-237/05 Éditions Odile Jacob SAS/Komisija tiktāl, ciktāl ar to atcelts Komisijas 2005. gada 7. aprīļa lēmums atteikt iespēju iepazīties ar dokumentiem par apvienošanās kontroles procedūru lietā Nr. COMP/M.2978;

| — | noraidīt atbildētājas apelācijas instancē Vispārējā tiesā celto prasību atcelt tiesību aktu un pieņemt galīgu lēmumu jautājumos, uz kuriem attiecas šī apelācijas sūdzība; |
| --- | --- |

—

noraidīt atbildētājas apelācijas instancē Vispārējā tiesā celto prasību atcelt tiesību aktu un pieņemt galīgu lēmumu jautājumos, uz kuriem attiecas šī apelācijas sūdzība;

| — | piespriest prasītājai atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus pirmās instances tiesā un šajā apelācijas instancē. |
| --- | --- |

—

piespriest prasītājai atlīdzināt Komisijas tiesāšanās izdevumus pirmās instances tiesā un šajā apelācijas instancē.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija apelācijas sūdzības pamatojumā izvirza divus pamatus.

Pirmajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka Vispārējā tiesa ir pieļāvusi kļūdu Regulas (EK) Nr. 1049/2001 (1) interpretācijā, jo, interpretējot izņēmumus no tiesībām iepazīties ar dokumentiem, tā nav ņēmusi vērā Padomes Regulas Nr. 4064/89 par uzņēmumu koncentrācijas kontroli (2) tiesību normas. Vispārējos noteikumos par tiesībām iepazīties ar dokumentiem esot jāņem vērā konkurences nozares procedūru specifiskās īpašības un apvienošanās darījumā iesaistītajiem uzņēmumiem sniegtās konfidencialitātes garantijas.

Otrajā pamatā, kas ietver piecas daļas, Komisija apgalvo, ka Vispārējā tiesa ir kļūdaini interpretējusi iepriekš minētās Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. un 3. punktu, jo tā ir nospriedusi, ka apelācijas sūdzības iesniedzējai bija pienākums veikt konkrētu un individuālu katra lūgumā iepazīties ar dokumentiem norādītā dokumenta pārbaudi arī gadījumos, uz kuriem acīmredzami attiecas kāds izņēmums (pirmā daļa). Komisija apstrīd arī Vispārējās tiesas veikto izņēmuma saistībā ar pārbaužu, izmeklēšanas un revīzijas darbību mērķu aizsardzību šauro interpretāciju, saskaņā ar kuru šo izņēmumu nevar piemērot pēc tam, kad Komisija ir pieņēmusi lēmumu par apvienošanās kontroles administratīvā procesa izbeigšanu (otrā daļa). Apelācijas sūdzības iesniedzēja arī norāda, ka Vispārējā tiesa esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu, pieprasot, pirmkārt, lai Komisija veiktu konkrētu un individuālu dokumentu pārbaudi, aprakstot katra dokumenta saturu, un, otrkārt, pieprasot apspriešanos ar trešām personām, kaut gan acīmredzami bija piemērojams izņēmums saistībā ar komerciālo interešu aizsardzību (trešā daļa). Vēl Komisija kritizē kļūdu tiesību piemērošanā, ko Vispārējā tiesa esot pieļāvusi, atceļot tās lēmumu atteikt iespēju iepazīties ar iekšējiem dokumentiem, kaut gan šiem dokumentiem bija piemērojams 4. panta 3. punkta otrajā ievilkumā minētais izņēmums saistībā ar “lēmumu pieņemšanas procesa” aizsardzību (ceturtais pamats). Visbeidzot, apelācijas sūdzības iesniedzēja norāda, ka ir kļūdaini interpretēts iepriekš minētās regulas 4. panta 6. punkts (piektā daļa).

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

(2)  Padomes 1989. gada 21. decembra Regula (EEK) Nr. 4064/89 par uzņēmumu koncentrācijas kontroli (OV L 395, 1. lpp.).

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/20 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/20

---

Prasība, kas celta 2010. gada 16. augustā — Eiropas Komisija/Igaunijas Republika

(Lieta C-407/10)

()

2010/C 274/31

Tiesvedības valoda — igauņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Sipos un E. Randvere)

Atbildētāja: Igaunijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, nepaziņojot par normatīvu un administratīvu aktu pieņemšanu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvas 2007/47/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 90/385/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz aktīvām implantējamām medicīnas ierīcēm, Padomes Direktīvu 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm un Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1), prasības, Igaunijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepaziņojot par normatīvu un administratīvu aktu pieņemšanu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvas 2007/47/EK, ar kuru groza Padomes Direktīvu 90/385/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz aktīvām implantējamām medicīnas ierīcēm, Padomes Direktīvu 93/42/EEK par medicīnas ierīcēm un Direktīvu 98/8/EK par biocīdo produktu laišanu tirgū (1), prasības, Igaunijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Igaunijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Igaunijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesību sistēmā beidzās 2008. gada 21. decembrī.

---

(1)  OV L 247, 21. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/20 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/20

---

Prasība, kas celta 2010. gada 16. augustā — Eiropas Komisija/Igaunijas Republika

(Lieta C-408/10)

()

2010/C 274/32

Tiesvedības valoda — igauņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — A. Sipos un E. Randvere)

Atbildētāja: Igaunijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, nepaziņojot par normatīvu un administratīvu aktu pieņemšanu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvas 2008/13/EK, ar ko atceļ Padomes Direktīvu 84/539/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz elektriskajām medicīnas iekārtām, ko izmanto veterinārijā (1), prasības, Igaunijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, nepaziņojot par normatīvu un administratīvu aktu pieņemšanu, kas vajadzīgi, lai izpildītu Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvas 2008/13/EK, ar ko atceļ Padomes Direktīvu 84/539/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz elektriskajām medicīnas iekārtām, ko izmanto veterinārijā (1), prasības, Igaunijas Republika nav izpildījusi šajā direktīvā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Igaunijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Igaunijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Termiņš direktīvas transponēšanai valsts tiesību sistēmā beidzās 2008. gada 31. decembrī.

---

(1)  OV L 76, 41. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/21 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 16. augustā iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) — Hauptzollamt Hamburg-Hafen/Afasia Knits Deutschland GmbH

(Lieta C-409/10)

()

2010/C 274/33

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Hauptzollamt Hamburg-Hafen

Atbildētājs: Afasia Knits Deutschland GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar Partnerattiecību nolīguma starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupām, no vienas puses, un Eiropas Kopienu, no otras puses (1), 1. protokola “Par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm” 32. pantu ir saderīgs, ka Eiropas Komisija veic eksportētājā valstī izsniegto izcelsmes sertifikātu pēcmuitošanas pārbaudi būtībā pati, kaut arī ar turienes iestāžu atbalstu, un vai ir runa par pārbaudes rezultātu šis tiesību normas izpratnē, ja šādi iegūtie Komisijas pārbaudes rezultāti tiek fiksēti protokolā, kuru līdzparaksta eksportētājas valsts valdības pārstāvis? |
| --- | --- |

1)

Vai ar Partnerattiecību nolīguma starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupām, no vienas puses, un Eiropas Kopienu, no otras puses (1), 1. protokola “Par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm” 32. pantu ir saderīgs, ka Eiropas Komisija veic eksportētājā valstī izsniegto izcelsmes sertifikātu pēcmuitošanas pārbaudi būtībā pati, kaut arī ar turienes iestāžu atbalstu, un vai ir runa par pārbaudes rezultātu šis tiesību normas izpratnē, ja šādi iegūtie Komisijas pārbaudes rezultāti tiek fiksēti protokolā, kuru līdzparaksta eksportētājas valsts valdības pārstāvis?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
  Vai tādā gadījumā, kāds ir pamata prāvā, kurā eksportētāja valsts ir atzinusi par spēkā neesošiem noteiktā laikposmā izsniegtos preferenciālas izcelsmes sertifikātus, jo pēcmuitošanas pārbaudē nav apstiprināta preču izcelsme, tomēr nevar tikt izslēgts, ka dažas eksportētās preces atbilda izcelsmes nosacījumiem, nodokļa parādnieks, atsaucoties uz Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (2) 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta otro un trešo daļu, var pamatoties uz paļāvības aizsardzību, norādot, ka viņa iesniegtie preferenciālas izcelsmes sertifikāti, iespējams, bija pareizi un līdz ar to balstījās uz eksportētāja pareizi sniegtiem faktiem? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

Vai tādā gadījumā, kāds ir pamata prāvā, kurā eksportētāja valsts ir atzinusi par spēkā neesošiem noteiktā laikposmā izsniegtos preferenciālas izcelsmes sertifikātus, jo pēcmuitošanas pārbaudē nav apstiprināta preču izcelsme, tomēr nevar tikt izslēgts, ka dažas eksportētās preces atbilda izcelsmes nosacījumiem, nodokļa parādnieks, atsaucoties uz Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (2) 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta otro un trešo daļu, var pamatoties uz paļāvības aizsardzību, norādot, ka viņa iesniegtie preferenciālas izcelsmes sertifikāti, iespējams, bija pareizi un līdz ar to balstījās uz eksportētāja pareizi sniegtiem faktiem?

---

(1)  2000/483/EK: Partnerattiecību nolīgums starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas noslēgts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū, OV L 317, 3. lpp.

(2)  OV L 302, 1. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/21 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2010. gada 18. augustā iesniedza Court of Appeal (Anglija&Velsa) (Civil Division) — NS/Secretary of State for the Home Department

(Lieta C-411/10)

()

2010/C 274/34

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal (Anglija&Velsa) (Civil Division)

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: NS

Atbildētājs: Secretary of State for the Home Department

Ieinteresētie lietas dalībnieki: 1) Amnesty International Limited un AIRE Centre (Advice on Individual Rights in Europe), 2) Apvienoto Nāciju Augstais komisārs bēgļu jautājumos, 3) Equality and Human Rights Commission

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai atbilstoši Padomes Regulas Nr. 343/2003 (1) 3. panta 2. punktam (turpmāk tekstā — “Regula”) dalībvalsts pieņemts lēmums par patvēruma pieteikuma izskatīšanu, par kura pieņemšanu atbilstoši šīs Regulas III nodaļā noteiktajiem kritērijiem tā nav atbildīga, ietilpst ES tiesību jomā Līguma par Eiropas Savienību 6. panta un/vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā — “Harta”) 51. panta izpratnē? |
| --- | --- |

1)

Vai atbilstoši Padomes Regulas Nr. 343/2003 (1) 3. panta 2. punktam (turpmāk tekstā — “Regula”) dalībvalsts pieņemts lēmums par patvēruma pieteikuma izskatīšanu, par kura pieņemšanu atbilstoši šīs Regulas III nodaļā noteiktajiem kritērijiem tā nav atbildīga, ietilpst ES tiesību jomā Līguma par Eiropas Savienību 6. panta un/vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (turpmāk tekstā — “Harta”) 51. panta izpratnē?

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

| 2) | Vai dalībvalsts ir atbrīvota no pienākuma ievērot ES pamattiesības (ieskaitot tiesības, kuras ir noteiktas Hartas 1., 4., 18. pantā, 19. panta 2. punktā un 47. pantā), ja šī valsts izraida patvēruma meklētāju uz to dalībvalsti, kura 3. panta 1. punktā ir norādīta kā atbildīgā valsts (turpmāk tekstā — “atbildīgā valsts”) saskaņā ar Regulas III nodaļā izklāstītajiem kritērijiem, neskatoties uz situāciju atbildīgajā valstī? |
| --- | --- |

2)

Vai dalībvalsts ir atbrīvota no pienākuma ievērot ES pamattiesības (ieskaitot tiesības, kuras ir noteiktas Hartas 1., 4., 18. pantā, 19. panta 2. punktā un 47. pantā), ja šī valsts izraida patvēruma meklētāju uz to dalībvalsti, kura 3. panta 1. punktā ir norādīta kā atbildīgā valsts (turpmāk tekstā — “atbildīgā valsts”) saskaņā ar Regulas III nodaļā izklāstītajiem kritērijiem, neskatoties uz situāciju atbildīgajā valstī?

| 3) | It īpaši, vai pienākums ievērot ES pamattiesības neļauj piemērot izšķirošu pieņēmumu, ka atbildīgā dalībvalsts ievēros (i) prasītāja pamattiesības saskaņā ar ES tiesībām; un/vai (ii) minimālos standartus, kas noteikti Direktīvā 2003/9/EK (2) (turpmāk tekstā — “Uzņemšanas direktīva”), Direktīvā 2004/83/EK (3) (turpmāk tekstā “Kvalificēšanas direktīva”) un/vai Direktīvā 2005/85/EK (4) (turpmāk tekstā — “Procedūru direktīva”) (kopā turpmāk tekstā — “direktīvas”)? |
| --- | --- |

3)

It īpaši, vai pienākums ievērot ES pamattiesības neļauj piemērot izšķirošu pieņēmumu, ka atbildīgā dalībvalsts ievēros (i) prasītāja pamattiesības saskaņā ar ES tiesībām; un/vai (ii) minimālos standartus, kas noteikti Direktīvā 2003/9/EK (2) (turpmāk tekstā — “Uzņemšanas direktīva”), Direktīvā 2004/83/EK (3) (turpmāk tekstā “Kvalificēšanas direktīva”) un/vai Direktīvā 2005/85/EK (4) (turpmāk tekstā — “Procedūru direktīva”) (kopā turpmāk tekstā — “direktīvas”)?

| 4) | Pakārtoti, vai dalībvalstij ir pienākums saskaņā ar ES tiesībām un ja ir, kādos apstākļos, izmantot savas Regulas 3. panta 2. punktā noteiktās pilnvaras pārbaudīt un uzņemties atbildību par pieteikuma izskatīšanu, ja nosūtīšana uz atbildīgo valsti radītu pieprasījuma iesniedzējam risku, ka tiks pārkāptas viņa pamattiesības, it īpaši Hartas 1., 4., 18. panta, 19. panta 2. punkta un/vai 47. pantā noteiktās tiesības, un/vai risku, ka attiecībā uz viņu netiks piemēroti direktīvās noteiktie minimālie standarti? |
| --- | --- |

4)

Pakārtoti, vai dalībvalstij ir pienākums saskaņā ar ES tiesībām un ja ir, kādos apstākļos, izmantot savas Regulas 3. panta 2. punktā noteiktās pilnvaras pārbaudīt un uzņemties atbildību par pieteikuma izskatīšanu, ja nosūtīšana uz atbildīgo valsti radītu pieprasījuma iesniedzējam risku, ka tiks pārkāptas viņa pamattiesības, it īpaši Hartas 1., 4., 18. panta, 19. panta 2. punkta un/vai 47. pantā noteiktās tiesības, un/vai risku, ka attiecībā uz viņu netiks piemēroti direktīvās noteiktie minimālie standarti?

| 5) | Vai personai, uz kuru atbilstoši vispārējiem ES tiesību principiem attiecas Regula, piešķirtās aizsardzības apmērs un it īpaši Hartas 1., 4., 18. panta, 19. panta 2. punkta un/vai 47. pantā noteiktās tiesības ir plašākas nekā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā — “ECPAK”) 3. pantā piešķirtā aizsardzība? |
| --- | --- |

5)

Vai personai, uz kuru atbilstoši vispārējiem ES tiesību principiem attiecas Regula, piešķirtās aizsardzības apmērs un it īpaši Hartas 1., 4., 18. panta, 19. panta 2. punkta un/vai 47. pantā noteiktās tiesības ir plašākas nekā Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas (turpmāk tekstā — “ECPAK”) 3. pantā piešķirtā aizsardzība?

| 6) | Vai Hartas 47. pantā noteiktajām tiesībām atbilst valsts tiesību norma, saskaņā ar kuru Tiesai var lūgt nolūkā noteikt, vai personu likumīgi var izraidīt uz citu dalībvalsti saskaņā ar Regulu, izturēties pret šo dalībvalsti kā pret valsti, no kuras persona netiks izraidīta uz citu valsti, pārkāpjot viņas ECPAK noteiktās tiesības vai tiesības, ka ir noteiktas 1951. gada Konvencijā un 1967. gada Protokolā par bēgļu statusu? |
| --- | --- |

6)

Vai Hartas 47. pantā noteiktajām tiesībām atbilst valsts tiesību norma, saskaņā ar kuru Tiesai var lūgt nolūkā noteikt, vai personu likumīgi var izraidīt uz citu dalībvalsti saskaņā ar Regulu, izturēties pret šo dalībvalsti kā pret valsti, no kuras persona netiks izraidīta uz citu valsti, pārkāpjot viņas ECPAK noteiktās tiesības vai tiesības, ka ir noteiktas 1951. gada Konvencijā un 1967. gada Protokolā par bēgļu statusu?

| 7) | Tiktāl, ciktāl iepriekšējie jautājumu rodas saistībā ar Apvienotās Karalistes pienākumiem, vai atbildes uz 2.-4. jautājumu jebkādā veidā var kvalificēt tā, ka tiek ņemts vērā Protokols (Nr. 30) par Hartas piemērošanu Polijai un Apvienotajai Karalistei? |
| --- | --- |

7)

Tiktāl, ciktāl iepriekšējie jautājumu rodas saistībā ar Apvienotās Karalistes pienākumiem, vai atbildes uz 2.-4. jautājumu jebkādā veidā var kvalificēt tā, ka tiek ņemts vērā Protokols (Nr. 30) par Hartas piemērošanu Polijai un Apvienotajai Karalistei?

---

(1)  Padomes 2003. gada 18. februāra Regula (EK) Nr. 343/2003, ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV L 50, 1. lpp.).

(2)  Padomes 2003. gada 27. janvāra Direktīva 2003/9/EK, ar ko nosaka obligātos standartus patvēruma meklētāju uzņemšanai (OV L 31, 18. lpp.).

(3)  Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu (OV L 304, 12. lpp.).

(4)  Padomes 2005. gada 1. decembra Direktīva 2005/85/EK par minimāliem standartiem attiecībā uz dalībvalstu procedūrām, ar kurām piešķir un atņem bēgļa statusu (OV L 326, 13. lpp.).

---

Vispārējā tiesa

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/23

---

Vispārējās tiesas 2010. gada 24. augusta rīkojums — Grúas Abril Asistencia/Komisija

(Lieta T-386/09) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - Konkurence - Sūdzības noraidīšana - Privātpersonām nepārsūdzams akts - Nepieņemamība)

2010/C 274/35

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Grúas Abril Asistencia, SL (Alikante, Spānija) (pārstāvis — R. L. García García, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre un F. Castilla Contrer)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2009. gada 7. augusta vēstuli, ar kuru prasītāja informēta, ka tās sūdzībā norādītie fakti nav pamats EKL 81., 82. un 86. panta pārkāpuma konstatēšanai un ka tās sūdzība tiek atstāta bez virzības

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Grúas Abril Asistencia, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Grúas Abril Asistencia, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 282, 21.11.2009.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/23

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2010. gada 29. jūlija rīkojums — Brinkmann/Vācija

(Lieta T-261/10 R)

(Pagaidu noregulējums - Acīmredzama kompetences neesamība)

2010/C 274/36

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Norbert Brinkmann (Rheine, Vācija) (pārstāvis — R. Wiegers, advokāts)

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Priekšmets

Pieteikums apturēt Vācijas federālā notariāta likuma (Bundesnotarordnung) 47. un 48.a panta piemērošanu attiecībā uz prasītāju

Rezolutīvā daļa:

| 1) | pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt; |
| --- | --- |

1)

pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

| 2) | lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/23

---

Prasība, kas celta 2010. gada 10. jūnijā — PPG un SNF/ECHA

(Lieta T-268/10)

()

2010/C 274/37

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Polyelectrolyte Producers Group GEIE (PPG) (Brisele, Beļģija) un SNF SAS (Andrezieux Boutheon, Francija) (pārstāvji — K. Van Maldegem, R. Cana, lawyers, un P. Sellar, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Ķīmisko vielu aģentūra (ECHA)

Prasītāju prasījumi:

| — | atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

| — | atcelt apstrīdēto aktu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto aktu;

| — | piespriest ECHA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

—

piespriest ECHA atlīdzināt tiesāšanās izdevumus;

| — | veikt citus vai turpmākus pasākumus, kurus Vispārējā tiesa uzskatītu par nepieciešamiem. |
| --- | --- |

—

veikt citus vai turpmākus pasākumus, kurus Vispārējā tiesa uzskatītu par nepieciešamiem.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji lūdz daļēji atcelt Eiropas Ķīmisko vielu aģentūras (turpmāk tekstā — “ECHA”) lēmumu par akrilamīda (EK Nr. 201-173-7) (CAS Nr. 79-06-1) atzīšanu par tādu vielu, kas atbilst Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (1) (turpmāk tekstā — “REACH”) 57. pantā noteiktajiem kritērijiem, kas tika pieņemts saskaņā ar REACH 59. pantu.

Prasītāji uzskata, ka apstrīdētais akts ir pretlikumīgs, jo tas ir pamatots ar tādu akrilamīda novērtējumu, kurš ir zinātniski un juridiski kļūdains, jo tas ir balstīts uz pierādījumu, kurš nav pietiekami ticams un pārliecinošs. Pēc prasītāju domām ECHA, pieņemot apstrīdēto aktu, ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, pārkāpjot REACH 2. panta 8. punktu un 59. pantu un pienākumu pārbaudīt pierādījumus rūpīgi un objektīvi.

Turklāt prasītāji apgalvo, ka ar apstrīdēto aktu ir pārkāpti vairāki tādi ES tiesību principi kā samērīguma un nediskriminācijas principi, jo tajā bez objektīva pamatojuma akrilamīds esot diskriminēts salīdzinājumā ar citām līdzīgām vielām.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH), un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru, groza Direktīvu 1999/45/EK un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 793/93 un Komisijas Regulu (EK) Nr. 1488/94, kā arī Padomes Direktīvu 76/769/EEK un Komisijas Direktīvu 91/155/EEK, Direktīvu 93/67/EEK, Direktīvu 93/105/EK un Direktīvu 2000/21/EK (OV L 396, 1. lpp.).

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/24

---

Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2010. gada 11. maija spriedumu lietā F-30/08 Nanopoulos/Komisija 2010. gada 20. jūlijā iesniedza Eiropas Komisija

(Lieta T-308/10 P)

()

2010/C 274/38

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall, Efthimios Bourtzalas, avvocato, un Eirini Antipa, avvocato)

Otrs lietas dalībnieks: Fotios Nanopoulos (Itzig, Luksemburga)

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Civildienesta tiesas 2010. gada 11. maija spriedumu lietā F-30/08 Nanopoulos/Komisija; |
| --- | --- |

—

atcelt Civildienesta tiesas 2010. gada 11. maija spriedumu lietā F-30/08 Nanopoulos/Komisija;

| — | gadījumā, ja spriedums netiek atcelts, noteikt pareizu kompensācijas apmēru; un |
| --- | --- |

—

gadījumā, ja spriedums netiek atcelts, noteikt pareizu kompensācijas apmēru; un

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un apelācijas instancē. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus pirmajā instancē un apelācijas instancē.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo apelācijas sūdzību tās iesniedzēja lūdz atcelt Civildienesta tiesas 2010. gada 11. maija spriedumu lietā F-30/08 Nanopoulos/Komisija, ar kuru Komisijai tika piespriests samaksāt atbildētajam kompensāciju par morālo kaitējumu EUR 90 000 apmērā un atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Savas apelācijas sūdzības pamatojumam Komisija norāda šādus atcelšanas pamatus:

| — | Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā — “Civildienesta noteikumi”) 90. un 91. panta pārkāpums un tiesiskās drošības principa pārkāpums tiktāl, ciktāl Civildienesta tiesa pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā apgalvojot, ka atbildētāja celtā prasība ir jāuzskata par prasību atlīdzināt zaudējumus, tam nenorādot nekādu pamatojumu; |
| --- | --- |

—

Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā — “Civildienesta noteikumi”) 90. un 91. panta pārkāpums un tiesiskās drošības principa pārkāpums tiktāl, ciktāl Civildienesta tiesa pieļāva kļūdu tiesību piemērošanā apgalvojot, ka atbildētāja celtā prasība ir jāuzskata par prasību atlīdzināt zaudējumus, tam nenorādot nekādu pamatojumu;

| — | kļūda tiesību piemērošanā un pamatojuma neesamība, jo Civildienesta tiesa ir nolēmusi, ka lūgums piešķirt kompensāciju ir iesniegts saprātīgā termiņā, un nospriedusi, ka lēmums uzsākt disciplinārlietu ir nevainīguma prezumpcijas pārkāpums; |
| --- | --- |

—

kļūda tiesību piemērošanā un pamatojuma neesamība, jo Civildienesta tiesa ir nolēmusi, ka lūgums piešķirt kompensāciju ir iesniegts saprātīgā termiņā, un nospriedusi, ka lēmums uzsākt disciplinārlietu ir nevainīguma prezumpcijas pārkāpums;

| — | Kopienu tiesību pārkāpums, kļūda tiesību piemērošanā un pamatojuma neesamība, jo Civildienesta tiesa nav piemērojusi juridisko kritēriju, saskaņā ar kuru tiek pieprasīts “pietiekami būtisks pārkāpums”, un nav paskaidrojusi, kāpēc lietas faktiskie apstākļi atšķiras no pastāvošās judikatūras; |
| --- | --- |

—

Kopienu tiesību pārkāpums, kļūda tiesību piemērošanā un pamatojuma neesamība, jo Civildienesta tiesa nav piemērojusi juridisko kritēriju, saskaņā ar kuru tiek pieprasīts “pietiekami būtisks pārkāpums”, un nav paskaidrojusi, kāpēc lietas faktiskie apstākļi atšķiras no pastāvošās judikatūras;

| — | Civildienesta noteikumu 24. panta pārkāpums, kļūda tiesību piemērošanā un pamatojuma neesamība, jo Civildienesta tiesa ir nolēmusi, ka iecēlējinstitūcijai bija pienākums nekavējoties sniegt palīdzību atbildētājam, bez iepriekšējas izmeklēšanas un pirms četru mēnešu termiņa beigām, kuru paredz pants, kurš regulē atbilžu sniegšanu uz pieteikumiem; |
| --- | --- |

—

Civildienesta noteikumu 24. panta pārkāpums, kļūda tiesību piemērošanā un pamatojuma neesamība, jo Civildienesta tiesa ir nolēmusi, ka iecēlējinstitūcijai bija pienākums nekavējoties sniegt palīdzību atbildētājam, bez iepriekšējas izmeklēšanas un pirms četru mēnešu termiņa beigām, kuru paredz pants, kurš regulē atbilžu sniegšanu uz pieteikumiem;

| — | acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un pamatojumā, jo Civildienesta tiesa nosprieda, ka Komisija, pirmkārt, ir atbildīga par eventuālo informācijas noplūdi presē un, otrkārt, kļūdaini ir uzsākusi disciplināro procedūru; |
| --- | --- |

—

acīmredzama kļūda tiesību piemērošanā un pamatojumā, jo Civildienesta tiesa nosprieda, ka Komisija, pirmkārt, ir atbildīga par eventuālo informācijas noplūdi presē un, otrkārt, kļūdaini ir uzsākusi disciplināro procedūru;

| — | samērīguma principa pārkāpums un kļūda tiesību piemērošanā, jo Civildienesta tiesa kā kompensāciju morālā kaitējuma atlīdzināšanai atbildētājam atzina summu EUR 90 000 apmērā. |
| --- | --- |

—

samērīguma principa pārkāpums un kļūda tiesību piemērošanā, jo Civildienesta tiesa kā kompensāciju morālā kaitējuma atlīdzināšanai atbildētājam atzina summu EUR 90 000 apmērā.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/25

---

Prasība, kas celta 2010. gada 23. jūlijā — Groupe Partouche/Komisija

(Lieta T-315/10)

()

2010/C 274/39

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājsa: Groupe Partouche SA (Parīze, Francija) (pārstāvis — J.-J. Sebag, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas lēmumu par neiebilšanu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumu par neiebilšanu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasību prasītāja lūdz atcelt Komisijas 2010. gada 21. maija Lēmumu C(2010) 3333, ar kuru par saderīgu ar iekšējo tirgu un Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu ir atzīts koncentrācijas projekts, ar kuru Française des Jeux un Groupe Lucien Barrière iegūst kopīgu kontroli pār uzņēmumu Newco, kas ir atbildīgs par pokera spēlei veltītas tīmekļa vietnes Francijā izveidi un uzturēšanu.

Savas prasības pamatošanai prasītāja apgalvo, ka Komisijai vajadzēja uzdot veikt koncentrācijas pārbaudi Francijas Republikai, ņemot vērā tās ievērojamo ietekmi uz konkurences situāciju Francijā attiecīgajā tirgū.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/25

---

Prasība, kas celta 2010. gada 23. jūlijā — HIM/Komisija

(Lieta T-316/10)

()

2010/C 274/40

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Health Information Management (HIM) (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — P. Zeegers, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu un par pamatotu, un tādējādi |
| --- | --- |

—

atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu un par pamatotu, un tādējādi

| — | piespriest Eiropas Komisijai izmaksāt naudas summu EUR 11 821,35, kas palielināta par nokavējuma procentiem atbilstoši Beļģijā spēkā esošajai likumā noteiktajai likmei, sākot ar 2010. gada 16. jūniju; |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai izmaksāt naudas summu EUR 11 821,35, kas palielināta par nokavējuma procentiem atbilstoši Beļģijā spēkā esošajai likumā noteiktajai likmei, sākot ar 2010. gada 16. jūniju;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kuru apjoms tiek provizoriski noteiks EUR 5 000. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus, kuru apjoms tiek provizoriski noteiks EUR 5 000.

Pamati un galvenie argumenti

Ar šo prasības pieteikumu, kas ir balstīts uz šķīrējtiesas klauzulu, prasītājs Vispārējai tiesai būtībā lūdz atzīt, ka, lai aprēķinātu prasītāja vispārējos izdevumus, kas jāapmaksā Komisijai (saskaņā ar īpašo programmu eTen noslēgto līgumu ietvaros), proti, vispārējo izdevumu daļu, kas var tikt saistīta ar šim projektam piesaistītā personāla pakalpojumiem, apakšuzņēmējus nepieskaitot prasītāja personālam, jo šie apakšuzņēmēji prasītājam nerada nekādus vispārējus izdevumus. Tādējādi apakšuzņēmēju izmaksas nav jāiekļauj personāla izdevumos, ar kuriem izdala kopējo vispārējo izmaksu summu, lai iegūtu saucēju, kurš tiek izmantots, lai noteiktu attaisnoto vispārējo izdevumu procentu.

Savas prasības pamatojumam prasītājs apgalvo, ka, tā kā apakšuzņēmēju izmaksas nav daļa no attaisnotajām personāla izmaksām, apakšuzņēmēju pieskaitīšana prasītāja personālam, aprēķinot kopējos personāla izdevumus, kas tiek izmantoti, nosakot attaisnoto vispārējo izdevumu procentu, ir nekonsekventa.

Turklāt apakšuzņēmēju pieskaitīšana prasītāja personālam prasītājam rada zaudējumus, jo, izmantojot šo metodi, palielinās saucēja lielums un tādējādi proporcionāli samazinās vispārējo izdevumu procents.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/26

---

Prasība, kas celta 2010. gada 11. augustā — Van Parys/Komisija

(Lieta T-324/10)

()

2010/C 274/41

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Léon Van Parys NV (Antverpene, Beļģija) (pārstāvji — P. Vlaemminck un A. Hubert, advocaten)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2010. gada 6. maija lēmumu lietā REC 07/07, ar ko ir konstatēts, ka zināmā gadījumā ievedmuitas nodokļu vēlāka iegrāmatošana ir attaisnojama un šo nodokļu atlaišana konkrētam muitas nodokļu parādniekam ir attaisnojama, tomēr citam muitas nodokļu parādniekam nav attaisnojama; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2010. gada 6. maija lēmumu lietā REC 07/07, ar ko ir konstatēts, ka zināmā gadījumā ievedmuitas nodokļu vēlāka iegrāmatošana ir attaisnojama un šo nodokļu atlaišana konkrētam muitas nodokļu parādniekam ir attaisnojama, tomēr citam muitas nodokļu parādniekam nav attaisnojama;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāja un tās muitas aģents laika posmā no 1998. gada 22. jūnija līdz 1998. gada 8. novembrim Antverpenes muitas iestādēm esot iesniegušas viltotas Spānijas AGRIM licences par banānu importu no Ekvadoras. Tādējādi tā esot nepamatoti pieprasījusi preferenciālā režīma piemērošanu.

Visas it kā viltotās Spānijas licences, kuras bija par pamatu vēlākai iekasēšanai, prasītāja saņēma no sava starpnieka — nodokļu pārstāvja Portugālē, ar kuru prasītājas meitas sabiedrība Itālijā jau vairākus gadus sadarbojās sakarā ar Spānijas un Portugāles licenču iepirkšanu.

Beļģijas Muitas un akcīzes nodokļu pārvalde iesniedza Eiropas Komisijai pieteikumu par vēlākas iekasēšanas neveikšanu un/vai vēlāk iekasēto nodokļu atlaišanu. Attiecībā uz importu par 1999. gadu Eiropas Komisija pieņēma noraidošu lēmumu, par ko prasītāja cēla šo prasību par tiesību akta atcelšanu.

Prasības atcelt minēto lēmumu atbalstam prasītāja ir izvirzījusi sešus pamatus.

Pirmkārt, tā apgalvo, ka ir noticis Kopienas Muitas kodeksa 239. panta, Regulas (EEK) Nr. 1442/93 un Regulas (EK) Nr. 2362/98, kā arī PTO aprakstīto vispārpieņemto tirdzniecības paražu pārkāpums. Komisija esot pārkāpusi noteikumus, saskaņā ar kuriem ir atļauta licenču lietošanas tiesību iegūšana atbilstoši prasītājas izmantotajai tirdzniecības metodei, jo tā esot nepamatoti atzinusi, ka prasītāja ir pieļāvusi nolaidību.

Otrkārt, tā izvirza Kopienas Muitas kodeksa 239. panta un samērīguma principa pārkāpumu. Komisija esot atzinusi, ka konstatētais Spānijas licenču viltojums pārsniedzot parasto risku tirdzniecībā un ka šī situācija esot jāuzskata par īpašu. Tomēr prasītāja nepiekrīt tam, ka tā neesot rīkojusies kā rūpīgs tirgotājs un ka tā rezultātā neesot tikuši izpildīti Kopienas Muitas kodeksa 239. panta nosacījumi.

Treškārt, Komisija esot pārkāpusi Kopienas Muitas kodeksa 239. pantu, EKL 211. pantu, tiesiskās paļāvības aizsardzības principu un vispārīgo tiesību principu patere legem quam ipse fecisti. Tā prasītājai esot izvirzījusi stingrākas rūpības prasības nekā ir paredzēts tiesiskajā regulējumā un raksturīgs attiecīgajā nozarē, kaut arī Komisija un Spānijas iestādes neesot izpildījušas pašas savos tiesību aktos paredzētos pienākumus.

Ceturtkārt, esot pārkāpts Kopienas Muitas kodeksa 239. pants un vienlīdzīgas attieksmes princips, jo Komisija importu par 1998. gadu esot aplūkojusi savādāk kā importu par 1999. gadu.

Piektkārt, esot pārkāpts Kopienas Muitas kodeksa 220. panta 2. punkta b) apakšpunkts. Bez papildus darbībām neesot iespējams konstatēt, ka nav notikusi Spānijas iestāžu maldība 220. panta 2. punkta b) apakšpunkta nozīmē.

Sestkārt, esot pārkāptas būtiskas formas prasības, kā arī neesot ievērotas prasītājas tiesības uz aizstāvību.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/27 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/27

---

Prasība, kas celta 2010. gada 12. augustā — Yoshida Metal Industry/ITSB — Pi-Design (virsma ar melnās krāsas riņķiem)

(Lieta T-331/10)

()

2010/C 274/42

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Yoshida Metal Industry Co., Ltd (Niigata, Japāna) (pārstāvji — S. Verea, K. Muraro un M. Balestriero, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Pi-Design AG (Triengen, Šveice)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 1235/2008-1; |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 1235/2008-1;

| — | apstiprināt Anulēšanas nodaļas 2008. gada 21. jūlija lēmumu par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 1371244; |
| --- | --- |

—

apstiprināt Anulēšanas nodaļas 2008. gada 21. jūlija lēmumu par Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 1371244;

| — | apstiprināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas Nr. 1371244 spēkā esamību; |
| --- | --- |

—

apstiprināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas Nr. 1371244 spēkā esamību;

| — | piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīme, kuru lūdz atzīt par spēkā neesošu: grafiska preču zīme, kurā attēlota virsma ar melnās krāsas riņķiem, attiecībā uz precēm, kas ietilpst 8. un 21. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 1371244

Kopienas preču zīmes īpašniece: prasītāja

Lietas dalībniece, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Personas, kas lūdz atzīt Kopienas preču zīmi par spēkā neesošu, preču zīmes tiesības: persona, kas lūdz atzīt spēkā neesamību, ir pamatojusi savu pieteikumu ar absolūtiem atteikuma pamatojumiem saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. pantu

Anulēšanas nodaļas lēmums: pieteikumu par Kopienas preču zīmes atzīšanu par spēkā neesošu noraidīt

Apelāciju padomes lēmums: atcelt apstrīdēto lēmumu un atzīt Kopienas preču zīmes reģistrāciju par spēkā neesošu

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un e) apakšpunkta ii) daļas pārkāpums, jo Apelāciju padome esot pieļāvusi kļūdu, secinot, ka minēto pantu noteikumi ir piemērojami apstrīdētajai Kopienas preču zīmei

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/28

---

Prasība, kas celta 2010. gada 17. augustā — ATC u.c./Komisija

(Lieta T-333/10)

()

2010/C 274/43

Tiesvedības valoda — holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Animal Trading Company (ATC) BV (Loon op Zand, Nīderlande), Avicentra NV (Malle, Beļģija), Borgstein birds and Zoofood Trading VOF (Wamel, Nīderlande), Bird Trading Company Van der Stappen BV (Dongen, Nīderlande), New Little Bird’s srl. (Anagni, Itālija), Vogelhuis Kloeg (Zevenbergen, Nīderlande) un Pistone Giovanni (Westerlo, Beļģija) (pārstāvji — M. Osse un J. Houdijk, advokāti)

Atbildētāji: Eiropas Komisija un Eiropas Savienības Padome, ko pārstāv Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | piespriest Eiropas Savienībai un/vai Eiropas Komisijai atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājiem nodarīts saistībā ar Lēmuma 2005/760/EK (1) pieņemšanu un/vai tā pagarināšanu ar Lēmumu 2005/862/EK (2) un/vai Lēmumu 2006/79/EK (3), un/vai Lēmumu 2006/405/EK (4), un/vai Lēmumu 2006/522/EK (5), un/vai Lēmumu 2007/21/EK (6), un/vai Lēmumu 2007/183/EK (7), un/vai pieņemot Regulu 318/2007/EK (8); |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Savienībai un/vai Eiropas Komisijai atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājiem nodarīts saistībā ar Lēmuma 2005/760/EK (1) pieņemšanu un/vai tā pagarināšanu ar Lēmumu 2005/862/EK (2) un/vai Lēmumu 2006/79/EK (3), un/vai Lēmumu 2006/405/EK (4), un/vai Lēmumu 2006/522/EK (5), un/vai Lēmumu 2007/21/EK (6), un/vai Lēmumu 2007/183/EK (7), un/vai pieņemot Regulu 318/2007/EK (8);

| — | piespriest Eiropas Savienībai un/vai Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās un ārpustiesas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Savienībai un/vai Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās un ārpustiesas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji vēlas panākt tāda kaitējuma atlīdzību, kas tiem radies, pirmkārt, saistībā ar savvaļā notvertu putnu ievešanas aizliegumu, kas stājās spēkā 2005. gadā, otrkārt, saistībā ar šī aizlieguma pagarināšanu, treškārt, saistībā ar ierobežojumiem, kas ir spēkā kopš 2007. gada 1. jūlija attiecībā uz putnu ievešanu un kas faktiski turpina savvaļā notvertu putnu ievešanas aizliegumu.

Attiecībā uz pirmo kaitējuma atlīdzības prasības daļu, kas ir saistīta ar Lēmuma 2005/760/EK pieņemšanu, prasītāji izvirza trīs pamatus.

Pirmkārt, prasītāji apgalvo, ka Komisijai bija ļoti ierobežota rīcības brīvība, īstenojot savas pilnvaras saskaņā ar Direktīvas 91/496 (9) 18. pantu, un ka Komisija šīs pilnvaras pārsniedza, aizliedzot importu no valstīm, kurās nav bijis neviens inficēšanās ar putnu gripu gadījums vai kurās nav bijis konkrēts slimības izplatīšanās risks.

Otrkārt, prasītāji uzskata — pat, ja Komisijai būtu bijusi plašāka rīcības brīvība, tā tik un tā ir pieļāvusi pietiekami būtisku pārkāpumu. Šajā sakarā prasītāji norāda, ka Komisija nav pareizi izmantojusi savas pilnvaras, ir pārkāpusi samērīguma un vienlīdzīgas attieksmes principus, nav ņēmusi vērā tiesības uz īpašumu un tiesības veikt saimniecisko darbību, kā arī pārkāpusi tiesiskās paļāvības aizsardzības principu.

Prasītāji turpina ar apgalvojumu, ka tiem ir nodarīts reāls un droši zināms kaitējums un ka pastāv cēloņsakarība starp šo kaitējumu un Komisijas prettiesiskajām darbībām.

Treškārt, prasītāji apgalvo, ka viņiem nodarītais kaitējums pēc būtības ir ārkārtējs un specifisks, tāpēc tas ir ārpus jebkāda saimnieciska riska, kas ir saistīts ar šīs nozares darbībām. Pilnīgs savvaļas putnu ievešanas aizliegums, kā uzskata prasītāji, nebija paredzams, un šāds aizliegums īpaši nelabvēlīgi ietekmēja savvaļas putnu tirgotājus. Prasītāji vēlas panākt Komisijas atbildības noteikšanu arī gadījumā, ja tās rīcība tiktu uzskatīta par tiesisku.

Otrajā atlīdzības prasības daļā prasītāji lūdz piespriest atlīdzību par kaitējumu, kas tiem nodarīts, pagarinot aizliegumu ievest savvaļas putnus no trešajām valstīm. Šajā sakarā tie pamatojas tiem pašiem trim pamatiem, kas izvirzīti attiecībā uz atlīdzības prasības pirmo daļu.

Visbeidzot prasītāji vēlas panākt atlīdzību par kaitējumu, kas tiem nodarīts ar Regulu (EK) Nr. 318/2007, kurā ir noteikts, ka atļauts ievest tikai tādus putnus, kas ir audzēti nebrīvē un kuru izcelsme ir tikai dažās trešajās valstīs. Prasītāji šajā sakarā izvirza trīs pamatus.

Pirmkārt, prasītāji apgalvo, ka Regulā (EK) Nr. 318/2007 nav norādīts pietiekami precīzs juridiskais pamats. Viņi apgalvo, ka Direktīva 91/496 un Direktīva 92/65 (10) neietver nekādu juridisku pamatu, lai Komisija varētu pieņemt Regulu (EK) Nr. 318/2007.

Otrkārt, prasītāji apgalvo, ka ir pārkāpti vienlīdzīgas attieksmes un samērīguma principi, kā arī uzņēmējdarbības brīvība un tiesības uz īpašumu.

Prasītāji turpina ar apgalvojumu, ka tiem ir nodarīts reāls un droši zināms kaitējums un ka pastāv cēloņsakarība starp šo kaitējumu un Komisijas prettiesiskajām darbībām.

Treškārt, gadījumā, ja tiek atzīts, ka Komisija rīkojusies tiesiski, prasītāji lūdz atzīt Komisijas atbildību par kaitējumu, kas nodarīts ar Regulu (EK) Nr. 318/2007.

---

(1)  Komisijas 2005. gada 27. oktobra Lēmums 2005/760/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz nebrīvē turētu putnu ievešanu saistībā ar aizdomām par ļoti patogēno putnu gripu dažās trešās valstīs (OV L 285, 60. lpp.).

(2)  Komisijas 2005. gada 30. novembra Lēmums 2005/862/EK, ar ko groza Lēmumus 2005/759/EK un 2005/760/EK attiecībā uz pasākumiem putnu gripas apkarošanai putnu vidū, izņemot mājputnus (OV L 317, 19. lpp.).

(3)  Komisijas 2006. gada 31. janvāra Lēmums 2006/79/EK, ar ko groza Lēmumus 2005/759/EK un 2005/760/EK attiecībā uz to piemērošanas termiņu (OV L 36, 48. lpp.).

(4)  Komisijas 2006. gada 7. jūnija Lēmums 2006/405/EK, ar ko groza Lēmumu 2005/710/EK, 2005/734/EK, 2005/758/EK, 2005/759/EK, 2005/760/EK, 2006/247/EK un 2006/265/EK attiecībā uz dažiem aizsardzības pasākumiem saistībā ar ļoti patogēno putnu gripu (OV L 158, 14. lpp.).

(5)  Komisijas 2006. gada 25. jūlija Lēmums 2006/522/EK, ar ko groza Lēmumu 2005/759/EK un 2005/760/EK attiecībā uz dažiem aizsardzības pasākumiem saistībā ar ļoti patogēno putnu gripu un ar atsevišķu dzīvo putnu ievešanu Kopienā (OV L 205, 28. lpp.).

(6)  Komisijas 2006. gada 22. decembra Lēmums 2007/21/EK, ar ko groza Lēmumu 2005/760/EK attiecībā uz dažiem aizsardzības pasākumiem saistībā ar ļoti patogēno putnu gripu un tādu putnu ievedumiem Kopienā, kas nav mājputni (OV L 7, 12.01.2007., 44. lpp.).

(7)  Komisijas 2007. gada 23. marta Lēmums 2007/183/EK, ar ko groza Lēmumu 2005/760/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem attiecībā uz nebrīvē turētu putnu ievešanu saistībā ar aizdomām par ļoti patogēno putnu gripu dažās trešās valstīs (OV L 84, 44. lpp.).

(8)  Komisijas 2007. gada 23. marta Regula (EK) Nr. 318/2007, ar ko nosaka dzīvnieku veselības nosacījumus dažu putnu ievešanai Kopienā un attiecīgos karantīnas nosacījumus (OV L 84, 7. lpp.).

(9)  Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīva 91/496/EEK, ar ko nosaka principus attiecībā uz tādu dzīvnieku veterināro pārbaužu organizēšanu, kurus Kopienā ieved no trešām valstīm, un ar ko groza Direktīvu 89/662/EEK, Direktīvu 90/425/EEK un Direktīvu 90/675/EEK (OV L 268, 56. lpp.).

(10)  Padomes 1992. gada 13. jūlija Direktīva 92/65/EEK, ar ko paredz dzīvnieku veselības prasības attiecībā uz tādu dzīvnieku, spermas, olšūnu un embriju tirdzniecību un importu Kopienā, uz kuriem neattiecas dzīvnieku veselības prasības, kas paredzētas īpašos Kopienas noteikumos, kuri minēti Direktīvas 90/425/EEK A(I) pielikumā (OV L 268, 54. lpp.).

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/29 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/29

---

Prasība, kas celta 2010. gada 10. augustā — Abercrombie & Fitch Europe/ITSB — Gilli (“GILLY HICKS”)

(Lieta T-336/10)

()

2010/C 274/44

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Abercrombie & Fitch Europe SA (Mendrisio, Šveice) (pārstāvji — S. Malynicz, Barrister, D. Stone un L. Ritchie, Solicitors)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Gilli Srl (Milāna, Itālija)

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 832/2008-1 un |
| --- | --- |

—

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 20. maija lēmumu lietā R 832/2008-1 un

| — | piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam un otrai procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā Kopienas preču zīme: vārdiska preču zīme “GILLY HICKS” attiecībā uz precēm un pakalpojumiem, kas ietilpst 3., 14., 25. un 35. klasē — Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 5194543

Iebildumu procesā pretstatītās preču zīmes vai apzīmējuma īpašniece: otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece

Pretstatītā preču zīme vai apzīmējums: Kopienas grafiskas preču zīmes “GILLI” reģistrācija Nr. 3566007 attiecībā uz precēm, kas ietilpst 3., 9., 14. un 25. klasē

Iebildumu nodaļas lēmums: iebildumus daļēji apmierināt

Apelāciju padomes lēmums: apstrīdēto lēmumu daļēji atcelt

Izvirzītie pamati: Padomes Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums, jo Apelāciju padome neesot pareizi veikusi preču zīmju vizuālu, fonētisku un konceptuālu salīdzinājumu un līdz ar to esot pieļāvusi kļūdu attiecībā uz sajaukšanas iespēju

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/30

---

Vispārējās tiesas 2010. gada 24. augusta rīkojums — Pineapple Trademarks/ITSB — Dalmau Salmons (“KUSTOM”)

(Lieta T-272/09) (1)

()

2010/C 274/45

Tiesvedības valoda — angļu

Otrās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 220, 12.09.2009.

---

Eiropas Savienības Civildienesta tiesa

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/31

---

Civildienesta tiesas (Plēnums) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Mandt/Parlaments

(Lieta F-45/07) (1)

(Civildienests - Ierēdņi - Apgādnieka zaudējuma pensija - Civildienesta noteikumu 79. pants - Civildienesta noteikumu VIII pielikuma 18. pants - Pārdzīvojušais laulātais - Divu personu atzīšana par pārdzīvojušo laulāto - Samazināšana par 50 % - Tiesiskā paļāvība - Savstarpējas atbilstības prasība)

2010/C 274/46

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Wolfgang Mandt (Kreuztal, Vācija) (pārstāve — B. Kolb, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — sākotnēji K. Zejdová, J. F. de Wachter un U. Rösslein, pēc tam J. F. de Wachter, K. Zejdová un S. Seyr)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētāja prasījumu atbalstam: Kurt-Wolfgang Braun Neumann, kurš nomira 2009. gada 9. oktobrī un kura vienīgā mantiniece ir Shirley Meyer (Bedburg-Hau, Vācija) (pārstāvis — P. Ames, avocat)

Priekšmets

Eiropas Parlamenta 2007. gada 8. februāra lēmuma, ar ko noraida prasītāja sūdzību samazināt apgādnieka zaudējuma pensiju par 50 %, atcelšana — Pilnīgas samaksas pieprasījums

Rezolutīvā daļa:

| 1) | izbeigt tiesvedību lietā par prasījumiem piespriest Parlamentam izmaksāt Mandt visu apgādnieka zaudējuma pensijas summu tiktāl, ciktāl šie prasījumi attiecas uz laika posmu pēc 2009. gada 31. oktobra; |
| --- | --- |

1)

izbeigt tiesvedību lietā par prasījumiem piespriest Parlamentam izmaksāt Mandt visu apgādnieka zaudējuma pensijas summu tiktāl, ciktāl šie prasījumi attiecas uz laika posmu pēc 2009. gada 31. oktobra;

| 2) | pārējā daļā prasību noraidīt; |
| --- | --- |

2)

pārējā daļā prasību noraidīt;

| 3) | katrs lietas dalībnieks, ieskaitot personu, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pats. |
| --- | --- |

3)

katrs lietas dalībnieks, ieskaitot personu, kas iestājusies lietā, sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

---

(1)  OV C 183, 04.08.2007., 43. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/31

---

Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 7. jūlija spriedums — Tomas/Eiropas Parlaments

(Lietas F-116/07, F-13/08 un F-31/08) (1)

(Civildienests - Pagaidu darbinieki - Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 2. panta c) punkts - Atlaišana - Uzticības saikne - Iepriekšēja konsultēšanās ar Parlamenta personāla komiteju - Neesamība)

2010/C 274/47

Tiesvedības valoda — lietuviešu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Stanislovas Tomas (Viļņa, Lietuva) (pārstāvis — M. Michalauskas)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — A. Lukošiūtė un K. Zejdová)

Priekšmets

Pirmkārt, iecēlējinstitūcijas lēmuma par prasītāja atlaišanu no darba atcelšana un, otrkārt, prasība atlīdzināt morālo kaitējumu un ciestos materiālos zaudējumus

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasības lietā F-116/07 un F-13/08 noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasības lietā F-116/07 un F-13/08 noraidīt;

| 2) | Eiropas Parlaments izmaksā Stanislovas Tomas summu EUR 1 000 apmērā, atlīdzinot viņa ciesto morālo kaitējumu; |
| --- | --- |

2)

Eiropas Parlaments izmaksā Stanislovas Tomas summu EUR 1 000 apmērā, atlīdzinot viņa ciesto morālo kaitējumu;

| 3) | pārējā daļā prasību lietā F-31/08 noraidīt; |
| --- | --- |

3)

pārējā daļā prasību lietā F-31/08 noraidīt;

| 4) | katrs lietas dalībnieks prasībās lietās F-116/07, F-13/08 un F-31/08 sedz savus tiesāšanās izdevumus pats. |
| --- | --- |

4)

katrs lietas dalībnieks prasībās lietās F-116/07, F-13/08 un F-31/08 sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

---

(1)  OV C 64, 08.03.2008., 65. lpp., OV C 142, 07.06.2008., 39. lpp., un OV C 158, 21.06.2008., 26. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/32

---

Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Füller-Tomlinson/Parlaments

(Lieta F-97/08) (1)

(Civildienests - Bijušais pagaidu darbinieks - Arodslimība - Fiziskās un garīgās integritātes aizskārums - Slimības atzīšanai par arodslimību paredzētās procedūras ilgums)

2010/C 274/48

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Paulette Füller-Tomlinson (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — L. Levi, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji — K. Zejdová un S. Seyr)

Priekšmets

Prasība atcelt lēmumu, ar kuru prasītājas paliekošas daļējas invaliditātes uz arodslimību attiecināmā daļa noteikta 20 % apmērā, kā arī pakārtoti piespriest atbildētājam samaksāt summu prasītājai nodarītā morālā kaitējuma atlīdzībai

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Füller-Tomlinson atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Füller-Tomlinson atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 44, 21.02.2009., 76. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/32

---

Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 1. jūlija spriedums — Časta/Komisija

(Lieta F-40/09) (1)

(Civildienests - Atklāts konkurss - Nepielaišana pie mutiskā pārbaudījuma - Pārskatīšanas lūgums - Pienākums norādīt pamatojumu - Nepieciešamā profesionālā pieredze - Apliecinājuma novēlota iesniegšana - Vienlīdzīgas attieksmes princips - Prasība atcelt tiesību aktu - Prasība par zaudējumu atlīdzību)

2010/C 274/49

Tiesvedības valoda — čehu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Radek Časta (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — L. Tahotná, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — B. Eggers un M. L. Jelínek)

Priekšmets

Pirmkārt, prasība atcelt EPSO lēmumu nepielaist prasītāju mutiskiem pārbaudījumiem atklātā konkursā EPSO/AD/107/07-LAW tādēļ, ka nav izpildīts nosacījums par 3 gadu pieredzi augstākā līmeņa vadītāja amatā, un, otrkārt, prasība piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājam ciestos materiālos zaudējumus un morālo kaitējumu.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Časta atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Časta atlīdzina visus tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 153, 04.07.2009., 51. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/33

---

Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2010. gada 4. maija spriedums — Fries Guggenheim/CEDEFOP

(Lieta F-47/09) (1)

(Civildienests - Pagaidu darbinieks - Līguma nepagarināšana - Civildienesta noteikumu 11.a pants - Civildienesta noteikumu II pielikuma 1. panta sestā daļa - Personāla pārstāvības pienākumi - Objektivitātes un neatkarības pienākums)

2010/C 274/50

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Eric Mathias Fries Guggenheim (Strasbūra, Francija) (pārstāvis — M.-A. Lucas, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centrs (pārstāvji — M. Fuchs, kam palīdz B. Wägenbaur, avocat)

Priekšmets

Atcelt CEDEFOP lēmumu nepagarināt prasītāja pagaidu darbinieka līgumu un, ja tas nav atkārtoti pieņemts darbā, piespriest atbildētājam samaksāt viņam zaudējumu atlīdzību par ciesto morālo kaitējumu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Fries Guggenheim atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Fries Guggenheim atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 153, 04.07.2009., 52. lpp.

---

| 9.10.2010 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 274/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.10.2010

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 274/33

---

Prasība, kas celta 2010. gada 3. augustā — Mantzouratos/Parlaments

(Lieta F-64/10)

()

2010/C 274/51

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Andreas Mantzouratos (Brisele, Beļģija) (pārstāvji — S. Orlandi, A. Coolen, J.-N. Louis, E. Marchal, avocats)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Strīda priekšmets un apraksts

Eiropas Parlamenta lēmuma nepaaugstināt prasītāju amatā AD 13 pakāpē 2009. gada amatā paaugstināšanas ietvaros atcelšana, kā arī lēmumus paaugstināt amatā minētajā pakāpē ierēdņus, kuriem ir mazāk nopelnu punktu kā prasītājam, atcelšana

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Eiropas Parlamenta lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā AD 13 pakāpē 2009. gada amatā paaugstināšanas ietvaros atcelšana, kā arī lēmumus paaugstināt amatā minētajā pakāpē ierēdņus, kuriem ir mazāk nopelnu (punktu) kā prasītājam; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Parlamenta lēmumu nepaaugstināt prasītāju amatā AD 13 pakāpē 2009. gada amatā paaugstināšanas ietvaros atcelšana, kā arī lēmumus paaugstināt amatā minētajā pakāpē ierēdņus, kuriem ir mazāk nopelnu (punktu) kā prasītājam;

| — | piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Parlamentam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

---