# Europos Sąjungos C 307E/2007

| | ISSN 1725-521X |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | C 307E |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Informacija ir prane_imai | 50 tomas2007m. gruodžio 18d. |

ISSN 1725-521X

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

C 307E

Leidimas lietuvių kalba

Informacija ir prane_imai

50 tomas2007m. gruodžio 18d.

---

| Prane_imo Nr. | Turinys | Puslapis |
| --- | --- | --- |
| | III   Parengiamieji aktai |
| | TARYBA |
| 2007/C 307E/01 | 2007 m. spalio 15 d. Tarybos bendroji pozicija (EB) Nr. 18/2007, priimta pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 251 straipsnyje pateiktą tvarką, siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo (
  1
  ) | 1 |
| 2007/C 307E/02 | 2007 m. lapkričio 8 d. Tarybos bendroji pozicija (EB) Nr. 19/2007, priimta pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 251 straipsnyje pateiktą tvarką, siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą, iš dalies keičiančią Direktyvą 97/67/EB, siekiant visiško Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo | 22 |

Prane_imo Nr.

Turinys

Puslapis

III   Parengiamieji aktai

TARYBA

2007/C 307E/01

2007 m. spalio 15 d. Tarybos bendroji pozicija (EB) Nr. 18/2007, priimta pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 251 straipsnyje pateiktą tvarką, siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo (
  1
  )

1

1

2007/C 307E/02

2007 m. lapkričio 8 d. Tarybos bendroji pozicija (EB) Nr. 19/2007, priimta pagal Europos bendrijos steigimo sutarties 251 straipsnyje pateiktą tvarką, siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą, iš dalies keičiančią Direktyvą 97/67/EB, siekiant visiško Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo

22

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Tekstas svarbus EEE |

---

(1)   Tekstas svarbus EEE

1

| LT | |
| --- | --- |

LT

---

III Parengiamieji aktai

TARYBA

| 18.12.2007 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | CE 307/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.12.2007

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

CE 307/1

---

BENDROJI POZICIJA (EB) Nr. 18/2007

Tarybos priimta 2007 m. spalio 15 d.

siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2007/.../EB, iš dalies keičiančią Tarybos direktyvą 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo

(Tekstas svarbus EEE)

(2007/C 307 E/01)

EUROPOS PARLAMENTAS IR EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalį ir į 55 straipsnį,

atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),

atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),

laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),

kadangi:

| (1) | Tarybos direktyvoje 89/552/EEB (4) suderinamos tam tikros valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytos nuostatos, susijusios su televizijos programų transliavimu. Tačiau dėl naujų technologijų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų perdavimo srityje reikia pritaikyti reguliavimo sistemą, kad būtų atsižvelgiama į struktūrinių pokyčių, informacijos ir ryšių technologijų (IRT) sklaidą ir technologinių inovacijų poveikį verslo modeliams, ypač komercinio programų transliavimo finansavimą, ir užtikrinamos optimalios konkurencijos sąlygos bei teisinis tikrumas Europos informacinių technologijų ir žiniasklaidos sektoriui ir paslaugų teikėjams, o taip pati pagarba kultūrinei ir kalbinei įvairovei. |
| --- | --- |

(1)

Tarybos direktyvoje 89/552/EEB (4) suderinamos tam tikros valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytos nuostatos, susijusios su televizijos programų transliavimu. Tačiau dėl naujų technologijų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų perdavimo srityje reikia pritaikyti reguliavimo sistemą, kad būtų atsižvelgiama į struktūrinių pokyčių, informacijos ir ryšių technologijų (IRT) sklaidą ir technologinių inovacijų poveikį verslo modeliams, ypač komercinio programų transliavimo finansavimą, ir užtikrinamos optimalios konkurencijos sąlygos bei teisinis tikrumas Europos informacinių technologijų ir žiniasklaidos sektoriui ir paslaugų teikėjams, o taip pati pagarba kultūrinei ir kalbinei įvairovei.

| (2) | Valstybių narių įstatymai ir kiti teisės aktai, susiję su televizijos programų transliavimu, jau reglamentuojami Direktyva 89/552/EEB, tačiau taisyklėse, kurios taikomos veiklai, pavyzdžiui, užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, yra skirtumų, ir kai kurie iš jų gali kliudyti laisvam tų paslaugų judėjimui Europos Bendrijoje ir iškraipyti konkurenciją vidaus rinkoje. |
| --- | --- |

(2)

Valstybių narių įstatymai ir kiti teisės aktai, susiję su televizijos programų transliavimu, jau reglamentuojami Direktyva 89/552/EEB, tačiau taisyklėse, kurios taikomos veiklai, pavyzdžiui, užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, yra skirtumų, ir kai kurie iš jų gali kliudyti laisvam tų paslaugų judėjimui Europos Bendrijoje ir iškraipyti konkurenciją vidaus rinkoje.

| (3) | Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos yra ir kultūrinės, ir ekonominės paslaugos. Vis didėjanti šių paslaugų svarba visuomenei, demokratijai — visų pirma užtikrinant informacijos laisvę, nuomonių įvairovę, žiniasklaidos pliuralizmą, — švietimui ir kultūrai yra priežastis šioms paslaugoms taikyti specialias taisykles. |
| --- | --- |

(3)

Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos yra ir kultūrinės, ir ekonominės paslaugos. Vis didėjanti šių paslaugų svarba visuomenei, demokratijai — visų pirma užtikrinant informacijos laisvę, nuomonių įvairovę, žiniasklaidos pliuralizmą, — švietimui ir kultūrai yra priežastis šioms paslaugoms taikyti specialias taisykles.

| (4) | Sutarties 151 straipsnio 4 dalyje reikalaujama, kad Bendrija, imdamasi kokių nors veiksmų pagal kitas Sutarties nuostatas, atsižvelgtų į kultūros aspektus, visų pirma siekdama gerbti ir skatinti kultūrų įvairovę. |
| --- | --- |

(4)

Sutarties 151 straipsnio 4 dalyje reikalaujama, kad Bendrija, imdamasi kokių nors veiksmų pagal kitas Sutarties nuostatas, atsižvelgtų į kultūros aspektus, visų pirma siekdama gerbti ir skatinti kultūrų įvairovę.

| (5) | Europos Parlamentas 2005 m. gruodžio 1 d. (5) ir 2006 m. balandžio 4 d. (6) rezoliucijose dėl Dohos derybų raundo ir dėl PPO ministrų konferencijos paragino vykdant derybas dėl Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis (GATS) neliberalizuoti pagrindinių viešųjų paslaugų, pavyzdžiui, audiovizualinių paslaugų. 2006 m. balandžio 27 d. rezoliucijoje (7) Europos Parlamentas parėmė Unesco konvenciją dėl kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo, kurioje ypač pabrėžiama, kad „kultūrinė veikla, kultūros vertybės ir paslaugos yra ekonominio ir kultūrinio pobūdžio, nes perteikia identitetą, vertybes ir prasmę, todėl neturėtų būti manoma, kad jos turi vien tik komercinę vertę“. 2006 m. gegužės 18 d. Tarybos sprendimu dėl Konvencijos dėl kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo sudarymo (8) Unesco konvencija buvo patvirtinta Bendrijos vardu. Konvencija įsigaliojo 2007 m. kovo 18 d. Šia Direktyva laikomasi tos Konvencijos principų. |
| --- | --- |

(5)

Europos Parlamentas 2005 m. gruodžio 1 d. (5) ir 2006 m. balandžio 4 d. (6) rezoliucijose dėl Dohos derybų raundo ir dėl PPO ministrų konferencijos paragino vykdant derybas dėl Bendrojo susitarimo dėl prekybos paslaugomis (GATS) neliberalizuoti pagrindinių viešųjų paslaugų, pavyzdžiui, audiovizualinių paslaugų. 2006 m. balandžio 27 d. rezoliucijoje (7) Europos Parlamentas parėmė Unesco konvenciją dėl kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo, kurioje ypač pabrėžiama, kad „kultūrinė veikla, kultūros vertybės ir paslaugos yra ekonominio ir kultūrinio pobūdžio, nes perteikia identitetą, vertybes ir prasmę, todėl neturėtų būti manoma, kad jos turi vien tik komercinę vertę“. 2006 m. gegužės 18 d. Tarybos sprendimu dėl Konvencijos dėl kultūrų raiškos įvairovės apsaugos ir skatinimo sudarymo (8) Unesco konvencija buvo patvirtinta Bendrijos vardu. Konvencija įsigaliojo 2007 m. kovo 18 d. Šia Direktyva laikomasi tos Konvencijos principų.

| (6) | Tradicinės audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, pvz., televizija, ir naujos užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, yra svarbus įsidarbinimo šaltinis Bendrijoje, ypač mažose ir vidutinėse įmonėse, ir jos skatina ekonominį augimą bei investicijas. Atsižvelgiant į lygiaverčių sąlygų ir veiksmingos Europos audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų rinkos svarbą, turėtų būti laikomasi pagrindinių vidaus rinkos principų, pvz., laisvos konkurencijos ir vienodų sąlygų sudarymo, kad taip būtų užtikrintas audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų rinkos skaidrumas ir nuspėjamumas bei kad nebūtų sudaryta didelių kliūčių į ją patekti. |
| --- | --- |

(6)

Tradicinės audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, pvz., televizija, ir naujos užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, yra svarbus įsidarbinimo šaltinis Bendrijoje, ypač mažose ir vidutinėse įmonėse, ir jos skatina ekonominį augimą bei investicijas. Atsižvelgiant į lygiaverčių sąlygų ir veiksmingos Europos audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų rinkos svarbą, turėtų būti laikomasi pagrindinių vidaus rinkos principų, pvz., laisvos konkurencijos ir vienodų sąlygų sudarymo, kad taip būtų užtikrintas audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų rinkos skaidrumas ir nuspėjamumas bei kad nebūtų sudaryta didelių kliūčių į ją patekti.

| (7) | Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas teikiančios Europos bendrovės susiduria su teisinio netikrumo ir nevienodų konkurencijos sąlygų problemomis, kurios susijusios su naujas užsakomąsias audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas reglamentuojančiais teisės aktais. Todėl, siekiant išvengti konkurencijos iškraipymo, padidinti teisinį tikrumą, padėti užbaigti vidaus rinkos kūrimą bei sudaryti sąlygas bendros informacinės erdvės atsiradimui, visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms — tiek televizijos programų transliavimo (t. y. linijinėms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms), tiek užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms (t. y. nelinijinėms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms) — būtina taikyti bent pagrindines suderintas taisykles. Pagrindiniai Direktyvos 89/552/EEB principai, t. y. kilmės šalies principas ir bendrieji minimalūs standartai, pasiteisino, todėl jie turi likti galioti. |
| --- | --- |

(7)

Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas teikiančios Europos bendrovės susiduria su teisinio netikrumo ir nevienodų konkurencijos sąlygų problemomis, kurios susijusios su naujas užsakomąsias audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas reglamentuojančiais teisės aktais. Todėl, siekiant išvengti konkurencijos iškraipymo, padidinti teisinį tikrumą, padėti užbaigti vidaus rinkos kūrimą bei sudaryti sąlygas bendros informacinės erdvės atsiradimui, visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms — tiek televizijos programų transliavimo (t. y. linijinėms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms), tiek užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms (t. y. nelinijinėms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms) — būtina taikyti bent pagrindines suderintas taisykles. Pagrindiniai Direktyvos 89/552/EEB principai, t. y. kilmės šalies principas ir bendrieji minimalūs standartai, pasiteisino, todėl jie turi likti galioti.

| (8) | 2003 m. gruodžio 15 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Europos audiovizualinės politikos reguliavimo ateities, kuriame pabrėžė, kad reguliavimo politika tame sektoriuje dabar ir ateityje turi apsaugoti tam tikrus visuomenės interesus, pavyzdžiui, kultūrų įvairovę, teisę gauti informaciją, žiniasklaidos pliuralizmą, nepilnamečių apsaugą bei vartotojų apsaugą ir geresnį visuomenės informuotumą bei žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumą. |
| --- | --- |

(8)

2003 m. gruodžio 15 d. Komisija priėmė komunikatą dėl Europos audiovizualinės politikos reguliavimo ateities, kuriame pabrėžė, kad reguliavimo politika tame sektoriuje dabar ir ateityje turi apsaugoti tam tikrus visuomenės interesus, pavyzdžiui, kultūrų įvairovę, teisę gauti informaciją, žiniasklaidos pliuralizmą, nepilnamečių apsaugą bei vartotojų apsaugą ir geresnį visuomenės informuotumą bei žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumą.

| (9) | 1999 m. sausio 25 d. Tarybos ir Taryboje susirinkusių valstybių narių vyriausybių atstovų rezoliucijoje dėl visuomeninio transliuotojo (9) dar kartą patvirtinta, kad vykdant visuomeninio transliuotojo misiją reikia ir toliau naudotis technologijų pažanga. Privačių ir visuomeninių audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjų egzistavimas kartu yra išskirtinis Europos audiovizualinės žiniasklaidos rinkos požymis. |
| --- | --- |

(9)

1999 m. sausio 25 d. Tarybos ir Taryboje susirinkusių valstybių narių vyriausybių atstovų rezoliucijoje dėl visuomeninio transliuotojo (9) dar kartą patvirtinta, kad vykdant visuomeninio transliuotojo misiją reikia ir toliau naudotis technologijų pažanga. Privačių ir visuomeninių audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjų egzistavimas kartu yra išskirtinis Europos audiovizualinės žiniasklaidos rinkos požymis.

| (10) | Komisija priėmė iniciatyvą „i2010: Europos informacinė visuomenė“, kuria siekiama skatinti informacinės visuomenės ir žiniasklaidos sektoriaus augimą ir darbo vietų kūrimą. Tai yra išsami strategija, kurios tikslas — skatinti europinio turinio kūrimą ir skaitmeninės ekonomikos plėtrą bei IRT naudojimą informacinės visuomenės paslaugų ir žiniasklaidos paslaugų, tinklų ir įrenginių konvergencijos aplinkybėmis modernizuojant ir taikant visas ES politikos priemones: reguliavimo priemones, mokslinius tyrimus ir partnerystę su pramone. Komisija įsipareigojo sukurti nuoseklią informacinės visuomenės paslaugų ir žiniasklaidos paslaugų vidaus rinkoje sistemą ir modernizuoti audiovizualines paslaugas reglamentuojančius teisės aktus, pradedant 2005 m. Komisijos pasiūlymu modernizuoti Televizijos be sienų direktyvą ir pakeisti ją į Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvą. Iš esmės iniciatyvos i2010 tikslas bus pasiektas netrukdant pramonei augti — reguliuojant jos veiklą tik tiek, kiek būtina, taip pat netrukdant naujoms mažoms įmonėms, kurios yra ateities gerovės ir darbo vietų kūrėjos, klestėti, kurti inovacijas ir užimtumą laisvoje rinkoje. |
| --- | --- |

(10)

Komisija priėmė iniciatyvą „i2010: Europos informacinė visuomenė“, kuria siekiama skatinti informacinės visuomenės ir žiniasklaidos sektoriaus augimą ir darbo vietų kūrimą. Tai yra išsami strategija, kurios tikslas — skatinti europinio turinio kūrimą ir skaitmeninės ekonomikos plėtrą bei IRT naudojimą informacinės visuomenės paslaugų ir žiniasklaidos paslaugų, tinklų ir įrenginių konvergencijos aplinkybėmis modernizuojant ir taikant visas ES politikos priemones: reguliavimo priemones, mokslinius tyrimus ir partnerystę su pramone. Komisija įsipareigojo sukurti nuoseklią informacinės visuomenės paslaugų ir žiniasklaidos paslaugų vidaus rinkoje sistemą ir modernizuoti audiovizualines paslaugas reglamentuojančius teisės aktus, pradedant 2005 m. Komisijos pasiūlymu modernizuoti Televizijos be sienų direktyvą ir pakeisti ją į Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyvą. Iš esmės iniciatyvos i2010 tikslas bus pasiektas netrukdant pramonei augti — reguliuojant jos veiklą tik tiek, kiek būtina, taip pat netrukdant naujoms mažoms įmonėms, kurios yra ateities gerovės ir darbo vietų kūrėjos, klestėti, kurti inovacijas ir užimtumą laisvoje rinkoje.

| (11) | 2003 m. rugsėjo 4 d. (10), 2004 m. balandžio 22 d. (11) ir 2005 m. rugsėjo 6 d. (12) Europos Parlamentas priėmė rezoliucijas, kuriose raginama pritaikyti Direktyvą 89/552/EEB prie struktūrinių pokyčių ir technologijų pažangos visapusiškai laikantis pagrindinių direktyvos principų, kurie lieka galioti. Be to, jis iš esmės parėmė bendrą principą, pagal kurį pagrindinės taisyklės taikomos visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, o papildomos taisyklės — televizijos transliavimo paslaugoms. |
| --- | --- |

(11)

2003 m. rugsėjo 4 d. (10), 2004 m. balandžio 22 d. (11) ir 2005 m. rugsėjo 6 d. (12) Europos Parlamentas priėmė rezoliucijas, kuriose raginama pritaikyti Direktyvą 89/552/EEB prie struktūrinių pokyčių ir technologijų pažangos visapusiškai laikantis pagrindinių direktyvos principų, kurie lieka galioti. Be to, jis iš esmės parėmė bendrą principą, pagal kurį pagrindinės taisyklės taikomos visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, o papildomos taisyklės — televizijos transliavimo paslaugoms.

| (12) | Ši direktyva užtikrina, kad būtų labiau gerbiamos pagrindinės teisės, ir ji visiškai atitinka Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (13), ypač jos 11 straipsnyje, pripažįstamus principus. Šiuo atžvilgiu ši direktyva jokiu būdu neturėtų valstybėms narėms trukdyti taikyti savo konstitucinių nuostatų dėl spaudos laisvės ir laisvės reikšti savo mintis bei įsitikinimus žiniasklaidoje. |
| --- | --- |

(12)

Ši direktyva užtikrina, kad būtų labiau gerbiamos pagrindinės teisės, ir ji visiškai atitinka Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje (13), ypač jos 11 straipsnyje, pripažįstamus principus. Šiuo atžvilgiu ši direktyva jokiu būdu neturėtų valstybėms narėms trukdyti taikyti savo konstitucinių nuostatų dėl spaudos laisvės ir laisvės reikšti savo mintis bei įsitikinimus žiniasklaidoje.

| (13) | Ši direktyva neturėtų paveikti valstybių narių įsipareigojimų, atsirandančių taikant 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/34/EB, nustatančią informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (14). Todėl užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms taikytinų nacionalinių priemonių, kurios yra griežtesnės arba išsamesnės negu priemonės, kurių reikalaujama šiai direktyvai perkelti į nacionalinę teisę, projektui būtų taikomi Direktyvos 98/34/EB (15) 8 straipsniu nustatytos pareigos dėl procedūrų. |
| --- | --- |

(13)

Ši direktyva neturėtų paveikti valstybių narių įsipareigojimų, atsirandančių taikant 1998 m. birželio 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 98/34/EB, nustatančią informacijos apie techninius standartus, reglamentus ir informacinės visuomenės paslaugų taisykles teikimo tvarką (14). Todėl užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms taikytinų nacionalinių priemonių, kurios yra griežtesnės arba išsamesnės negu priemonės, kurių reikalaujama šiai direktyvai perkelti į nacionalinę teisę, projektui būtų taikomi Direktyvos 98/34/EB (15) 8 straipsniu nustatytos pareigos dėl procedūrų.

| (14) | 2002 m. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (16) pagal jos 1 straipsnio 3 dalį nedaro poveikio Bendrijos ar nacionalinio lygio priemonėms, kuriomis siekiama bendros svarbos tikslų, ypač susijusių su turinio reguliavimu ir audiovizualine politika. |
| --- | --- |

(14)

2002 m. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/21/EB dėl elektroninių ryšių tinklų ir paslaugų bendrosios reguliavimo sistemos (Pagrindų Direktyva) (16) pagal jos 1 straipsnio 3 dalį nedaro poveikio Bendrijos ar nacionalinio lygio priemonėms, kuriomis siekiama bendros svarbos tikslų, ypač susijusių su turinio reguliavimu ir audiovizualine politika.

| (15) | Šios direktyvos nuostatomis neturėtų būti reikalaujama ar skatinama, kad valstybės narės nustatytų naujas kurio nors audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos tipo licencijavimo ar administracinių leidimų sistemas. |
| --- | --- |

(15)

Šios direktyvos nuostatomis neturėtų būti reikalaujama ar skatinama, kad valstybės narės nustatytų naujas kurio nors audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos tipo licencijavimo ar administracinių leidimų sistemas.

| (16) | Šioje direktyvoje audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų sąvokos apibrėžimas turėtų būti aiškinamas kaip apimantis tik tas audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas — televizijos transliavimo ar užsakomąsias, kurios yra masinio informavimo pobūdžio, t.y. tas, kurios skirtos didelei plačiosios visuomenės daliai arba kurios galėtų turėti akivaizdų poveikį jai. Jos taikymo sritis turėtų būti apribota Sutartyje apibrėžtomis paslaugomis ir todėl turėtų apimti visų formų ekonominę veiklą, įskaitant viešųjų paslaugų įmones, bet neapimti veiklos, kuri visų pirma yra ne ekonominio pobūdžio ir kuri nekonkuruoja su televizijos programų transliavimu, pavyzdžiui, asmeninių tinklaviečių ir paslaugų, kurias sudaro privačių vartotojų sukurto audiovizualinio turinio, skirto dalintis ir keistis informacija bendrų interesų bendruomenėse, teikimo arba platinimo. |
| --- | --- |

(16)

Šioje direktyvoje audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų sąvokos apibrėžimas turėtų būti aiškinamas kaip apimantis tik tas audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas — televizijos transliavimo ar užsakomąsias, kurios yra masinio informavimo pobūdžio, t.y. tas, kurios skirtos didelei plačiosios visuomenės daliai arba kurios galėtų turėti akivaizdų poveikį jai. Jos taikymo sritis turėtų būti apribota Sutartyje apibrėžtomis paslaugomis ir todėl turėtų apimti visų formų ekonominę veiklą, įskaitant viešųjų paslaugų įmones, bet neapimti veiklos, kuri visų pirma yra ne ekonominio pobūdžio ir kuri nekonkuruoja su televizijos programų transliavimu, pavyzdžiui, asmeninių tinklaviečių ir paslaugų, kurias sudaro privačių vartotojų sukurto audiovizualinio turinio, skirto dalintis ir keistis informacija bendrų interesų bendruomenėse, teikimo arba platinimo.

| (17) | Užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms būdinga, kad jos yra „panašios į televiziją“, t. y. jos, kaip ir televizijos programos, konkuruoja dėl tos pačios auditorijos, o dėl šių paslaugų pobūdžio bei priemonių, suteikiančių galimybę naudotis paslaugomis, vartotojas pagrįstai tikėtųsi pagal šios direktyvos taikymo sritį reglamentuojamos apsaugos. Atsižvelgiant į tai ir siekiant užkirsti kelią skirtumams laisvo judėjimo ir konkurencijos srityse, „programos“ samprata turėtų būti aiškinama dinamiškai, atsižvelgiant į televizijos programų transliavimo pokyčius. |
| --- | --- |

(17)

Užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms būdinga, kad jos yra „panašios į televiziją“, t. y. jos, kaip ir televizijos programos, konkuruoja dėl tos pačios auditorijos, o dėl šių paslaugų pobūdžio bei priemonių, suteikiančių galimybę naudotis paslaugomis, vartotojas pagrįstai tikėtųsi pagal šios direktyvos taikymo sritį reglamentuojamos apsaugos. Atsižvelgiant į tai ir siekiant užkirsti kelią skirtumams laisvo judėjimo ir konkurencijos srityse, „programos“ samprata turėtų būti aiškinama dinamiškai, atsižvelgiant į televizijos programų transliavimo pokyčius.

| (18) | Šioje direktyvoje audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų sąvokos apibrėžimas turėtų apimti visuomenės informavimo priemones, skirtas plačiosios visuomenės informavimui, pramogoms ir švietimui, bei komercinius audiovizualinius pranešimus, tačiau neapimti jokių asmeninės korespondencijos formų, pavyzdžiui, ribotam adresatų skaičiui siunčiamų elektroninių laiškų. Sąvokos apibrėžimas taip pat neturėtų apimti jokių paslaugų, kurių pagrindinis tikslas nėra teikti programas, t. y. kuriose bet koks audiovizualinis turinys yra tik šalutinis, o ne pagrindinis tikslas teikiant paslaugą. Pavyzdžiui, tai gali būti tinklavietė, kurioje yra audiovizualinių elementų, kurių funkcija — tik pagalbinė, pavyzdžiui, animacinių grafikos elementų, trumpų reklaminių skelbimų ar informacijos, susijusios su produktu ar kitokia nei audiovizualine paslauga. Dėl šių priežasčių sėkmės žaidimai, kuriuose statoma pinigų suma, įskaitant loterijas bei lažybas ir kitas azartinių lošimų paslaugų formas, taip pat prijungties režimo žaidimai ir paieškos programos, išskyrus laidas, skirtas azartiniams lošimams ar sėkmės žaidimams, taip pat neturėtų patekti į šios direktyvos taikymo sritį. |
| --- | --- |

(18)

Šioje direktyvoje audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų sąvokos apibrėžimas turėtų apimti visuomenės informavimo priemones, skirtas plačiosios visuomenės informavimui, pramogoms ir švietimui, bei komercinius audiovizualinius pranešimus, tačiau neapimti jokių asmeninės korespondencijos formų, pavyzdžiui, ribotam adresatų skaičiui siunčiamų elektroninių laiškų. Sąvokos apibrėžimas taip pat neturėtų apimti jokių paslaugų, kurių pagrindinis tikslas nėra teikti programas, t. y. kuriose bet koks audiovizualinis turinys yra tik šalutinis, o ne pagrindinis tikslas teikiant paslaugą. Pavyzdžiui, tai gali būti tinklavietė, kurioje yra audiovizualinių elementų, kurių funkcija — tik pagalbinė, pavyzdžiui, animacinių grafikos elementų, trumpų reklaminių skelbimų ar informacijos, susijusios su produktu ar kitokia nei audiovizualine paslauga. Dėl šių priežasčių sėkmės žaidimai, kuriuose statoma pinigų suma, įskaitant loterijas bei lažybas ir kitas azartinių lošimų paslaugų formas, taip pat prijungties režimo žaidimai ir paieškos programos, išskyrus laidas, skirtas azartiniams lošimams ar sėkmės žaidimams, taip pat neturėtų patekti į šios direktyvos taikymo sritį.

| (19) | Šioje direktyvoje žiniasklaidos paslaugų teikėjo sąvokos apibrėžimas turėtų neapimti fizinių ar juridinių asmenų, kurie tik perduoda programas, už kurias redakcinė atsakomybė tenka trečiosioms šalims. |
| --- | --- |

(19)

Šioje direktyvoje žiniasklaidos paslaugų teikėjo sąvokos apibrėžimas turėtų neapimti fizinių ar juridinių asmenų, kurie tik perduoda programas, už kurias redakcinė atsakomybė tenka trečiosioms šalims.

| (20) | Televizijos transliavimas šiuo metu apima visų pirma analoginę ir skaitmeninę televiziją, tiesiogines perdavimo paslaugas, transliavimą žiniatinkliu ir panašias į užsakomųjų programų televiziją paslaugas, kadangi, pvz., užsakomųjų programų televizija yra užsakomoji audiovizualinė paslauga. Apskritai turėtų būti laikoma, kad televizijos transliavimas arba televizijos programos, kurias tas pats žiniasklaidos paslaugų teikėjas siūlo kaip užsakomąsias audiovizualines paslaugas, atitinka šios direktyvos reikalavimus, kai tenkinami reikalavimai, taikomi linijiniam televizijos transliavimui. Tačiau tuomet, kai vienu metu siūlomos skirtingų rūšių paslaugos, kurios akivaizdžiai yra atskiros paslaugos, ši direktyva turėtų būti taikoma kiekvienai atitinkamai paslaugai. |
| --- | --- |

(20)

Televizijos transliavimas šiuo metu apima visų pirma analoginę ir skaitmeninę televiziją, tiesiogines perdavimo paslaugas, transliavimą žiniatinkliu ir panašias į užsakomųjų programų televiziją paslaugas, kadangi, pvz., užsakomųjų programų televizija yra užsakomoji audiovizualinė paslauga. Apskritai turėtų būti laikoma, kad televizijos transliavimas arba televizijos programos, kurias tas pats žiniasklaidos paslaugų teikėjas siūlo kaip užsakomąsias audiovizualines paslaugas, atitinka šios direktyvos reikalavimus, kai tenkinami reikalavimai, taikomi linijiniam televizijos transliavimui. Tačiau tuomet, kai vienu metu siūlomos skirtingų rūšių paslaugos, kurios akivaizdžiai yra atskiros paslaugos, ši direktyva turėtų būti taikoma kiekvienai atitinkamai paslaugai.

| (21) | Ši direktyva neturėtų apimti laikraščių ir žurnalų elektroninių versijų. |
| --- | --- |

(21)

Ši direktyva neturėtų apimti laikraščių ir žurnalų elektroninių versijų.

| (22) | Šioje direktyvoje sąvoka „audiovizualinis“ turėtų reikšti vaizdus, perteikiančius judesį, lydimą arba nelydimą garso, taigi įskaitant begarsius filmus, tačiau neįskaitant garso perdavimo ar radijo paslaugų. Nors pagrindinis audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos tikslas — teikti programas, tokios paslaugos apibrėžimas taip pat turėtų apimti programas lydintį turinį, kurio pagrindą sudaro tekstas, pavyzdžiui, subtitravimo paslaugas ir elektroninius programų vadovus. Atskiros tekstais grindžiamos paslaugos neturėtų patekti į šios direktyvos, kuri pagal Sutartį neturi poveikio valstybių narių laisvei reglamentuoti tokias paslaugas nacionaliniu lygiu, taikymo sritį. |
| --- | --- |

(22)

Šioje direktyvoje sąvoka „audiovizualinis“ turėtų reikšti vaizdus, perteikiančius judesį, lydimą arba nelydimą garso, taigi įskaitant begarsius filmus, tačiau neįskaitant garso perdavimo ar radijo paslaugų. Nors pagrindinis audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos tikslas — teikti programas, tokios paslaugos apibrėžimas taip pat turėtų apimti programas lydintį turinį, kurio pagrindą sudaro tekstas, pavyzdžiui, subtitravimo paslaugas ir elektroninius programų vadovus. Atskiros tekstais grindžiamos paslaugos neturėtų patekti į šios direktyvos, kuri pagal Sutartį neturi poveikio valstybių narių laisvei reglamentuoti tokias paslaugas nacionaliniu lygiu, taikymo sritį.

| (23) | Žiniasklaidos paslaugų teikėjo vaidmeniui ir audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų sąvokai apibrėžti labai svarbi redakcinės atsakomybės samprata. Valstybės narės, patvirtindamos šios direktyvos įgyvendinimo nuostatas, gali dar patikslinti redakcinės atsakomybės sąvokos apibrėžimo aspektus, ypač „veiksmingos kontrolės“ sampratą. Ši direktyva neturėtų daryti poveikio 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (15) nustatytoms atsakomybės išimtims. |
| --- | --- |

(23)

Žiniasklaidos paslaugų teikėjo vaidmeniui ir audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų sąvokai apibrėžti labai svarbi redakcinės atsakomybės samprata. Valstybės narės, patvirtindamos šios direktyvos įgyvendinimo nuostatas, gali dar patikslinti redakcinės atsakomybės sąvokos apibrėžimo aspektus, ypač „veiksmingos kontrolės“ sampratą. Ši direktyva neturėtų daryti poveikio 2000 m. birželio 8 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2000/31/EB dėl kai kurių informacinės visuomenės paslaugų, ypač elektroninės komercijos, teisinių aspektų vidaus rinkoje (15) nustatytoms atsakomybės išimtims.

| (24) | Televizijos programų transliavimo atveju žiūrėjimo vienu metu samprata turėtų apimti ir žiūrėjimą beveik vienu metu, jei atsiranda trumpas atsilikimas tarp programų perdavimo ir priėmimo dėl perdavimo procesui būdingų techninių priežasčių. |
| --- | --- |

(24)

Televizijos programų transliavimo atveju žiūrėjimo vienu metu samprata turėtų apimti ir žiūrėjimą beveik vienu metu, jei atsiranda trumpas atsilikimas tarp programų perdavimo ir priėmimo dėl perdavimo procesui būdingų techninių priežasčių.

| (25) | Visi audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos požymiai, nurodyti jos apibrėžime ir paaiškinti 16-23 konstatuojamosiose dalyse, turėtų egzistuoti vienu metu. |
| --- | --- |

(25)

Visi audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos požymiai, nurodyti jos apibrėžime ir paaiškinti 16-23 konstatuojamosiose dalyse, turėtų egzistuoti vienu metu.

| (26) | Greta televizijos reklamos ir teleparduotuvių apibrėžimų šioje direktyvoje turėtų būti pateiktas platesnis komercinio audiovizualinio pranešimo sąvokos apibrėžimas, kuris vis dėlto neturėtų apimti nemokamai transliuojamų pranešimų apie viešąsias paslaugas ir kreipimųsi dėl labdaros. |
| --- | --- |

(26)

Greta televizijos reklamos ir teleparduotuvių apibrėžimų šioje direktyvoje turėtų būti pateiktas platesnis komercinio audiovizualinio pranešimo sąvokos apibrėžimas, kuris vis dėlto neturėtų apimti nemokamai transliuojamų pranešimų apie viešąsias paslaugas ir kreipimųsi dėl labdaros.

| (27) | Kilmės šalies principas turėtų išlikti pagrindiniu šios direktyvos principu, nes jis yra būtinas vidaus rinkai kurti. Todėl šį principą reikėtų taikyti visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, kad žiniasklaidos paslaugų teikėjams būtų užtikrintas teisinis tikrumas — būtinas naujų verslo modelių kūrimo ir tokių paslaugų teikimo pagrindas. Jis taip pat būtinas laisvam informacijos ir audiovizualinių programų judėjimui vidaus rinkoje užtikrinti. |
| --- | --- |

(27)

Kilmės šalies principas turėtų išlikti pagrindiniu šios direktyvos principu, nes jis yra būtinas vidaus rinkai kurti. Todėl šį principą reikėtų taikyti visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, kad žiniasklaidos paslaugų teikėjams būtų užtikrintas teisinis tikrumas — būtinas naujų verslo modelių kūrimo ir tokių paslaugų teikimo pagrindas. Jis taip pat būtinas laisvam informacijos ir audiovizualinių programų judėjimui vidaus rinkoje užtikrinti.

| (28) | Siekiant skatinti stiprią, konkurencingą ir integruotą Europos audiovizualinę pramonę bei stiprinti žiniasklaidos pliuralizmą visoje Europos Sąjungoje, tik viena valstybė narė turėtų turėti jurisdikciją audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjui, o informacijos pliuralizmas turėtų būti esminiu Europos Sąjungos principu. |
| --- | --- |

(28)

Siekiant skatinti stiprią, konkurencingą ir integruotą Europos audiovizualinę pramonę bei stiprinti žiniasklaidos pliuralizmą visoje Europos Sąjungoje, tik viena valstybė narė turėtų turėti jurisdikciją audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjui, o informacijos pliuralizmas turėtų būti esminiu Europos Sąjungos principu.

| (29) | Dėl technologijų pažangos, ypač skaitmeninių palydovinių programų srityje, reikėtų adaptuoti papildomus kriterijus, kad būtų galima užtikrinti tinkamą reglamentavimą ir veiksmingą jo įgyvendinimą, taip pat suteikti rinkos dalyviams laisvę spręsti dėl audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos turinio. |
| --- | --- |

(29)

Dėl technologijų pažangos, ypač skaitmeninių palydovinių programų srityje, reikėtų adaptuoti papildomus kriterijus, kad būtų galima užtikrinti tinkamą reglamentavimą ir veiksmingą jo įgyvendinimą, taip pat suteikti rinkos dalyviams laisvę spręsti dėl audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos turinio.

| (30) | Kadangi ši direktyva susijusi su plačiajai visuomenei Europos Sąjungoje siūlomomis paslaugomis, ji turėtų būti taikoma tik toms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, kurias tiesiogiai ar netiesiogiai standartine vartotojų įranga gali priimti vienos ar daugiau valstybių narių gyventojai. „Standartinės vartotojų įrangos“ sąvokos apibrėžimą nustato kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos. |
| --- | --- |

(30)

Kadangi ši direktyva susijusi su plačiajai visuomenei Europos Sąjungoje siūlomomis paslaugomis, ji turėtų būti taikoma tik toms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, kurias tiesiogiai ar netiesiogiai standartine vartotojų įranga gali priimti vienos ar daugiau valstybių narių gyventojai. „Standartinės vartotojų įrangos“ sąvokos apibrėžimą nustato kompetentingos nacionalinės valdžios institucijos.

| (31) | Sutarties 43-48 straipsniuose nustatoma pagrindinė teisė į įsisteigimo laisvę. Todėl žiniasklaidos paslaugų teikėjai paprastai turėtų galėti pasirinkti valstybę narę, kurioje jie nori įsisteigti. Teisingumo Teismas taip pat pabrėžė, kad „Sutartis nedraudžia bendrovei pasinaudoti laisve teikti paslaugas, jei ji neteikia paslaugų toje valstybėje narėje, kurioje ji yra įsisteigusi“ (17). |
| --- | --- |

(31)

Sutarties 43-48 straipsniuose nustatoma pagrindinė teisė į įsisteigimo laisvę. Todėl žiniasklaidos paslaugų teikėjai paprastai turėtų galėti pasirinkti valstybę narę, kurioje jie nori įsisteigti. Teisingumo Teismas taip pat pabrėžė, kad „Sutartis nedraudžia bendrovei pasinaudoti laisve teikti paslaugas, jei ji neteikia paslaugų toje valstybėje narėje, kurioje ji yra įsisteigusi“ (17).

| (32) | Valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė jų jurisdikcijai priklausantiems žiniasklaidos paslaugų teikėjams taikyti išsamesnes ar griežtesnes taisykles šia direktyva suderintose srityse, užtikrinant, kad šios taisyklės atitiktų bendruosius Bendrijos teisės principus. Siekiant reguliuoti tuos atvejus, kai vienos valstybės narės jurisdikcijai priklausantis transliuotojas transliuoja televizijos programą, kuri visiškai arba daugiausia yra skirta kitos valstybės narės teritorijai, tinkamu sprendimu, kuriuo atsižvelgiama į valstybėms narėms susirūpinimą keliančias problemas ir tinkamai taikomas kilmės šalies principas, būtų reikalavimas, kad valstybės narės bendradarbiautų tarpusavyje, o taisyklių apėjimo atvejais — kodifikuota Teisingumo Teismo praktika (18) kartu su veiksmingesne tvarka. Bendro visuomenės intereso taisyklių sampratą išplėtojo Teisingumo Teismas savo teisminėje praktikoje, susijusioje su Sutarties 43 ir 49 straipsniais; ši samprata apima, inter alia, vartotojų apsaugos taisykles, nepilnamečių apsaugą ir kultūros politiką. Bendradarbiauti prašančioji valstybė narė turėtų užtikrinti, kad išsamesnės ar griežtesnės nacionalinės taisyklės būtų objektyviai būtinos, taikomos nediskriminuojant ir proporcingos. |
| --- | --- |

(32)

Valstybėms narėms turėtų būti suteikta teisė jų jurisdikcijai priklausantiems žiniasklaidos paslaugų teikėjams taikyti išsamesnes ar griežtesnes taisykles šia direktyva suderintose srityse, užtikrinant, kad šios taisyklės atitiktų bendruosius Bendrijos teisės principus. Siekiant reguliuoti tuos atvejus, kai vienos valstybės narės jurisdikcijai priklausantis transliuotojas transliuoja televizijos programą, kuri visiškai arba daugiausia yra skirta kitos valstybės narės teritorijai, tinkamu sprendimu, kuriuo atsižvelgiama į valstybėms narėms susirūpinimą keliančias problemas ir tinkamai taikomas kilmės šalies principas, būtų reikalavimas, kad valstybės narės bendradarbiautų tarpusavyje, o taisyklių apėjimo atvejais — kodifikuota Teisingumo Teismo praktika (18) kartu su veiksmingesne tvarka. Bendro visuomenės intereso taisyklių sampratą išplėtojo Teisingumo Teismas savo teisminėje praktikoje, susijusioje su Sutarties 43 ir 49 straipsniais; ši samprata apima, inter alia, vartotojų apsaugos taisykles, nepilnamečių apsaugą ir kultūros politiką. Bendradarbiauti prašančioji valstybė narė turėtų užtikrinti, kad išsamesnės ar griežtesnės nacionalinės taisyklės būtų objektyviai būtinos, taikomos nediskriminuojant ir proporcingos.

| (33) | Valstybė narė, kiekvienu atskiru atveju vertindama, ar kitoje valstybėje narėje įsisteigusio žiniasklaidos paslaugų teikėjo transliuojama programa yra visiškai ar daugiausia skirta jos teritorijai, gali naudotis tokiais požymiais, kaip pajamų iš televizijos reklamos ir (arba) abonentinio mokesčio kilmė, pagrindinė paslaugos kalba arba programų ar komercinio pobūdžio pranešimų, konkrečiai skirtų visuomenei toje valstybėje narėje, kurioje šios programos yra gaunamos, buvimas. |
| --- | --- |

(33)

Valstybė narė, kiekvienu atskiru atveju vertindama, ar kitoje valstybėje narėje įsisteigusio žiniasklaidos paslaugų teikėjo transliuojama programa yra visiškai ar daugiausia skirta jos teritorijai, gali naudotis tokiais požymiais, kaip pajamų iš televizijos reklamos ir (arba) abonentinio mokesčio kilmė, pagrindinė paslaugos kalba arba programų ar komercinio pobūdžio pranešimų, konkrečiai skirtų visuomenei toje valstybėje narėje, kurioje šios programos yra gaunamos, buvimas.

| (34) | Pagal šią direktyvą, nepaisant kilmės šalies principo taikymo, valstybės narės gali imtis priemonių, kurios apriboja laisvą televizijos programų transliavimo paslaugų judėjimą, tačiau tik tam tikromis šioje direktyvoje numatytomis sąlygomis ir laikydamosi šioje direktyvoje nustatytos tvarkos. Tačiau Teisingumo Teismas nuosekliai laikosi nuomonės, kad bet koks laisvės teikti paslaugas apribojimas, pavyzdžiui, bet koks nukrypimas nuo pagrindinio Sutarties principo, turi būti aiškinamas siaurai (19). |
| --- | --- |

(34)

Pagal šią direktyvą, nepaisant kilmės šalies principo taikymo, valstybės narės gali imtis priemonių, kurios apriboja laisvą televizijos programų transliavimo paslaugų judėjimą, tačiau tik tam tikromis šioje direktyvoje numatytomis sąlygomis ir laikydamosi šioje direktyvoje nustatytos tvarkos. Tačiau Teisingumo Teismas nuosekliai laikosi nuomonės, kad bet koks laisvės teikti paslaugas apribojimas, pavyzdžiui, bet koks nukrypimas nuo pagrindinio Sutarties principo, turi būti aiškinamas siaurai (19).

| (35) | Užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų laisvo teikimo apribojimai turėtų būti galimi tik pagal sąlygas ir tvarką, kuri atkartoja pagal Direktyvos 2000/31/EB 3 straipsnio 4, 5 ir 6 dalis jau nustatytas sąlygas ir tvarką. |
| --- | --- |

(35)

Užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų laisvo teikimo apribojimai turėtų būti galimi tik pagal sąlygas ir tvarką, kuri atkartoja pagal Direktyvos 2000/31/EB 3 straipsnio 4, 5 ir 6 dalis jau nustatytas sąlygas ir tvarką.

| (36) | Komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai „Reglamentavimo gerinimas augimui ir užimtumui Europos Sąjungoje skatinti“ Komisija pabrėžė, kad būtina atidi tinkamiausio reguliavimo būdo analizė, ypač siekiant nustatyti, ar tam tikram sektoriui arba problemai spręsti tinkamesnis būtų teisės aktas, ar derėtų apsvarstyti alternatyvas, pvz., bendrąjį reguliavimą arba savireguliavimą. Be to, patirtis parodė, kad pagal skirtingas valstybių narių teisės tradicijas įgyvendintos bendro reguliavimo ir savireguliavimo priemonės gali atlikti svarbų vaidmenį užtikrinant aukšto lygio vartotojų apsaugą. Priemonės, kuriomis siekiama visuomenės intereso tikslų besiplečiančiame audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų sektoriuje, yra veiksmingesnės, jeigu jos vykdomos jas aktyviai remiant patiems paslaugų teikėjams.
  Taigi, savireguliavimas yra savanoriškos iniciatyvos rūšis, kuri suteikia galimybę ūkio subjektams, socialiniams partneriams, nevyriausybinėms organizacijoms arba asociacijoms tarpusavyje ir sau patvirtinti bendras gaires. Pagal savo skirtingas teisines tradicijas valstybės narės turėtų pripažinti vaidmenį, kurį gali atlikti veiksmingas savireguliavimas kaip veikiančių teisėkūros bei teisminių ir (arba) administracinių mechanizmų papildymas, bei jo svarų indėlį siekiant įgyvendinti šios direktyvos tikslus. Nors savireguliavimas gali būti papildomu tam tikrų šios direktyvos nuostatų įgyvendinimo metodu, tačiau jis neturėtų visiškai pakeisti nacionalinio teisės aktų leidėjo pareigų.
  Bendras reguliavimas bent sukuria „teisinį ryšį“ tarp savireguliavimo ir nacionalinio teisės aktų leidėjo vadovaujantis valstybių narių teisinėmis tradicijomis. Taikant bendrą reguliavimą turėtų būti numatyta galimybė įsikišti valstybei, jei neįgyvendinami jo tikslai. Nedarant poveikio valstybių narių formalioms pareigoms, susijusioms su perkėlimu į nacionalinę teisę, šia direktyva skatinama naudoti bendrą reguliavimą ir savireguliavimą. Tuo valstybės narės neturėtų būti įpareigojamos nustatyti bendros reguliavimo ir (arba) savireguliavimo tvarkos bei neturėtų būti trikdomos ar trukdomos valstybėse narėse jau esančios ir veiksmingai taikomos bendro reguliavimo arba savireguliavimo iniciatyvos. |
| --- | --- |

(36)

Komunikate Europos Parlamentui ir Tarybai „Reglamentavimo gerinimas augimui ir užimtumui Europos Sąjungoje skatinti“ Komisija pabrėžė, kad būtina atidi tinkamiausio reguliavimo būdo analizė, ypač siekiant nustatyti, ar tam tikram sektoriui arba problemai spręsti tinkamesnis būtų teisės aktas, ar derėtų apsvarstyti alternatyvas, pvz., bendrąjį reguliavimą arba savireguliavimą. Be to, patirtis parodė, kad pagal skirtingas valstybių narių teisės tradicijas įgyvendintos bendro reguliavimo ir savireguliavimo priemonės gali atlikti svarbų vaidmenį užtikrinant aukšto lygio vartotojų apsaugą. Priemonės, kuriomis siekiama visuomenės intereso tikslų besiplečiančiame audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų sektoriuje, yra veiksmingesnės, jeigu jos vykdomos jas aktyviai remiant patiems paslaugų teikėjams.

Taigi, savireguliavimas yra savanoriškos iniciatyvos rūšis, kuri suteikia galimybę ūkio subjektams, socialiniams partneriams, nevyriausybinėms organizacijoms arba asociacijoms tarpusavyje ir sau patvirtinti bendras gaires. Pagal savo skirtingas teisines tradicijas valstybės narės turėtų pripažinti vaidmenį, kurį gali atlikti veiksmingas savireguliavimas kaip veikiančių teisėkūros bei teisminių ir (arba) administracinių mechanizmų papildymas, bei jo svarų indėlį siekiant įgyvendinti šios direktyvos tikslus. Nors savireguliavimas gali būti papildomu tam tikrų šios direktyvos nuostatų įgyvendinimo metodu, tačiau jis neturėtų visiškai pakeisti nacionalinio teisės aktų leidėjo pareigų.

Bendras reguliavimas bent sukuria „teisinį ryšį“ tarp savireguliavimo ir nacionalinio teisės aktų leidėjo vadovaujantis valstybių narių teisinėmis tradicijomis. Taikant bendrą reguliavimą turėtų būti numatyta galimybė įsikišti valstybei, jei neįgyvendinami jo tikslai. Nedarant poveikio valstybių narių formalioms pareigoms, susijusioms su perkėlimu į nacionalinę teisę, šia direktyva skatinama naudoti bendrą reguliavimą ir savireguliavimą. Tuo valstybės narės neturėtų būti įpareigojamos nustatyti bendros reguliavimo ir (arba) savireguliavimo tvarkos bei neturėtų būti trikdomos ar trukdomos valstybėse narėse jau esančios ir veiksmingai taikomos bendro reguliavimo arba savireguliavimo iniciatyvos.

| (37) | Žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas — tai įgūdžiai, žinios ir suvokimas, sudarantys galimybę vartotojams veiksmingai ir saugiai šias priemones naudoti. Žiniasklaidos priemonių naudojimo įgūdžių turintys žmonės sugeba tinkamai pasirinkti, suvokti turinio ir paslaugų pobūdį bei pasinaudoti visomis galimybėmis, kurias siūlo naujosios ryšių technologijos. Jie gali geriau apsaugoti save ir savo šeimas nuo žalingo arba nusikalstamo turinio. Todėl žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo plėtra turėtų būti skatinama visose visuomenės grupėse ir atidžiai sekama pažanga.
  2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės, atsižvelgiant į Europos audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų pramonės konkurencingumą (20) jau nustatytos galimos priemonės, skirtos žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumui skatinti, pavyzdžiui, tęstinis mokytojų ir instruktorių švietimas, specialus vaikų mokymas apie internetą nuo labai ankstyvo amžiaus, įskaitant tėvams atviras paskaitas, arba piliečiams skirtų nacionalinių kampanijų rengimas naudojant visas ryšių priemones, siekiant suteikti informaciją apie atsakingą interneto naudojimą. |
| --- | --- |

(37)

Žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas — tai įgūdžiai, žinios ir suvokimas, sudarantys galimybę vartotojams veiksmingai ir saugiai šias priemones naudoti. Žiniasklaidos priemonių naudojimo įgūdžių turintys žmonės sugeba tinkamai pasirinkti, suvokti turinio ir paslaugų pobūdį bei pasinaudoti visomis galimybėmis, kurias siūlo naujosios ryšių technologijos. Jie gali geriau apsaugoti save ir savo šeimas nuo žalingo arba nusikalstamo turinio. Todėl žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo plėtra turėtų būti skatinama visose visuomenės grupėse ir atidžiai sekama pažanga.

2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacijoje dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės, atsižvelgiant į Europos audiovizualinių ir internetinių informacinių paslaugų pramonės konkurencingumą (20) jau nustatytos galimos priemonės, skirtos žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumui skatinti, pavyzdžiui, tęstinis mokytojų ir instruktorių švietimas, specialus vaikų mokymas apie internetą nuo labai ankstyvo amžiaus, įskaitant tėvams atviras paskaitas, arba piliečiams skirtų nacionalinių kampanijų rengimas naudojant visas ryšių priemones, siekiant suteikti informaciją apie atsakingą interneto naudojimą.

| (38) | Transliuotojams gali būti suteikiama išskirtinė teisė didelės visuomeninės svarbos renginių televizijos transliacijoms. Tačiau žinių ir programų rengimo praktikoje Europos Sąjungoje būtina skatinti pliuralizmą ir laikytis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnyje pripažįstamų principų. |
| --- | --- |

(38)

Transliuotojams gali būti suteikiama išskirtinė teisė didelės visuomeninės svarbos renginių televizijos transliacijoms. Tačiau žinių ir programų rengimo praktikoje Europos Sąjungoje būtina skatinti pliuralizmą ir laikytis Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnyje pripažįstamų principų.

| (39) | Siekiant užtikrinti pagrindinę laisvę gauti informaciją ir visapusišką bei tinkamą Europos Sąjungos žiūrovų interesų apsaugą, transliuotojai, kuriems suteiktos išskirtinės teisės didelės visuomeninės svarbos renginių televizijos transliacijoms sąžiningomis, pagrįstomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis turėtų suteikti kitiems transliuotojams teisę bendro pobūdžio žinių programose naudoti trumpas ištraukas, tinkamai atsižvelgiant į išskirtines teises. Apie tokias sąlygas reikėtų informuoti laiku, prieš didelės visuomeninės svarbos renginį, kad kiti transliuotojai turėtų pakankamai laiko pasinaudoti šia teise. Atskirais atvejais transliuotojas gali naudotis šia teise pasitelkdamas tarpininką, veikiantį jo vardu ir jo naudai. Tokias trumpas ištraukas gali naudoti bet kuris kanalas programų transliacijoms ES mastu, įskaitant sportui skirtus kanalus, ir jos neturėtų būti ilgesnės nei devyniasdešimt sekundžių.
  Teisė į prieigą prie trumpų ištraukų turėtų būti taikoma tarpvalstybiniu pagrindu tik tada, kai tai būtina. Todėl transliuotojas pirmiausia turėtų prašyti prieigos iš toje pačioje valstybėje narėje įsisteigusio transliuotojo, turinčio išimtines teises į tam tikrą didelės visuomeninės svarbos renginį.
  Bendro pobūdžio žinių programų samprata neturėtų apimti trumpų ištraukų, įtraukiamų į pramogines laidas.
  Kilmės šalies principas turėtų būti taikomas prieigai prie trumpų ištraukų ir jų perdavimui. Tarpvalstybiniu atveju tai reiškia, kad paeiliui turėtų būti taikomi skirtingi teisės aktai. Pirma, prieigai prie trumpų ištraukų turėtų būti taikoma valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs pradinį signalą siunčiantis (t. y. prieigą suteikiantis) transliuotojas, teisė. Tai paprastai yra valstybė narė, kurioje vyksta atitinkamas renginys. Jei valstybė narė yra sukūrusi lygiavertę teisių į prieigą prie atitinkamo renginio sistemą, tos valstybės narės teisė taikoma visais atvejais. Antra, trumpų ištraukų perdavimui turėtų būti taikoma valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs trumpas ištraukas perduodantis transliuotojas, teisė. |
| --- | --- |

(39)

Siekiant užtikrinti pagrindinę laisvę gauti informaciją ir visapusišką bei tinkamą Europos Sąjungos žiūrovų interesų apsaugą, transliuotojai, kuriems suteiktos išskirtinės teisės didelės visuomeninės svarbos renginių televizijos transliacijoms sąžiningomis, pagrįstomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis turėtų suteikti kitiems transliuotojams teisę bendro pobūdžio žinių programose naudoti trumpas ištraukas, tinkamai atsižvelgiant į išskirtines teises. Apie tokias sąlygas reikėtų informuoti laiku, prieš didelės visuomeninės svarbos renginį, kad kiti transliuotojai turėtų pakankamai laiko pasinaudoti šia teise. Atskirais atvejais transliuotojas gali naudotis šia teise pasitelkdamas tarpininką, veikiantį jo vardu ir jo naudai. Tokias trumpas ištraukas gali naudoti bet kuris kanalas programų transliacijoms ES mastu, įskaitant sportui skirtus kanalus, ir jos neturėtų būti ilgesnės nei devyniasdešimt sekundžių.

Teisė į prieigą prie trumpų ištraukų turėtų būti taikoma tarpvalstybiniu pagrindu tik tada, kai tai būtina. Todėl transliuotojas pirmiausia turėtų prašyti prieigos iš toje pačioje valstybėje narėje įsisteigusio transliuotojo, turinčio išimtines teises į tam tikrą didelės visuomeninės svarbos renginį.

Bendro pobūdžio žinių programų samprata neturėtų apimti trumpų ištraukų, įtraukiamų į pramogines laidas.

Kilmės šalies principas turėtų būti taikomas prieigai prie trumpų ištraukų ir jų perdavimui. Tarpvalstybiniu atveju tai reiškia, kad paeiliui turėtų būti taikomi skirtingi teisės aktai. Pirma, prieigai prie trumpų ištraukų turėtų būti taikoma valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs pradinį signalą siunčiantis (t. y. prieigą suteikiantis) transliuotojas, teisė. Tai paprastai yra valstybė narė, kurioje vyksta atitinkamas renginys. Jei valstybė narė yra sukūrusi lygiavertę teisių į prieigą prie atitinkamo renginio sistemą, tos valstybės narės teisė taikoma visais atvejais. Antra, trumpų ištraukų perdavimui turėtų būti taikoma valstybės narės, kurioje yra įsisteigęs trumpas ištraukas perduodantis transliuotojas, teisė.

| (40) | Šios direktyvos reikalavimai dėl prieigos prie didelės visuomeninės svarbos renginių siekiant parengti trumpus naujienų pranešimus neturėtų daryti įtakos 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (21) ir susijusioms tarptautinėms konvencijoms autorių teisių ir gretutinių teisių srityje. Valstybės narės turėtų sudaryti palankesnes sąlygas prieigai prie didelės visuomeninės svarbos renginių pagal šią direktyvą suteikdamos prieigą prie transliuotojo signalo. Tačiau pagal šią direktyvą jos gali pasirinkti kitas lygiavertes priemones. Tokios priemonės, inter alia, apima prieigos prie šių renginių vietos suteikimą prieš suteikiant prieigą prie signalo. Transliuotojams neturėtų būti užkertamas kelias sudaryti išsamesnių sutarčių. |
| --- | --- |

(40)

Šios direktyvos reikalavimai dėl prieigos prie didelės visuomeninės svarbos renginių siekiant parengti trumpus naujienų pranešimus neturėtų daryti įtakos 2001 m. gegužės 22 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2001/29/EB dėl autorių teisių ir gretutinių teisių informacinėje visuomenėje tam tikrų aspektų suderinimo (21) ir susijusioms tarptautinėms konvencijoms autorių teisių ir gretutinių teisių srityje. Valstybės narės turėtų sudaryti palankesnes sąlygas prieigai prie didelės visuomeninės svarbos renginių pagal šią direktyvą suteikdamos prieigą prie transliuotojo signalo. Tačiau pagal šią direktyvą jos gali pasirinkti kitas lygiavertes priemones. Tokios priemonės, inter alia, apima prieigos prie šių renginių vietos suteikimą prieš suteikiant prieigą prie signalo. Transliuotojams neturėtų būti užkertamas kelias sudaryti išsamesnių sutarčių.

| (41) | Turėtų būti užtikrinta, kad žiniasklaidos paslaugų teikėjų taikoma praktika teikti tiesioginio televizijos žinių programų transliavimo paslaugas užsakomuoju būdu būtų galima ir po tiesioginės transliacijos, ir nereikėtų adaptuoti atskiros programos pašalinant trumpas ištraukas. Ši galimybė turėtų būti taikoma tik tuomet, kai tas pats žiniasklaidos paslaugų teikėjas teikia užsakomąją identiškos televizijos programos paslaugą, kad ji negalėtų būti naudojama siekiant sukurti naujus užsakomųjų paslaugų verslo modelius, pagrįstus trumpomis ištraukomis. |
| --- | --- |

(41)

Turėtų būti užtikrinta, kad žiniasklaidos paslaugų teikėjų taikoma praktika teikti tiesioginio televizijos žinių programų transliavimo paslaugas užsakomuoju būdu būtų galima ir po tiesioginės transliacijos, ir nereikėtų adaptuoti atskiros programos pašalinant trumpas ištraukas. Ši galimybė turėtų būti taikoma tik tuomet, kai tas pats žiniasklaidos paslaugų teikėjas teikia užsakomąją identiškos televizijos programos paslaugą, kad ji negalėtų būti naudojama siekiant sukurti naujus užsakomųjų paslaugų verslo modelius, pagrįstus trumpomis ištraukomis.

| (42) | Užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos nuo televizijos programų transliavimo skiriasi vartotojo turimomis pasirinkimo ir kontrolės galimybėmis, taip pat savo poveikiu visuomenei (22). Tuo pateisinamas ne toks griežtas užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų reguliavimas, kurios turėtų atitikti tik pagrindines šioje direktyvoje numatytas taisykles. |
| --- | --- |

(42)

Užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos nuo televizijos programų transliavimo skiriasi vartotojo turimomis pasirinkimo ir kontrolės galimybėmis, taip pat savo poveikiu visuomenei (22). Tuo pateisinamas ne toks griežtas užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų reguliavimas, kurios turėtų atitikti tik pagrindines šioje direktyvoje numatytas taisykles.

| (43) | Dėl specifinio audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų pobūdžio, ypač jų poveikio formuojant žmonių nuomonę, būtina, kad vartotojai tiksliai žinotų, kas yra atsakingas už šių paslaugų turinį. Todėl valstybėms narėms svarbu užtikrinti, kad vartotojai galėtų lengvai ir tiesiogiai bet kuriuo metu gauti informaciją apie žiniasklaidos paslaugos teikėją. Kiekviena valstybė narė turėtų priimti sprendimą dėl praktinių aspektų, kaip siekti šio tikslo nedarant poveikio visoms kitoms susijusioms Bendrijos teisės nuostatoms. |
| --- | --- |

(43)

Dėl specifinio audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų pobūdžio, ypač jų poveikio formuojant žmonių nuomonę, būtina, kad vartotojai tiksliai žinotų, kas yra atsakingas už šių paslaugų turinį. Todėl valstybėms narėms svarbu užtikrinti, kad vartotojai galėtų lengvai ir tiesiogiai bet kuriuo metu gauti informaciją apie žiniasklaidos paslaugos teikėją. Kiekviena valstybė narė turėtų priimti sprendimą dėl praktinių aspektų, kaip siekti šio tikslo nedarant poveikio visoms kitoms susijusioms Bendrijos teisės nuostatoms.

| (44) | Žalingo audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų turinio buvimas vis dar kelia susirūpinimą teisės aktų leidėjams, žiniasklaidos pramonės atstovams ir tėvams. Atsiras naujų iššūkių, ypač susijusių su naujomis platformomis ir naujais produktais. Todėl būtina nustatyti visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, įskaitant komercinius audiovizualinius pranešimus, taikomas taisykles, padedančias apsaugoti fizinį, protinį ir moralinį nepilnamečių vystymąsi, taip pat žmogaus orumą. |
| --- | --- |

(44)

Žalingo audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų turinio buvimas vis dar kelia susirūpinimą teisės aktų leidėjams, žiniasklaidos pramonės atstovams ir tėvams. Atsiras naujų iššūkių, ypač susijusių su naujomis platformomis ir naujais produktais. Todėl būtina nustatyti visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, įskaitant komercinius audiovizualinius pranešimus, taikomas taisykles, padedančias apsaugoti fizinį, protinį ir moralinį nepilnamečių vystymąsi, taip pat žmogaus orumą.

| (45) | Priemonės, kurių imamasi nepilnamečių fiziniam, protiniam ir moraliniam vystymuisi bei žmogaus orumui apsaugoti, turėtų būti tinkamai suderintos su pagrindine teise laisvai reikšti savo mintis ir įsitikinimus, numatyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Tokių priemonių, pavyzdžiui, asmens atpažinimo kodų (PIN kodų), filtravimo sistemų ar ženklinimo, tikslas turėtų būti užtikrinti tinkamo lygio nepilnamečių fizinio, protinio ir moralinio vystymosi ir žmogaus orumo apsaugą, ypač teikiant užsakomąsias audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas.
  Rekomendacijoje dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės jau pripažinta filtravimo sistemų ir ženklinimo svarba bei numatytos kelios galimos priemonės nepilnamečių naudai, pavyzdžiui, sistemingas vartotojų aprūpinimas veiksminga, atnaujinama ir lengvai naudojama filtravimo sistema, kai jie tampa paslaugų teikėjo teikiamos prieigos abonentais, arba naudojimasis specialiai vaikams skirtomis paslaugomis su automatinėmis filtravimo sistemomis. |
| --- | --- |

(45)

Priemonės, kurių imamasi nepilnamečių fiziniam, protiniam ir moraliniam vystymuisi bei žmogaus orumui apsaugoti, turėtų būti tinkamai suderintos su pagrindine teise laisvai reikšti savo mintis ir įsitikinimus, numatyta Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijoje. Tokių priemonių, pavyzdžiui, asmens atpažinimo kodų (PIN kodų), filtravimo sistemų ar ženklinimo, tikslas turėtų būti užtikrinti tinkamo lygio nepilnamečių fizinio, protinio ir moralinio vystymosi ir žmogaus orumo apsaugą, ypač teikiant užsakomąsias audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas.

Rekomendacijoje dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės jau pripažinta filtravimo sistemų ir ženklinimo svarba bei numatytos kelios galimos priemonės nepilnamečių naudai, pavyzdžiui, sistemingas vartotojų aprūpinimas veiksminga, atnaujinama ir lengvai naudojama filtravimo sistema, kai jie tampa paslaugų teikėjo teikiamos prieigos abonentais, arba naudojimasis specialiai vaikams skirtomis paslaugomis su automatinėmis filtravimo sistemomis.

| (46) | Valstybės narės jurisdikcijai priklausantys audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjai visais atvejais turėtų laikytis draudimo platinti vaikų pornografiją pagal 2003 m. gruodžio 22 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2004/68/TVR dėl kovos su seksualiniu vaikų išnaudojimu ir vaikų pornografija (23) nuostatas. |
| --- | --- |

(46)

Valstybės narės jurisdikcijai priklausantys audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjai visais atvejais turėtų laikytis draudimo platinti vaikų pornografiją pagal 2003 m. gruodžio 22 d. Tarybos pamatinio sprendimo 2004/68/TVR dėl kovos su seksualiniu vaikų išnaudojimu ir vaikų pornografija (23) nuostatas.

| (47) | Nė vienoje iš šia direktyva įvestų nuostatų, skirtų nepilnamečių fizinio, protinio ir moralinio vystymosi ir žmogaus orumo apsaugai, nereikalaujama, kad tų interesų apsaugai skirtos priemonės būtų būtinai įgyvendinamos valstybinėms institucijoms iš anksto patikrinant audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas. |
| --- | --- |

(47)

Nė vienoje iš šia direktyva įvestų nuostatų, skirtų nepilnamečių fizinio, protinio ir moralinio vystymosi ir žmogaus orumo apsaugai, nereikalaujama, kad tų interesų apsaugai skirtos priemonės būtų būtinai įgyvendinamos valstybinėms institucijoms iš anksto patikrinant audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas.

| (48) | Užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos gali iš dalies pakeisti televizijos programų transliavimą. Todėl, kai įmanoma, jomis turėtų būti siekiama skatinti kurti ir platinti Europos kūrinius ir tokiu būdu aktyviai prisidėti skatinant kultūrų įvairovę. Tokia parama Europos kūriniams galėtų būti, pavyzdžiui, finansiniai įnašai, kuriais iš šių paslaugų remiamas Europos kūrinių kūrimas ir teisių į juos įsigijimas, minimali Europos kūrinių dalis užsakomųjų videofilmų kataloguose arba patrauklus Europos kūrinių pristatymas elektroniniuose programų vadovuose. Svarbu reguliariai persvarstyti su Europos kūrinių populiarinimu audiovizualinėje žiniasklaidoje susijusių nuostatų taikymą. Rengdamos šioje direktyvoje nurodytas ataskaitas, valstybės narės taip pat turėtų atsižvelgti į tokių paslaugų finansinį įnašą, kuriuo remiamas Europos kūrinių kūrimas ir teisių į juos įsigijimas, taip pat į dalį, kurią Europos kūriniai užima audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų kataloguose ir į tai, kiek vartotojai iš tiesų naudojasi Europos kūriniais, siūlomais teikiant tokias paslaugas. |
| --- | --- |

(48)

Užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos gali iš dalies pakeisti televizijos programų transliavimą. Todėl, kai įmanoma, jomis turėtų būti siekiama skatinti kurti ir platinti Europos kūrinius ir tokiu būdu aktyviai prisidėti skatinant kultūrų įvairovę. Tokia parama Europos kūriniams galėtų būti, pavyzdžiui, finansiniai įnašai, kuriais iš šių paslaugų remiamas Europos kūrinių kūrimas ir teisių į juos įsigijimas, minimali Europos kūrinių dalis užsakomųjų videofilmų kataloguose arba patrauklus Europos kūrinių pristatymas elektroniniuose programų vadovuose. Svarbu reguliariai persvarstyti su Europos kūrinių populiarinimu audiovizualinėje žiniasklaidoje susijusių nuostatų taikymą. Rengdamos šioje direktyvoje nurodytas ataskaitas, valstybės narės taip pat turėtų atsižvelgti į tokių paslaugų finansinį įnašą, kuriuo remiamas Europos kūrinių kūrimas ir teisių į juos įsigijimas, taip pat į dalį, kurią Europos kūriniai užima audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų kataloguose ir į tai, kiek vartotojai iš tiesų naudojasi Europos kūriniais, siūlomais teikiant tokias paslaugas.

| (49) | Apibrėždamos „nuo transliuotojų nepriklausančius kūrėjus“, kaip nurodyta direktyvos 89/552/EEB 5 straipsnyje, valstybės narės turėtų tinkamai atsižvelgti į tokius kriterijus: kam priklauso gamybinė bendrovė, kiek programų skiriama vienam transliuotojui ir kam priklauso antrinės teisės. |
| --- | --- |

(49)

Apibrėždamos „nuo transliuotojų nepriklausančius kūrėjus“, kaip nurodyta direktyvos 89/552/EEB 5 straipsnyje, valstybės narės turėtų tinkamai atsižvelgti į tokius kriterijus: kam priklauso gamybinė bendrovė, kiek programų skiriama vienam transliuotojui ir kam priklauso antrinės teisės.

| (50) | Įgyvendindamos Direktyvos 89/552/EEB 4 straipsnio nuostatas, valstybės narės turėtų skatinti transliuotojus įtraukti tinkamą dalį bendrai sukurtų Europos kūrinių ar Europos kūrinių, kurių kilmės šalis nėra valstybė narė. |
| --- | --- |

(50)

Įgyvendindamos Direktyvos 89/552/EEB 4 straipsnio nuostatas, valstybės narės turėtų skatinti transliuotojus įtraukti tinkamą dalį bendrai sukurtų Europos kūrinių ar Europos kūrinių, kurių kilmės šalis nėra valstybė narė.

| (51) | Svarbu užtikrinti, kad kinematografijos kūriniai būtų transliuojami autorių teisių savininko ir žiniasklaidos paslaugų teikėjo sutartais laikotarpiais. |
| --- | --- |

(51)

Svarbu užtikrinti, kad kinematografijos kūriniai būtų transliuojami autorių teisių savininko ir žiniasklaidos paslaugų teikėjo sutartais laikotarpiais.

| (52) | Užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos padidina vartotojo pasirinkimo galimybes. Todėl techniniu požiūriu išsamios komercinių audiovizualinių pranešimų taisyklės užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų atveju nėra pagrįstos ir neturi prasmės. Nepaisant to, visi komerciniai audiovizualiniai pranešimai turėtų atitikti ne tik identifikavimo taisykles, bet ir pagrindines kokybės taisykles, kad būtų laikomasi aiškiai apibrėžtų viešosios tvarkos tikslų. |
| --- | --- |

(52)

Užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos padidina vartotojo pasirinkimo galimybes. Todėl techniniu požiūriu išsamios komercinių audiovizualinių pranešimų taisyklės užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų atveju nėra pagrįstos ir neturi prasmės. Nepaisant to, visi komerciniai audiovizualiniai pranešimai turėtų atitikti ne tik identifikavimo taisykles, bet ir pagrindines kokybės taisykles, kad būtų laikomasi aiškiai apibrėžtų viešosios tvarkos tikslų.

| (53) | Atsakymo teisė yra tinkama teisių gynimo priemonė televizijos programų transliavimui ir taip pat galėtų būti taikoma tiesioginės transliacijos metu. Rekomendacijoje dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės jau yra pateiktos atitinkamos gairės, kaip įgyvendinti nacionalinės teisės ar praktikos priemones, kad būtų užtikrinta atsakymo teisė ar lygiavertės teisių gynimo priemonės prijungties režimu teikiamos žiniasklaidos srityje. |
| --- | --- |

(53)

Atsakymo teisė yra tinkama teisių gynimo priemonė televizijos programų transliavimui ir taip pat galėtų būti taikoma tiesioginės transliacijos metu. Rekomendacijoje dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės jau yra pateiktos atitinkamos gairės, kaip įgyvendinti nacionalinės teisės ar praktikos priemones, kad būtų užtikrinta atsakymo teisė ar lygiavertės teisių gynimo priemonės prijungties režimu teikiamos žiniasklaidos srityje.

| (54) | Savo aiškinamajame komunikate dėl tam tikrų reklamos nuostatų aspektų „Televizijos be sienų“ direktyvoje (24) Komisija pripažino, kad naujos reklamos technologijos ir rinkodaros inovacijos teikia naujų veiksmingų galimybių audiovizualiniams komerciniams pranešimams tradicinėse transliacijose, kurios leidžia geriau ir vienodomis sąlygomis konkuruoti su užsakomųjų paslaugų inovacijomis. |
| --- | --- |

(54)

Savo aiškinamajame komunikate dėl tam tikrų reklamos nuostatų aspektų „Televizijos be sienų“ direktyvoje (24) Komisija pripažino, kad naujos reklamos technologijos ir rinkodaros inovacijos teikia naujų veiksmingų galimybių audiovizualiniams komerciniams pranešimams tradicinėse transliacijose, kurios leidžia geriau ir vienodomis sąlygomis konkuruoti su užsakomųjų paslaugų inovacijomis.

| (55) | Komercinės ir technologijų inovacijos suteikia vartotojams daugiau pasirinkimo galimybių ir atsakomybės naudojantis audiovizualinės žiniasklaidos paslaugomis. Kad reguliavimas išliktų proporcingas bendrų interesų tikslams, televizijos programų transliavimo atžvilgiu reikėtų tam tikro lankstumo. Atskyrimo principas turėtų būti taikomas tik televizijos reklamai ir teleparduotuvėms; tam tikromis aplinkybėmis, jeigu valstybė narė nenusprendžia kitaip, reikėtų leisti prekių rodymą programose ir panaikinti kai kuriuos kiekybinius apribojimus. Tačiau jei prekių rodymas yra paslėptas, jį reikėtų uždrausti. Atskyrimo principas neturėtų trukdyti naudoti naujų reklamos būdų. |
| --- | --- |

(55)

Komercinės ir technologijų inovacijos suteikia vartotojams daugiau pasirinkimo galimybių ir atsakomybės naudojantis audiovizualinės žiniasklaidos paslaugomis. Kad reguliavimas išliktų proporcingas bendrų interesų tikslams, televizijos programų transliavimo atžvilgiu reikėtų tam tikro lankstumo. Atskyrimo principas turėtų būti taikomas tik televizijos reklamai ir teleparduotuvėms; tam tikromis aplinkybėmis, jeigu valstybė narė nenusprendžia kitaip, reikėtų leisti prekių rodymą programose ir panaikinti kai kuriuos kiekybinius apribojimus. Tačiau jei prekių rodymas yra paslėptas, jį reikėtų uždrausti. Atskyrimo principas neturėtų trukdyti naudoti naujų reklamos būdų.

| (56) | Greta praktikos, kurią apima ši direktyva, 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje (25) taikoma nesąžiningai komercinei praktikai, pavyzdžiui, klaidinančiai ir agresyviai veiklai audiovizualinių žiniasklaidos paslaugų srityje. Be to, kadangi 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/33/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių tabako produktų reklamą ir rėmimą, suderinimo (26), draudžianti cigarečių ir kitų tabako produktų reklamą ir rėmimą spaudoje, per informacinės visuomenės paslaugas ir radijo programas, nedaro poveikio Direktyvai 89/552/EB, atsižvelgiant į konkrečius audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų ypatumus santykis tarp Direktyvos 2003/33/EB ir Direktyvos 89/552/EEB turėtų išlikti toks pat po šios direktyvos įsigaliojimo. 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (27), 88 straipsnio 1 dalis, draudžianti reklamuoti visuomenei tam tikrus vaistus, taikoma, kaip numatyta to straipsnio 5 dalyje, nepažeidžiant Direktyvos 89/552/EEB 14 straipsnio. Santykis tarp Direktyvos 2001/83/EB ir Direktyvos 89/552/EEB po šios direktyvos įsigaliojimo turėtų išlikti toks pat. Be to, ši direktyva neturėtų daryti poveikio 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (28). |
| --- | --- |

(56)

Greta praktikos, kurią apima ši direktyva, 2005 m. gegužės 11 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2005/29/EB dėl nesąžiningos įmonių komercinės veiklos vartotojų atžvilgiu vidaus rinkoje (25) taikoma nesąžiningai komercinei praktikai, pavyzdžiui, klaidinančiai ir agresyviai veiklai audiovizualinių žiniasklaidos paslaugų srityje. Be to, kadangi 2003 m. gegužės 26 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2003/33/EB dėl valstybių narių įstatymų ir kitų teisės aktų, reglamentuojančių tabako produktų reklamą ir rėmimą, suderinimo (26), draudžianti cigarečių ir kitų tabako produktų reklamą ir rėmimą spaudoje, per informacinės visuomenės paslaugas ir radijo programas, nedaro poveikio Direktyvai 89/552/EB, atsižvelgiant į konkrečius audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų ypatumus santykis tarp Direktyvos 2003/33/EB ir Direktyvos 89/552/EEB turėtų išlikti toks pat po šios direktyvos įsigaliojimo. 2001 m. lapkričio 6 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2001/83/EB dėl Bendrijos kodekso, reglamentuojančio žmonėms skirtus vaistus (27), 88 straipsnio 1 dalis, draudžianti reklamuoti visuomenei tam tikrus vaistus, taikoma, kaip numatyta to straipsnio 5 dalyje, nepažeidžiant Direktyvos 89/552/EEB 14 straipsnio. Santykis tarp Direktyvos 2001/83/EB ir Direktyvos 89/552/EEB po šios direktyvos įsigaliojimo turėtų išlikti toks pat. Be to, ši direktyva neturėtų daryti poveikio 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentui (EB) Nr. 1924/2006 dėl teiginių apie maisto produktų maistingumą ir sveikatingumą (28).

| (57) | Atsižvelgiant į didesnes galimybes žiūrovams išvengti reklamos naudojant naujas technologijas, pavyzdžiui, skaitmeninius asmeninius įrašančius vaizdo grotuvus, ir didesnį televizijos kanalų pasirinkimą, išsamus reklamos intarpų reguliavimas siekiant apsaugoti žiūrovus nebėra pagrįstas. Šia direktyva neturėtų būti didinamas leistinas reklamos valandų skaičius, tačiau transliuotojams turėtų būti suteikta daugiau lankstumo naudojant reklamos intarpus, kai tai neturi neigiamo poveikio programų vientisumui. |
| --- | --- |

(57)

Atsižvelgiant į didesnes galimybes žiūrovams išvengti reklamos naudojant naujas technologijas, pavyzdžiui, skaitmeninius asmeninius įrašančius vaizdo grotuvus, ir didesnį televizijos kanalų pasirinkimą, išsamus reklamos intarpų reguliavimas siekiant apsaugoti žiūrovus nebėra pagrįstas. Šia direktyva neturėtų būti didinamas leistinas reklamos valandų skaičius, tačiau transliuotojams turėtų būti suteikta daugiau lankstumo naudojant reklamos intarpus, kai tai neturi neigiamo poveikio programų vientisumui.

| (58) | Direktyva siekiama apsaugoti ypatingą Europos televizijos pobūdį, kai pageidautina, kad reklama būtų įterpiama tarp programų, todėl ja ribojami galimi kinematografijos kūrinių ir televizijos filmų bei kai kurių kitų programų kategorijų, kurioms vis dar reikia specialios apsaugos, pertraukimai. |
| --- | --- |

(58)

Direktyva siekiama apsaugoti ypatingą Europos televizijos pobūdį, kai pageidautina, kad reklama būtų įterpiama tarp programų, todėl ja ribojami galimi kinematografijos kūrinių ir televizijos filmų bei kai kurių kitų programų kategorijų, kurioms vis dar reikia specialios apsaugos, pertraukimai.

| (59) | Buvęs televizijos reklamos trukmės per dieną apribojimas buvo iš esmės teorinis. Valandinis apribojimas yra svarbesnis, nes jis taikomas ir geriausiam transliavimo laikui. Todėl reklamos laiko per dieną apribojimas turėtų būti panaikintas, o apribojimus per valandą reikėtų ir toliau taikyti televizijos reklamos ir teleparduotuvių intarpams. Panašu, kad yra nebepagrįsti laiko apribojimai, taikomi teleparduotuvių ar reklamos kanalams, nes vartotojų galimybės pasirinkti padidėjo. Tačiau ir toliau taikomas 20 % televizijos reklamos intarpams ir teleparduotuvių intarpams per valandą skirto laiko apribojimas. Televizijos reklamos intarpo sąvoką reikėtų suprasti kaip televizijos reklamą, apibrėžtą Direktyvos 89/552/EEB, su pakeitimais, padarytais šia direktyva, 1 straipsnio g punkte, kurios trukmė ne ilgesnė kaip 12 minučių. |
| --- | --- |

(59)

Buvęs televizijos reklamos trukmės per dieną apribojimas buvo iš esmės teorinis. Valandinis apribojimas yra svarbesnis, nes jis taikomas ir geriausiam transliavimo laikui. Todėl reklamos laiko per dieną apribojimas turėtų būti panaikintas, o apribojimus per valandą reikėtų ir toliau taikyti televizijos reklamos ir teleparduotuvių intarpams. Panašu, kad yra nebepagrįsti laiko apribojimai, taikomi teleparduotuvių ar reklamos kanalams, nes vartotojų galimybės pasirinkti padidėjo. Tačiau ir toliau taikomas 20 % televizijos reklamos intarpams ir teleparduotuvių intarpams per valandą skirto laiko apribojimas. Televizijos reklamos intarpo sąvoką reikėtų suprasti kaip televizijos reklamą, apibrėžtą Direktyvos 89/552/EEB, su pakeitimais, padarytais šia direktyva, 1 straipsnio g punkte, kurios trukmė ne ilgesnė kaip 12 minučių.

| (60) | Šia direktyva draudžiama paslėptų komercinių audiovizualinių pranešimų teikimo praktika, nes tai turi neigiamą poveikį vartotojams. Šioje direktyvoje paslėpto komercinio audiovizualinio pranešimo draudimas neturėtų būti taikomas teisėtam prekių rodymui, jei žiūrovas tinkamai informuojamas apie tai, kad rodomos prekės. Tai gali būti atlikta pranešant apie tai, kad tam tikroje programoje yra rodomos prekės, pavyzdžiui, rodant neutralų logotipą. |
| --- | --- |

(60)

Šia direktyva draudžiama paslėptų komercinių audiovizualinių pranešimų teikimo praktika, nes tai turi neigiamą poveikį vartotojams. Šioje direktyvoje paslėpto komercinio audiovizualinio pranešimo draudimas neturėtų būti taikomas teisėtam prekių rodymui, jei žiūrovas tinkamai informuojamas apie tai, kad rodomos prekės. Tai gali būti atlikta pranešant apie tai, kad tam tikroje programoje yra rodomos prekės, pavyzdžiui, rodant neutralų logotipą.

| (61) | Prekių rodymas programose — kinematografijos kūrinių ir televizijai skirtų audiovizualinių kūrinių realybė, tačiau valstybės narės šią veiklą reglamentuoja skirtingai. Siekiant užtikrinti vienodas konkurencijos sąlygas ir tuo būdu padidinti Europos žiniasklaidos pramonės konkurencingumą, reikia priimti prekių rodymo programose taisykles. Šioje direktyvoje pateikiamas prekių rodymo programose apibrėžimas turėtų apimti bet kokios formos komercinį audiovizualinį pranešimą, programoje matomu būdu pateikiantį nuorodą į produktą, paslaugą ar jų prekės ženklą už mokestį ar kitą panašų atlygį. Nemokamas prekių ar paslaugų pateikimas, pavyzdžiui, parama prekėms ar prizai, turėtų būti laikomas prekių rodymu tik jeigu atitinkamų prekių ar paslaugų vertė yra didelė. Prekių rodymui turėtų būti taikomos tokios pat kokybės taisyklės ir apribojimai, kaip audiovizualiniams komerciniams pranešimams. Lemiamas kriterijus atskiriant rėmimą nuo prekių rodymo yra tai, kad rodant prekę nuoroda į ją įtraukiama į programos veiksmą, todėl ir direktyvos 89/552/EEB, su pakeitimais, padarytais šia direktyva, 1 straipsnio m punkte esančiame apibrėžime yra žodžiai „programos metu“. Priešingai, rėmimo nuorodos gali būti rodomos programos metu, tačiau jos nesudaro veiksmo dalies. |
| --- | --- |

(61)

Prekių rodymas programose — kinematografijos kūrinių ir televizijai skirtų audiovizualinių kūrinių realybė, tačiau valstybės narės šią veiklą reglamentuoja skirtingai. Siekiant užtikrinti vienodas konkurencijos sąlygas ir tuo būdu padidinti Europos žiniasklaidos pramonės konkurencingumą, reikia priimti prekių rodymo programose taisykles. Šioje direktyvoje pateikiamas prekių rodymo programose apibrėžimas turėtų apimti bet kokios formos komercinį audiovizualinį pranešimą, programoje matomu būdu pateikiantį nuorodą į produktą, paslaugą ar jų prekės ženklą už mokestį ar kitą panašų atlygį. Nemokamas prekių ar paslaugų pateikimas, pavyzdžiui, parama prekėms ar prizai, turėtų būti laikomas prekių rodymu tik jeigu atitinkamų prekių ar paslaugų vertė yra didelė. Prekių rodymui turėtų būti taikomos tokios pat kokybės taisyklės ir apribojimai, kaip audiovizualiniams komerciniams pranešimams. Lemiamas kriterijus atskiriant rėmimą nuo prekių rodymo yra tai, kad rodant prekę nuoroda į ją įtraukiama į programos veiksmą, todėl ir direktyvos 89/552/EEB, su pakeitimais, padarytais šia direktyva, 1 straipsnio m punkte esančiame apibrėžime yra žodžiai „programos metu“. Priešingai, rėmimo nuorodos gali būti rodomos programos metu, tačiau jos nesudaro veiksmo dalies.

| (62) | Prekių rodymas iš esmės turėtų būti draudžiamas. Tačiau tam tikro pobūdžio programų atveju gali būti leidžiama nukrypti nuo šios draudžiančios nuostatos pagal tai leidžiantį sąrašą. Valstybė narė turėtų turėti galimybę nuspręsti netaikyti šių leidžiančių nukrypti nuostatų, visiškai arba iš dalies, pavyzdžiui, leisdama rodyti prekes tik tose programose, kurios nebuvo išimtinai sukurtos toje valstybėje narėje. |
| --- | --- |

(62)

Prekių rodymas iš esmės turėtų būti draudžiamas. Tačiau tam tikro pobūdžio programų atveju gali būti leidžiama nukrypti nuo šios draudžiančios nuostatos pagal tai leidžiantį sąrašą. Valstybė narė turėtų turėti galimybę nuspręsti netaikyti šių leidžiančių nukrypti nuostatų, visiškai arba iš dalies, pavyzdžiui, leisdama rodyti prekes tik tose programose, kurios nebuvo išimtinai sukurtos toje valstybėje narėje.

| (63) | Be to, draudžiama remti arba rodyti prekes, jeigu jos daro įtaką programų turiniui tokiu būdu, kuris turėtų poveikį žiniasklaidos paslaugų teikėjo redakcinei atsakomybei ir nepriklausomybei. Tai taikoma produktų rodymui pagal temą. |
| --- | --- |

(63)

Be to, draudžiama remti arba rodyti prekes, jeigu jos daro įtaką programų turiniui tokiu būdu, kuris turėtų poveikį žiniasklaidos paslaugų teikėjo redakcinei atsakomybei ir nepriklausomybei. Tai taikoma produktų rodymui pagal temą.

| (64) | Asmenų su negalia ir pagyvenusių žmonių teisė dalyvauti Bendrijos socialiniame ir kultūriniame gyvenime bei būti jo dalimi yra neatsiejamai susijusi su galimybe naudotis audiovizualinės žiniasklaidos paslaugomis. Priemonės, suteikiančios galimybę naudotis šiomis paslaugomis, turėtų apimti, bet neapsiriboti, gestų kalbą, subtitravimą, akustinį vaizdų aprašymą ir lengvai suprantamo meniu sukūrimą. |
| --- | --- |

(64)

Asmenų su negalia ir pagyvenusių žmonių teisė dalyvauti Bendrijos socialiniame ir kultūriniame gyvenime bei būti jo dalimi yra neatsiejamai susijusi su galimybe naudotis audiovizualinės žiniasklaidos paslaugomis. Priemonės, suteikiančios galimybę naudotis šiomis paslaugomis, turėtų apimti, bet neapsiriboti, gestų kalbą, subtitravimą, akustinį vaizdų aprašymą ir lengvai suprantamo meniu sukūrimą.

| (65) | Pagal valstybėms narėms Sutartimi numatytas pareigas jos yra atsakingos už šios direktyvos perkėlimą į nacionalinę teisė ir veiksmingą jos įgyvendinimą. Jos, remdamosi savo teisinėmis tradicijomis ir sukurtomis struktūromis, gali laisvai pasirinkti tinkamas priemones ir visų pirma savo kompetentingų nepriklausomų reguliavimo įstaigų formą, kad galėtų nešališkai ir skaidriai atlikti savo darbą įgyvendindamos šią direktyvą. Konkrečiau, valstybių narių pasirinktos priemonės turėtų padėti skatinti žiniasklaidos pliuralizmą. |
| --- | --- |

(65)

Pagal valstybėms narėms Sutartimi numatytas pareigas jos yra atsakingos už šios direktyvos perkėlimą į nacionalinę teisė ir veiksmingą jos įgyvendinimą. Jos, remdamosi savo teisinėmis tradicijomis ir sukurtomis struktūromis, gali laisvai pasirinkti tinkamas priemones ir visų pirma savo kompetentingų nepriklausomų reguliavimo įstaigų formą, kad galėtų nešališkai ir skaidriai atlikti savo darbą įgyvendindamos šią direktyvą. Konkrečiau, valstybių narių pasirinktos priemonės turėtų padėti skatinti žiniasklaidos pliuralizmą.

| (66) | Tinkamam šios direktyvos taikymui užtikrinti būtinas glaudus kompetentingų valstybių narių reguliavimo įstaigų ir Komisijos bendradarbiavimas. Taip pat ypatingai svarbus glaudus valstybių narių bendradarbiavimas bei valstybių narių reguliavimo įstaigų bendradarbiavimas siekiant nustatyti poveikį, kurį vienoje valstybėje narėje įsisteigę transliuotojai gali turėti kitai valstybei narei. Kai licencijavimo procedūros numatytos nacionalinėje teisėje ir jei tai susiję su daugiau nei viena valstybe nare, pageidautina, kad prieš suteikiant tokias licencijas vyktų atitinkamų nacionalinių institucijų tarpusavio konsultacijos. Šis bendradarbiavimas turėtų apimti visas direktyva 89/552/EEB, su pakeitimais, padarytais šia direktyva, ir ypač jos 2, 2a ir 3 straipsniais koordinuojamas sritis. |
| --- | --- |

(66)

Tinkamam šios direktyvos taikymui užtikrinti būtinas glaudus kompetentingų valstybių narių reguliavimo įstaigų ir Komisijos bendradarbiavimas. Taip pat ypatingai svarbus glaudus valstybių narių bendradarbiavimas bei valstybių narių reguliavimo įstaigų bendradarbiavimas siekiant nustatyti poveikį, kurį vienoje valstybėje narėje įsisteigę transliuotojai gali turėti kitai valstybei narei. Kai licencijavimo procedūros numatytos nacionalinėje teisėje ir jei tai susiję su daugiau nei viena valstybe nare, pageidautina, kad prieš suteikiant tokias licencijas vyktų atitinkamų nacionalinių institucijų tarpusavio konsultacijos. Šis bendradarbiavimas turėtų apimti visas direktyva 89/552/EEB, su pakeitimais, padarytais šia direktyva, ir ypač jos 2, 2a ir 3 straipsniais koordinuojamas sritis.

| (67) | Kadangi šios direktyvos tikslų, būtent sukurti audiovizualinių žiniasklaidos paslaugų erdvę be vidaus sienų tuo pačiu užtikrinant aukšto lygio bendro intereso tikslų apsaugą, ypač nepilnamečių bei žmogaus orumo apsaugą ir žmonių su negalia teisių skatinimą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šios direktyvos masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygiu, Bendrija gali patvirtinti priemones laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti. |
| --- | --- |

(67)

Kadangi šios direktyvos tikslų, būtent sukurti audiovizualinių žiniasklaidos paslaugų erdvę be vidaus sienų tuo pačiu užtikrinant aukšto lygio bendro intereso tikslų apsaugą, ypač nepilnamečių bei žmogaus orumo apsaugą ir žmonių su negalia teisių skatinimą, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl šios direktyvos masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygiu, Bendrija gali patvirtinti priemones laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti.

| (68) | Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisės aktų leidybos (29) 34 punktą valstybės narės skatinamos savo ir Bendrijos interesų labui parengti lenteles, kuriose kuo geriau atsispindėtų šios direktyvos ir perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti, |
| --- | --- |

(68)

Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisės aktų leidybos (29) 34 punktą valstybės narės skatinamos savo ir Bendrijos interesų labui parengti lenteles, kuriose kuo geriau atsispindėtų šios direktyvos ir perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti,

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

1 straipsnis

Direktyva 89/552/EEB iš dalies keičiama taip:

| 1) | Pavadinimas pakeičiamas taip: |
| --- | --- |

1)

Pavadinimas pakeičiamas taip:

| 2) | 1 straipsnis pakeičiamas taip:
  „1 straipsnis
  Šioje direktyvoje:






  a) | „audiovizualinės žiniasklaidos paslauga“:






  — | paslauga, apibrėžta Sutarties 49 ir 50 straipsniuose, už kurią redakcinę atsakomybę prisiima žiniasklaidos paslaugų teikėjas ir kurios pagrindinis tikslas — informavimo, pramogų ar švietimo tikslais teikti programas plačiajai visuomenei elektroninių ryšių tinklais, apibrėžtais Direktyvos 2002/21/EB 2 straipsnio a punkte. Tokios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos — tai televizijos programų transliavimas, kaip apibrėžta šio straipsnio e punkte, arba užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, kaip apibrėžta šio straipsnio g punkte.
  ir (arba) |
| --- | --- | --- | --- |

2)

1 straipsnis pakeičiamas taip:

„1 straipsnis

Šioje direktyvoje:

a)

„audiovizualinės žiniasklaidos paslauga“:

—

paslauga, apibrėžta Sutarties 49 ir 50 straipsniuose, už kurią redakcinę atsakomybę prisiima žiniasklaidos paslaugų teikėjas ir kurios pagrindinis tikslas — informavimo, pramogų ar švietimo tikslais teikti programas plačiajai visuomenei elektroninių ryšių tinklais, apibrėžtais Direktyvos 2002/21/EB 2 straipsnio a punkte. Tokios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos — tai televizijos programų transliavimas, kaip apibrėžta šio straipsnio e punkte, arba užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, kaip apibrėžta šio straipsnio g punkte.

ir (arba)

| — | komercinis audiovizualinis pranešimas. |
| --- | --- |

—

komercinis audiovizualinis pranešimas.

| b) | „programa“ — rinkinys, sudarytas iš vaizdų, perteikiančių judesį, lydimą arba nelydimą garso, sudarančių atskirą vienetą pagal tvarkaraštį arba katalogą, kurį nustato žiniasklaidos paslaugų teikėjas ir kurių forma bei turinys prilygsta televizijos programų formai ir turiniui. Pavyzdžiui, tokios programos apima vaidybinio filmo trukmės filmus, sporto renginius, situacijų komedijas, dokumentinius filmus, programas vaikams ir originalius dramos kūrinius. |
| --- | --- |

b)

„programa“ — rinkinys, sudarytas iš vaizdų, perteikiančių judesį, lydimą arba nelydimą garso, sudarančių atskirą vienetą pagal tvarkaraštį arba katalogą, kurį nustato žiniasklaidos paslaugų teikėjas ir kurių forma bei turinys prilygsta televizijos programų formai ir turiniui. Pavyzdžiui, tokios programos apima vaidybinio filmo trukmės filmus, sporto renginius, situacijų komedijas, dokumentinius filmus, programas vaikams ir originalius dramos kūrinius.

| c) | „redakcinė atsakomybė“ — veiksminga kontrolė tiek atrenkant programas, tiek ir jas išdėstant chronologine tvarka televizijos programų transliavimo atveju, ar pateikiant kataloge užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimo atveju. Redakcinė atsakomybė nebūtinai reiškia pagal nacionalinę teisę numatomą teisinę atsakomybę už teikiamų paslaugų turinį. |
| --- | --- |

c)

„redakcinė atsakomybė“ — veiksminga kontrolė tiek atrenkant programas, tiek ir jas išdėstant chronologine tvarka televizijos programų transliavimo atveju, ar pateikiant kataloge užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimo atveju. Redakcinė atsakomybė nebūtinai reiškia pagal nacionalinę teisę numatomą teisinę atsakomybę už teikiamų paslaugų turinį.

| d) | „žiniasklaidos paslaugų teikėjas“ — fizinis ar juridinis asmuo, kuris prisiima redakcinę atsakomybę už audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos turinio parinkimą ir sprendžia, kokia tvarka jis organizuojamas; |
| --- | --- |

d)

„žiniasklaidos paslaugų teikėjas“ — fizinis ar juridinis asmuo, kuris prisiima redakcinę atsakomybę už audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos turinio parinkimą ir sprendžia, kokia tvarka jis organizuojamas;

| e) | „televizijos programų transliavimas“ arba „televizijos programos“ (t. y. linijinė audiovizualinės žiniasklaidos paslauga) — audiovizualinės žiniasklaidos paslauga, kurią teikia žiniasklaidos paslaugų teikėjas, skirta vienu metu žiūrėti programas pagal programų tvarkaraštį; |
| --- | --- |

e)

„televizijos programų transliavimas“ arba „televizijos programos“ (t. y. linijinė audiovizualinės žiniasklaidos paslauga) — audiovizualinės žiniasklaidos paslauga, kurią teikia žiniasklaidos paslaugų teikėjas, skirta vienu metu žiūrėti programas pagal programų tvarkaraštį;

| f) | „transliuotojas“ — televizijos programų žiniasklaidos paslaugų teikėjas; |
| --- | --- |

f)

„transliuotojas“ — televizijos programų žiniasklaidos paslaugų teikėjas;

| g) | „užsakomoji audiovizualinės žiniasklaidos paslauga“ (t. y. nelinijinė audiovizualinės žiniasklaidos paslauga) — audiovizualinės žiniasklaidos paslauga, kurią teikia žiniasklaidos paslaugų teikėjas, skirta žiūrėti programas vartotojo pasirinktu laiku ir jo individualiu prašymu pagal žiniasklaidos paslaugų teikėjo siūlomą programų katalogą; |
| --- | --- |

g)

„užsakomoji audiovizualinės žiniasklaidos paslauga“ (t. y. nelinijinė audiovizualinės žiniasklaidos paslauga) — audiovizualinės žiniasklaidos paslauga, kurią teikia žiniasklaidos paslaugų teikėjas, skirta žiūrėti programas vartotojo pasirinktu laiku ir jo individualiu prašymu pagal žiniasklaidos paslaugų teikėjo siūlomą programų katalogą;

| h) | „komercinis audiovizualinis pranešimas“ — vaizdai, perteikiantys judesį, lydimą arba nelydimą garso, skirti tiesiogiai arba netiesiogiai reklamuoti prekes, paslaugas ar fizinio arba juridinio asmens, vykdančio ekonominę veiklą, vardą. Tokie vaizdai lydi programą arba yra į ją įtraukiami už užmokestį arba kitą panašų atlygį ar savireklamos tikslais. Komercinių audiovizualinių pranešimų formos inter alia apima televizijos reklamą, rėmimą, teleparduotuves ir prekių rodymą. |
| --- | --- |

h)

„komercinis audiovizualinis pranešimas“ — vaizdai, perteikiantys judesį, lydimą arba nelydimą garso, skirti tiesiogiai arba netiesiogiai reklamuoti prekes, paslaugas ar fizinio arba juridinio asmens, vykdančio ekonominę veiklą, vardą. Tokie vaizdai lydi programą arba yra į ją įtraukiami už užmokestį arba kitą panašų atlygį ar savireklamos tikslais. Komercinių audiovizualinių pranešimų formos inter alia apima televizijos reklamą, rėmimą, teleparduotuves ir prekių rodymą.

| i) | „televizijos reklama“ — už mokestį ar kitą panašų atlygį bet kokia forma transliuojama informacija arba informacija, kurią savireklamos tikslais teikia prekyba, verslu, amatu ar profesine veikla besiverčianti viešoji ar privati įmonė arba fizinis asmuo, siekdami atlygintinai reklamuoti prekių tiekimą ar paslaugų teikimą, įskaitant nekilnojamąjį turtą, teises ir pareigas; |
| --- | --- |

i)

„televizijos reklama“ — už mokestį ar kitą panašų atlygį bet kokia forma transliuojama informacija arba informacija, kurią savireklamos tikslais teikia prekyba, verslu, amatu ar profesine veikla besiverčianti viešoji ar privati įmonė arba fizinis asmuo, siekdami atlygintinai reklamuoti prekių tiekimą ar paslaugų teikimą, įskaitant nekilnojamąjį turtą, teises ir pareigas;

| j) | „paslėptas komercinis audiovizualinis pranešimas“ — tie atvejai, kai programose žodžiais ar vaizdais yra pateikiamos prekių gamintojo ar paslaugų teikėjo prekės, paslaugos, pavadinimas, prekės ženklas ar veikla ir kai žiniasklaidos paslaugų teikėjas tai daro dėl reklamos, o visuomenę toks pateikimo pobūdis gali klaidinti. Toks pateikimas yra laikomas sąmoningu, ypač kai tai daroma už mokestį ar kitą panašų atlygį; |
| --- | --- |

j)

„paslėptas komercinis audiovizualinis pranešimas“ — tie atvejai, kai programose žodžiais ar vaizdais yra pateikiamos prekių gamintojo ar paslaugų teikėjo prekės, paslaugos, pavadinimas, prekės ženklas ar veikla ir kai žiniasklaidos paslaugų teikėjas tai daro dėl reklamos, o visuomenę toks pateikimo pobūdis gali klaidinti. Toks pateikimas yra laikomas sąmoningu, ypač kai tai daroma už mokestį ar kitą panašų atlygį;

| k) | „rėmimas“ — pagalba, kurią viešoji ar privati įmonė arba fizinis asmuo, nedalyvaujantys teikiant audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas ar kuriant audiovizualinius kūrinius, teikia audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms arba programoms finansuoti, siekdami garsinti savo vardą, prekės ženklą, įvaizdį, veiklą ar produktus; |
| --- | --- |

k)

„rėmimas“ — pagalba, kurią viešoji ar privati įmonė arba fizinis asmuo, nedalyvaujantys teikiant audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas ar kuriant audiovizualinius kūrinius, teikia audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms arba programoms finansuoti, siekdami garsinti savo vardą, prekės ženklą, įvaizdį, veiklą ar produktus;

| l) | „teleparduotuvė“ — už mokestį visuomenei transliuojami tiesioginiai siūlymai siekiant tiekti prekes ar teikti paslaugas, įskaitant nekilnojamąjį turtą, teises ar pareigas; |
| --- | --- |

l)

„teleparduotuvė“ — už mokestį visuomenei transliuojami tiesioginiai siūlymai siekiant tiekti prekes ar teikti paslaugas, įskaitant nekilnojamąjį turtą, teises ar pareigas;

| m) | „prekių rodymas“ — bet kokios formos komercinis audiovizualinis pranešimas, kuriame pateikiama informacija apie produktą, paslaugą ar jų prekės ženklą ar nuoroda į juos, taip, kad ji būtų aiškiai rodoma programos metu, už mokestį ar kitą panašų atlygį. |
| --- | --- |

m)

„prekių rodymas“ — bet kokios formos komercinis audiovizualinis pranešimas, kuriame pateikiama informacija apie produktą, paslaugą ar jų prekės ženklą ar nuoroda į juos, taip, kad ji būtų aiškiai rodoma programos metu, už mokestį ar kitą panašų atlygį.

| n) | i) | „Europos kūriniai“ — tai:






  — | kūriniai; kurių kilmės šalys yra valstybės narės; |
| --- | --- | --- | --- |

n)

i)

„Europos kūriniai“ — tai:

—

kūriniai; kurių kilmės šalys yra valstybės narės;

| — | kūriniai, kurių kilmės šalys yra Europos trečiosios valstybės, kurios yra Europos Tarybos Europos konvencijos dėl televizijos be sienų Šalys, ir kurie atitinka ii punkto reikalavimus; |
| --- | --- |

—

kūriniai, kurių kilmės šalys yra Europos trečiosios valstybės, kurios yra Europos Tarybos Europos konvencijos dėl televizijos be sienų Šalys, ir kurie atitinka ii punkto reikalavimus;

| — | kūriniai, bendrai sukuriami pagal Bendrijos ir trečiųjų šalių sudarytus susitarimus, susijusius su audiovizualiniu sektoriumi, ir atitinkantys kiekviename iš tų susitarimų apibrėžtus reikalavimus.
  Antros ir trečios įtraukos nuostatų taikymas yra sąlyginis kūriniams, kurių kilmės šalys yra valstybės narės ir kuriems atitinkamoje trečiojoje šalyje netaikomos diskriminacinės priemonės. |
| --- | --- |

—

kūriniai, bendrai sukuriami pagal Bendrijos ir trečiųjų šalių sudarytus susitarimus, susijusius su audiovizualiniu sektoriumi, ir atitinkantys kiekviename iš tų susitarimų apibrėžtus reikalavimus.

Antros ir trečios įtraukos nuostatų taikymas yra sąlyginis kūriniams, kurių kilmės šalys yra valstybės narės ir kuriems atitinkamoje trečiojoje šalyje netaikomos diskriminacinės priemonės.

| ii) | i punkto pirmoje ir antroje įtraukose minėti kūriniai yra kūriniai, kuriuos iš esmės sukuria autoriai ir kūrėjai, gyvenantys i punkto pirmoje ir antroje įtraukose minėtose vienoje ar daugiau valstybių, jeigu tie kūriniai atitinka vieną iš toliau nurodytų trijų sąlygų:






  — | juos sukuria vienas ar daugiau vienoje ar daugiau minėtų valstybių įsisteigusių kūrėjų; arba |
| --- | --- | --- |

ii)

i punkto pirmoje ir antroje įtraukose minėti kūriniai yra kūriniai, kuriuos iš esmės sukuria autoriai ir kūrėjai, gyvenantys i punkto pirmoje ir antroje įtraukose minėtose vienoje ar daugiau valstybių, jeigu tie kūriniai atitinka vieną iš toliau nurodytų trijų sąlygų:

—

juos sukuria vienas ar daugiau vienoje ar daugiau minėtų valstybių įsisteigusių kūrėjų; arba

| — | kūrinių kūrimui vadovauja ir jų kūrimą kontroliuoja vienas ar daugiau vienoje ar daugiau minėtų valstybių įsisteigusių kūrėjų; arba |
| --- | --- |

—

kūrinių kūrimui vadovauja ir jų kūrimą kontroliuoja vienas ar daugiau vienoje ar daugiau minėtų valstybių įsisteigusių kūrėjų; arba

| — | tų valstybių bendrų kūrėjų įnašas į visas bendros gamybos išlaidas yra didžiausias ir bendros gamybos nekontroliuoja vienas ar daugiau kitose nei minėtos valstybės įsisteigusių kūrėjų. |
| --- | --- |

—

tų valstybių bendrų kūrėjų įnašas į visas bendros gamybos išlaidas yra didžiausias ir bendros gamybos nekontroliuoja vienas ar daugiau kitose nei minėtos valstybės įsisteigusių kūrėjų.

| iii) | Kūriniai, kurių pagal i punktą negalima laikyti Europos kūriniais, tačiau kurie yra sukurti remiantis valstybių narių ir trečiųjų šalių sudarytomis dvišalėmis bendros gamybos sutartimis, yra laikomi Europos kūriniais, jeigu Bendrijos kūrėjų indėlis sudaro didžiąją bendrų gamybos išlaidų dalį ir jeigu gamybos nekontroliuoja vienas ar daugiau ne valstybių narių teritorijoje įsisteigusių kūrėjų.“ |
| --- | --- |

iii)

Kūriniai, kurių pagal i punktą negalima laikyti Europos kūriniais, tačiau kurie yra sukurti remiantis valstybių narių ir trečiųjų šalių sudarytomis dvišalėmis bendros gamybos sutartimis, yra laikomi Europos kūriniais, jeigu Bendrijos kūrėjų indėlis sudaro didžiąją bendrų gamybos išlaidų dalį ir jeigu gamybos nekontroliuoja vienas ar daugiau ne valstybių narių teritorijoje įsisteigusių kūrėjų.“

| 3) | 2 straipsnis pakeičiamas taip:
  „2 straipsnis
  1.   Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad visos jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos paslaugų teikėjų perduodamos audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos atitiktų visuomenei skirtoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms toje valstybėje narėje taikomas teisės sistemos taisykles.
  2.   Šioje direktyvoje valstybės narės jurisdikcijai priklausantys žiniasklaidos paslaugų teikėjai yra:






  a) | įsisteigę toje valstybėje narėje pagal 3 dalį; arba |
| --- | --- | --- |

3)

2 straipsnis pakeičiamas taip:

„2 straipsnis

1.   Kiekviena valstybė narė užtikrina, kad visos jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos paslaugų teikėjų perduodamos audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos atitiktų visuomenei skirtoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms toje valstybėje narėje taikomas teisės sistemos taisykles.

2.   Šioje direktyvoje valstybės narės jurisdikcijai priklausantys žiniasklaidos paslaugų teikėjai yra:

a)

įsisteigę toje valstybėje narėje pagal 3 dalį; arba

| b) | tie, kuriems taikoma 4 dalis. |
| --- | --- |

b)

tie, kuriems taikoma 4 dalis.

3.   Šioje direktyvoje žiniasklaidos paslaugų teikėjas yra laikomas įsisteigusiu valstybėje narėje tokiais atvejais:

| a) | žiniasklaidos paslaugų teikėjo pagrindinė buveinė yra toje valstybėje narėje ir redakciniai sprendimai dėl audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų yra priimami toje valstybėje narėje; |
| --- | --- |

a)

žiniasklaidos paslaugų teikėjo pagrindinė buveinė yra toje valstybėje narėje ir redakciniai sprendimai dėl audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų yra priimami toje valstybėje narėje;

| b) | jei žiniasklaidos paslaugų teikėjo pagrindinė buveinė yra vienoje valstybėje narėje, o redakciniai sprendimai dėl audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų yra priimami kitoje valstybėje narėje, jis yra laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, kurioje vykdo veiklą žymi jo audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų veikla užsiimančių darbuotojų dalis. Jei žymi audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų veikla užsiimančių darbuotojų dalis vykdo veiklą abiejose valstybėse narėse, tai žiniasklaidos paslaugų teikėjas laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, kurioje yra jo pagrindinė buveinė. Jei žymi audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų veikla užsiimančių darbuotojų dalis nevykdo veiklos nė vienoje iš tų valstybių narių, žiniasklaidos paslaugų teikėjas laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, kurioje jis pradėjo savo veiklą laikydamasis tos valstybės narės teisės, jeigu jis palaiko nuolatinius ir veiksmingus ekonominius ryšius su ta valstybe nare; |
| --- | --- |

b)

jei žiniasklaidos paslaugų teikėjo pagrindinė buveinė yra vienoje valstybėje narėje, o redakciniai sprendimai dėl audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų yra priimami kitoje valstybėje narėje, jis yra laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, kurioje vykdo veiklą žymi jo audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų veikla užsiimančių darbuotojų dalis. Jei žymi audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų veikla užsiimančių darbuotojų dalis vykdo veiklą abiejose valstybėse narėse, tai žiniasklaidos paslaugų teikėjas laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, kurioje yra jo pagrindinė buveinė. Jei žymi audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų veikla užsiimančių darbuotojų dalis nevykdo veiklos nė vienoje iš tų valstybių narių, žiniasklaidos paslaugų teikėjas laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, kurioje jis pradėjo savo veiklą laikydamasis tos valstybės narės teisės, jeigu jis palaiko nuolatinius ir veiksmingus ekonominius ryšius su ta valstybe nare;

| c) | jei žiniasklaidos paslaugų teikėjo pagrindinė buveinė yra valstybėje narėje, tačiau sprendimai dėl audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų yra priimami trečiojoje šalyje arba atvirkščiai, tai jis laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, jeigu didžioji audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų veikla užsiimančių darbuotojų dalis vykdo veiklą toje valstybėje narėje. |
| --- | --- |

c)

jei žiniasklaidos paslaugų teikėjo pagrindinė buveinė yra valstybėje narėje, tačiau sprendimai dėl audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų yra priimami trečiojoje šalyje arba atvirkščiai, tai jis laikomas įsisteigusiu toje valstybėje narėje, jeigu didžioji audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų veikla užsiimančių darbuotojų dalis vykdo veiklą toje valstybėje narėje.

4.   Žiniasklaidos paslaugų teikėjai, kuriems netaikomos 3 dalies nuostatos, laikomi priklausančiais tos valstybės narės jurisdikcijai šiais atvejais:

| a) | jie naudojasi toje valstybėje narėje esančiu ryšiu su palydovu; |
| --- | --- |

a)

jie naudojasi toje valstybėje narėje esančiu ryšiu su palydovu;

| b) | jie nesinaudoja toje valstybėje narėje esančiu ryšiu su palydovu, bet naudojasi tai valstybei priklausančiais ryšio palydovo pajėgumais; |
| --- | --- |

b)

jie nesinaudoja toje valstybėje narėje esančiu ryšiu su palydovu, bet naudojasi tai valstybei priklausančiais ryšio palydovo pajėgumais;

5.   Jei pagal 3 ir 4 dalis negalima nuspręsti, kurios valstybės narės jurisdikcijai priklauso žiniasklaidos paslaugų teikėjas, tai kompetentinga valstybe nare bus laikoma ta, kurioje žiniasklaidos paslaugų teikėjas yra įsisteigęs pagal Sutarties 43-48 straipsnius.

6.   Ši direktyva netaikoma išimtinai trečiosioms šalims skirtoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, kurių standartine vartotojų įranga tiesiogiai ar netiesiogiai negali priimti vienos ar daugiau valstybių narių gyventojai.“

| 4) | 2a straipsnis iš dalies keičiamas taip:






  a) | 1 dalis pakeičiama taip:
  „1.   Valstybės narės šios direktyvos reglamentuojamose srityse užtikrina audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų priėmimo laisvę ir savo teritorijoje neriboja jų retransliavimo iš kitų valstybių narių dėl priežasčių, kurios patenka į šia direktyva koordinuojamas sritis.“ |
| --- | --- | --- |

4)

2a straipsnis iš dalies keičiamas taip:

a)

1 dalis pakeičiama taip:

„1.   Valstybės narės šios direktyvos reglamentuojamose srityse užtikrina audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų priėmimo laisvę ir savo teritorijoje neriboja jų retransliavimo iš kitų valstybių narių dėl priežasčių, kurios patenka į šia direktyva koordinuojamas sritis.“

| b) | 2 dalyje įvadinė frazė ir a punktas pakeičiami taip:
  „2.   Televizijos programų transliavimo atžvilgiu valstybės narės gali laikinai nesilaikyti 1 dalies nuostatų šiomis sąlygomis:






  a) | jei kitos valstybės narės transliuojamos televizijos programos akivaizdžiai, rimtai ir sunkiai pažeidžia 22 straipsnio 1 arba 2 dalis ir (arba) 3b straipsnį;“ |
| --- | --- | --- |

b)

2 dalyje įvadinė frazė ir a punktas pakeičiami taip:

„2.   Televizijos programų transliavimo atžvilgiu valstybės narės gali laikinai nesilaikyti 1 dalies nuostatų šiomis sąlygomis:

a)

jei kitos valstybės narės transliuojamos televizijos programos akivaizdžiai, rimtai ir sunkiai pažeidžia 22 straipsnio 1 arba 2 dalis ir (arba) 3b straipsnį;“

| c) | įrašomos šios dalys:
  „4.   Užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų atveju valstybės narės gali imtis priemonių, kuriomis nukrypstama nuo 1 dalies nuostatų, taikomų konkrečiai paslaugai, jei įvykdomos šios sąlygos:






  a) | priemonės yra:






  i) | būtinos dėl vienos iš toliau išvardytų priežasčių:






  — | viešosios politikos, ypač nusikaltimų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ir persekiojimo už juos baudžiamąja tvarka, įskaitant nepilnamečių apsaugą ir kovą su bet kokiu neapykantos skatinimu dėl rasės, lyties, religinių įsitikinimų ar tautybės bei atskirų asmenų žmogiškojo orumo žeminimą, |
| --- | --- | --- | --- | --- |

c)

įrašomos šios dalys:

„4.   Užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų atveju valstybės narės gali imtis priemonių, kuriomis nukrypstama nuo 1 dalies nuostatų, taikomų konkrečiai paslaugai, jei įvykdomos šios sąlygos:

a)

priemonės yra:

i)

būtinos dėl vienos iš toliau išvardytų priežasčių:

—

viešosios politikos, ypač nusikaltimų prevencijos, tyrimo, atskleidimo ir persekiojimo už juos baudžiamąja tvarka, įskaitant nepilnamečių apsaugą ir kovą su bet kokiu neapykantos skatinimu dėl rasės, lyties, religinių įsitikinimų ar tautybės bei atskirų asmenų žmogiškojo orumo žeminimą,

| — | visuomenės sveikatos apsaugos, |
| --- | --- |

—

visuomenės sveikatos apsaugos,

| — | visuomenės saugumo, įskaitant valstybės saugumo ir gynybos užtikrinimą, |
| --- | --- |

—

visuomenės saugumo, įskaitant valstybės saugumo ir gynybos užtikrinimą,

| — | vartotojų, įskaitant investuotojus, apsaugos; |
| --- | --- |

—

vartotojų, įskaitant investuotojus, apsaugos;

| ii) | taikomos užsakomajai audiovizualinės žiniasklaidos paslaugai, kuri prieštarauja tikslams, nurodytiems i papunktyje, arba kuri kelia rimtą ir didelį pavojų, kad šių tikslų nebus paisoma; |
| --- | --- |

ii)

taikomos užsakomajai audiovizualinės žiniasklaidos paslaugai, kuri prieštarauja tikslams, nurodytiems i papunktyje, arba kuri kelia rimtą ir didelį pavojų, kad šių tikslų nebus paisoma;

| iii) | proporcingos tiems tikslams; |
| --- | --- |

iii)

proporcingos tiems tikslams;

| b) | prieš imdamasi šių priemonių ir nepažeisdama teismo proceso, įskaitant preliminarų procesą ir baudžiamojo tyrimo metu atliktus veiksmus, valstybė narė:






  — | paprašė valstybės narės, kurios jurisdikcijai priklauso paslaugų teikėjas, imtis priemonių, ir pastaroji tokių priemonių nesiėmė arba jos buvo nepakankamos, |
| --- | --- | --- |

b)

prieš imdamasi šių priemonių ir nepažeisdama teismo proceso, įskaitant preliminarų procesą ir baudžiamojo tyrimo metu atliktus veiksmus, valstybė narė:

—

paprašė valstybės narės, kurios jurisdikcijai priklauso paslaugų teikėjas, imtis priemonių, ir pastaroji tokių priemonių nesiėmė arba jos buvo nepakankamos,

| — | pranešė Komisijai ir valstybei narei, kurios jurisdikcijai priklauso paslaugų teikėjas, apie ketinimą imtis tokių priemonių. |
| --- | --- |

—

pranešė Komisijai ir valstybei narei, kurios jurisdikcijai priklauso paslaugų teikėjas, apie ketinimą imtis tokių priemonių.

5.   Skubos atveju valstybės narės gali nukrypti nuo šio straipsnio 4 dalies b punkte numatytų sąlygų. Tokiu atveju apie priemones reikia kuo greičiau pranešti Komisijai ir valstybei narei, kurios jurisdikcijai priklauso paslaugos teikėjas, taip pat nurodyti priežastis, kodėl valstybė narė mano, kad tai yra skubus atvejis.

6.   Nedarydama poveikio valstybės narės galimybei taikyti 4 ir 5 dalyje nurodytas priemones, Komisija kuo greičiau išnagrinėja priemonių, apie kurias pranešta, suderinamumą su Bendrijos teise. Jei Komisija padaro išvadą, kad priemonės nesuderinamos su Bendrijos teise, ji paprašo tos valstybės narės nesiimti siūlomų priemonių arba skubiai nustoti jas taikyti.“

| 5) | 3 straipsnis pakeičiamas taip:
  „3 straipsnis
  1.   Valstybės narės turi teisę reikalauti, kad jų jurisdikcijai priklausantys žiniasklaidos paslaugų teikėjai šia direktyva koordinuojamose srityse s laikytųsi išsamesnių ar griežtesnių taisyklių, jei šios taisyklės atitinka Bendrijos teisės nuostatas.
  2.   Tais atvejais, kai valstybė narė:






  a) | pasinaudojo laisve pagal 1 dalį priimti išsamesnes ar griežtesnes bendro visuomenės intereso taisykles; ir |
| --- | --- | --- |

5)

3 straipsnis pakeičiamas taip:

„3 straipsnis

1.   Valstybės narės turi teisę reikalauti, kad jų jurisdikcijai priklausantys žiniasklaidos paslaugų teikėjai šia direktyva koordinuojamose srityse s laikytųsi išsamesnių ar griežtesnių taisyklių, jei šios taisyklės atitinka Bendrijos teisės nuostatas.

2.   Tais atvejais, kai valstybė narė:

a)

pasinaudojo laisve pagal 1 dalį priimti išsamesnes ar griežtesnes bendro visuomenės intereso taisykles; ir

| b) | nustato, kad kitos valstybės narės jurisdikcijai priklausantis transliuotojas transliuoja televizijos programą, kurios visa arba didžioji dalis skirta jos teritorijai,
  ji gali susisiekti su jurisdikciją turinčia valstybe nare siekiant abi puses tenkinančio bet kokios iškeltos problemos sprendimo. Gavusi pagrįstą pirmosios valstybės narės prašymą, jurisdikciją turinti valstybė narė kreipiasi į transliuotoją su prašymu laikytis konkrečius bendrus visuomenės interesus ginančių taisyklių. Jurisdikciją turinti valstybė narė per du mėnesius praneša pirmajai valstybei narei apie šio prašymo rezultatus. Bet kuri valstybė narė gali paprašyti atvejį išnagrinėti pagal 23a straipsnį įsteigto kontaktinio komiteto. |
| --- | --- |

b)

nustato, kad kitos valstybės narės jurisdikcijai priklausantis transliuotojas transliuoja televizijos programą, kurios visa arba didžioji dalis skirta jos teritorijai,

ji gali susisiekti su jurisdikciją turinčia valstybe nare siekiant abi puses tenkinančio bet kokios iškeltos problemos sprendimo. Gavusi pagrįstą pirmosios valstybės narės prašymą, jurisdikciją turinti valstybė narė kreipiasi į transliuotoją su prašymu laikytis konkrečius bendrus visuomenės interesus ginančių taisyklių. Jurisdikciją turinti valstybė narė per du mėnesius praneša pirmajai valstybei narei apie šio prašymo rezultatus. Bet kuri valstybė narė gali paprašyti atvejį išnagrinėti pagal 23a straipsnį įsteigto kontaktinio komiteto.

3.   Kai pirmoji valstybė narė nustato:

| a) | kad taikant 2 dalį pasiekti rezultatai nėra pakankami; ir |
| --- | --- |

a)

kad taikant 2 dalį pasiekti rezultatai nėra pakankami; ir

| b) | kad konkretus transliuotojas įsisteigė jurisdikciją turinčioje valstybėje narėje,, siekdamas apeiti griežtesnes taisykles šia direktyva koordinuojamose srityse, kurios būtų taikomos jam, jei jis būtų įsisteigęs pirmojoje valstybėje narėje,
  tai ji gali imtis tinkamų priemonių prieš atitinkamą transliuotoją.
  Tokios priemonės turėtų būti objektyviai būtinos, jos turėtų būti taikomos nediskriminuojant ir būti proporcingos tikslams, kurių jomis siekiama. |
| --- | --- |

b)

kad konkretus transliuotojas įsisteigė jurisdikciją turinčioje valstybėje narėje,, siekdamas apeiti griežtesnes taisykles šia direktyva koordinuojamose srityse, kurios būtų taikomos jam, jei jis būtų įsisteigęs pirmojoje valstybėje narėje,

tai ji gali imtis tinkamų priemonių prieš atitinkamą transliuotoją.

Tokios priemonės turėtų būti objektyviai būtinos, jos turėtų būti taikomos nediskriminuojant ir būti proporcingos tikslams, kurių jomis siekiama.

4.   Valstybė narė gali imtis priemonių pagal 3 dalį tik jei įvykdomos visos šios sąlygos:

| a) | valstybė narė pranešė Komisijai ir valstybei narei, kurioje įsisteigęs transliuotojas, apie ketinimą imtis minėtų priemonių, kartu nurodydama priežastis, kuriais ji grindžia savo vertinimą, ir |
| --- | --- |

a)

valstybė narė pranešė Komisijai ir valstybei narei, kurioje įsisteigęs transliuotojas, apie ketinimą imtis minėtų priemonių, kartu nurodydama priežastis, kuriais ji grindžia savo vertinimą, ir

| b) | Komisija nusprendžia, kad priemonės dera su Bendrijos teise, ir kad vertinimai, kuriuos valstybė narė atliko pagal 2 ir 3 dalis imdamasi šių priemonių, yra teisingai pagrįsti. |
| --- | --- |

b)

Komisija nusprendžia, kad priemonės dera su Bendrijos teise, ir kad vertinimai, kuriuos valstybė narė atliko pagal 2 ir 3 dalis imdamasi šių priemonių, yra teisingai pagrįsti.

5.   Gavusi 4 dalies a punkte numatytą pranešimą, Komisija per tris mėnesius priima sprendimą. Jei Komisija nusprendžia, kad priemonės nesuderinamos su Bendrijos teise, tai atitinkama valstybė narė pasiūlytų priemonių nesiima.

6.   Valstybės narės, pagal savo teisės aktus tinkamomis priemonėmis užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys žiniasklaidos paslaugų teikėjai veiksmingai laikytųsi šios direktyvos nuostatų.

7.   Valstybės narės šia direktyva koordinuojamose srityse skatina, kiek tai leidžiama pagal jų teisines sistemas, nacionaliniu lygiu taikyti bendro reguliavimo ir (arba) savireguliavimo tvarką. Ši tvarka turi būti tokia, kad užtikrintų veiksmingą taisyklių įgyvendinimą ir jas plačiai remtų pagrindinės suinteresuotos šalys atitinkamose valstybėse narėse.

8.   Direktyva 2000/31/EB taikoma visais atvejais, jei šioje direktyvoje nenumatyta kitaip. Kilus Direktyvos 2000/31/EB ir šios direktyvos nuostatų prieštaravimams, turi būti vadovaujamasi šios direktyvos nuostatomis, jeigu šioje direktyvoje nenumatyta kitaip.“

| 6) | 3a straipsnis išbraukiamas. |
| --- | --- |

6)

3a straipsnis išbraukiamas.

| 7) | Įrašomas šis IIa skyrius:
  „IIa SKYRIUS
  Visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms taikomos nuostatos
  3a straipsnis
  Valstybės narės užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjai sudarytų paslaugų gavėjams galimybę nesudėtingai, tiesiogiai ir nuolat gauti bent šią informaciją:






  a) | žiniasklaidos paslaugų teikėjo pavadinimą; |
| --- | --- | --- |

7)

Įrašomas šis IIa skyrius:

„IIa SKYRIUS

Visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms taikomos nuostatos

3a straipsnis

Valstybės narės užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikėjai sudarytų paslaugų gavėjams galimybę nesudėtingai, tiesiogiai ir nuolat gauti bent šią informaciją:

a)

žiniasklaidos paslaugų teikėjo pavadinimą;

| b) | geografinį adresą, kuriuo žiniasklaidos paslaugų teikėjas yra įsisteigęs; |
| --- | --- |

b)

geografinį adresą, kuriuo žiniasklaidos paslaugų teikėjas yra įsisteigęs;

| c) | žiniasklaidos paslaugų teikėjo duomenis, įskaitant jo elektroninio pašto adresą ar tinklavietės adresą, pagal kuriuos į jį galima greitai, tiesiogiai ir veiksmingai kreiptis; |
| --- | --- |

c)

žiniasklaidos paslaugų teikėjo duomenis, įskaitant jo elektroninio pašto adresą ar tinklavietės adresą, pagal kuriuos į jį galima greitai, tiesiogiai ir veiksmingai kreiptis;

| d) | atitinkamais atvejais kompetentingas reguliavimo ar priežiūros įstaigas. |
| --- | --- |

d)

atitinkamais atvejais kompetentingas reguliavimo ar priežiūros įstaigas.

3b straipsnis

Valstybės narės tinkamomis priemonėmis užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos paslaugų teikėjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos nekurstytų neapykantos dėl rasės, lyties, religijos ar pilietybės.

3c straipsnis

Valstybės narės skatina jų jurisdikcijai priklausančius žiniasklaidos paslaugų teikėjus užtikrinti, kad jų paslaugos palaipsniui taptų prieinamos žmonėms, turintiems regėjimo ar klausos negalią.

3d straipsnis

Valstybės narės užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys žiniasklaidos paslaugų teikėjai neperduotų kinematografijos kūrinių ne tuo laikotarpiu, dėl kurio buvo susitarta su teisių turėtojais.

3e straipsnis

1.   Valstybės narės užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos teikėjų perduodami komerciniai audiovizualiniai pranešimai atitiktų šiuos reikalavimus:

| a) | būtų galima iš karto atpažinti, kad tai yra komercinis audiovizualinis pranešimas. Paslėpti komerciniai audiovizualiniai pranešimai draudžiami; |
| --- | --- |

a)

būtų galima iš karto atpažinti, kad tai yra komercinis audiovizualinis pranešimas. Paslėpti komerciniai audiovizualiniai pranešimai draudžiami;

| b) | komerciniuose audiovizualiniuose pranešimuose neturi būti naudojamos pasąmonę veikiančios technologijos; |
| --- | --- |

b)

komerciniuose audiovizualiniuose pranešimuose neturi būti naudojamos pasąmonę veikiančios technologijos;

| c) | komerciniuose audiovizualiniuose pranešimuose neturi būti:






  i) | žmogaus orumą žeminančių dalykų |
| --- | --- | --- |

c)

komerciniuose audiovizualiniuose pranešimuose neturi būti:

i)

žmogaus orumą žeminančių dalykų

| i) | jokių diskriminavimo dėl lyties, rasės ar etninės kilmės, tautybės, religijos arba tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos apraiškų arba skatinimo; |
| --- | --- |

i)

jokių diskriminavimo dėl lyties, rasės ar etninės kilmės, tautybės, religijos arba tikėjimo, negalios, amžiaus arba seksualinės orientacijos apraiškų arba skatinimo;

| iii) | dalykų, skatinančių sveikatai ar saugai pavojingą elgesį; |
| --- | --- |

iii)

dalykų, skatinančių sveikatai ar saugai pavojingą elgesį;

| iv) | dalykų, skatinančių aplinkai ypač žalingą elgesį; |
| --- | --- |

iv)

dalykų, skatinančių aplinkai ypač žalingą elgesį;

| d) | draudžiami bet kokie komerciniai audiovizualiniai pranešimai, skirti cigarečių ir kitų tabako produktų reklamai; |
| --- | --- |

d)

draudžiami bet kokie komerciniai audiovizualiniai pranešimai, skirti cigarečių ir kitų tabako produktų reklamai;

| e) | alkoholinių gėrimų reklamai skirti komerciniai audiovizualiniai pranešimai negali būti konkrečiai skirti nepilnamečiams ir neturi skatinti besaikio tokių gėrimų vartojimo; |
| --- | --- |

e)

alkoholinių gėrimų reklamai skirti komerciniai audiovizualiniai pranešimai negali būti konkrečiai skirti nepilnamečiams ir neturi skatinti besaikio tokių gėrimų vartojimo;

| f) | valstybėse narėse, kurių jurisdikcijai priklauso žiniasklaidos paslaugų tiekėjas, draudžiami tik pagal receptus išduodamų vaistų bei gydymo būdų reklamai skirti audiovizualiniai komerciniai pranešimai; |
| --- | --- |

f)

valstybėse narėse, kurių jurisdikcijai priklauso žiniasklaidos paslaugų tiekėjas, draudžiami tik pagal receptus išduodamų vaistų bei gydymo būdų reklamai skirti audiovizualiniai komerciniai pranešimai;

| g) | komerciniai audiovizualiniai pranešimai neturi daryti žalingo fizinio ar moralinio poveikio nepilnamečiams. Todėl pasinaudojant nepilnamečių nepatyrimu ir patiklumu, komerciniais audiovizualiniais pranešimais tiesiogiai neskatinama jų pirkti ar išsinuomoti produktą ar paslaugą, tiesiogiai neskatinama nepilnamečių savo tėvus ar kitus asmenis įtikinti, kad šie pirktų reklamuojamas prekes ar paslaugas, nesinaudojama ypatingu nepilnamečių pasitikėjimu tėvais, mokytojais ar kitais asmenimis arba juose be reikalo nerodomi į pavojingą padėtį patekę nepilnamečiai. |
| --- | --- |

g)

komerciniai audiovizualiniai pranešimai neturi daryti žalingo fizinio ar moralinio poveikio nepilnamečiams. Todėl pasinaudojant nepilnamečių nepatyrimu ir patiklumu, komerciniais audiovizualiniais pranešimais tiesiogiai neskatinama jų pirkti ar išsinuomoti produktą ar paslaugą, tiesiogiai neskatinama nepilnamečių savo tėvus ar kitus asmenis įtikinti, kad šie pirktų reklamuojamas prekes ar paslaugas, nesinaudojama ypatingu nepilnamečių pasitikėjimu tėvais, mokytojais ar kitais asmenimis arba juose be reikalo nerodomi į pavojingą padėtį patekę nepilnamečiai.

2.   Valstybės narės ir Komisija skatina žiniasklaidos paslaugų teikėjus kurti elgesio kodeksus dėl netinkamų komercinių audiovizualinių pranešimų, kurie lydi vaikams skirtas programas arba yra įtraukti į tokias programas, apie maisto produktus ir gėrimus, kurių sudėtyje yra maistinių medžiagų ir maistiniu arba fiziologiniu poveikiu pasižyminčių medžiagų, ypač riebalų, riebalų rūgščių transizomerų, druskos/natrio ir cukrų, kurių nerekomenduojama vartoti per daug.

3f straipsnis

1.   Remiamos audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos ar programos atitinka šiuos reikalavimus:

| a) | jokiomis aplinkybėmis jų turiniui, o televizijos programų transliavimo metu — jų rodymo laikui, negalima daryti tokios įtakos, kuri turėtų poveikį žiniasklaidos paslaugų teikėjo redakcinei atsakomybei ir nepriklausomybei; |
| --- | --- |

a)

jokiomis aplinkybėmis jų turiniui, o televizijos programų transliavimo metu — jų rodymo laikui, negalima daryti tokios įtakos, kuri turėtų poveikį žiniasklaidos paslaugų teikėjo redakcinei atsakomybei ir nepriklausomybei;

| b) | jose neturi būti tiesiogiai skatinama pirkti ar nuomoti prekes ar paslaugas, ypač darant specialias reklamines nuorodas į šias prekes ar paslaugas; |
| --- | --- |

b)

jose neturi būti tiesiogiai skatinama pirkti ar nuomoti prekes ar paslaugas, ypač darant specialias reklamines nuorodas į šias prekes ar paslaugas;

| c) | žiūrovai turi būti aiškiai informuojami apie esamą rėmimo susitarimą. Būtina aiškiai parodyti, kad programa yra remiama, programos pradžioje, jos metu ir (arba) pabaigoje tinkamu būdu pateikiant rėmėjo pavardę (pavadinimą), logotipą ir (arba) kitą ženklą, pavyzdžiui, nuorodą į jo produktą (-us) ar paslaugą (-as) arba jų skiriamąjį ženklą. |
| --- | --- |

c)

žiūrovai turi būti aiškiai informuojami apie esamą rėmimo susitarimą. Būtina aiškiai parodyti, kad programa yra remiama, programos pradžioje, jos metu ir (arba) pabaigoje tinkamu būdu pateikiant rėmėjo pavardę (pavadinimą), logotipą ir (arba) kitą ženklą, pavyzdžiui, nuorodą į jo produktą (-us) ar paslaugą (-as) arba jų skiriamąjį ženklą.

2.   Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų arba programų negali remti įmonės, kurių pagrindinė veikla yra cigarečių ir kitų tabako produktų gamyba arba pardavimas.

3.   Jei įmonės, kurių veikla apima medicinos produktų gamybą arba pardavimą ir gydymą, remia audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas arba programas, tai jose gali būti reklamuojamas įmonės vardas ar jos įvaizdis, tačiau negalima reklamuoti konkrečių medicinos produktų ar gydymo būdų, skiriamų tik pagal receptus toje valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai priklauso žiniasklaidos paslaugų teikėjas.

4.   Žinių ir naujienų programos negali būti remiamos. Valstybės narės gali uždrausti rodyti rėmėjų logotipą programose vaikams, dokumentiniuose filmuose ir religinio turinio programose.

3g straipsnis

1.   Produktų rodymas programose draudžiamas.

2.   Nukrypstant nuo 1 dalies, produktų rodymas programose leidžiamas, jeigu valstybė narė nenusprendžia kitaip:

| — | kinematografijos kūriniuose, audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms sukurtuose filmuose ir serialuose, sporto programose ir lengvo turinio pramoginėse programose; arba |
| --- | --- |

—

kinematografijos kūriniuose, audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms sukurtuose filmuose ir serialuose, sporto programose ir lengvo turinio pramoginėse programose; arba

| — | kai nėra užmokesčio, tiktai nemokamai pateikiamos kai kurios prekės ar paslaugos, pavyzdžiui, parama prekėms ir prizai, siekiant juos įtraukti į programą. |
| --- | --- |

—

kai nėra užmokesčio, tiktai nemokamai pateikiamos kai kurios prekės ar paslaugos, pavyzdžiui, parama prekėms ir prizai, siekiant juos įtraukti į programą.

Pirmoje įtraukoje numatyta leidžianti nukrypti nuostata netaikoma vaikams skirtoms programoms.

Programos, į kurias įtrauktas produktų rodymas, turi atitikti bent šiuos visus reikalavimus:

| a) | jokiomis aplinkybėmis negalima daryti tokios įtakos jų turiniui, o televizijos programų transliavimo metu — jų rodymo laikui, kuri turėtų poveikį žiniasklaidos paslaugų teikėjo redakcinei atsakomybei ir nepriklausomybei; |
| --- | --- |

a)

jokiomis aplinkybėmis negalima daryti tokios įtakos jų turiniui, o televizijos programų transliavimo metu — jų rodymo laikui, kuri turėtų poveikį žiniasklaidos paslaugų teikėjo redakcinei atsakomybei ir nepriklausomybei;

| b) | jose neturi būti tiesiogiai skatinama pirkti ar nuomoti prekes ar paslaugas, ypač darant specialias reklamines nuorodas į šias prekes ar paslaugas; |
| --- | --- |

b)

jose neturi būti tiesiogiai skatinama pirkti ar nuomoti prekes ar paslaugas, ypač darant specialias reklamines nuorodas į šias prekes ar paslaugas;

| c) | jose neturi būti nepagrįstai didinamas konkretaus produkto pastebimumas; |
| --- | --- |

c)

jose neturi būti nepagrįstai didinamas konkretaus produkto pastebimumas;

| d) | žiūrovai turi būti aiškiai informuojami apie produktų rodymą programose. Apie produktų rodymą programose yra aiškiai informuojama programos pradžioje ir pabaigoje, taip pat atnaujinus programos rodymą po reklamos pertraukėlės, kad žiūrovas nebūtų klaidinamas. |
| --- | --- |

d)

žiūrovai turi būti aiškiai informuojami apie produktų rodymą programose. Apie produktų rodymą programose yra aiškiai informuojama programos pradžioje ir pabaigoje, taip pat atnaujinus programos rodymą po reklamos pertraukėlės, kad žiūrovas nebūtų klaidinamas.

Darydamos išimtį valstybės narės gali netaikyti pirmiau d punkte išdėstytų reikalavimų, jei konkrečios programos nekūrė arba neužsakė sukurti pats žiniasklaidos paslaugų teikėjas arba žiniasklaidos paslaugų teikėjo dukterinė bendrovė.

3.   Bet kokiu atveju programose neturi būti rodomi šie produktai:

| — | tabako gaminiai ar cigaretės arba įmonių, kurių pagrindinė veikla yra cigarečių ir kitų tabako gaminių gamyba arba pardavimas, produktai; arba |
| --- | --- |

—

tabako gaminiai ar cigaretės arba įmonių, kurių pagrindinė veikla yra cigarečių ir kitų tabako gaminių gamyba arba pardavimas, produktai; arba

| — | konkretūs medicinos produktai ar gydymo būdai, skiriami tik pagal receptus toje valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai priklauso žiniasklaidos paslaugų teikėjas. |
| --- | --- |

—

konkretūs medicinos produktai ar gydymo būdai, skiriami tik pagal receptus toje valstybėje narėje, kurios jurisdikcijai priklauso žiniasklaidos paslaugų teikėjas.

4.   1, 2 ir 3 dalies nuostatos taikomos tik programoms, sukurtoms po ... (30).“

| 8) | Įterpiamas šis skyrius:
  „IIb SKYRIUS
  Tik užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms taikomos nuostatos
  3h straipsnis
  Valstybės narės imasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos paslaugų teikėjų užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, kurios galėtų rimtai pakenkti fiziniam, protiniam ar moraliniam nepilnamečių vystymuisi, būtų teikiamos tik tokiu būdu, kuris užtikrintų, jog nepilnamečiai tokiu užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų paprastai negalėtų klausytis ar žiūrėti.
  3i straipsnis
  1.   Valstybės narės užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos paslaugų teikėjų teikiamos užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, kai įmanoma, tinkamomis priemonėmis skatintų galimybes kurti Europos kūrinius ir su jais susipažinti. Toks skatinimas galėtų būti susijęs inter alia su finansiniu įnašu, kuriuo iš tokių paslaugų remiamas Europos kūrinių kūrimas ir teisių į juos įsigijimas arba Europos kūrinių dalis ir (arba) jų garsinimas užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų programų kataloge.
  2.   Ne vėliau kaip ... (31) ir vėliau kas ketveri metai valstybė narė pateikia Komisijai 1 dalies įgyvendinimo ataskaitą.
  3.   Remdamasi valstybių narių pateikta informacija ir nepriklausomu tyrimu, atsižvelgdama į rinką, technologijų pažangą ir kultūrinės įvairovės skatinimo tikslą, Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai 1 dalies taikymo pranešimą.“ |
| --- | --- |

8)

Įterpiamas šis skyrius:

„IIb SKYRIUS

Tik užsakomosioms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms taikomos nuostatos

3h straipsnis

Valstybės narės imasi tinkamų priemonių užtikrinti, kad jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos paslaugų teikėjų užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, kurios galėtų rimtai pakenkti fiziniam, protiniam ar moraliniam nepilnamečių vystymuisi, būtų teikiamos tik tokiu būdu, kuris užtikrintų, jog nepilnamečiai tokiu užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų paprastai negalėtų klausytis ar žiūrėti.

3i straipsnis

1.   Valstybės narės užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausančių žiniasklaidos paslaugų teikėjų teikiamos užsakomosios audiovizualinės žiniasklaidos paslaugos, kai įmanoma, tinkamomis priemonėmis skatintų galimybes kurti Europos kūrinius ir su jais susipažinti. Toks skatinimas galėtų būti susijęs inter alia su finansiniu įnašu, kuriuo iš tokių paslaugų remiamas Europos kūrinių kūrimas ir teisių į juos įsigijimas arba Europos kūrinių dalis ir (arba) jų garsinimas užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų programų kataloge.

2.   Ne vėliau kaip ... (31) ir vėliau kas ketveri metai valstybė narė pateikia Komisijai 1 dalies įgyvendinimo ataskaitą.

3.   Remdamasi valstybių narių pateikta informacija ir nepriklausomu tyrimu, atsižvelgdama į rinką, technologijų pažangą ir kultūrinės įvairovės skatinimo tikslą, Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai 1 dalies taikymo pranešimą.“

| 9) | Įterpiamas šis skyrius:
  „IIc SKYRIUS
  Nuostatos dėl išskirtinės teisės ir trumpų naujienų pranešimų teikimo transliuojant televizijos programas
  3i straipsnis
  1.   Kiekviena valstybė narė gali imtis Bendrijos teisės aktus atitinkančių priemonių, kad užtikrintų, jog jos jurisdikcijai priklausantys transliuotojai, pasinaudodami išskirtine teise, renginių, kurie tos valstybės narės laikomi itin reikšmingais visuomenei, netransliuotų taip, kad žymi tos valstybės narės gyventojų dalis negalėtų jų matyti tiesiogiai ar žiūrėdami nepriklausomos televizijos transliuojamą įrašytą laidą. Jei ji tai daro, tai tokia valstybė narė sudaro numatomų nacionalinių ar nenacionalinių renginių, kuriuos ji laiko itin reikšmingais visuomenei, sąrašą. Sąrašas turi būti sudaromas aiškiai, nedviprasmiškai ir tinkamu laiku. Atlikdama šį darbą, atitinkama valstybė narė taip pat nusprendžia, ar turėtų būti vykdoma viso renginio ar jo dalies tiesioginė transliacija, arba jei to reikia arba dėl objektyvių priežasčių būtų geriau visuomenei bus rodomas viso renginio ar jo dalies įrašas.
  2.   Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie priemones, kurių jos ėmėsi ar ketina imtis pagal 1 dalį. Per tris mėnesius nuo pranešimo dienos Komisija patikrina, ar tos priemonės dera su Bendrijos teise, ir praneša apie jas kitoms valstybėms narėms. Ji turi prašyti komiteto, įsteigto pagal 23a straipsnio nuostatas, nuomonės. Paskui informacija apie taikomas priemones yra paskelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, ir ne rečiau kaip kartą per metus paskelbiamas bendras valstybėse narėse taikomų priemonių sąrašas.
  3.   Valstybės narės, taikydamos tinkamas priemones ir vadovaudamosi savo teisės aktais, užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys transliuotojai nesinaudotų po šios direktyvos paskelbimo dienos nusipirktomis išskirtinėmis teisėmis tokiu būdu, kad žymi kitos valstybės narės gyventojų dalis nebegalėtų matyti 1 ir 2 dalyse apibrėžtų tos kitos valstybės narės visų ar dalies tiesiogiai transliuojamų renginių arba, jei to reikėtų arba dėl objektyvių priežasčių taip būtų geriau visuomenės labui, visų ar dalies vėliau transliuojamų nepriklausomos televizijos įrašų, kuriuos valstybė narė apibrėžia pagal 1 dalį.
  3k straipsnis
  1.   Valstybės narės užtikrina, kad visi Bendrijoje įsisteigę transliuotojai, norintys parengti trumpus naujienų pranešimus, sąžiningomis, pagrįstomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis turėtų prieigą prie didelės visuomeninės svarbos renginių, kurie išskirtinėmis teisėmis perduodami jų jurisdikcijai priklausančio transliuotojo.
  2.   Jeigu kitas transliuotojas, įsisteigęs toje pačioje valstybėje narėje kaip ir prieigos prašantis transliuotojas, įgijo išskirtinių teisių, susijusių su tam tikru didelės visuomeninės svarbos renginiu, prieigos turi būti prašoma iš šio transliuotojo.
  3.   Valstybės narės užtikrina, kad tokia prieiga būtų garantuojama leidžiant transliuotojams laisvai pasirinkti trumpas ištraukas iš perduodančio transliuotojo signalo, nebent to neįmanoma atlikti dėl praktinių priežasčių, nurodant bent jų šaltinį.
  4.   Kaip alternatyvą 3 daliai valstybės narės gali nustatyti lygiavertę sistemą, kuri kitomis priemonėmis leistų užtikrinti prieigą sąžiningomis, pagrįstomis ir nediskriminuojančiomis sąlygomis.
  5.   Trumpos ištraukos naudojamos tik bendro pobūdžio žinių programose ir gali būti naudojamos teikiant užsakomąsias audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas tik tuo atveju, jei tą pačią programą netiesioginės transliacijos forma siūlo tas pats žiniasklaidos paslaugų teikėjas.
  6.   Nedarydamos poveikio 1-5 dalims, valstybės narės, laikydamosi savo teisės sistemos ir teisinės praktikos, užtikrina, kad būtų nustatyti su tokių trumpų ištraukų pateikimu susiję būdai ir sąlygos, visų pirma kompensavimo priemonės, ilgiausia trumpų ištraukų trukmė ir jų perdavimo laiko ribos. Jei numatyta kompensacija, tai ji negali būti didesnė už papildomas sąnaudas, tiesiogiai patirtas teikiant prieigą.“ |
| --- | --- |

9)

Įterpiamas šis skyrius:

„IIc SKYRIUS

Nuostatos dėl išskirtinės teisės ir trumpų naujienų pranešimų teikimo transliuojant televizijos programas

3i straipsnis

1.   Kiekviena valstybė narė gali imtis Bendrijos teisės aktus atitinkančių priemonių, kad užtikrintų, jog jos jurisdikcijai priklausantys transliuotojai, pasinaudodami išskirtine teise, renginių, kurie tos valstybės narės laikomi itin reikšmingais visuomenei, netransliuotų taip, kad žymi tos valstybės narės gyventojų dalis negalėtų jų matyti tiesiogiai ar žiūrėdami nepriklausomos televizijos transliuojamą įrašytą laidą. Jei ji tai daro, tai tokia valstybė narė sudaro numatomų nacionalinių ar nenacionalinių renginių, kuriuos ji laiko itin reikšmingais visuomenei, sąrašą. Sąrašas turi būti sudaromas aiškiai, nedviprasmiškai ir tinkamu laiku. Atlikdama šį darbą, atitinkama valstybė narė taip pat nusprendžia, ar turėtų būti vykdoma viso renginio ar jo dalies tiesioginė transliacija, arba jei to reikia arba dėl objektyvių priežasčių būtų geriau visuomenei bus rodomas viso renginio ar jo dalies įrašas.

2.   Valstybės narės nedelsdamos praneša Komisijai apie priemones, kurių jos ėmėsi ar ketina imtis pagal 1 dalį. Per tris mėnesius nuo pranešimo dienos Komisija patikrina, ar tos priemonės dera su Bendrijos teise, ir praneša apie jas kitoms valstybėms narėms. Ji turi prašyti komiteto, įsteigto pagal 23a straipsnio nuostatas, nuomonės. Paskui informacija apie taikomas priemones yra paskelbiama Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje, ir ne rečiau kaip kartą per metus paskelbiamas bendras valstybėse narėse taikomų priemonių sąrašas.

3.   Valstybės narės, taikydamos tinkamas priemones ir vadovaudamosi savo teisės aktais, užtikrina, kad jų jurisdikcijai priklausantys transliuotojai nesinaudotų po šios direktyvos paskelbimo dienos nusipirktomis išskirtinėmis teisėmis tokiu būdu, kad žymi kitos valstybės narės gyventojų dalis nebegalėtų matyti 1 ir 2 dalyse apibrėžtų tos kitos valstybės narės visų ar dalies tiesiogiai transliuojamų renginių arba, jei to reikėtų arba dėl objektyvių priežasčių taip būtų geriau visuomenės labui, visų ar dalies vėliau transliuojamų nepriklausomos televizijos įrašų, kuriuos valstybė narė apibrėžia pagal 1 dalį.

3k straipsnis

1.   Valstybės narės užtikrina, kad visi Bendrijoje įsisteigę transliuotojai, norintys parengti trumpus naujienų pranešimus, sąžiningomis, pagrįstomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis turėtų prieigą prie didelės visuomeninės svarbos renginių, kurie išskirtinėmis teisėmis perduodami jų jurisdikcijai priklausančio transliuotojo.

2.   Jeigu kitas transliuotojas, įsisteigęs toje pačioje valstybėje narėje kaip ir prieigos prašantis transliuotojas, įgijo išskirtinių teisių, susijusių su tam tikru didelės visuomeninės svarbos renginiu, prieigos turi būti prašoma iš šio transliuotojo.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad tokia prieiga būtų garantuojama leidžiant transliuotojams laisvai pasirinkti trumpas ištraukas iš perduodančio transliuotojo signalo, nebent to neįmanoma atlikti dėl praktinių priežasčių, nurodant bent jų šaltinį.

4.   Kaip alternatyvą 3 daliai valstybės narės gali nustatyti lygiavertę sistemą, kuri kitomis priemonėmis leistų užtikrinti prieigą sąžiningomis, pagrįstomis ir nediskriminuojančiomis sąlygomis.

5.   Trumpos ištraukos naudojamos tik bendro pobūdžio žinių programose ir gali būti naudojamos teikiant užsakomąsias audiovizualinės žiniasklaidos paslaugas tik tuo atveju, jei tą pačią programą netiesioginės transliacijos forma siūlo tas pats žiniasklaidos paslaugų teikėjas.

6.   Nedarydamos poveikio 1-5 dalims, valstybės narės, laikydamosi savo teisės sistemos ir teisinės praktikos, užtikrina, kad būtų nustatyti su tokių trumpų ištraukų pateikimu susiję būdai ir sąlygos, visų pirma kompensavimo priemonės, ilgiausia trumpų ištraukų trukmė ir jų perdavimo laiko ribos. Jei numatyta kompensacija, tai ji negali būti didesnė už papildomas sąnaudas, tiesiogiai patirtas teikiant prieigą.“

| 10) | 4 straipsnio 1 dalyje žodžiai „vykdydami 6 straipsnio reikalavimus“ išbraukiami. |
| --- | --- |

10)

4 straipsnio 1 dalyje žodžiai „vykdydami 6 straipsnio reikalavimus“ išbraukiami.

| 11) | 6 ir 7 straipsniai išbraukiami. |
| --- | --- |

11)

6 ir 7 straipsniai išbraukiami.

| 12) | IV skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip: |
| --- | --- |

12)

IV skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip:

| 13) | 10 straipsnis keičiamas taip:
  „10 straipsnis
  1.   Televizijos reklama ir teleparduotuvės yra lengvai atpažįstamos ir atskiriamos nuo redakcinio programos turinio. Neapribojant naujų reklamos technologijų naudojimo, televizijos reklama ir teleparduotuvė optinėmis ir (arba) akustinėmis, ir (arba) erdvinėmis priemonėmis pakankamai atskiriamos nuo kitų programos dalių.
  2.   Atskiri reklamos ir teleparduotuvės intarpai, išskyrus sporto renginių perdavimo metu, turi likti išimtimi.“ |
| --- | --- |

13)

10 straipsnis keičiamas taip:

„10 straipsnis

1.   Televizijos reklama ir teleparduotuvės yra lengvai atpažįstamos ir atskiriamos nuo redakcinio programos turinio. Neapribojant naujų reklamos technologijų naudojimo, televizijos reklama ir teleparduotuvė optinėmis ir (arba) akustinėmis, ir (arba) erdvinėmis priemonėmis pakankamai atskiriamos nuo kitų programos dalių.

2.   Atskiri reklamos ir teleparduotuvės intarpai, išskyrus sporto renginių perdavimo metu, turi likti išimtimi.“

| 14) | 11 straipsnis pakeičiamas taip:
  „11 straipsnis
  1.   Valstybės narės užtikrina, kad jei televizijos reklama ar teleparduotuvė įterpiamos programų metu, tai neturi būti pakenkta programų vientisumui, atsižvelgiant į natūralias programos pertraukas ir jos trukmę bei pobūdį, bei nebūtų pažeidžiamos teisių turėtojų teisės.
  2.   Perduodant televizijos filmus (išskyrus kelių serijų filmus, serialus ir dokumentinius filmus), kinematografijos kūrinius ir naujienų programas televizijos reklamos ir (arba) teleparduotuvės intarpai gali būti rodomi vieną kartą per kiekvieną programoje nustatytą bent trisdešimties minučių laikotarpį. Transliuojant vaikams skirtas programas, televizijos reklamos ir (arba) teleparduotuvės intarpai gali būti rodomi vieną kartą per kiekvieną programoje nustatytą bent trisdešimties minučių laikotarpį, jeigu numatoma jos trukmė yra ilgesnė nei 30 minučių. Televizijos reklamos ar teleparduotuvės intarpai negali būti rodomi transliuojant religines apeigas.“ |
| --- | --- |

14)

11 straipsnis pakeičiamas taip:

„11 straipsnis

1.   Valstybės narės užtikrina, kad jei televizijos reklama ar teleparduotuvė įterpiamos programų metu, tai neturi būti pakenkta programų vientisumui, atsižvelgiant į natūralias programos pertraukas ir jos trukmę bei pobūdį, bei nebūtų pažeidžiamos teisių turėtojų teisės.

2.   Perduodant televizijos filmus (išskyrus kelių serijų filmus, serialus ir dokumentinius filmus), kinematografijos kūrinius ir naujienų programas televizijos reklamos ir (arba) teleparduotuvės intarpai gali būti rodomi vieną kartą per kiekvieną programoje nustatytą bent trisdešimties minučių laikotarpį. Transliuojant vaikams skirtas programas, televizijos reklamos ir (arba) teleparduotuvės intarpai gali būti rodomi vieną kartą per kiekvieną programoje nustatytą bent trisdešimties minučių laikotarpį, jeigu numatoma jos trukmė yra ilgesnė nei 30 minučių. Televizijos reklamos ar teleparduotuvės intarpai negali būti rodomi transliuojant religines apeigas.“

| 15) | 12 ir 13 straipsniai išbraukiami. |
| --- | --- |

15)

12 ir 13 straipsniai išbraukiami.

| 16) | 14 straipsnio 1 dalis išbraukiama. |
| --- | --- |

16)

14 straipsnio 1 dalis išbraukiama.

| 17) | 16 ir 17 straipsniai išbraukiami. |
| --- | --- |

17)

16 ir 17 straipsniai išbraukiami.

| 18) | 18 straipsnis pakeičiamas taip:
  „18 straipsnis
  1.   Televizijos reklamos ir teleparduotuvės intarpams skirtas laikas per vieną astronominę valandą neturi viršyti 20 %.
  2.   1 dalis netaikoma paties transliuotojo pranešimams apie savo programas ir pagalbiniams su tomis programomis tiesiogiai susijusiems elementams, rėmimo pranešimams ir prekių rodymui.“ |
| --- | --- |

18)

18 straipsnis pakeičiamas taip:

„18 straipsnis

1.   Televizijos reklamos ir teleparduotuvės intarpams skirtas laikas per vieną astronominę valandą neturi viršyti 20 %.

2.   1 dalis netaikoma paties transliuotojo pranešimams apie savo programas ir pagalbiniams su tomis programomis tiesiogiai susijusiems elementams, rėmimo pranešimams ir prekių rodymui.“

| 19) | 18a straipsnis pakeičiamas taip:
  „18a straipsnis
  Teleparduotuvės aiškiai išskiriamos optinėmis ir akustinėmis priemonėmis ir nepertraukiamai trunka bent penkiolika minučių.“ |
| --- | --- |

19)

18a straipsnis pakeičiamas taip:

„18a straipsnis

Teleparduotuvės aiškiai išskiriamos optinėmis ir akustinėmis priemonėmis ir nepertraukiamai trunka bent penkiolika minučių.“

| 20) | 19 straipsnis pakeičiamas taip:
  „19 straipsnis
  Šios direktyvos nuostatos taikomos mutatis mutandis televizijos kanalams, skirtiems tik reklamai ir teleparduotuvėms, taip pat televizijos kanalams, skirtiems tik savireklamai. Šiems kanalams netaikomas III skyrius, 11 straipsnis ir 18 straipsnis.“ |
| --- | --- |

20)

19 straipsnis pakeičiamas taip:

„19 straipsnis

Šios direktyvos nuostatos taikomos mutatis mutandis televizijos kanalams, skirtiems tik reklamai ir teleparduotuvėms, taip pat televizijos kanalams, skirtiems tik savireklamai. Šiems kanalams netaikomas III skyrius, 11 straipsnis ir 18 straipsnis.“

| 21) | 19a straipsnis išbraukiamas. |
| --- | --- |

21)

19a straipsnis išbraukiamas.

| 22) | 20 straipsnis pakeičiamas taip:
  „20 straipsnis
  Nedarant poveikio 3 straipsnio nuostatoms, valstybės narės, deramai atsižvelgdamos į Bendrijos teisę, gali nustatyti kitokias sąlygas nei išdėstytos 11 straipsnio 2 dalyje ir 18 straipsnyje dėl televizijos programų, kurios skirtos tik šalies teritorijai ir kurių negali tiesiogiai ar netiesiogiai žiūrėti vienos ar daugiau kitų valstybių narių visuomenė, transliavimo.“ |
| --- | --- |

22)

20 straipsnis pakeičiamas taip:

„20 straipsnis

Nedarant poveikio 3 straipsnio nuostatoms, valstybės narės, deramai atsižvelgdamos į Bendrijos teisę, gali nustatyti kitokias sąlygas nei išdėstytos 11 straipsnio 2 dalyje ir 18 straipsnyje dėl televizijos programų, kurios skirtos tik šalies teritorijai ir kurių negali tiesiogiai ar netiesiogiai žiūrėti vienos ar daugiau kitų valstybių narių visuomenė, transliavimo.“

| 23) | V skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip: |
| --- | --- |

23)

V skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip:

| 24) | 22a ir 22b straipsniai išbraukiami. |
| --- | --- |

24)

22a ir 22b straipsniai išbraukiami.

| 25) | VI skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip: |
| --- | --- |

25)

VI skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip:

| 26) | 23a straipsnio 2 dalies e punktas pakeičiamas taip:






  „e) | padėti valstybėms narėms ir Komisijai keistis informacija apie tai, kokia yra padėtis ir kokie pokyčiai vyksta reguliavimo veikloje, susijusioje su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugomis, atsižvelgiant į Bendrijos audiovizualinę politiką ir atitinkamus pokyčius technikos srityje;“ |
| --- | --- | --- |

26)

23a straipsnio 2 dalies e punktas pakeičiamas taip:

„e)

padėti valstybėms narėms ir Komisijai keistis informacija apie tai, kokia yra padėtis ir kokie pokyčiai vyksta reguliavimo veikloje, susijusioje su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugomis, atsižvelgiant į Bendrijos audiovizualinę politiką ir atitinkamus pokyčius technikos srityje;“

| 27) | Įterpiamas šis skyrius:
  „VIb SKYRIUS
  Valstybių narių reguliavimo įstaigų bendradarbiavimas
  23b straipsnis
  Valstybės narės imasi tinkamų priemonių teikti viena kitai ir Komisijai šios direktyvos nuostatoms, ypač jos 2, 2a ir 3 straipsniams, taikyti reikalingą informaciją, visų pirma per savo kompetentingas nepriklausomas reguliavimo įstaigas.“ |
| --- | --- |

27)

Įterpiamas šis skyrius:

„VIb SKYRIUS

Valstybių narių reguliavimo įstaigų bendradarbiavimas

23b straipsnis

Valstybės narės imasi tinkamų priemonių teikti viena kitai ir Komisijai šios direktyvos nuostatoms, ypač jos 2, 2a ir 3 straipsniams, taikyti reikalingą informaciją, visų pirma per savo kompetentingas nepriklausomas reguliavimo įstaigas.“

| 28) | 25 ir 25a straipsniai išbraukiami. |
| --- | --- |

28)

25 ir 25a straipsniai išbraukiami.

| 29) | 26 straipsnis pakeičiamas taip:
  „26 straipsnis
  Ne vėliau kaip ... (32), o vėliau — kas treji metai Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai bei Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui pranešimą apie šios direktyvos taikymą ir, jei reikia, teikia pasiūlymus, kurie padėtų ją pritaikyti prie pokyčių audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų srityje, ypač atsižvelgiant į naujausią technologijų pažangą, sektoriaus konkurencingumą ir žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo lygius visose valstybėse narėse.
  Šiame pranešime taip pat įvertinamas televizijos reklamos, lydinčios vaikams skirtas programas arba įtrauktos į šias programas, klausimas, ypač tai, ar šioje direktyvoje nustatytos kiekybinės ir kokybinės taisyklės suteikė reikiamo lygio apsaugą.“ |
| --- | --- |

29)

26 straipsnis pakeičiamas taip:

„26 straipsnis

Ne vėliau kaip ... (32), o vėliau — kas treji metai Komisija pateikia Europos Parlamentui, Tarybai bei Ekonomikos ir socialinių reikalų komitetui pranešimą apie šios direktyvos taikymą ir, jei reikia, teikia pasiūlymus, kurie padėtų ją pritaikyti prie pokyčių audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų srityje, ypač atsižvelgiant į naujausią technologijų pažangą, sektoriaus konkurencingumą ir žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo lygius visose valstybėse narėse.

Šiame pranešime taip pat įvertinamas televizijos reklamos, lydinčios vaikams skirtas programas arba įtrauktos į šias programas, klausimas, ypač tai, ar šioje direktyvoje nustatytos kiekybinės ir kokybinės taisyklės suteikė reikiamo lygio apsaugą.“

2 straipsnis

2004 m. spalio 27 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2006/2004 dėl nacionalinių institucijų, atsakingų už vartotojų apsaugos teisės aktų vykdymą, bendradarbiavimo (33) iš dalies keičiamas taip:

| — | Priedo „Direktyvos ir reglamentai“, patenkančio į 3 straipsnio a punkto taikymo sritį, 4 punktas pakeičiamas taip:







  „4. | 1989 m. spalio 3 d. Tarybos ir Europos Parlamento direktyva 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (34) 3h-3i straipsniai ir 10-20 straipsniai. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva .../.../EB (35). |
| --- | --- | --- |

—

Priedo „Direktyvos ir reglamentai“, patenkančio į 3 straipsnio a punkto taikymo sritį, 4 punktas pakeičiamas taip:

„4.

1989 m. spalio 3 d. Tarybos ir Europos Parlamento direktyva 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų tam tikrų nuostatų, susijusių su audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų teikimu, derinimo (Audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų direktyva) (34) 3h-3i straipsniai ir 10-20 straipsniai. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva .../.../EB (35).

3 straipsnis

1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki ... (30), įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos pateikia Komisijai tų nuostatų tekstus.

30

Valstybės narės, priimdamos šias nuostatas, daro jose nuorodą į šią direktyvą arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.

4 straipsnis

Ši direktyva įsigalioja kitą dieną po jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje

5 straipsnis

Ši direktyva yra skirta valstybėms narėms.

Priimta ...

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

...

Tarybos vardu

Pirmininkas

...

---

(1)  OL C 318, 2006 12 23, p. 202.

1

(2)  OL C 51, 2007 3 6, p. 7.

2

(3)  2006 m. gruodžio 13 d. Europos Parlamento nuomonė (OL C 317 E, 2006 12 23), 2007 m. spalio 15 d. Tarybos bendroji pozicija, ... Europos Parlamento pozicija (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

3

(4)  1989 m. spalio 3 d. Tarybos direktyva 89/552/EEB dėl valstybių narių įstatymuose ir kituose teisės aktuose išdėstytų nuostatų, susijusių su televizijos programų transliavimu, derinimo (OL L 298, 1989 10 17, p. 23). Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Direktyva 97/36/EB (OL L 202, 1997 7 30, p. 60).

4

(5)  OL C 285 E, 2006 12 1, p. 126.

5

(6)  OL C 293 E, 2006 12 2, p. 155.

6

(7)  OL C 296 E, 2006 12 6, p. 104.

7

(8)  OL L 201, 2006 7 25, p. 15.

8

(9)  OL C 30, 1999 2 5, p. 1.

9

(10)  Europos Parlamento rezoliucija dėl televizijos be sienų (OL C 76 E, 2004 3 25, p. 453).

10

(11)  Europos Parlamento rezoliucija dėl saviraiškos ir informacijos laisvės (Pagrindinių teisių chartijos 11 straipsnio 2 dalis) pažeidimo rizikos ES ir ypač Italijoje (OL C 104 E, 2004 4 30, p. 1026).

11

(12)  Europos Parlamento rezoliucija dėl Direktyvos 89/552/EEB („Televizija be sienų“), iš dalies pakeistos Direktyva 97/36/EB, taikymo 2001-2002 metų laikotarpiu (OL C 193 E, 2006 8 17, p. 117).

12

(13)  OL C 364, 2000 12 8, p. 1.

13

(14)  OL L 204, 1998 7 21, p. 37. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais 2006 m. Tarybos direktyva 2006/96/EB (OL L 363, 2006 12 20, p. 81).

14

(15)  OL L 178, 2000 7 17, p. 1.

15

(16)  OL L 108, 2002 4 24, p. 33.

16

(17)  Byla C-56/96 VT4, 22 punktas; Byla C-212/97 Centros prieš Erhvervs-og Selskabsstyrelsen; taip pat žr.: bylą C-11/95 Komisija prieš Belgijos Karalystę ir bylą C-14/96 Paul Denuit.

17

Centros

Erhvervs-og Selskabsstyrelsen

Paul Denuit

(18)  Byla C-212/97 Centros prieš Erhvervs-og Selskabsstyrelsen; byla C-33/74 Van Binsbergen prieš Bestuur van de Bedrijfsvereniging; byla C-23/93 TV 10 SA prieš Commissariaat voor de Media, 21 punktas.

18

Centros

Erhvervs-og Selskabsstyrelsen

Van Binsbergen

Bestuur van de Bedrijfsvereniging

Commissariaat voor de Media

(19)  Byla C-355/98 Komisija prieš Belgiją [2000] Rink. p. I-1221, 28 punktas; byla C-348/96, Calfa, [1999] Rink. p. I-0011, 23 punktas.

19

Rink

Calfa

Rink.

(20)  OL L 378, 2006 12 27, p. 72.

20

(21)  OL L 167, 2001 6 22, p. 10.

21

(22)  Byla C-89/04, Mediakabel.

22

Mediakabel

(23)  OL L 13, 2004 1 20, p. 44.

23

(24)  OL C 102, 2004 4 28, p. 2.

24

(25)  OL L 149, 2005 6 11, p. 22.

25

(26)  OL L 152, 2003 6 20, p. 16.

26

(27)  OL L 311, 2001 11 28, p. 67. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1901/2006 (OL L 378, 2006 12 27, p. 1).

27

(28)  OL L 12, 2007 1 18, p. 3. Pataisyta redakcija OL L 12, 2007 1 18, p. 3.

28

(29)  OL L 321, 2003 12 31, p. 1.

29

(30)  Dveji metai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

30

(31)  Keturi metai nuo šios direktyvos įsigaliojimo.

31

(32)  Ketveri metai nuo šios direktyvos įsigaliojimo dienos.

32

(33)  OL L 364, 2004 12 9, p. 1. Reglamentas su pakeitimais, padarytais Direktyva 2005/29/EB.

33

(34)  OL L 298, 1989 10 17, p. 23.

34

(35)  OL L ...“.

35

---

TARYBOS MOTYVŲ PAREIŠKIMAS

I.   ĮVADAS

2005 m. gruodžio 13 d. Komisija priėmė pasiūlymą.

2006 m. gruodžio 11-14 d. plenarinėje sesijoje Europos Parlamentas priėmė savo nuomonę pirmuoju svarstymu.

2007 m. kovo 29 d. Komisija priėmė iš dalies pakeistą pasiūlymą.

2007 m. spalio 15 d. Taryba priėmė bendrąją poziciją pagal Sutarties 251 straipsnį.

Savo darbe Taryba taip pat atsižvelgė į 2006 m. rugsėjo 13 d. priimtą Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę bei 2006 m. spalio 11 d. priimtą Regionų komiteto nuomonę.

II.   BENDROSIOS POZICIJOS ANALIZĖ

Bendrojoje pozicijoje atspindėti neoficialių Parlamento, Komisijos ir Tarybos susitikimų rezultatai, kaip numatyta Bendros deklaracijos dėl praktinių bendro sprendimo procedūros taisyklių 16-18 dalyse.

Nors į bendrąją poziciją įtraukti kai kurie svarbūs Komisijos pradinio pasiūlymo pakeitimai, susiję su jo struktūra ir esme, tačiau buvo išlaikytas Komisijos pasiūlytas pagrindinis požiūris ir visi jos pasiūlymo esminiai elementai. Svarbiausi pakeitimai pateikiami A ir B skirsniuose.

A.   STRUKTŪROS PAKEITIMAI

Komisija pasiūlė naują dviejų pakopų reguliavimo struktūrą, kurią sudaro pagrindinės taisyklės, taikomos visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms ir papildomos pareigos, taikomos tik televizijos programų transliavimui. Bendrojoje pozicijoje išlaikytas šis pagrindinis principas, bet įtraukti svarbūs struktūros pakeitimai (įtraukti nauji skyriai ir pakeista tam tikrų straipsnių eilės tvarka), kad būtų užtikrinta, jog visiems paslaugų teikėjams taikomos pareigos būtų sugrupuotos atskirai nuo tų pareigų, kurios taikomos tik užsakomųjų paslaugų atveju; pastarosios pareigos taip pat sugrupuotos atskirai nuo pareigų, kurios taikomos tik televizijos programų transliavimo atveju. Šie struktūros pakeitimai labai pagerina teksto suprantamumą ir teisinį aiškumą.

B.   ESMINIAI PAKEITIMAI

i)   Taikymo sritis (1 straipsnio a-e punktai, 3 straipsnio 8 dalis (1), 2, 13, 14, 16-25 konstatuojamosios dalys)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 2, 15, 16, 18, 213, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 41, 51, 57, 66, 67, 68, 205, 77, 79, 92

Bendrojoje pozicijoje paaiškinamas Komisijos pasiūlytos direktyvos taikymo srities išplėtimas. Tai pagrindžiantys principai pateikiami 16-25 konstatuojamosiose dalyse. Šiuo požiūriu svarbiausias Komisijos pasiūlymo pakeitimas yra „programos“ sąvokos nustatymas, o „redakcinės atsakomybės“ sąvoka taip pat dar labiau patikslinta. Bendrąja pozicija taip pat siekta suteikti teisinio aiškumo direktyvos ir kitų teisės aktų, visų pirma Direktyvos 2000/31/EB (elektroninės komercijos direktyva), santykio klausimu.

ii)   Jurisdikcija ir laisvas paslaugų judėjimas (2, 2a ir 3 straipsniai, 27-35 konstatuojamosios dalys)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 10, 14, 29, 30, 32, 33, 34, 35, 80, 81, 82, 199, 84, 85, 220, 221, 222, 89, 90

Bendrojoje pozicijoje pritariama Komisijos pasiūlyme nustatytam pagrindiniam požiūriui, t. y. jurisdikcija ir toliau turėtų būti nustatoma pagal paslaugų teikėjo įsisteigimo vietą (kilmės šalies principas), tačiau turėtų būti nustatytas mechanizmas tiems atvejams, kai transliuojama televizijos programa yra visiškai ar daugiausia skirta kitai nei tai valstybei narei, kurioje transliuotojas yra įsisteigęs. Bendrosios pozicijos tekste (3 straipsnis) plėtojamas Komisijos pasiūlytas mechanizmas, sukuriant pirmą „bendradarbiavimo“ etapą, kai susijusios valstybės narės siekia abipusiai priimtinų sprendimų, po kurio seka antras „išsprendimo“ etapas, kai tam tikrais aiškiai apibrėžtais atvejais galima imtis privalomų priemonių. Šiuo antruoju etapu, su kuriuo yra susijusi tam tikromis sąlygomis apribota Bendrijos procedūra, siekiama veiksmingai antrinėje teisėje kodifikuoti esamą Teisingumo Teismo praktiką.

Dėl susijusio laisvo paslaugų judėjimo klausimo ir nuo to principo leidžiančių nukrypti priemonių, bendrosios pozicijos 2a straipsnyje išlaikoma teisinė status quo. Užsakomųjų paslaugų atveju leidžiančios nukrypti nuostatos (dėl įvairių su viešąja politika susijusių priežasčių, įskaitant poreikį užtikrinti nepilnamečių apsaugą) sąlygos ir procedūros yra lygiai tokios pačios kaip Elektroninės komercijos direktyvoje 2000/31/EB.

iii)   Bendras reguliavimas ir savireguliavimas (3 straipsnio 7 dalis ir 36 konstatuojamoji dalis)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 36, 37, 78, 91

Bendrojoje pozicijoje pripažįstama tokių neprivalomų teisinių priemonių (angl.: soft law) svarba, į 3 straipsnio 7 dalį įtraukiant valstybių narių pareigą skatinti bendrą reguliavimą ir savireguliavimą, kiek tai leidžiama jų teisinėse sistemose.

iv)   Prekių rodymas (1 straipsnio m punktas, 3g straipsnis, 60-63 konstatuojamosios dalys)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 56, 219, 61, 62, 72, 75, 76, 227, 133

Bendrojoje pozicijoje nustatomas principas, kad prekių rodymas draudžiamas visose programose, sukurtose pasibaigus direktyvos perkėlimo į nacionalinę teisę terminui. Tačiau tam tikrų programų rūšims (filmai, serialai, sporto ir pramoginės laidos) numatytos išimtys, taikant griežtas sąlygas. Šios išimtys bus taikomos automatiškai, išskyrus kai valstybė narė pasirenka galimybę jų netaikyti. Taip pat įtrauktas reikalavimas informuoti apie prekių rodymą atnaujinus programos rodymą po reklamos pertraukėlės, o 63 konstatuojamoje dalyje aptartas konkretus „prekių rodymo pagal temą“ atvejis.

v)   Kitos nuostatos dėl reklamos, įskaitant vaikams skirtą reklamą (1 straipsnio h-l punktai, 3e, 3f, 10, 11, 18, 18a, 19, 20 straipsniai, 26, 52, 54-59 konstatuojamosios dalys)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 28, 58, 59, 70, 71, 73, 74, 110, 189, 200, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 225, 226, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 134, 138, 228, 208, 202, 229, 143, 144

Bendrojoje pozicijoje iš esmės vadovaujamasi Komisijos pasiūlyme nustatytu principu, pagal kurį pagrindinės komercinių audiovizualinių pranešimų „kokybės“ taisyklės taikomos visoms audiovizualinės žiniasklaidos paslaugoms, tačiau „kiekybinės“ taisyklės, kurios taikomos tik televizijos programų transliavimui, buvo supaprastintos ir racionalizuotos, palyginti su galiojančios direktyvos taisyklėmis, siekiant sukurti reguliavimo aplinką, kurioje nemokamo transliavimo paslaugų modelis ir toliau galėtų konkuruoti su abonentinės televizijos kanalais.

Bendrojoje pozicijoje užtikrinama papildoma vaikų apsauga. 3e straipsnio 2 dalyje reikalaujama, kad valstybės narės ir Komisija skatintų kurti elgesio kodeksą dėl vaikams skirtos greito maisto reklamos, o 11 straipsnio 2 dalyje nustatytos griežtesnės kiekybinės taisyklės dėl reklamų intarpų programose, kai programos yra skirtos vaikams.

vi)   Trumpi naujienų pranešimai (3k straipsnis, 38-40 konstatuojamosios dalys)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 21, 218, 223, 224, 207, 97, 98

Komisija pasiūlė nuostatą, kuria siekiama užtikrinti, kad nediskriminacinėmis sąlygomis būtų taikomos nacionalinės sistemos siekiant garantuoti, kad transliuotojai turėtų prieigą prie didelės visuomeninės svarbos įvykių trumpų naujienų pranešimų pateikimo tikslais. Bendrosios pozicijos tekstas yra platesnio užmojo, kadangi jame nustatoma valstybių narių pareiga sukurti tokią sistemą, taigi faktiškai sukuriama visoje Bendrijoje taikoma teisė. Pagrindiniai šios teisės aspektai yra suderinti tekste, o teisė pasirinkti jos taikymo išsamius būdus ir sąlygas yra palikta valstybėms narėms pagal subsidiarumo principą.

vii)   Reguliavimo institucijos (23b straipsnis, 65-66 konstatuojamosios dalys)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 13, 63, 147, 148, 149

Bendrosios pozicijos tekste atspindėtas Europos Parlamento ir Tarybos šiuo opiu klausimu pasiektas kompromisas. Šio kompromiso esmė išdėstyta naujame 23b straipsnyje dėl bendradarbiavimo ir keitimosi informacija.

viii)   Nepilnamečių apsauga (3h straipsnis, 44-47 straipsniai)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 46, 47, 100, 101, 103, 14, 105, 145, 146

Galiojančios nuostatos dėl televizijos programų transliavimo bendrojoje pozicijoje nėra keičiamos, tačiau joje nustatoma papildoma pareiga, taikoma užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų atveju. Šios pareigos turinys — nepilnamečiai yra apsaugomi užtikrinant, kad jie paprastai neturėtų prieigos prie paslaugų, kurios gali rimtai pakenkti jų fiziniam, protiniam ar moraliniam vystymuisi. Konstatuojamosiose dalyse pateikiami priemonių, kurios galėtų būti naudojamos, pavyzdžiai: filtravimo sistemos ir asmens atpažinimo kodai (PIN). Konstatuojamosiose dalyse taip pat atkreipiamas dėmesys į 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendaciją dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės.

ix)   Europos kūriniai (3i straipsnis ir 48-50 konstatuojamosios dalys)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 49, 214, 52, 53, 108, 109, 137, 150

Galiojančios direktyvos nuostatos dėl televizijos programų transliavimo bendrojoje pozicijoje nėra keičiamos, nors 49 konstatuojamoje dalyje atkuriamas anksčiau peržiūrėtos direktyvos (Direktyva 97/36/EB) 31 konstatuojamosios dalies turinys dėl „nepriklausomų kūrėjų“. Tačiau užsakomųjų audiovizualinės žiniasklaidos paslaugų atveju žiniasklaidos paslaugų teikėjai turi naują pareigą skatinti kurti Europos kūrinius ir užtikrinti galimybę su jais susipažinti.

x)   Žmonių su negalia galimybės naudotis paslaugomis (3c straipsnis)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 43, 65, 135

Bendrojoje pozicijoje nustatyta valstybių narių pareiga skatinti paslaugų teikėjus užtikrinti, kad jų paslaugos palaipsniui taptų prieinamomis žmonėms, turintiems regėjimo ar klausos negalią.

xi)   Žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumas (26 straipsnis, 37 konstatuojamoji dalis)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 5, 8, 39, 45, 54, 93, 150

37 konstatuojamoje dalyje pabrėžiamas ypač svarbus žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo vaidmuo bei primenama 2006 m. gruodžio 20 d. Europos Parlamento ir Tarybos rekomendacija, kurioje esama svarbių nuostatų, susijusių su žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumu. Pagal 26 straipsnį dabar reikalaujama, kad Komisija, vykdydama savo pareigas teikti ataskaitas ir priimdama sprendimus dėl būsimų pasiūlymų dėl direktyvos pakeitimų, ypatingą dėmesį skirtų žiniasklaidos priemonių naudojimo raštingumo lygiams valstybėse narėse.

xii)   Atsakymo teisė (53 konstatuojamoji dalis)

Susiję Europos Parlamento pakeitimai: 55, 136

Esamos pareigos, susijusios su televizijos programų transliavimu (23 straipsnis), nėra keičiamos. 53 konstatuojamoje dalyje paaiškinama, kad atsakymo teisė taip pat galėtų būti taikoma kaip teisių gynimo priemonė interneto aplinkoje ir primenama rekomendacija dėl nepilnamečių ir žmogaus orumo apsaugos ir dėl atsakymo teisės.

III.   IŠVADA

Bendrojoje pozicijoje, atsižvelgiant į Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos neoficialių derybų rezultatus, išlaikomas Komisijos pasiūlytas požiūris ir teisinė struktūra, siekiant audiovizualinio sektoriaus reguliavimą pritaikyti prie rinkos ir technologinių pokyčių. Buvo padaryti svarbūs direktyvos taikymo srities ir nuostatų dėl jurisdikcijos patikslinimai, taip pat padaryti įvairūs kiti svarbūs pakeitimai, įskaitant dėl opių klausimų, pavyzdžiui, prekių rodymo, reklamos (visų pirma vaikams skirtos reklamos), trumpų naujienų pranešimų ištraukų, reguliavimo institucijų ir neįgalių asmenų galimybių naudotis paslaugomis.

---

(1)  Straipsnių numeravimas atitinka numeravimą Direktyvoje 89/552/EEB, iš dalies pakeistoje šia direktyva.

---

| 18.12.2007 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | CE 307/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.12.2007

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

CE 307/22

---

BENDROJI POZICIJA (EB) Nr. 19/2007

Tarybos priimta 2007 m. lapkričio 8 d.

siekiant priimti Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2007/.../EB, iš dalies keičiančią Direktyvą 97/67/EB, siekiant visiško Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo

(2007/C 307 E/02)

EUROPOS PARLAMENTAS ir EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,

atsižvelgdami į Europos bendrijos steigimo sutartį, ypač į jos 47 straipsnio 2 dalį ir 55 straipsnį,

atsižvelgdami į Komisijos pasiūlymą,

atsižvelgdami į Europos ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto nuomonę (1),

atsižvelgdami į Regionų komiteto nuomonę (2),

laikydamiesi Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos (3),

kadangi:

| (1) | Taryba savo 1994 m. vasario 7 d. rezoliucijoje dėl Bendrijos pašto paslaugų plėtros (4) nustatė, kad vienas pagrindinių Bendrijos pašto politikos tikslų yra suderinti laipsnišką kontroliuojamą pašto paslaugų rinkos atvėrimą konkurencijai ir tvirtą universaliųjų paslaugų teikimo garantiją. |
| --- | --- |

(1)

Taryba savo 1994 m. vasario 7 d. rezoliucijoje dėl Bendrijos pašto paslaugų plėtros (4) nustatė, kad vienas pagrindinių Bendrijos pašto politikos tikslų yra suderinti laipsnišką kontroliuojamą pašto paslaugų rinkos atvėrimą konkurencijai ir tvirtą universaliųjų paslaugų teikimo garantiją.

| (2) | 1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos plėtros bendrųjų taisyklių ir paslaugų kokybės gerinimo (5) nustatė pašto sektoriaus reguliavimo sistemą Bendrijos lygiu, apimančią priemones universaliosioms paslaugoms garantuoti ir nustatančią maksimalias pašto paslaugų ribas, kurias valstybės narės gali rezervuoti savo universaliųjų paslaugų teikėjui siekdamos išlaikyti universaliąsias paslaugas ir kurios turi būti laipsniškai ir progresyviai mažinamos, o taip pat sprendimų priėmimo dėl tolesnio rinkos atvėrimo konkurencijai tvarkaraštį, siekiant sukurti pašto paslaugų vidaus rinką. |
| --- | --- |

(2)

1997 m. gruodžio 15 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos plėtros bendrųjų taisyklių ir paslaugų kokybės gerinimo (5) nustatė pašto sektoriaus reguliavimo sistemą Bendrijos lygiu, apimančią priemones universaliosioms paslaugoms garantuoti ir nustatančią maksimalias pašto paslaugų ribas, kurias valstybės narės gali rezervuoti savo universaliųjų paslaugų teikėjui siekdamos išlaikyti universaliąsias paslaugas ir kurios turi būti laipsniškai ir progresyviai mažinamos, o taip pat sprendimų priėmimo dėl tolesnio rinkos atvėrimo konkurencijai tvarkaraštį, siekiant sukurti pašto paslaugų vidaus rinką.

| (3) | Sutarties 16 straipsnyje pabrėžiamas bendrus ekonominius interesus tenkinančių paslaugų vieta tarp Europos Sąjungos bendrųjų vertybių ir jų vaidmuo skatinant socialinę ir teritorinę sanglaudą. Jame teigiama, jog turi būti rūpinamasi, kad tokios paslaugos būtų pagrįstos principais ir sąlygomis, padedančiomis įgyvendinti nustatytas užduotis. |
| --- | --- |

(3)

Sutarties 16 straipsnyje pabrėžiamas bendrus ekonominius interesus tenkinančių paslaugų vieta tarp Europos Sąjungos bendrųjų vertybių ir jų vaidmuo skatinant socialinę ir teritorinę sanglaudą. Jame teigiama, jog turi būti rūpinamasi, kad tokios paslaugos būtų pagrįstos principais ir sąlygomis, padedančiomis įgyvendinti nustatytas užduotis.

| (4) | Teigiamas bendrus ekonominius interesus tenkinančių paslaugų vaidmuo buvo pabrėžtas 2005 m. spalio mėn. specialiajame Eurobarometre Nr. 219, kuriame nurodyta, kad pašto paslaugos visoje ES yra naudotojų labiausiai vertinamos bendrus ekonominius interesus tenkinančios paslaugos, nes jas teigiamai įvertino 77 % apklaustųjų. |
| --- | --- |

(4)

Teigiamas bendrus ekonominius interesus tenkinančių paslaugų vaidmuo buvo pabrėžtas 2005 m. spalio mėn. specialiajame Eurobarometre Nr. 219, kuriame nurodyta, kad pašto paslaugos visoje ES yra naudotojų labiausiai vertinamos bendrus ekonominius interesus tenkinančios paslaugos, nes jas teigiamai įvertino 77 % apklaustųjų.

| (5) | Kadangi pašto paslaugos yra esminė ryšių ir keitimosi informacija priemonė, jos vaidina gyvybiškai svarbų vaidmenį, kuris padeda siekti Sąjungoje socialinės, ekonominės ir teritorinės sanglaudos tikslų. Pašto tinklams būdingi svarbūs teritoriniai ir socialiniai aspektai, dėl kurių visi gali naudotis esminėmis vietos paslaugomis. |
| --- | --- |

(5)

Kadangi pašto paslaugos yra esminė ryšių ir keitimosi informacija priemonė, jos vaidina gyvybiškai svarbų vaidmenį, kuris padeda siekti Sąjungoje socialinės, ekonominės ir teritorinės sanglaudos tikslų. Pašto tinklams būdingi svarbūs teritoriniai ir socialiniai aspektai, dėl kurių visi gali naudotis esminėmis vietos paslaugomis.

| (6) | Priemonės pašto paslaugų srityje turėtų būti rengiamos taip, kad būtų įgyvendinami Sutarties 2 straipsnyje keliami Bendrijos uždaviniai, siekiant visoje Bendrijoje skatinti darnią, subalansuotą ir tvarią ekonominės veiklos plėtrą, aukšto lygio užimtumą ir socialinę apsaugą, tvarų ir neinfliacinį augimą, didelį konkurencingumą ir ekonominės veiklos rezultatų konvergenciją, gyvenimo lygio ir gyvenimo kokybės gerėjimą bei valstybių narių ekonominę ir socialinę sanglaudą bei solidarumą. |
| --- | --- |

(6)

Priemonės pašto paslaugų srityje turėtų būti rengiamos taip, kad būtų įgyvendinami Sutarties 2 straipsnyje keliami Bendrijos uždaviniai, siekiant visoje Bendrijoje skatinti darnią, subalansuotą ir tvarią ekonominės veiklos plėtrą, aukšto lygio užimtumą ir socialinę apsaugą, tvarų ir neinfliacinį augimą, didelį konkurencingumą ir ekonominės veiklos rezultatų konvergenciją, gyvenimo lygio ir gyvenimo kokybės gerėjimą bei valstybių narių ekonominę ir socialinę sanglaudą bei solidarumą.

| (7) | Pastaraisiais metais Europos pašto rinkos patyrė didelių pokyčių, kuriuos paskatino technologijų pažanga ir reguliavimo panaikinimo nulemta didesnė konkurencija. Dėl globalizacijos ypač svarbu laikytis aktyvios ir vystymąsi skatinančios pozicijos, kad Sąjungos piliečiai galėtų pasinaudoti tokių pokyčių teikiama nauda. |
| --- | --- |

(7)

Pastaraisiais metais Europos pašto rinkos patyrė didelių pokyčių, kuriuos paskatino technologijų pažanga ir reguliavimo panaikinimo nulemta didesnė konkurencija. Dėl globalizacijos ypač svarbu laikytis aktyvios ir vystymąsi skatinančios pozicijos, kad Sąjungos piliečiai galėtų pasinaudoti tokių pokyčių teikiama nauda.

| (8) | 2005 m. kovo 22-23 d. Europos Vadovų Taryba savo išvadose dėl Lisabonos strategijos vidurio laikotarpio peržiūros dar kartą pabrėžė vidaus rinkos suformavimo kaip augimo skatinimo ir naujų bei geresnių darbo vietų kūrimo priemonės svarbą ir svarbų vaidmenį, kurį konkurencingoje ir dinamiškoje ekonomikoje turi atlikti veiksmingos bendruosius ekonominius interesus tenkinančios paslaugos. Šios išvados toliau taikomos pašto paslaugoms, kurios yra esminė ryšių, prekybos ir socialinės bei teritorinės sanglaudos priemonė. |
| --- | --- |

(8)

2005 m. kovo 22-23 d. Europos Vadovų Taryba savo išvadose dėl Lisabonos strategijos vidurio laikotarpio peržiūros dar kartą pabrėžė vidaus rinkos suformavimo kaip augimo skatinimo ir naujų bei geresnių darbo vietų kūrimo priemonės svarbą ir svarbų vaidmenį, kurį konkurencingoje ir dinamiškoje ekonomikoje turi atlikti veiksmingos bendruosius ekonominius interesus tenkinančios paslaugos. Šios išvados toliau taikomos pašto paslaugoms, kurios yra esminė ryšių, prekybos ir socialinės bei teritorinės sanglaudos priemonė.

| (9) | Europos Parlamentas 2006 m. vasario 2 d. rezoliucijoje dėl pašto direktyvos taikymo (6) pabrėžė socialinę ir ekonominę veiksmingų pašto paslaugų svarbą bei jų svarbų vaidmenį įgyvendinant Lisabonos strategiją, nurodydamas, kad iki šiol pašto sektoriuje įgyvendintomis reformomis buvo pasiekta pastebimų teigiamų pokyčių, įskaitant pagerėjusią kokybę, didesnį veiksmingumą ir geresnį orientavimąsi į naudotoją. Savo rezoliucijoje Europos Parlamentas paragino Komisiją, atsižvelgiant į kartais pastebimai skirtingą įpareigojimo teikti universaliąsias paslaugas raidą valstybėse narėse, rengiant perspektyvų studiją visų pirma skirti dėmesį teikiamų universaliųjų paslaugų kokybei bei jų būsimam finansavimui ir toje studijoje pasiūlyti universaliųjų paslaugų sąvokos apibrėžtį, taikymo sritį bei tinkamą finansavimą. |
| --- | --- |

(9)

Europos Parlamentas 2006 m. vasario 2 d. rezoliucijoje dėl pašto direktyvos taikymo (6) pabrėžė socialinę ir ekonominę veiksmingų pašto paslaugų svarbą bei jų svarbų vaidmenį įgyvendinant Lisabonos strategiją, nurodydamas, kad iki šiol pašto sektoriuje įgyvendintomis reformomis buvo pasiekta pastebimų teigiamų pokyčių, įskaitant pagerėjusią kokybę, didesnį veiksmingumą ir geresnį orientavimąsi į naudotoją. Savo rezoliucijoje Europos Parlamentas paragino Komisiją, atsižvelgiant į kartais pastebimai skirtingą įpareigojimo teikti universaliąsias paslaugas raidą valstybėse narėse, rengiant perspektyvų studiją visų pirma skirti dėmesį teikiamų universaliųjų paslaugų kokybei bei jų būsimam finansavimui ir toje studijoje pasiūlyti universaliųjų paslaugų sąvokos apibrėžtį, taikymo sritį bei tinkamą finansavimą.

| (10) | Pagal Direktyvą 97/67/EB buvo atlikta perspektyvų studija, kurioje vertinamas Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos visiško suformavimo 2009 m. poveikis kiekvienai valstybei narei. Komisija taip pat atliko išsamią Bendrijos pašto paslaugų sektoriaus apžvalgą, įskaitant užsakytus tyrimus apie šio sektoriaus ekonominius, socialinius ir technologinius pokyčius, ir aktyviai konsultavosi su suinteresuotomis šalimis. |
| --- | --- |

(10)

Pagal Direktyvą 97/67/EB buvo atlikta perspektyvų studija, kurioje vertinamas Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos visiško suformavimo 2009 m. poveikis kiekvienai valstybei narei. Komisija taip pat atliko išsamią Bendrijos pašto paslaugų sektoriaus apžvalgą, įskaitant užsakytus tyrimus apie šio sektoriaus ekonominius, socialinius ir technologinius pokyčius, ir aktyviai konsultavosi su suinteresuotomis šalimis.

| (11) | Perspektyvų studijoje nurodyta, kad pagrindinį tikslą — užtikrinti tvarų universaliųjų paslaugų, atitinkančių pagal Direktyvą 97/67/EB valstybių narių apibrėžtą kokybės standartą, teikimą visoje Bendrijoje — galima pasiekti iki 2009 m., nesant rezervuotųjų paslaugų būtinybės. |
| --- | --- |

(11)

Perspektyvų studijoje nurodyta, kad pagrindinį tikslą — užtikrinti tvarų universaliųjų paslaugų, atitinkančių pagal Direktyvą 97/67/EB valstybių narių apibrėžtą kokybės standartą, teikimą visoje Bendrijoje — galima pasiekti iki 2009 m., nesant rezervuotųjų paslaugų būtinybės.

| (12) | Progresyvus ir laipsniškas pašto rinkų atvėrimas konkurencijai suteikė universaliųjų paslaugų teikėjams pakankamai laiko įdiegti modernizavimo ir restruktūrizavimo priemones, būtinas jų ilgalaikiam gyvybingumui naujomis rinkos sąlygomis užtikrinti, bei leido valstybėms narėms pritaikyti savo reguliavimo sistemas atviresnei aplinkai. Be to, valstybės narės gali pasinaudoti teisės aktų perkėlimo laikotarpio teikiama galimybe ir pakankamu laiku, kurio reikia veiksmingai konkurencijai įdiegti, siekiant toliau tęsti universaliųjų paslaugų teikėjų modernizavimą ir restruktūrizavimą. |
| --- | --- |

(12)

Progresyvus ir laipsniškas pašto rinkų atvėrimas konkurencijai suteikė universaliųjų paslaugų teikėjams pakankamai laiko įdiegti modernizavimo ir restruktūrizavimo priemones, būtinas jų ilgalaikiam gyvybingumui naujomis rinkos sąlygomis užtikrinti, bei leido valstybėms narėms pritaikyti savo reguliavimo sistemas atviresnei aplinkai. Be to, valstybės narės gali pasinaudoti teisės aktų perkėlimo laikotarpio teikiama galimybe ir pakankamu laiku, kurio reikia veiksmingai konkurencijai įdiegti, siekiant toliau tęsti universaliųjų paslaugų teikėjų modernizavimą ir restruktūrizavimą.

| (13) | Iš perspektyvų studijos matyti, kad rezervuotosios paslaugos nebeturėtų būti siekiamas universaliųjų paslaugų finansavimo sprendimas. Šiame įvertinime atsižvelgiama į Bendrijos ir jos valstybių narių interesą formuojant vidaus rinką bei jos augimo ir užimtumo potencialą, be kita ko užtikrinant galimybę visiems naudotojams naudotis veiksmingomis bendruosius ekonominius interesus tenkinančiomis paslaugomis. Todėl tikslinga patvirtinti galutinę pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo datą. |
| --- | --- |

(13)

Iš perspektyvų studijos matyti, kad rezervuotosios paslaugos nebeturėtų būti siekiamas universaliųjų paslaugų finansavimo sprendimas. Šiame įvertinime atsižvelgiama į Bendrijos ir jos valstybių narių interesą formuojant vidaus rinką bei jos augimo ir užimtumo potencialą, be kita ko užtikrinant galimybę visiems naudotojams naudotis veiksmingomis bendruosius ekonominius interesus tenkinančiomis paslaugomis. Todėl tikslinga patvirtinti galutinę pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo datą.

| (14) | Yra keletas veiksnių, skatinančių pašto sektoriaus keitimąsi, visų pirma paklausa ir kintantys naudotojų poreikiai, organizaciniai pokyčiai, automatizavimas ir naujų technologijų diegimas, pakeitimas elektroninėmis ryšio priemonėmis bei rinkos atvėrimas. Norėdami atlaikyti konkurenciją, patenkinti naujus vartotojų reikalavimus ir užsitikrinti naujus finansavimo šaltinius, pašto paslaugų teikėjai gali įvairinti savo veiklą teikdami elektroninio verslo paslaugas ar kitas informacinės visuomenės paslaugas. |
| --- | --- |

(14)

Yra keletas veiksnių, skatinančių pašto sektoriaus keitimąsi, visų pirma paklausa ir kintantys naudotojų poreikiai, organizaciniai pokyčiai, automatizavimas ir naujų technologijų diegimas, pakeitimas elektroninėmis ryšio priemonėmis bei rinkos atvėrimas. Norėdami atlaikyti konkurenciją, patenkinti naujus vartotojų reikalavimus ir užsitikrinti naujus finansavimo šaltinius, pašto paslaugų teikėjai gali įvairinti savo veiklą teikdami elektroninio verslo paslaugas ar kitas informacinės visuomenės paslaugas.

| (15) | Pašto paslaugų teikėjai, įskaitant paskirtuosius universaliųjų paslaugų teikėjus, skatinami gerinti efektyvumą dėl naujų konkurencijos keliamų užduočių, kurios skiriasi nuo tradicinių pašto paslaugų (pavyzdžiui, skaitmeninimas ir elektroninės ryšių priemonės), o tai savaime prisidės prie žymaus konkurencijos padidėjimo. |
| --- | --- |

(15)

Pašto paslaugų teikėjai, įskaitant paskirtuosius universaliųjų paslaugų teikėjus, skatinami gerinti efektyvumą dėl naujų konkurencijos keliamų užduočių, kurios skiriasi nuo tradicinių pašto paslaugų (pavyzdžiui, skaitmeninimas ir elektroninės ryšių priemonės), o tai savaime prisidės prie žymaus konkurencijos padidėjimo.

| (16) | Visiškas rinkos atvėrimas padės išplėsti bendrą pašto rinkos apimtį. Be to, jis prisidės prie tvaraus ir kokybiško užimtumo užtikrinimo universaliųjų paslaugų teikėjų įmonėse bei palengvins naujų darbo vietų kūrimą kitų operatorių įmonėse, naujų rinkos dalyvių ir susijusių ekonomikos sektorių atsiradimą. Direktyva neturi įtakos valstybių narių kompetencijai reguliuoti įdarbinimo sąlygas pašto paslaugų sektoriuje, tačiau dėl to neturėtų atsirasti nesąžininga konkurencija. Rengiantis pašto paslaugų rinkos atvėrimui turėtų būti deramai atsižvelgta į socialinius klausimus. |
| --- | --- |

(16)

Visiškas rinkos atvėrimas padės išplėsti bendrą pašto rinkos apimtį. Be to, jis prisidės prie tvaraus ir kokybiško užimtumo užtikrinimo universaliųjų paslaugų teikėjų įmonėse bei palengvins naujų darbo vietų kūrimą kitų operatorių įmonėse, naujų rinkos dalyvių ir susijusių ekonomikos sektorių atsiradimą. Direktyva neturi įtakos valstybių narių kompetencijai reguliuoti įdarbinimo sąlygas pašto paslaugų sektoriuje, tačiau dėl to neturėtų atsirasti nesąžininga konkurencija. Rengiantis pašto paslaugų rinkos atvėrimui turėtų būti deramai atsižvelgta į socialinius klausimus.

| (17) | Vien tik vežimas neturėtų būti laikomas pašto paslauga. Reklaminis paštas, kurį sudaro vienodo turinio, išskyrus gavėjo pavadinimą ar vardą ir pavardę, adresą ir identifikavimo numerį, reklaminio, komercinio ar viešai skelbiamo pobūdžio pranešimas, gali būti laikomas korespondencijos siunta. |
| --- | --- |

(17)

Vien tik vežimas neturėtų būti laikomas pašto paslauga. Reklaminis paštas, kurį sudaro vienodo turinio, išskyrus gavėjo pavadinimą ar vardą ir pavardę, adresą ir identifikavimo numerį, reklaminio, komercinio ar viešai skelbiamo pobūdžio pranešimas, gali būti laikomas korespondencijos siunta.

| (18) | Padidėjusi konkurencija turėtų padėti pašto sektoriui integruotis su alternatyviomis ryšio priemonėmis ir pagerinti vis išrankesniems vartotojams teikiamų paslaugų kokybę. |
| --- | --- |

(18)

Padidėjusi konkurencija turėtų padėti pašto sektoriui integruotis su alternatyviomis ryšio priemonėmis ir pagerinti vis išrankesniems vartotojams teikiamų paslaugų kokybę.

| (19) | Kaimo vietovių pašto tinklams, inter alia, kalnų ir salų regionuose, tenka svarbus vaidmuo integruojant verslą į nacionalinę ar pasaulinę ekonomiką ir išlaikant sanglaudą socialine bei užimtumo prasme. Be to, atokiuose regionuose esantys kaimo pašto skyriai gali būti svarbus infrastruktūros tinklas, sudarantis galimybę naudotis naujomis elektroninėmis ryšio paslaugomis. |
| --- | --- |

(19)

Kaimo vietovių pašto tinklams, inter alia, kalnų ir salų regionuose, tenka svarbus vaidmuo integruojant verslą į nacionalinę ar pasaulinę ekonomiką ir išlaikant sanglaudą socialine bei užimtumo prasme. Be to, atokiuose regionuose esantys kaimo pašto skyriai gali būti svarbus infrastruktūros tinklas, sudarantis galimybę naudotis naujomis elektroninėmis ryšio paslaugomis.

| (20) | Pokyčių kaimyninėse ryšių rinkose poveikis įvairiems Bendrijos regionams, gyventojų sluoksniams ir pašto paslaugų naudojimui skiriasi. Reikėtų išlaikyti teritorinę ir socialinę sanglaudą ir, atsižvelgiant į tai, kad, naudodamosi Direktyvoje 97/67/EB numatytu lankstumu, valstybės narės kai kurias konkrečias paslaugų ypatybes gali pritaikyti vietinei paklausai tenkinti, tikslinga visiškai išlaikyti universaliąsias paslaugas bei atitinkamus Direktyvoje 97/67/EB keliamus kokybės reikalavimus. Tikslinga išaiškinti, atsižvelgiant į galiojančią praktiką, jog valstybės narės turėtų teikti pašto siuntų surinkimo ir pristatymo paslaugas tik tomis savaitės darbo dienomis, kurios nacionalinės teisės aktuose nėra apibrėžtos kaip valstybinės šventės. Siekiant užtikrinti, kad rinkos atvėrimas ir toliau būtų naudingas visiems naudotojams, ypač vartotojams ir mažosioms bei vidutinėms įmonėms, valstybės narės turėtų stebėti ir prižiūrėti rinkos pokyčius. Jos turi imtis tinkamų Direktyvoje 97/67/EB numatytų reguliavimo priemonių, kad užtikrintų, jog galimybės naudotis pašto paslaugomis ir toliau tenkintų naudotojų poreikius, įskaitant — atitinkamais atvejais — minimalaus paslaugų skaičiaus užtikrinimą vienoje pašto paslaugų teikimo vietoje, ir ypač — pakankamo pašto paslaugų teikimo vietų skaičius kaimo vietovėse ir atokiuose regionuose užtikrinimą. |
| --- | --- |

(20)

Pokyčių kaimyninėse ryšių rinkose poveikis įvairiems Bendrijos regionams, gyventojų sluoksniams ir pašto paslaugų naudojimui skiriasi. Reikėtų išlaikyti teritorinę ir socialinę sanglaudą ir, atsižvelgiant į tai, kad, naudodamosi Direktyvoje 97/67/EB numatytu lankstumu, valstybės narės kai kurias konkrečias paslaugų ypatybes gali pritaikyti vietinei paklausai tenkinti, tikslinga visiškai išlaikyti universaliąsias paslaugas bei atitinkamus Direktyvoje 97/67/EB keliamus kokybės reikalavimus. Tikslinga išaiškinti, atsižvelgiant į galiojančią praktiką, jog valstybės narės turėtų teikti pašto siuntų surinkimo ir pristatymo paslaugas tik tomis savaitės darbo dienomis, kurios nacionalinės teisės aktuose nėra apibrėžtos kaip valstybinės šventės. Siekiant užtikrinti, kad rinkos atvėrimas ir toliau būtų naudingas visiems naudotojams, ypač vartotojams ir mažosioms bei vidutinėms įmonėms, valstybės narės turėtų stebėti ir prižiūrėti rinkos pokyčius. Jos turi imtis tinkamų Direktyvoje 97/67/EB numatytų reguliavimo priemonių, kad užtikrintų, jog galimybės naudotis pašto paslaugomis ir toliau tenkintų naudotojų poreikius, įskaitant — atitinkamais atvejais — minimalaus paslaugų skaičiaus užtikrinimą vienoje pašto paslaugų teikimo vietoje, ir ypač — pakankamo pašto paslaugų teikimo vietų skaičius kaimo vietovėse ir atokiuose regionuose užtikrinimą.

| (21) | Universaliosiomis paslaugomis iš esmės garantuojama, kad pašto siuntos kiekvieną darbo dieną būtų bent vieną kartą surenkamos ir vieną kartą pristatomos į kiekvieno fizinio ar juridinio asmens namus ar patalpas, net ir atokiose ar retai apgyvendintose vietovėse. |
| --- | --- |

(21)

Universaliosiomis paslaugomis iš esmės garantuojama, kad pašto siuntos kiekvieną darbo dieną būtų bent vieną kartą surenkamos ir vieną kartą pristatomos į kiekvieno fizinio ar juridinio asmens namus ar patalpas, net ir atokiose ar retai apgyvendintose vietovėse.

| (22) | Aukštos kokybės pašto paslaugų teikimas labai padeda siekiant socialinės ir teritorinės sanglaudos. Visų pirma e. prekyba sudaro naujas galimybes atokioms ir retai apgyvendintoms vietovėms dalyvauti ekonominiame gyvenime, o svarbi tai užtikrinanti sąlyga yra gerų pašto paslaugų teikimas. |
| --- | --- |

(22)

Aukštos kokybės pašto paslaugų teikimas labai padeda siekiant socialinės ir teritorinės sanglaudos. Visų pirma e. prekyba sudaro naujas galimybes atokioms ir retai apgyvendintoms vietovėms dalyvauti ekonominiame gyvenime, o svarbi tai užtikrinanti sąlyga yra gerų pašto paslaugų teikimas.

| (23) | Direktyvoje 97/67/EB pirmenybė teikiama universaliųjų paslaugų teikimui paskiriant universaliųjų paslaugų teikėjus. Valstybės narės gali reikalauti, kad universaliosios paslaugos būtų teikiamos visoje šalies teritorijoje. Didesnė konkurencija ir platesnis pasirinkimas reiškia, kad valstybėms narėms reikėtų suteikti daugiau lankstumo nustatant veiksmingiausią ir tinkamiausią mechanizmą universaliųjų paslaugų teikimui garantuoti, laikantis objektyvumo, skaidrumo, nediskriminavimo, proporcingumo ir mažiausio rinkos iškraipymo principų, reikalingų laisvam pašto paslaugų teikimui vidaus rinkoje užtikrinti. Valstybės narės gali taikyti vieną ar kelis iš šių būdų: palikti universaliųjų paslaugų teikimą rinkos jėgoms, paskirti vieną arba kelias įmones skirtingiems universaliųjų paslaugų elementams ar paslaugoms skirtingose teritorijos dalyse teikti bei skelbti viešųjų pirkimų konkursą.
  Tuo atveju, jei valstybė narė nuspręstų paskirti vieną ar daugiau įmonių universaliosioms paslaugoms arba įvairiems universaliųjų paslaugų komponentams teikti, turi būti užtikrinta, kad universaliųjų paslaugų kokybės reikalavimai universaliųjų paslaugų teikėjams būtų nustatyti skaidriai ir proporcingai. Kai valstybė narė paskiria daugiau nei vieną įmonę, ji turėtų užtikrinti, kad nebūtų įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas dubliavimo. |
| --- | --- |

(23)

Direktyvoje 97/67/EB pirmenybė teikiama universaliųjų paslaugų teikimui paskiriant universaliųjų paslaugų teikėjus. Valstybės narės gali reikalauti, kad universaliosios paslaugos būtų teikiamos visoje šalies teritorijoje. Didesnė konkurencija ir platesnis pasirinkimas reiškia, kad valstybėms narėms reikėtų suteikti daugiau lankstumo nustatant veiksmingiausią ir tinkamiausią mechanizmą universaliųjų paslaugų teikimui garantuoti, laikantis objektyvumo, skaidrumo, nediskriminavimo, proporcingumo ir mažiausio rinkos iškraipymo principų, reikalingų laisvam pašto paslaugų teikimui vidaus rinkoje užtikrinti. Valstybės narės gali taikyti vieną ar kelis iš šių būdų: palikti universaliųjų paslaugų teikimą rinkos jėgoms, paskirti vieną arba kelias įmones skirtingiems universaliųjų paslaugų elementams ar paslaugoms skirtingose teritorijos dalyse teikti bei skelbti viešųjų pirkimų konkursą.

Tuo atveju, jei valstybė narė nuspręstų paskirti vieną ar daugiau įmonių universaliosioms paslaugoms arba įvairiems universaliųjų paslaugų komponentams teikti, turi būti užtikrinta, kad universaliųjų paslaugų kokybės reikalavimai universaliųjų paslaugų teikėjams būtų nustatyti skaidriai ir proporcingai. Kai valstybė narė paskiria daugiau nei vieną įmonę, ji turėtų užtikrinti, kad nebūtų įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas dubliavimo.

| (24) | Svarbu, kad naudotojai gautų visą informaciją apie teikiamas universaliąsias paslaugas, o pašto paslaugų teikėjai būtų informuojami apie universaliųjų paslaugų teikėjo teises ir pareigas. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad naudotojai gautų visą informaciją apie konkrečių teikiamų paslaugų ypatybes ir galimybes jomis naudotis. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų sudaroma galimybė susipažinti su visa tokia informacija. Tačiau atsižvelgiant į valstybėms narėms suteiktą padidintą lankstumą, tikslinga universaliųjų paslaugų teikimą užtikrinti kitais būdais nei paskiriant universaliųjų paslaugų teikėją, siekiant valstybėms narėms suteikti lankstumo sprendžiant, kaip šią informaciją pateikti visuomenei. |
| --- | --- |

(24)

Svarbu, kad naudotojai gautų visą informaciją apie teikiamas universaliąsias paslaugas, o pašto paslaugų teikėjai būtų informuojami apie universaliųjų paslaugų teikėjo teises ir pareigas. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad naudotojai gautų visą informaciją apie konkrečių teikiamų paslaugų ypatybes ir galimybes jomis naudotis. Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad būtų sudaroma galimybė susipažinti su visa tokia informacija. Tačiau atsižvelgiant į valstybėms narėms suteiktą padidintą lankstumą, tikslinga universaliųjų paslaugų teikimą užtikrinti kitais būdais nei paskiriant universaliųjų paslaugų teikėją, siekiant valstybėms narėms suteikti lankstumo sprendžiant, kaip šią informaciją pateikti visuomenei.

| (25) | Atsižvelgiant į atliktus tyrimus ir siekiant atskleisti visą pašto paslaugų vidaus rinkos potencialą, tikslinga nutraukti rezervuotųjų paslaugų ir specialiųjų teisių — kaip būdo užtikrinti universaliųjų paslaugų teikimo finansavimą — naudojimą. |
| --- | --- |

(25)

Atsižvelgiant į atliktus tyrimus ir siekiant atskleisti visą pašto paslaugų vidaus rinkos potencialą, tikslinga nutraukti rezervuotųjų paslaugų ir specialiųjų teisių — kaip būdo užtikrinti universaliųjų paslaugų teikimo finansavimą — naudojimą.

| (26) | Kai kuriose valstybėse narėse išliks būtinybė tęsti išorinį universaliųjų paslaugų teikimo likusių grynųjų sąnaudų finansavimą. Todėl reikia išsamiai paaiškinti būtino ir tinkamai pagrįsto universaliųjų paslaugų finansavimo užtikrinimo alternatyvas, paliekant valstybėms narėms galimybę pasirinkti, kokius finansavimo mechanizmus naudoti. Tarp šių alternatyvų yra galimybė naudoti viešųjų pirkimų procedūras, įskaitant, kaip numatyta viešųjų pirkimų direktyvose, konkurencinio dialogo ar derybų procedūras, paskelbiant skelbimą apie pirkimą arba jo nepaskelbiant, ir, tais atvejais, kai dėl įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas patiriamos universaliųjų paslaugų grynosios sąnaudos ir paskirtam pašto paslaugų teikėjui tenka nepagrįstai didelė finansinė našta — skaidrų kompensavimą iš valstybės išteklių bei sąnaudų paskirstymą paslaugų teikėjams ir (arba) naudotojams, nustatant įmokas į kompensacijų fondą. Valstybės narės gali naudoti kitus pagal Bendrijos teisę leidžiamus finansavimo būdus, pavyzdžiui, prireikus gali nuspręsti, kad visas universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) pelnas ar jo dalis, gauta iš kitos veiklos, nepatenkančios į universaliųjų paslaugų sritį, būtų skirta grynosioms universaliųjų paslaugų sąnaudoms finansuoti, jei tai neprieštarauja Sutarčiai. Nepažeidžiant valstybių narių pareigos laikytis Sutartyje nustatytų valstybės pagalbai taikomų taisyklių, įskaitant konkrečius su tuo susijusius reikalavimus dėl pranešimų teikimo, valstybės narės gali pranešti Komisijai apie finansavimo mechanizmus, kurie naudojami universaliųjų paslaugų grynosioms sąnaudoms padengti, o tai turėtų būti įtraukta į Komisijos reguliariai pateikiamą ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie direktyvos 97/67/EB taikymą. |
| --- | --- |

(26)

Kai kuriose valstybėse narėse išliks būtinybė tęsti išorinį universaliųjų paslaugų teikimo likusių grynųjų sąnaudų finansavimą. Todėl reikia išsamiai paaiškinti būtino ir tinkamai pagrįsto universaliųjų paslaugų finansavimo užtikrinimo alternatyvas, paliekant valstybėms narėms galimybę pasirinkti, kokius finansavimo mechanizmus naudoti. Tarp šių alternatyvų yra galimybė naudoti viešųjų pirkimų procedūras, įskaitant, kaip numatyta viešųjų pirkimų direktyvose, konkurencinio dialogo ar derybų procedūras, paskelbiant skelbimą apie pirkimą arba jo nepaskelbiant, ir, tais atvejais, kai dėl įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas patiriamos universaliųjų paslaugų grynosios sąnaudos ir paskirtam pašto paslaugų teikėjui tenka nepagrįstai didelė finansinė našta — skaidrų kompensavimą iš valstybės išteklių bei sąnaudų paskirstymą paslaugų teikėjams ir (arba) naudotojams, nustatant įmokas į kompensacijų fondą. Valstybės narės gali naudoti kitus pagal Bendrijos teisę leidžiamus finansavimo būdus, pavyzdžiui, prireikus gali nuspręsti, kad visas universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) pelnas ar jo dalis, gauta iš kitos veiklos, nepatenkančios į universaliųjų paslaugų sritį, būtų skirta grynosioms universaliųjų paslaugų sąnaudoms finansuoti, jei tai neprieštarauja Sutarčiai. Nepažeidžiant valstybių narių pareigos laikytis Sutartyje nustatytų valstybės pagalbai taikomų taisyklių, įskaitant konkrečius su tuo susijusius reikalavimus dėl pranešimų teikimo, valstybės narės gali pranešti Komisijai apie finansavimo mechanizmus, kurie naudojami universaliųjų paslaugų grynosioms sąnaudoms padengti, o tai turėtų būti įtraukta į Komisijos reguliariai pateikiamą ataskaitą Europos Parlamentui ir Tarybai apie direktyvos 97/67/EB taikymą.

| (27) | Tais atvejais, kai numatytas kompensacijų fondas, gali būti reikalaujama, kad pašto paslaugų teikėjai prisidėtų prie universaliųjų paslaugų finansavimo. Norėdamos nustatyti, iš kurių įmonių gali būti pareikalauta mokėti įmokas į kompensacijų fondą, valstybės narės turėtų įvertinti, ar naudotojo požiūriu šių įmonių teikiamos paslaugos, atsižvelgiant į jų ypatybes, įskaitant pridėtinės vertės ypatybes bei paslaugų paskirtį ir kainodarą, gali būti laikomos paslaugomis, priskiriamomis universaliųjų paslaugų sričiai, nes jos gali pakankamu mastu pakeisti universaliąsias paslaugas. Šios paslaugos neprivalo turėti visų universaliosios paslaugos ypatybių, pvz., pristatymo kiekvieną dieną arba visos valstybės narės teritorijos aprėpties. |
| --- | --- |

(27)

Tais atvejais, kai numatytas kompensacijų fondas, gali būti reikalaujama, kad pašto paslaugų teikėjai prisidėtų prie universaliųjų paslaugų finansavimo. Norėdamos nustatyti, iš kurių įmonių gali būti pareikalauta mokėti įmokas į kompensacijų fondą, valstybės narės turėtų įvertinti, ar naudotojo požiūriu šių įmonių teikiamos paslaugos, atsižvelgiant į jų ypatybes, įskaitant pridėtinės vertės ypatybes bei paslaugų paskirtį ir kainodarą, gali būti laikomos paslaugomis, priskiriamomis universaliųjų paslaugų sričiai, nes jos gali pakankamu mastu pakeisti universaliąsias paslaugas. Šios paslaugos neprivalo turėti visų universaliosios paslaugos ypatybių, pvz., pristatymo kiekvieną dieną arba visos valstybės narės teritorijos aprėpties.

| (28) | Siekdamos laikytis proporcingumo principo nustatant, kiek šios įmonės turi prisidėti prie universaliųjų paslaugų teikimo sąnaudų tam tikroje valstybėje narėje, valstybės narės turėtų taikyti skaidrius ir nediskriminacinius kriterijus, pavyzdžiui, atsižvelgti į tai, kokią dalį veiklos, priklausančios universaliųjų paslaugų sričiai, šios įmonės vykdo toje valstybėje narėje. Valstybės narės gali reikalauti, kad tie teikėjai, kurie privalo mokėti įmokas į kompensacijų fondą, atitinkamai atskirtų apskaitą, kad būtų užtikrintas fondo veikimas. |
| --- | --- |

(28)

Siekdamos laikytis proporcingumo principo nustatant, kiek šios įmonės turi prisidėti prie universaliųjų paslaugų teikimo sąnaudų tam tikroje valstybėje narėje, valstybės narės turėtų taikyti skaidrius ir nediskriminacinius kriterijus, pavyzdžiui, atsižvelgti į tai, kokią dalį veiklos, priklausančios universaliųjų paslaugų sričiai, šios įmonės vykdo toje valstybėje narėje. Valstybės narės gali reikalauti, kad tie teikėjai, kurie privalo mokėti įmokas į kompensacijų fondą, atitinkamai atskirtų apskaitą, kad būtų užtikrintas fondo veikimas.

| (29) | Direktyvoje 97/67/EB šiuo metu nustatyti skaidrumo, nediskriminavimo ir proporcingumo principai turėtų būti ir toliau taikomi kiekvienam finansavimo mechanizmui, o visi sprendimai šioje srityje turėtų būti pagrįsti skaidriais, objektyviais ir patikrinamais kriterijais. Visų pirma universaliųjų paslaugų grynosios sąnaudos turėtų būti apskaičiuojamos prižiūrint nacionalinei reguliavimo institucijai, kaip paskirtojo universaliųjų paslaugų teikėjo grynųjų sąnaudų, kai jis dirba vykdydamas universaliųjų paslaugų teikimo įpareigojimus, ir jo grynųjų sąnaudų, kai jis dirba nevykdydamas įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas, skirtumas. Skaičiuojant atsižvelgiama į visus kitus aktualius aspektus, įskaitant bet kokią rinkos naudą, kurią gauna pašto paslaugų teikėjas, paskirtas teikti universaliąsias paslaugas, teisę gauti pagrįstą pelną ir paskatas siekiant ekonominio efektyvumo. |
| --- | --- |

(29)

Direktyvoje 97/67/EB šiuo metu nustatyti skaidrumo, nediskriminavimo ir proporcingumo principai turėtų būti ir toliau taikomi kiekvienam finansavimo mechanizmui, o visi sprendimai šioje srityje turėtų būti pagrįsti skaidriais, objektyviais ir patikrinamais kriterijais. Visų pirma universaliųjų paslaugų grynosios sąnaudos turėtų būti apskaičiuojamos prižiūrint nacionalinei reguliavimo institucijai, kaip paskirtojo universaliųjų paslaugų teikėjo grynųjų sąnaudų, kai jis dirba vykdydamas universaliųjų paslaugų teikimo įpareigojimus, ir jo grynųjų sąnaudų, kai jis dirba nevykdydamas įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas, skirtumas. Skaičiuojant atsižvelgiama į visus kitus aktualius aspektus, įskaitant bet kokią rinkos naudą, kurią gauna pašto paslaugų teikėjas, paskirtas teikti universaliąsias paslaugas, teisę gauti pagrįstą pelną ir paskatas siekiant ekonominio efektyvumo.

| (30) | Tais atvejais, kai valstybės narės nusprendžia savo šalies teritorijoje prieinamomis visuomenei padaryti papildomas ar papildančias paslaugas, išskyrus paslaugas, susijusias su įpareigojimais teikti universaliąsias paslaugas, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, pavyzdžiui, pensijų ir pašto perlaidų pristatymą kaimo vietovėse, šioms paslaugoms neturėtų būti taikomi jokie kompensavimo mechanizmai, reikalaujantys įmokų iš konkrečių įmonių. Atitinkamais atvejais valstybės narės gali suteikti finansavimą tokioms papildomoms ar papildančioms paslaugoms vadovaudamosi Sutarties taisyklėmis dėl valstybės pagalbos. Išskyrus universaliųjų paslaugų teikėjo atveju, valstybės narės leidimams negali taikyti įpareigojimų teikti tokias papildomas paslaugas. |
| --- | --- |

(30)

Tais atvejais, kai valstybės narės nusprendžia savo šalies teritorijoje prieinamomis visuomenei padaryti papildomas ar papildančias paslaugas, išskyrus paslaugas, susijusias su įpareigojimais teikti universaliąsias paslaugas, kaip apibrėžta šioje direktyvoje, pavyzdžiui, pensijų ir pašto perlaidų pristatymą kaimo vietovėse, šioms paslaugoms neturėtų būti taikomi jokie kompensavimo mechanizmai, reikalaujantys įmokų iš konkrečių įmonių. Atitinkamais atvejais valstybės narės gali suteikti finansavimą tokioms papildomoms ar papildančioms paslaugoms vadovaudamosi Sutarties taisyklėmis dėl valstybės pagalbos. Išskyrus universaliųjų paslaugų teikėjo atveju, valstybės narės leidimams negali taikyti įpareigojimų teikti tokias papildomas paslaugas.

| (31) | Valstybėms narėms, kurios į Sąjungą įstojo jau įsigaliojus 2002 m. birželio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvai 2002/39/EB, iš dalies keičiančiai Direktyvą 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų rinkos tolesnio atvėrimo konkurencijai (7), ir galėjo susidurti su ypatingais sunkumais, susijusiais su sklandžiu jų pašto rinkų pritaikymu dėl vėlyvo įsitraukimo į pašto reformos procesą, ir tam tikroms valstybėms narėms, kurių gyventojų skaičius yra nedidelis, o geografinis plotas ribotas, ir kurios turi tam tikrų savybių, kurios yra ypatingos pašto paslaugoms, arba sudėtingos topografijos valstybėms narėms, turinčioms daugybę salų, tikslinga suteikti galimybę ribotam laikui atidėti šios direktyvos įgyvendinimo datą, kad jos galėtų toliau rezervuoti paslaugas savo universaliųjų paslaugų teikėjui, pranešusios apie tai Komisijai. Atsižvelgiant į šį išimtinį laikotarpį, taip pat tikslinga ribotą laika ir tik tam tikrų paslaugų atveju leisti valstybėms narėms, kurios jau yra visiškai atvėrusios savo rinkas, atsisakyti suteikti kitoje valstybėje narėje veikiančioms monopoliją turinčioms įmonėms leidimą veikti jų teritorijoje. |
| --- | --- |

(31)

Valstybėms narėms, kurios į Sąjungą įstojo jau įsigaliojus 2002 m. birželio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos Direktyvai 2002/39/EB, iš dalies keičiančiai Direktyvą 97/67/EB dėl Bendrijos pašto paslaugų rinkos tolesnio atvėrimo konkurencijai (7), ir galėjo susidurti su ypatingais sunkumais, susijusiais su sklandžiu jų pašto rinkų pritaikymu dėl vėlyvo įsitraukimo į pašto reformos procesą, ir tam tikroms valstybėms narėms, kurių gyventojų skaičius yra nedidelis, o geografinis plotas ribotas, ir kurios turi tam tikrų savybių, kurios yra ypatingos pašto paslaugoms, arba sudėtingos topografijos valstybėms narėms, turinčioms daugybę salų, tikslinga suteikti galimybę ribotam laikui atidėti šios direktyvos įgyvendinimo datą, kad jos galėtų toliau rezervuoti paslaugas savo universaliųjų paslaugų teikėjui, pranešusios apie tai Komisijai. Atsižvelgiant į šį išimtinį laikotarpį, taip pat tikslinga ribotą laika ir tik tam tikrų paslaugų atveju leisti valstybėms narėms, kurios jau yra visiškai atvėrusios savo rinkas, atsisakyti suteikti kitoje valstybėje narėje veikiančioms monopoliją turinčioms įmonėms leidimą veikti jų teritorijoje.

| (32) | Komisija turėtų teikti valstybėms narėms pagalbą, susijusią su įvairiais šios direktyvos įgyvendinimo aspektais, įskaitant grynųjų sąnaudų apskaičiavimą. Be to, nacionalinių reguliavimo institucijų tarpusavio bendradarbiavimas šioje srityje toliau rengiant standartus ir gaires turėtų padėti suderintai taikyti šią direktyvą. |
| --- | --- |

(32)

Komisija turėtų teikti valstybėms narėms pagalbą, susijusią su įvairiais šios direktyvos įgyvendinimo aspektais, įskaitant grynųjų sąnaudų apskaičiavimą. Be to, nacionalinių reguliavimo institucijų tarpusavio bendradarbiavimas šioje srityje toliau rengiant standartus ir gaires turėtų padėti suderintai taikyti šią direktyvą.

| (33) | Kai tai yra pagrįsta ir proporcinga siekiamam tikslui, valstybėms narėms reikėtų leisti išduoti bendrus leidimus ir individualias licencijas. Tačiau, kaip pabrėžta trečiojoje Direktyvos 97/67/EB taikymo ataskaitoje, siekiant, kad vidaus rinkoje sumažėtų nepagrįstų kliūčių paslaugoms teikti, atrodo būtina toliau derinti sąlygas, kurios gali būti nustatytos. Šiomis aplinkybėmis valstybės narės gali, pavyzdžiui, leisti pašto paslaugų teikėjams pasirinkti laikytis įpareigojimo teikti paslaugą arba finansiškai prisidėti dengiant kitos teikėjo teikiamos paslaugos sąnaudas; tačiau reikėtų nebeleisti reikalauti prisidėti prie sąnaudų pasidalijimo mechanizmo ir kartu nustatyti universaliųjų paslaugų teikimo arba kokybės įpareigojimus, nes abu reikalavimai yra skirti tam pačiam tikslui. Be to, reikia išaiškinti, kad kai kurios bendrųjų leidimų ir licencijų išdavimo nuostatos neturėtų būti taikomos paskirtiems universaliųjų paslaugų teikėjams. |
| --- | --- |

(33)

Kai tai yra pagrįsta ir proporcinga siekiamam tikslui, valstybėms narėms reikėtų leisti išduoti bendrus leidimus ir individualias licencijas. Tačiau, kaip pabrėžta trečiojoje Direktyvos 97/67/EB taikymo ataskaitoje, siekiant, kad vidaus rinkoje sumažėtų nepagrįstų kliūčių paslaugoms teikti, atrodo būtina toliau derinti sąlygas, kurios gali būti nustatytos. Šiomis aplinkybėmis valstybės narės gali, pavyzdžiui, leisti pašto paslaugų teikėjams pasirinkti laikytis įpareigojimo teikti paslaugą arba finansiškai prisidėti dengiant kitos teikėjo teikiamos paslaugos sąnaudas; tačiau reikėtų nebeleisti reikalauti prisidėti prie sąnaudų pasidalijimo mechanizmo ir kartu nustatyti universaliųjų paslaugų teikimo arba kokybės įpareigojimus, nes abu reikalavimai yra skirti tam pačiam tikslui. Be to, reikia išaiškinti, kad kai kurios bendrųjų leidimų ir licencijų išdavimo nuostatos neturėtų būti taikomos paskirtiems universaliųjų paslaugų teikėjams.

| (34) | Aplinkoje, kurioje universaliąsias paslaugas teikia keletas pašto įmonių, tikslinga reikalauti, kad visos valstybės narės įvertintų, ar leisti kitiems panašias paslaugas teikiantiems operatoriams naudotis kai kuriais pašto infrastruktūros elementais arba konkrečiomis paslaugomis, paprastai teikiamais universaliųjų paslaugų teikėjų, siekiant skatinti veiksmingą konkurenciją ir (arba) apsaugoti visus naudotojus užtikrinant bendrą pašto paslaugų kokybę. Kai yra keletas universaliųjų paslaugų teikėjų, turinčių regioninius pašto tinklus, valstybės narės taip pat turėtų įvertinti ir prireikus užtikrinti jų sąveiką, kad būtų išvengta trukdžių sparčiam pašto siuntų vežimui. Valstybėse narėse šių infrastruktūros elementų ir paslaugų teisinė ir rinkos padėtis skiriasi, todėl pakanka pareikalauti, kad valstybės narės priimtų pagrįstą sprendimą dėl reguliavimo priemonės būtinumo, apimties ir pobūdžio, įskaitant, jei reikia, sąnaudų pasidalijimą. Ši nuostata neapriboja valstybių narių teisės patvirtinti priemones, užtikrinančias galimybę naudotis pašto tinklu skaidriomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis. |
| --- | --- |

(34)

Aplinkoje, kurioje universaliąsias paslaugas teikia keletas pašto įmonių, tikslinga reikalauti, kad visos valstybės narės įvertintų, ar leisti kitiems panašias paslaugas teikiantiems operatoriams naudotis kai kuriais pašto infrastruktūros elementais arba konkrečiomis paslaugomis, paprastai teikiamais universaliųjų paslaugų teikėjų, siekiant skatinti veiksmingą konkurenciją ir (arba) apsaugoti visus naudotojus užtikrinant bendrą pašto paslaugų kokybę. Kai yra keletas universaliųjų paslaugų teikėjų, turinčių regioninius pašto tinklus, valstybės narės taip pat turėtų įvertinti ir prireikus užtikrinti jų sąveiką, kad būtų išvengta trukdžių sparčiam pašto siuntų vežimui. Valstybėse narėse šių infrastruktūros elementų ir paslaugų teisinė ir rinkos padėtis skiriasi, todėl pakanka pareikalauti, kad valstybės narės priimtų pagrįstą sprendimą dėl reguliavimo priemonės būtinumo, apimties ir pobūdžio, įskaitant, jei reikia, sąnaudų pasidalijimą. Ši nuostata neapriboja valstybių narių teisės patvirtinti priemones, užtikrinančias galimybę naudotis pašto tinklu skaidriomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis.

| (35) | Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad pašto paslaugų teikėjai, tvarkydami asmens duomenis pagal direktyvą 97/67/EB, taikytų Bendrijos ir nacionalines nuostatas dėl asmens duomenų apsaugos, visų pirma nuostatas, nustatytas 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (8). |
| --- | --- |

(35)

Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad pašto paslaugų teikėjai, tvarkydami asmens duomenis pagal direktyvą 97/67/EB, taikytų Bendrijos ir nacionalines nuostatas dėl asmens duomenų apsaugos, visų pirma nuostatas, nustatytas 1995 m. spalio 24 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 95/46/EB dėl asmenų apsaugos tvarkant asmens duomenis ir dėl laisvo tokių duomenų judėjimo (8).

| (36) | Šios direktyvos nuostatos neturėtų pažeisti nacionalinių nuostatų, reglamentuojančių turto nusavinimo sąlygas organizuojant universaliųjų paslaugų teikimą. |
| --- | --- |

(36)

Šios direktyvos nuostatos neturėtų pažeisti nacionalinių nuostatų, reglamentuojančių turto nusavinimo sąlygas organizuojant universaliųjų paslaugų teikimą.

| (37) | Atsižvelgiant į pašto paslaugų svarbą akliesiems ir silpnaregiams, reikia užtikrinti, kad rinkos atvėrimas neapribotų nuolatinio universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) tam tikrų nemokamų paslaugų akliesiems ir silpnaregiams teikimo, kurį valstybės narės įvedė laikydamosi taikomų tarptautinių įsipareigojimų. |
| --- | --- |

(37)

Atsižvelgiant į pašto paslaugų svarbą akliesiems ir silpnaregiams, reikia užtikrinti, kad rinkos atvėrimas neapribotų nuolatinio universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) tam tikrų nemokamų paslaugų akliesiems ir silpnaregiams teikimo, kurį valstybės narės įvedė laikydamosi taikomų tarptautinių įsipareigojimų.

| (38) | Visiškai konkurencingoje aplinkoje tiek finansiniam universaliųjų paslaugų stabilumui užtikrinti, tiek rinkos iškraipymui apriboti svarbu, jog principas, pagal kurį kainos privalo atspindėti įprastas prekybos sąlygas ir sąnaudas, gali būti pažeistas tik siekiant apginti viešuosius interesus. Šio tikslo toliau siekiama leidžiant valstybėms narėms taikyti vienodą tarifą vienetinėms pašto siuntoms, kurias dažniausiai siunčia vartotojai, įskaitant mažąsias ir vidutines įmones. Siekiant apsaugoti bendrus visuomenės interesus, pvz., galimybę naudotis kultūrinėmis paslaugomis, dalyvavimo demokratinėje visuomenėje užtikrinimą (spaudos laisvė), regioninę ir socialinę sanglaudą, valstybės narės taip pat gali toliau taikyti vienodus tarifus kai kurioms kitoms pašto siuntoms, pavyzdžiui, laikraščiams ir knygoms. |
| --- | --- |

(38)

Visiškai konkurencingoje aplinkoje tiek finansiniam universaliųjų paslaugų stabilumui užtikrinti, tiek rinkos iškraipymui apriboti svarbu, jog principas, pagal kurį kainos privalo atspindėti įprastas prekybos sąlygas ir sąnaudas, gali būti pažeistas tik siekiant apginti viešuosius interesus. Šio tikslo toliau siekiama leidžiant valstybėms narėms taikyti vienodą tarifą vienetinėms pašto siuntoms, kurias dažniausiai siunčia vartotojai, įskaitant mažąsias ir vidutines įmones. Siekiant apsaugoti bendrus visuomenės interesus, pvz., galimybę naudotis kultūrinėmis paslaugomis, dalyvavimo demokratinėje visuomenėje užtikrinimą (spaudos laisvė), regioninę ir socialinę sanglaudą, valstybės narės taip pat gali toliau taikyti vienodus tarifus kai kurioms kitoms pašto siuntoms, pavyzdžiui, laikraščiams ir knygoms.

| (39) | Teikdami paslaugas visiems naudotojams, įskaitant verslo klientus, siuntėjus dideliais kiekiais ir surinkėjus, kurie surenka įvairių naudotojų paštą, universaliųjų paslaugų teikėjai gali lanksčiau nustatyti tarifus, laikydamiesi jų pagrindimo sąnaudomis principo. Tarifai turėtų būti nustatomi atsižvelgiant į sąnaudas, kurių išvengta, palyginti su standartinėmis paslaugomis, apimančiomis visą siūlomų surinkimo, vežimo, rūšiavimo ir individualių pašto siuntų skirstymo paslaugų spektrą. |
| --- | --- |

(39)

Teikdami paslaugas visiems naudotojams, įskaitant verslo klientus, siuntėjus dideliais kiekiais ir surinkėjus, kurie surenka įvairių naudotojų paštą, universaliųjų paslaugų teikėjai gali lanksčiau nustatyti tarifus, laikydamiesi jų pagrindimo sąnaudomis principo. Tarifai turėtų būti nustatomi atsižvelgiant į sąnaudas, kurių išvengta, palyginti su standartinėmis paslaugomis, apimančiomis visą siūlomų surinkimo, vežimo, rūšiavimo ir individualių pašto siuntų skirstymo paslaugų spektrą.

| (40) | Atsižvelgiant į sąlygų, kuriomis turi veikti universaliųjų paslaugų teikėjas visiškai konkurencingoje aplinkoje, nacionalines reguliavimo ypatybes, valstybėms narėms reikėtų palikti laisvę spręsti, kaip geriausiai stebėti kryžminį subsidijavimą. |
| --- | --- |

(40)

Atsižvelgiant į sąlygų, kuriomis turi veikti universaliųjų paslaugų teikėjas visiškai konkurencingoje aplinkoje, nacionalines reguliavimo ypatybes, valstybėms narėms reikėtų palikti laisvę spręsti, kaip geriausiai stebėti kryžminį subsidijavimą.

| (41) | Atsižvelgiant į perėjimą prie visiškai konkurencingos rinkos bei siekiant užtikrinti, kad kryžminis subsidijavimas nepakenktų konkurencijai, tikslinga toliau reikalauti, kad atlikus būtinus pakeitimus valstybės narės paliktų galioti universaliųjų paslaugų teikėjų įpareigojimą atskirai ir skaidriai tvarkyti paslaugų apskaitą.
  Šiuo įpareigojimu turėtų būti užtikrinta, kad nacionalinės reguliavimo institucijos, konkurencijos institucijos ir Komisija gautų informaciją, būtiną su universaliosiomis paslaugomis susijusiems sprendimams priimti ir sąžiningoms rinkos sąlygoms stebėti, kol konkurencija taps veiksminga. Nacionalinių reguliavimo institucijų tarpusavio bendradarbiavimas šioje srityje kuriant atskaitos taškus ir gaires turi padėti suderintai taikyti šias taisykles.
  Dėl tokio apskaitos atskyrimo ir skaidrumo valstybėms narėms ir jų nacionalinėms reguliavimo institucijoms turėtų būti užtikrinta pakankamai išsami apskaitos sistemų informacija siekiant:






  — | priimti su universaliosiomis paslaugomis susijusius sprendimus; |
| --- | --- | --- |

(41)

Atsižvelgiant į perėjimą prie visiškai konkurencingos rinkos bei siekiant užtikrinti, kad kryžminis subsidijavimas nepakenktų konkurencijai, tikslinga toliau reikalauti, kad atlikus būtinus pakeitimus valstybės narės paliktų galioti universaliųjų paslaugų teikėjų įpareigojimą atskirai ir skaidriai tvarkyti paslaugų apskaitą.

Šiuo įpareigojimu turėtų būti užtikrinta, kad nacionalinės reguliavimo institucijos, konkurencijos institucijos ir Komisija gautų informaciją, būtiną su universaliosiomis paslaugomis susijusiems sprendimams priimti ir sąžiningoms rinkos sąlygoms stebėti, kol konkurencija taps veiksminga. Nacionalinių reguliavimo institucijų tarpusavio bendradarbiavimas šioje srityje kuriant atskaitos taškus ir gaires turi padėti suderintai taikyti šias taisykles.

Dėl tokio apskaitos atskyrimo ir skaidrumo valstybėms narėms ir jų nacionalinėms reguliavimo institucijoms turėtų būti užtikrinta pakankamai išsami apskaitos sistemų informacija siekiant:

—

priimti su universaliosiomis paslaugomis susijusius sprendimus;

| — | ją naudoti nustatant, ar dėl nustatytų įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas universaliųjų paslaugų teikėjas patiria grynųjų sąnaudų ir ar jam tenka nepagrįstai didelė finansinė našta; |
| --- | --- |

—

ją naudoti nustatant, ar dėl nustatytų įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas universaliųjų paslaugų teikėjas patiria grynųjų sąnaudų ir ar jam tenka nepagrįstai didelė finansinė našta;

| — | užtikrinti, kad universaliosioms paslaugos taikomi tarifai atitiktų šioje direktyvoje išdėstytus tarifų nustatymo principus; |
| --- | --- |

—

užtikrinti, kad universaliosioms paslaugos taikomi tarifai atitiktų šioje direktyvoje išdėstytus tarifų nustatymo principus;

| — | užtikrinti, kad būtų laikomasi 13 straipsnyje išdėstytų galutinių išlaidų nustatymo principų; ir |
| --- | --- |

—

užtikrinti, kad būtų laikomasi 13 straipsnyje išdėstytų galutinių išlaidų nustatymo principų; ir

| — | stebėti sąžiningas rinkos sąlygas, kol konkurencija taps veiksminga. |
| --- | --- |

—

stebėti sąžiningas rinkos sąlygas, kol konkurencija taps veiksminga.

| (42) | Atsižvelgiant į kitose paslaugų srityse galiojančias taisykles ir siekiant padidinti vartotojų teisių apsaugą, minimalių skundų nagrinėjimo tvarkos principų taikymą reikia išplėsti ir šiuos principus taikyti ne vien universaliųjų paslaugų teikėjams. Siekiant skundų nagrinėjimo tvarką padaryti veiksmingesnę, reikia, kad direktyva skatintų ginčus spręsti ne teismo tvarka, kaip išdėstyta 1998 m. kovo 30 d. Komisijos rekomendacijoje 98/257/EB dėl institucijoms, atsakingoms už vartotojų ginčų sprendimą ne teismo tvarka, taikomų principų (9) ir 2001 m. balandžio 4 d. Komisijos rekomendacijoje 2001/310/EB dėl ne teismo institucijoms, sprendžiančioms vartotojų ginčus šalių tarpusavio susitarimu, taikomų principų (10). Be to, teigiamą poveikį vartotojų interesams taip pat turėtų operatorių tarpusavio sąveikos didinimas dėl galimybės naudotis tam tikrais infrastruktūros elementais bei paslaugomis ir nacionalinių reguliavimo institucijų bei vartotojų teisių gynimo organizacijų tarpusavio bendradarbiavimo reikalavimas.
  Siekiant apsaugoti paslaugų naudotojų interesus pašto siuntų vagystės, dingimo ar sugadinimo atvejais, valstybės narės turėtų, jei reikia, įdiegti žalos atlyginimo ir (arba) kompensavimo sistemą. |
| --- | --- |

(42)

Atsižvelgiant į kitose paslaugų srityse galiojančias taisykles ir siekiant padidinti vartotojų teisių apsaugą, minimalių skundų nagrinėjimo tvarkos principų taikymą reikia išplėsti ir šiuos principus taikyti ne vien universaliųjų paslaugų teikėjams. Siekiant skundų nagrinėjimo tvarką padaryti veiksmingesnę, reikia, kad direktyva skatintų ginčus spręsti ne teismo tvarka, kaip išdėstyta 1998 m. kovo 30 d. Komisijos rekomendacijoje 98/257/EB dėl institucijoms, atsakingoms už vartotojų ginčų sprendimą ne teismo tvarka, taikomų principų (9) ir 2001 m. balandžio 4 d. Komisijos rekomendacijoje 2001/310/EB dėl ne teismo institucijoms, sprendžiančioms vartotojų ginčus šalių tarpusavio susitarimu, taikomų principų (10). Be to, teigiamą poveikį vartotojų interesams taip pat turėtų operatorių tarpusavio sąveikos didinimas dėl galimybės naudotis tam tikrais infrastruktūros elementais bei paslaugomis ir nacionalinių reguliavimo institucijų bei vartotojų teisių gynimo organizacijų tarpusavio bendradarbiavimo reikalavimas.

Siekiant apsaugoti paslaugų naudotojų interesus pašto siuntų vagystės, dingimo ar sugadinimo atvejais, valstybės narės turėtų, jei reikia, įdiegti žalos atlyginimo ir (arba) kompensavimo sistemą.

| (43) | Direktyvoje 97/67/EB numatyta, kad tam tikros priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (11). |
| --- | --- |

(43)

Direktyvoje 97/67/EB numatyta, kad tam tikros priemonės turėtų būti patvirtintos pagal 1999 m. birželio 28 d. Tarybos sprendimą 1999/468/EB, nustatantį Komisijos naudojimosi jai suteiktais įgyvendinimo įgaliojimais tvarką (11).

| (44) | Sprendimas 1999/468/EB buvo pakeistas sprendimu 2006/512/EB, kuris įdiegė reguliavimo procedūrą su tikrinimu, skirtą priimti bendro pobūdžio priemones, kuriomis siekiama pakeisti neesmines pagrindinio teisės akto, priimto laikantis Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos, nuostatas, inter alia, išbraukiant kai kurias tokias nuostatas ar teisės aktą papildant įrašant naujas neesmines nuostatas. |
| --- | --- |

(44)

Sprendimas 1999/468/EB buvo pakeistas sprendimu 2006/512/EB, kuris įdiegė reguliavimo procedūrą su tikrinimu, skirtą priimti bendro pobūdžio priemones, kuriomis siekiama pakeisti neesmines pagrindinio teisės akto, priimto laikantis Sutarties 251 straipsnyje nustatytos tvarkos, nuostatas, inter alia, išbraukiant kai kurias tokias nuostatas ar teisės aktą papildant įrašant naujas neesmines nuostatas.

| (45) | Visų pirma Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus patvirtinti priemones, susijusias su vėlesniais paslaugų kokybės standartų pakeitimais atsižvelgiant į technikos pažangą arba rinkos pažangą, taip pat su vėlesniais standartinių sąlygų, kuriomis nepriklausomos išorės institucijos atlieka kokybės patikrinimą, pakeitimais. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir yra skirtos iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas ir papildyti šią direktyvą įrašant naujas neesmines nuostatas, jos turi būti patvirtintos taikant Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu. |
| --- | --- |

(45)

Visų pirma Komisijai reikėtų suteikti įgaliojimus patvirtinti priemones, susijusias su vėlesniais paslaugų kokybės standartų pakeitimais atsižvelgiant į technikos pažangą arba rinkos pažangą, taip pat su vėlesniais standartinių sąlygų, kuriomis nepriklausomos išorės institucijos atlieka kokybės patikrinimą, pakeitimais. Kadangi šios priemonės yra bendro pobūdžio ir yra skirtos iš dalies pakeisti neesmines šios direktyvos nuostatas ir papildyti šią direktyvą įrašant naujas neesmines nuostatas, jos turi būti patvirtintos taikant Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnyje numatytą reguliavimo procedūrą su tikrinimu.

| (46) | Pagal Direktyvą 97/67/EB Komisijai padedantis Komitetas turėtų stebėti universaliųjų paslaugų teikimo pokyčius valstybėse narėse. |
| --- | --- |

(46)

Pagal Direktyvą 97/67/EB Komisijai padedantis Komitetas turėtų stebėti universaliųjų paslaugų teikimo pokyčius valstybėse narėse.

| (47) | Tikėtina, kad nacionalinių reguliavimo institucijų vaidmuo išliks labai svarbus, visų pirma tose valstybėse narėse, kuriose perėjimas prie konkurencingos rinkos dar nebaigtas. Laikydamosi reguliavimo ir veiklos vykdymo funkcijų atskyrimo principo, valstybės narės privalo užtikrinti nacionalinių reguliavimo institucijų nepriklausomybę, šitaip garantuodamos minėtų institucijų sprendimų nešališkumą. Šis nepriklausomumo reikalavimas nepažeidžia institucijų autonomijos bei valstybių narių konstitucinių įsipareigojimų ir Sutarties 295 straipsnyje nustatyto neutralumo valstybių narių teisės normų, reglamentuojančių nuosavybės sistemą, atžvilgiu principo. Nacionalinėms reguliavimo institucijoms turėtų būti suteikti visi jų užduotims vykdyti būtini ištekliai, įskaitant darbuotojus, kompetenciją ir finansines priemones. |
| --- | --- |

(47)

Tikėtina, kad nacionalinių reguliavimo institucijų vaidmuo išliks labai svarbus, visų pirma tose valstybėse narėse, kuriose perėjimas prie konkurencingos rinkos dar nebaigtas. Laikydamosi reguliavimo ir veiklos vykdymo funkcijų atskyrimo principo, valstybės narės privalo užtikrinti nacionalinių reguliavimo institucijų nepriklausomybę, šitaip garantuodamos minėtų institucijų sprendimų nešališkumą. Šis nepriklausomumo reikalavimas nepažeidžia institucijų autonomijos bei valstybių narių konstitucinių įsipareigojimų ir Sutarties 295 straipsnyje nustatyto neutralumo valstybių narių teisės normų, reglamentuojančių nuosavybės sistemą, atžvilgiu principo. Nacionalinėms reguliavimo institucijoms turėtų būti suteikti visi jų užduotims vykdyti būtini ištekliai, įskaitant darbuotojus, kompetenciją ir finansines priemones.

| (48) | Įvairios nacionalinės įstaigos dažnai dalyvauja vykdant reguliavimo funkcijas, todėl reikėtų siekti skaidrumo skirstant užduotis ir įvairių už sektoriaus reguliavimą, konkurencijos taisyklių taikymą ir vartotojų reikalus atsakingų įstaigų tarpusavio bendradarbiavimo, kad būtų užtikrintas veiksmingas jų užduočių įgyvendinimas. |
| --- | --- |

(48)

Įvairios nacionalinės įstaigos dažnai dalyvauja vykdant reguliavimo funkcijas, todėl reikėtų siekti skaidrumo skirstant užduotis ir įvairių už sektoriaus reguliavimą, konkurencijos taisyklių taikymą ir vartotojų reikalus atsakingų įstaigų tarpusavio bendradarbiavimo, kad būtų užtikrintas veiksmingas jų užduočių įgyvendinimas.

| (49) | Kiekvienai šaliai, kurios atžvilgiu nacionalinės reguliavimo institucija priėmė sprendimą, turėtų būti suteikta teisė šį sprendimą apskųsti nuo tos institucijos nepriklausomai įstaigai. Tokia įstaiga gali būti teismas. Ši skundų pateikimo tvarka nepažeidžia kompetencijos pasidalijimo principo nacionalinėje teismų sistemoje ir juridinių ar fizinių asmenų teisių pagal nacionalinius teisės aktus. Kol nebaigtos minėtos procedūros, teisiniam tikrumui ir rinkos saugumui garantuoti būtina užtikrinti laikiną nacionalinių reguliavimo institucijų sprendimų galiojimą. |
| --- | --- |

(49)

Kiekvienai šaliai, kurios atžvilgiu nacionalinės reguliavimo institucija priėmė sprendimą, turėtų būti suteikta teisė šį sprendimą apskųsti nuo tos institucijos nepriklausomai įstaigai. Tokia įstaiga gali būti teismas. Ši skundų pateikimo tvarka nepažeidžia kompetencijos pasidalijimo principo nacionalinėje teismų sistemoje ir juridinių ar fizinių asmenų teisių pagal nacionalinius teisės aktus. Kol nebaigtos minėtos procedūros, teisiniam tikrumui ir rinkos saugumui garantuoti būtina užtikrinti laikiną nacionalinių reguliavimo institucijų sprendimų galiojimą.

| (50) | Kai reikia, vykdydamos Direktyvoje 97/67/EB numatytas užduotis, nacionalinės reguliavimo institucijos turėtų bendradarbiauti su kitomis valstybių narių reguliavimo įstaigomis ir Komisija. Tai skatintų pašto paslaugų vidaus rinkos plėtrą ir padėtų visose valstybėse narėse nuosekliai taikyti tos direktyvos nuostatas, ypač tose srityse, kuriose Bendrijos teisės aktus įgyvendinantys nacionaliniai teisės aktai nacionalinėms reguliavimo institucijoms suteikia nemažus įgaliojimus atitinkamas taisykles taikyti savo nuožiūra. Toks bendradarbiavimas, inter alia, galėtų vykti pagal direktyvą Komisijai padedančiame Komitete arba grupėje, kurią sudarytų Europos reguliavimo institucijos. Valstybės narės turėtų nuspręsti, kurios įstaigos šioje direktyvoje bus laikomos nacionalinėmis reguliavimo institucijomis. |
| --- | --- |

(50)

Kai reikia, vykdydamos Direktyvoje 97/67/EB numatytas užduotis, nacionalinės reguliavimo institucijos turėtų bendradarbiauti su kitomis valstybių narių reguliavimo įstaigomis ir Komisija. Tai skatintų pašto paslaugų vidaus rinkos plėtrą ir padėtų visose valstybėse narėse nuosekliai taikyti tos direktyvos nuostatas, ypač tose srityse, kuriose Bendrijos teisės aktus įgyvendinantys nacionaliniai teisės aktai nacionalinėms reguliavimo institucijoms suteikia nemažus įgaliojimus atitinkamas taisykles taikyti savo nuožiūra. Toks bendradarbiavimas, inter alia, galėtų vykti pagal direktyvą Komisijai padedančiame Komitete arba grupėje, kurią sudarytų Europos reguliavimo institucijos. Valstybės narės turėtų nuspręsti, kurios įstaigos šioje direktyvoje bus laikomos nacionalinėmis reguliavimo institucijomis.

| (51) | Savo užduotims veiksmingai vykdyti nacionalinės reguliavimo institucijos privalo rinkti informaciją iš rinkos dalyvių. Reikalavimai pateikti informaciją turi būti proporcingi ir nesudaryti įmonėms nepagrįstos naštos. Rinkti šią informaciją gali reikėti ir Komisijai, kad ji galėtų vykdyti pagal Bendrijos teisę nustatytus įpareigojimus. Informacijos gavėjas turėtų užtikrinti konfidencialumą laikydamasis galiojančių taisyklių. |
| --- | --- |

(51)

Savo užduotims veiksmingai vykdyti nacionalinės reguliavimo institucijos privalo rinkti informaciją iš rinkos dalyvių. Reikalavimai pateikti informaciją turi būti proporcingi ir nesudaryti įmonėms nepagrįstos naštos. Rinkti šią informaciją gali reikėti ir Komisijai, kad ji galėtų vykdyti pagal Bendrijos teisę nustatytus įpareigojimus. Informacijos gavėjas turėtų užtikrinti konfidencialumą laikydamasis galiojančių taisyklių.

| (52) | Siekiant nuolat informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą apie pašto paslaugų vidaus rinkos pokyčius, Komisija šioms institucijoms turėtų reguliariai teikti ataskaitas dėl Direktyvos 97/67/EB taikymo. |
| --- | --- |

(52)

Siekiant nuolat informuoti Europos Parlamentą ir Tarybą apie pašto paslaugų vidaus rinkos pokyčius, Komisija šioms institucijoms turėtų reguliariai teikti ataskaitas dėl Direktyvos 97/67/EB taikymo.

| (53) | Ši direktyva neturi įtakos darbo teisei, t. y. jokioms teisės aktų ar sutartinėms nuostatoms dėl įdarbinimo sąlygų, darbo sąlygų, įskaitant darbuotojų sveikatą ir saugą, ir darbdavių bei darbuotojų santykių, kurias valstybės narės taiko pagal Bendrijos teisę atitinkančius nacionalinius teisės aktus. Be to, ši direktyva neturi įtakos valstybių narių socialinės apsaugos teisės aktams. Jei būtina, laikydamosi skaidrumo ir proporcingumo principų, valstybės narės gali įtraukti darbo sąlygas į nacionalinę leidimų išdavimo tvarką. |
| --- | --- |

(53)

Ši direktyva neturi įtakos darbo teisei, t. y. jokioms teisės aktų ar sutartinėms nuostatoms dėl įdarbinimo sąlygų, darbo sąlygų, įskaitant darbuotojų sveikatą ir saugą, ir darbdavių bei darbuotojų santykių, kurias valstybės narės taiko pagal Bendrijos teisę atitinkančius nacionalinius teisės aktus. Be to, ši direktyva neturi įtakos valstybių narių socialinės apsaugos teisės aktams. Jei būtina, laikydamosi skaidrumo ir proporcingumo principų, valstybės narės gali įtraukti darbo sąlygas į nacionalinę leidimų išdavimo tvarką.

| (54) | Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad, siekiant atsižvelgti į naudotojų poreikius kaimo ir retai apgyvendintose vietovėse, būtų įsteigta pakankamai pašto paslaugų teikimo vietų. Valstybės narės tose vietovėse turėtų užtikrinti tinkamą pašto paslaugų teikimo vietų tankumą, kad būtų vykdomas įpareigojimas teikti universaliąsias paslaugas. |
| --- | --- |

(54)

Valstybės narės turėtų užtikrinti, kad, siekiant atsižvelgti į naudotojų poreikius kaimo ir retai apgyvendintose vietovėse, būtų įsteigta pakankamai pašto paslaugų teikimo vietų. Valstybės narės tose vietovėse turėtų užtikrinti tinkamą pašto paslaugų teikimo vietų tankumą, kad būtų vykdomas įpareigojimas teikti universaliąsias paslaugas.

| (55) | Siekiant išsaugoti pašto sektoriaus reguliavimo sistemą, reikėtų panaikinti Direktyvos 97/67/EB galiojimo pabaigos datą. Nuostatos, kurios šia direktyva nekeičiamos, taikomos toliau. Paslaugos, kurias valstybės narės gali ir toliau rezervuoti įgyvendinimo laikotarpiu, yra išvardytos Direktyvoje 97/67/EB. |
| --- | --- |

(55)

Siekiant išsaugoti pašto sektoriaus reguliavimo sistemą, reikėtų panaikinti Direktyvos 97/67/EB galiojimo pabaigos datą. Nuostatos, kurios šia direktyva nekeičiamos, taikomos toliau. Paslaugos, kurias valstybės narės gali ir toliau rezervuoti įgyvendinimo laikotarpiu, yra išvardytos Direktyvoje 97/67/EB.

| (56) | Kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. sukurti Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinką, užtikrinti visiems naudotojams bendrą universaliųjų paslaugų lygį ir nustatyti suderintus pašto paslaugų reguliavimo principus, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygiu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti. |
| --- | --- |

(56)

Kadangi šios direktyvos tikslų, t. y. sukurti Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinką, užtikrinti visiems naudotojams bendrą universaliųjų paslaugų lygį ir nustatyti suderintus pašto paslaugų reguliavimo principus, valstybės narės negali deramai pasiekti ir kadangi dėl siūlomo veiksmo masto ir poveikio tų tikslų būtų geriau siekti Bendrijos lygiu, laikydamasi Sutarties 5 straipsnyje nustatyto subsidiarumo principo Bendrija gali patvirtinti priemones. Pagal tame straipsnyje nustatytą proporcingumo principą šia direktyva neviršijama to, kas būtina nurodytiems tikslams pasiekti.

| (57) | Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvą 97/67/EB. |
| --- | --- |

(57)

Todėl reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti Direktyvą 97/67/EB.

| (58) | Ši direktyva neprieštarauja kitiems su paslaugomis susijusiems Bendrijos teisės aktams. Jei ši direktyva prieštarautų kito Bendrijos teisės akto, visų pirma 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (12), nuostatoms, viršenybę turėtų šios direktyvos nuostata ir ji būtų visapusiškai taikoma pašto sektoriui. |
| --- | --- |

(58)

Ši direktyva neprieštarauja kitiems su paslaugomis susijusiems Bendrijos teisės aktams. Jei ši direktyva prieštarautų kito Bendrijos teisės akto, visų pirma 2006 m. gruodžio 12 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2006/123/EB dėl paslaugų vidaus rinkoje (12), nuostatoms, viršenybę turėtų šios direktyvos nuostata ir ji būtų visapusiškai taikoma pašto sektoriui.

| (59) | Ši direktyva neturi įtakos Sutarties taisyklių dėl konkurencijos ir paslaugų teikimo laisvės taikymui. Kai universaliųjų paslaugų finansavimo mechanizmai yra susiję su valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kaip apibrėžta Sutarties 87 straipsnio 1 dalyje, ši direktyva neturi įtakos valstybių narių įsipareigojimui laikytis Sutarties taisyklių dėl valstybės pagalbos. |
| --- | --- |

(59)

Ši direktyva neturi įtakos Sutarties taisyklių dėl konkurencijos ir paslaugų teikimo laisvės taikymui. Kai universaliųjų paslaugų finansavimo mechanizmai yra susiję su valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kaip apibrėžta Sutarties 87 straipsnio 1 dalyje, ši direktyva neturi įtakos valstybių narių įsipareigojimui laikytis Sutarties taisyklių dėl valstybės pagalbos.

| (60) | Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (13) 34 punktą valstybės narės skatinamos savo ir Bendrijos interesų labui parengti lenteles, kurios kuo geriau iliustruotų šios direktyvos ir perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti, |
| --- | --- |

(60)

Pagal Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (13) 34 punktą valstybės narės skatinamos savo ir Bendrijos interesų labui parengti lenteles, kurios kuo geriau iliustruotų šios direktyvos ir perkėlimo į nacionalinę teisę priemonių atitiktį, ir viešai jas paskelbti,

PRIĖMĖ ŠIĄ DIREKTYVĄ:

1 straipsnis

Direktyva 97/67/EB iš dalies keičiama taip:

| 1) | 1 straipsnis pakeičiamas taip:
  „1 straipsnis
  Šia direktyva nustatomos bendros taisyklės dėl:






  — | pašto paslaugų teikimą reglamentuojančių sąlygų, |
| --- | --- | --- |

1)

1 straipsnis pakeičiamas taip:

„1 straipsnis

Šia direktyva nustatomos bendros taisyklės dėl:

—

pašto paslaugų teikimą reglamentuojančių sąlygų,

| — | universaliųjų pašto paslaugų teikimo Bendrijoje, |
| --- | --- |

—

universaliųjų pašto paslaugų teikimo Bendrijoje,

| — | universaliųjų paslaugų finansavimo tokiomis sąlygomis, kuriomis garantuojamas nuolatinis tokių paslaugų teikimas, |
| --- | --- |

—

universaliųjų paslaugų finansavimo tokiomis sąlygomis, kuriomis garantuojamas nuolatinis tokių paslaugų teikimas,

| — | tarifų nustatymo principų ir universaliųjų paslaugų apskaitos skaidrumo, |
| --- | --- |

—

tarifų nustatymo principų ir universaliųjų paslaugų apskaitos skaidrumo,

| — | universaliųjų paslaugų kokybės standartų nustatymo ir sistemos, garantuojančios tokių standartų laikymąsi, sukūrimo, |
| --- | --- |

—

universaliųjų paslaugų kokybės standartų nustatymo ir sistemos, garantuojančios tokių standartų laikymąsi, sukūrimo,

| — | techninių standartų suderinimo, |
| --- | --- |

—

techninių standartų suderinimo,

| — | nepriklausomų nacionalinių reguliavimo institucijų sukūrimo“. |
| --- | --- |

—

nepriklausomų nacionalinių reguliavimo institucijų sukūrimo“.

| 2) | 2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:






  a) | 1 punktas pakeičiamas taip:






  „1. | pašto paslaugos: paslaugos, kurias sudaro pašto siuntų surinkimas, rūšiavimas, vežimas ir skirstymas;“ |
| --- | --- | --- | --- |

2)

2 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

a)

1 punktas pakeičiamas taip:

„1.

pašto paslaugos: paslaugos, kurias sudaro pašto siuntų surinkimas, rūšiavimas, vežimas ir skirstymas;“

| b) | įterpiamas šis punktas:






  „1a. | pašto paslaugų teikėjas: įmonė, teikianti vieną ar kelias pašto paslaugas“; |
| --- | --- | --- |

b)

įterpiamas šis punktas:

„1a.

pašto paslaugų teikėjas: įmonė, teikianti vieną ar kelias pašto paslaugas“;

| c) | 2 punkte žodžiai „viešasis pašto tinklas“ pakeičiami žodžiais „pašto tinklas“; |
| --- | --- |

c)

2 punkte žodžiai „viešasis pašto tinklas“ pakeičiami žodžiais „pašto tinklas“;

| d) | 3 punktas pakeičiamas taip:






  „3. | pašto paslaugų teikimo vietos: fizinės priemonės, įskaitant pašto dėžutes, skirtos viešam naudojimui, esančios šalia viešųjų kelių arba pašto paslaugų teikėjo (-ų) patalpose, kuriose siuntėjai gali pateikti pašto siuntas pašto tinklui;“ |
| --- | --- | --- |

d)

3 punktas pakeičiamas taip:

„3.

pašto paslaugų teikimo vietos: fizinės priemonės, įskaitant pašto dėžutes, skirtos viešam naudojimui, esančios šalia viešųjų kelių arba pašto paslaugų teikėjo (-ų) patalpose, kuriose siuntėjai gali pateikti pašto siuntas pašto tinklui;“

| e) | 4 punktas pakeičiamas taip:






  „4. | surinkimas: pašto paslaugų teikėjo vykdoma pašto siuntų surinkimo operacija;“ |
| --- | --- | --- |

e)

4 punktas pakeičiamas taip:

„4.

surinkimas: pašto paslaugų teikėjo vykdoma pašto siuntų surinkimo operacija;“

| f) | 6 punktas pakeičiamas taip:






  „6. | pašto siunta: adresuota ir galutinės formos siunta, kurią turi gabenti pašto paslaugų teikėjas. Be korespondencijos siuntų, tokios siuntos taip pat apima, pavyzdžiui, knygas, katalogus, laikraščius, periodinius leidinius ir pašto siuntinius su prekėmis, kurios turi komercinę vertę arba jos neturi;“ |
| --- | --- | --- |

f)

6 punktas pakeičiamas taip:

„6.

pašto siunta: adresuota ir galutinės formos siunta, kurią turi gabenti pašto paslaugų teikėjas. Be korespondencijos siuntų, tokios siuntos taip pat apima, pavyzdžiui, knygas, katalogus, laikraščius, periodinius leidinius ir pašto siuntinius su prekėmis, kurios turi komercinę vertę arba jos neturi;“

| g) | 8 punktas išbraukiamas. |
| --- | --- |

g)

8 punktas išbraukiamas.

| h) | 12 punktas išbraukiamas. |
| --- | --- |

h)

12 punktas išbraukiamas.

| i) | 13 punktas pakeičiamas taip:






  „13. | universaliųjų paslaugų teikėjas: valstybinis arba privatus pašto paslaugų teikėjas, valstybėje narėje teikiantis universaliąsias pašto paslaugas arba jų dalį, apie kurį pagal 4 straipsnį buvo pranešta Komisijai;“ |
| --- | --- | --- |

i)

13 punktas pakeičiamas taip:

„13.

universaliųjų paslaugų teikėjas: valstybinis arba privatus pašto paslaugų teikėjas, valstybėje narėje teikiantis universaliąsias pašto paslaugas arba jų dalį, apie kurį pagal 4 straipsnį buvo pranešta Komisijai;“

| j) | 14 punktas pakeičiamas taip:






  „14. | leidimai: bet kuris leidimas, nustatantis pašto sektoriui būdingas teises ir pareigas ir įmonėms leidžiantis teikti pašto paslaugas ir, kur taikytina, kurti ir (arba) naudoti savo tinklus tokioms paslaugoms teikti, išduodamas kaip „bendrasis leidimas“ arba „individuali licencija“, kurie toliau apibrėžti taip:






  — | bendrasis leidimas: leidimas, kurį turintis pašto paslaugų teikėjas, prieš pradėdamas naudotis iš tokio leidimo kylančiomis teisėmis, neprivalo gauti nacionalinės reguliavimo institucijos aiškaus sprendimo, nepriklausomai nuo to, ar naudojimąsi tokiu leidimu reglamentuoja bendrieji teisės aktai ar „grupinė licencija“, ir neatsižvelgiant į tai, ar toks reglamentavimas numato registracijos arba deklaravimo tvarką; |
| --- | --- | --- | --- |

j)

14 punktas pakeičiamas taip:

„14.

leidimai: bet kuris leidimas, nustatantis pašto sektoriui būdingas teises ir pareigas ir įmonėms leidžiantis teikti pašto paslaugas ir, kur taikytina, kurti ir (arba) naudoti savo tinklus tokioms paslaugoms teikti, išduodamas kaip „bendrasis leidimas“ arba „individuali licencija“, kurie toliau apibrėžti taip:

—

bendrasis leidimas: leidimas, kurį turintis pašto paslaugų teikėjas, prieš pradėdamas naudotis iš tokio leidimo kylančiomis teisėmis, neprivalo gauti nacionalinės reguliavimo institucijos aiškaus sprendimo, nepriklausomai nuo to, ar naudojimąsi tokiu leidimu reglamentuoja bendrieji teisės aktai ar „grupinė licencija“, ir neatsižvelgiant į tai, ar toks reglamentavimas numato registracijos arba deklaravimo tvarką;

| — | individuali licencija: leidimas, kurį išduoda nacionalinė reguliavimo institucija ir kuris pašto paslaugų teikėjui suteikia konkrečias teises, arba kuris, kur taikytina, tokios įmonės veiklą daro priklausomą nuo konkrečių bendrąjį leidimą papildančių įpareigojimų, tačiau pašto paslaugų teikėjas negali naudotis pagal tokią licenciją suteikiamomis teisėmis, kol nebus gautas nacionalinės reguliuojančios institucijos sprendimas;“ |
| --- | --- |

—

individuali licencija: leidimas, kurį išduoda nacionalinė reguliavimo institucija ir kuris pašto paslaugų teikėjui suteikia konkrečias teises, arba kuris, kur taikytina, tokios įmonės veiklą daro priklausomą nuo konkrečių bendrąjį leidimą papildančių įpareigojimų, tačiau pašto paslaugų teikėjas negali naudotis pagal tokią licenciją suteikiamomis teisėmis, kol nebus gautas nacionalinės reguliuojančios institucijos sprendimas;“

| k) | 17 punktas pakeičiamas taip:






  „17. | naudotojas: bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, kuris naudojasi teikiamomis pašto paslaugomis būdamas siuntėju arba gavėju;“ |
| --- | --- | --- |

k)

17 punktas pakeičiamas taip:

„17.

naudotojas: bet kuris fizinis arba juridinis asmuo, kuris naudojasi teikiamomis pašto paslaugomis būdamas siuntėju arba gavėju;“

| l) | 19 punktas pakeičiamas taip:






  „19. | pagrindiniai reikalavimai: bendros neekonominio pobūdžio priežastys, dėl kurių valstybė narė gali nuspręsti taikyti tam tikras pašto paslaugų teikimo sąlygas. Šios priežastys yra siunčiamos korespondencijos konfidencialumas, su pavojingų medžiagų vežimu susijęs tinklo saugumas, darbo nuostatų ir sąlygų laikymasis, socialinės apsaugos sistemos, nustatyti įstatymais, taisyklėmis ar administracinėmis nuostatomis ir (arba) nacionalinių socialinių partnerių suderėtomis kolektyvinėmis sutartimis, laikantis Bendrijos ir nacionalinės teisės aktų ir, pagrįstais atvejais, duomenų apsauga, aplinkos apsauga bei regioninis planavimas. Duomenų apsauga gali apimti asmens duomenų apsaugą, perduodamos arba saugomos informacijos konfidencialumą bei privataus gyvenimo neliečiamumą.“ |
| --- | --- | --- |

l)

19 punktas pakeičiamas taip:

„19.

pagrindiniai reikalavimai: bendros neekonominio pobūdžio priežastys, dėl kurių valstybė narė gali nuspręsti taikyti tam tikras pašto paslaugų teikimo sąlygas. Šios priežastys yra siunčiamos korespondencijos konfidencialumas, su pavojingų medžiagų vežimu susijęs tinklo saugumas, darbo nuostatų ir sąlygų laikymasis, socialinės apsaugos sistemos, nustatyti įstatymais, taisyklėmis ar administracinėmis nuostatomis ir (arba) nacionalinių socialinių partnerių suderėtomis kolektyvinėmis sutartimis, laikantis Bendrijos ir nacionalinės teisės aktų ir, pagrįstais atvejais, duomenų apsauga, aplinkos apsauga bei regioninis planavimas. Duomenų apsauga gali apimti asmens duomenų apsaugą, perduodamos arba saugomos informacijos konfidencialumą bei privataus gyvenimo neliečiamumą.“

| m) | įterpiamas šis punktas:






  „20. | paslaugos, teikiamos pagal vienetinį tarifą: pašto paslaugos, kurių tarifas už individualias pašto siuntas nustatytas universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) bendrosiose paslaugų nuostatose ir sąlygose“. |
| --- | --- | --- |

m)

įterpiamas šis punktas:

„20.

paslaugos, teikiamos pagal vienetinį tarifą: pašto paslaugos, kurių tarifas už individualias pašto siuntas nustatytas universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) bendrosiose paslaugų nuostatose ir sąlygose“.

| 3) | 3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:






  a) | 3 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:
  „3.   Valstybės narės imasi priemonių, skirtų užtikrinti, kad universaliosios paslaugos būtų garantuojamos ne mažiau kaip penkias darbo dienas per savaitę, išskyrus išskirtinėmis laikomas aplinkybes ar geografines sąlygas, ir kad jos apimtų bent:






  — | vieną surinkimą, |
| --- | --- | --- | --- |

3)

3 straipsnis iš dalies keičiamas taip:

a)

3 dalies pirma pastraipa pakeičiama taip:

„3.   Valstybės narės imasi priemonių, skirtų užtikrinti, kad universaliosios paslaugos būtų garantuojamos ne mažiau kaip penkias darbo dienas per savaitę, išskyrus išskirtinėmis laikomas aplinkybes ar geografines sąlygas, ir kad jos apimtų bent:

—

vieną surinkimą,

| — | vieną pristatymą į kiekvieno fizinio arba juridinio asmens namus ar patalpas, arba, taikant leidžiančią nukrypti nuostatą, — į tam tikslui įrengtas vietas, laikantis nacionalinės reguliavimo institucijos nuožiūra nustatytų sąlygų.“ |
| --- | --- |

—

vieną pristatymą į kiekvieno fizinio arba juridinio asmens namus ar patalpas, arba, taikant leidžiančią nukrypti nuostatą, — į tam tikslui įrengtas vietas, laikantis nacionalinės reguliavimo institucijos nuožiūra nustatytų sąlygų.“

| b) | 5 dalis pakeičiama taip:
  „5.   Nacionalinės reguliavimo institucijos gali padidinti universaliosioms paslaugoms priskiriamų pašto siuntinių svorio ribą iki bet kurio svorio, neviršijančio 20 kg, bei nustatyti specialią tokių siuntinių pristatymo į namus tvarką.
  Neatsižvelgiant į konkrečios valstybės narės nustatytą universaliosioms paslaugoms priskiriamų siuntinių svorio ribą, valstybės narės turi užtikrinti, kad jų teritorijoje būtų pristatomi iš kitų valstybių narių gauti pašto siuntiniai, sveriantys iki 20 kg.“ |
| --- | --- |

b)

5 dalis pakeičiama taip:

„5.   Nacionalinės reguliavimo institucijos gali padidinti universaliosioms paslaugoms priskiriamų pašto siuntinių svorio ribą iki bet kurio svorio, neviršijančio 20 kg, bei nustatyti specialią tokių siuntinių pristatymo į namus tvarką.

Neatsižvelgiant į konkrečios valstybės narės nustatytą universaliosioms paslaugoms priskiriamų siuntinių svorio ribą, valstybės narės turi užtikrinti, kad jų teritorijoje būtų pristatomi iš kitų valstybių narių gauti pašto siuntiniai, sveriantys iki 20 kg.“

| c) | 6 dalis pakeičiama taip:
  „6.   Didžiausi ir mažiausi tokių pašto siuntų matmenys turi atitikti matmenis, nustatytus Pasaulinės pašto sąjungos priimtose atitinkamose nuostatose.“ |
| --- | --- |

c)

6 dalis pakeičiama taip:

„6.   Didžiausi ir mažiausi tokių pašto siuntų matmenys turi atitikti matmenis, nustatytus Pasaulinės pašto sąjungos priimtose atitinkamose nuostatose.“

| 4) | 4 straipsnis pakeičiamas taip:
  „4 straipsnis
  1.   Kiekviena valstybė narė turi užtikrinti, kad būtų garantuojamas universaliųjų paslaugų teikimas ir Komisijai praneša, kokių priemonių ėmėsi šiai pareigai įvykdyti. 21 straipsnyje nurodytam Komitetui pranešama apie priemones, kurias universaliųjų paslaugų teikimui užtikrinti nustatė valstybės narės.
  2.   Valstybės narės gali paskirti vieną ar daugiau įmonių universaliųjų paslaugų teikėjais, kad būtų galima aprėpti visą šalies teritoriją. Valstybės narės gali paskirti skirtingas įmones skirtingiems universaliųjų paslaugų elementams teikti ir (arba) skirtingoms šalies teritorijos dalims aprėpti. Tai darydamos valstybės narės, laikydamosi Bendrijos teisės turi nustatyti ir paskelbti tų įmonių pareigas ir teises. Visų pirma valstybės narės turi imtis priemonių užtikrinti, kad sąlygos, kuriomis patikėta teikti universaliąsias paslaugas, būtų pagrįstos skaidrumo, nediskriminavimo ir proporcingumo principais, tokiu būdu garantuojant universaliųjų paslaugų teikimo tęstinumą, atsižvelgiant į jų svarbą užtikrinant socialinę bei teritorinę sanglaudą.
  Valstybės narės turi pranešti Komisijai savo paskirto (-ų) universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) tapatybę. Universaliųjų paslaugų teikėjo paskyrimas periodiškai peržiūrimas ir nagrinėjamas vadovaujantis šiame straipsnyje išdėstytomis sąlygomis bei principais. Tačiau valstybės narės turi užtikrinti, kad šio paskyrimo trukmė būtų pakankama investicijoms susigrąžinti“. |
| --- | --- |

4)

4 straipsnis pakeičiamas taip:

„4 straipsnis

1.   Kiekviena valstybė narė turi užtikrinti, kad būtų garantuojamas universaliųjų paslaugų teikimas ir Komisijai praneša, kokių priemonių ėmėsi šiai pareigai įvykdyti. 21 straipsnyje nurodytam Komitetui pranešama apie priemones, kurias universaliųjų paslaugų teikimui užtikrinti nustatė valstybės narės.

2.   Valstybės narės gali paskirti vieną ar daugiau įmonių universaliųjų paslaugų teikėjais, kad būtų galima aprėpti visą šalies teritoriją. Valstybės narės gali paskirti skirtingas įmones skirtingiems universaliųjų paslaugų elementams teikti ir (arba) skirtingoms šalies teritorijos dalims aprėpti. Tai darydamos valstybės narės, laikydamosi Bendrijos teisės turi nustatyti ir paskelbti tų įmonių pareigas ir teises. Visų pirma valstybės narės turi imtis priemonių užtikrinti, kad sąlygos, kuriomis patikėta teikti universaliąsias paslaugas, būtų pagrįstos skaidrumo, nediskriminavimo ir proporcingumo principais, tokiu būdu garantuojant universaliųjų paslaugų teikimo tęstinumą, atsižvelgiant į jų svarbą užtikrinant socialinę bei teritorinę sanglaudą.

Valstybės narės turi pranešti Komisijai savo paskirto (-ų) universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) tapatybę. Universaliųjų paslaugų teikėjo paskyrimas periodiškai peržiūrimas ir nagrinėjamas vadovaujantis šiame straipsnyje išdėstytomis sąlygomis bei principais. Tačiau valstybės narės turi užtikrinti, kad šio paskyrimo trukmė būtų pakankama investicijoms susigrąžinti“.

| 5) | 5 straipsnio antra dalis pakeičiama taip:
  „2.   1 dalies nuostatos neužkerta kelio priemonėms, kurių valstybės narės imasi laikydamosi Sutartyje, būtent jos 30 ir 46 straipsniuose, pripažintų reikalavimų dėl viešųjų interesų, susijusioms su, inter alia, visuomenės dorove ir visuomenės saugumu, įskaitant nusikaltimų tyrimą, ir viešąją tvarką“. |
| --- | --- |

5)

5 straipsnio antra dalis pakeičiama taip:

„2.   1 dalies nuostatos neužkerta kelio priemonėms, kurių valstybės narės imasi laikydamosi Sutartyje, būtent jos 30 ir 46 straipsniuose, pripažintų reikalavimų dėl viešųjų interesų, susijusioms su, inter alia, visuomenės dorove ir visuomenės saugumu, įskaitant nusikaltimų tyrimą, ir viešąją tvarką“.

| 6) | 6 straipsnis pakeičiamas taip:
  „6 straipsnis
  Valstybės narės turi imtis priemonių užtikrinti, kad universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) naudotojams ir pašto paslaugų teikėjams reguliariai pateiktų pakankamai išsamią ir atnaujintą informaciją apie konkrečias siūlomų universaliųjų paslaugų ypatybes, su specialiomis nuorodomis į bendrąsias naudojimosi tokiomis paslaugomis sąlygas, taip pat jų kainas ir kokybės standartų lygius. Tokia informacija turi būti skelbiama tinkamu būdu.
  Valstybės turi pranešti Komisijai, kaip buvo sudarytos galimybės naudotis pagal pirmą dalį skelbtina informacija“. |
| --- | --- |

6)

6 straipsnis pakeičiamas taip:

„6 straipsnis

Valstybės narės turi imtis priemonių užtikrinti, kad universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) naudotojams ir pašto paslaugų teikėjams reguliariai pateiktų pakankamai išsamią ir atnaujintą informaciją apie konkrečias siūlomų universaliųjų paslaugų ypatybes, su specialiomis nuorodomis į bendrąsias naudojimosi tokiomis paslaugomis sąlygas, taip pat jų kainas ir kokybės standartų lygius. Tokia informacija turi būti skelbiama tinkamu būdu.

Valstybės turi pranešti Komisijai, kaip buvo sudarytos galimybės naudotis pagal pirmą dalį skelbtina informacija“.

| 7) | 3 skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip: |
| --- | --- |

7)

3 skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip:

| 8) | 7 straipsnis pakeičiamas taip:
  „7 straipsnis
  1.   Valstybės narės negali teikti ar palikti galioti išimtinių ar specialių teisių kurti ir teikti pašto paslaugas. Valstybės narės universaliųjų paslaugų teikimą gali finansuoti vienu ar keliais iš 2, 3 ir 4 dalyse nurodytų būdų arba bet kokiais kitais Sutartį atitinkančiais būdais.
  2.   Valstybės narės universaliųjų paslaugų teikimą gali užtikrinti pirkdamos šias paslaugas pagal taikomas viešųjų pirkimų taisykles ir nuostatus, įskaitant, kaip numatyta 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (14), konkurencinio dialogo ar derybų procedūras, paskelbiant skelbimą apie pirkimą arba jo nepaskelbiant.
  3.   Jei Valstybė narė nustato, kad šioje direktyvoje numatytos pareigos teikti universaliąsias paslaugas sukelia grynąsias sąnaudas, apskaičiuotas atsižvelgiant į I priedą, ir universaliųjų paslaugų teikėjui (-ams) sudaro nepagrįstai didelę finansinę naštą, tai ji gali įdiegti:






  a) | atitinkamai (-oms) įmonei (-ėms) skirtą kompensavimo iš valstybės išteklių mechanizmą; |
| --- | --- | --- |

8)

7 straipsnis pakeičiamas taip:

„7 straipsnis

1.   Valstybės narės negali teikti ar palikti galioti išimtinių ar specialių teisių kurti ir teikti pašto paslaugas. Valstybės narės universaliųjų paslaugų teikimą gali finansuoti vienu ar keliais iš 2, 3 ir 4 dalyse nurodytų būdų arba bet kokiais kitais Sutartį atitinkančiais būdais.

2.   Valstybės narės universaliųjų paslaugų teikimą gali užtikrinti pirkdamos šias paslaugas pagal taikomas viešųjų pirkimų taisykles ir nuostatus, įskaitant, kaip numatyta 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2004/17/EB dėl subjektų, vykdančių veiklą vandens, energetikos, transporto ir pašto paslaugų sektoriuose, vykdomų pirkimų tvarkos derinimo (14), konkurencinio dialogo ar derybų procedūras, paskelbiant skelbimą apie pirkimą arba jo nepaskelbiant.

3.   Jei Valstybė narė nustato, kad šioje direktyvoje numatytos pareigos teikti universaliąsias paslaugas sukelia grynąsias sąnaudas, apskaičiuotas atsižvelgiant į I priedą, ir universaliųjų paslaugų teikėjui (-ams) sudaro nepagrįstai didelę finansinę naštą, tai ji gali įdiegti:

a)

atitinkamai (-oms) įmonei (-ėms) skirtą kompensavimo iš valstybės išteklių mechanizmą;

| b) | mechanizmą, skirtą paskirstyti pareigų teikti universaliąsias paslaugas grynąsias sąnaudas tarp paslaugų teikėjų ir (arba) naudotojų. |
| --- | --- |

b)

mechanizmą, skirtą paskirstyti pareigų teikti universaliąsias paslaugas grynąsias sąnaudas tarp paslaugų teikėjų ir (arba) naudotojų.

4.   Jeigu grynosios sąnaudos yra paskirstomos pagal 3 dalies b punktą, tai valstybės narės gali įsteigti kompensacijų fondą, finansuojamą iš paslaugų teikėjų ir (arba) naudotojų įmokų, ir kurį šiuo tikslu administruotų nuo naudos gavėjo ar gavėjų nepriklausoma įstaiga. Valstybės narės, išduodamos leidimus paslaugų teikėjams pagal 9 straipsnio 2 dalį, gali nustatyti pareigą sumokėti finansinę įmoką į šį fondą arba laikytis universaliųjų paslaugų teikimo pareigų. Šiuo būdu gali būti finansuojamos 3 straipsnyje nurodytos universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) pareigos teikti universaliąsias paslaugas.

5.   Valstybės narės turi užtikrinti, kad steigiant kompensacijų fondą ir nustatant 3 ir 4 dalyse nurodytų finansinių įmokų dydį būtų laikomasi skaidrumo, nediskriminavimo ir proporcingumo principų. Laikantis 3 ir 4 dalių priimti sprendimai turi būti pagrįsti objektyviais ir patikrinamais kriterijais bei paskelbti viešai.

| 9. | 4 skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip: |
| --- | --- |

9.

4 skyriaus pavadinimas pakeičiamas taip:

| 10. | 9 straipsnis pakeičiamas taip:
  „9 straipsnis
  1.   Paslaugoms, kurių neapima universaliosios paslaugos, teikti valstybės narės gali įdiegti bendruosius leidimus, kai tai būtina, kad būtų garantuotas pagrindinių reikalavimų laikymasis.
  2.   Paslaugoms, kurias apima universaliosios paslaugos, teikti valstybės narės gali nustatyti leidimų, įskaitant individualių leidimų, išdavimo tvarką, kiek tai būtina, kad būtų garantuotas pagrindinių reikalavimų laikymasis ir būtų užtikrintas universaliųjų paslaugų teikimas.
  Leidimų išdavimas:






  — | gali būti nustatomos pareigos teikti universaliąsias paslaugas, |
| --- | --- | --- |

10.

9 straipsnis pakeičiamas taip:

„9 straipsnis

1.   Paslaugoms, kurių neapima universaliosios paslaugos, teikti valstybės narės gali įdiegti bendruosius leidimus, kai tai būtina, kad būtų garantuotas pagrindinių reikalavimų laikymasis.

2.   Paslaugoms, kurias apima universaliosios paslaugos, teikti valstybės narės gali nustatyti leidimų, įskaitant individualių leidimų, išdavimo tvarką, kiek tai būtina, kad būtų garantuotas pagrindinių reikalavimų laikymasis ir būtų užtikrintas universaliųjų paslaugų teikimas.

Leidimų išdavimas:

—

gali būti nustatomos pareigos teikti universaliąsias paslaugas,

| — | prireikus ir kai yra pagrįsta, gali būti nustatyti atitinkamų paslaugų kokybės, prieinamumo ir teikimo reikalavimai, |
| --- | --- |

—

prireikus ir kai yra pagrįsta, gali būti nustatyti atitinkamų paslaugų kokybės, prieinamumo ir teikimo reikalavimai,

| — | tinkamais atvejais gali būti numatomos pareigos finansinėmis įmokomis prisidėti prie 7 straipsnyje numatytų sąnaudų paskirstymo mechanizmų, jei pagal 4 straipsnį paskirtas (-i) universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) teikdamas (-i) universaliąsias paslaugas patiria grynųjų sąnaudų ir jam (jiems) tenka nepagrįstai didelė našta, |
| --- | --- |

—

tinkamais atvejais gali būti numatomos pareigos finansinėmis įmokomis prisidėti prie 7 straipsnyje numatytų sąnaudų paskirstymo mechanizmų, jei pagal 4 straipsnį paskirtas (-i) universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) teikdamas (-i) universaliąsias paslaugas patiria grynųjų sąnaudų ir jam (jiems) tenka nepagrįstai didelė našta,

| — | tinkamais atvejais gali būti taikoma pareiga finansinėmis įmokomis prisidėti prie 22 straipsnyje nurodytų nacionalinių reguliavimo institucijų veiklos sąnaudų, |
| --- | --- |

—

tinkamais atvejais gali būti taikoma pareiga finansinėmis įmokomis prisidėti prie 22 straipsnyje nurodytų nacionalinių reguliavimo institucijų veiklos sąnaudų,

| — | tinkamais atvejais gali būti taikomos nacionalinės teisės aktuose nustatytos darbo sąlygos arba nustatyta pareiga jų laikytis. |
| --- | --- |

—

tinkamais atvejais gali būti taikomos nacionalinės teisės aktuose nustatytos darbo sąlygos arba nustatyta pareiga jų laikytis.

Pirmoje įtraukoje ir 3 straipsnyje nurodytos pareigos ir reikalavimai gali būti nustatomi tik paskirtiems universaliųjų paslaugų teikėjams.

Išskyrus atvejus, kai įmonės pagal 4 straipsnį paskirtos universaliųjų paslaugų teikėjais, išduodant leidimus negalima:

| — | apriboti jų skaičiaus, |
| --- | --- |

—

apriboti jų skaičiaus,

| — | tiems patiems universaliosios paslaugos elementams ar šalies teritorijos dalims nustatyti ir pareigas teikti universaliąsias paslaugas, ir finansines įmokas į sąnaudų paskirstymo mechanizmą, |
| --- | --- |

—

tiems patiems universaliosios paslaugos elementams ar šalies teritorijos dalims nustatyti ir pareigas teikti universaliąsias paslaugas, ir finansines įmokas į sąnaudų paskirstymo mechanizmą,

| — | kelti sąlygų, dubliuojančių tas, kurios įmonėms taikomos pagal kitus konkrečiam sektoriui neskirtus nacionalinius teisės aktus, |
| --- | --- |

—

kelti sąlygų, dubliuojančių tas, kurios įmonėms taikomos pagal kitus konkrečiam sektoriui neskirtus nacionalinius teisės aktus,

| — | nustatyti techninių ar veiklos vykdymo sąlygų, išskyrus tas, kurios būtinos šioje direktyvoje numatytoms pareigoms vykdyti. |
| --- | --- |

—

nustatyti techninių ar veiklos vykdymo sąlygų, išskyrus tas, kurios būtinos šioje direktyvoje numatytoms pareigoms vykdyti.

3.   1 ir 2 dalyse nurodyta tvarka, įpareigojimai ir reikalavimai turi būti skaidrūs, prieinami, nediskriminaciniai, proporcingi, tikslūs ir nedviprasmiški, iš anksto viešai skelbiami ir pagrįsti objektyviais kriterijais. Valstybės narės privalo užtikrinti, kad prašymo pateikėjui būtų pateiktos visos atsisakymo išduoti leidimą arba jo visiško ar dalinio panaikinimo priežastys bei nustatyti apskundimo tvarką.“

| 11) | 10 straipsnio pirma dalis pakeičiama taip:
  „1.   Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu ir Sutarties 47 straipsnio 2 dalimi, 55 ir 95 straipsniais, patvirtina priemones, būtinas 9 straipsnyje nurodytai tvarkai, reglamentuojančiai komercinį pašto paslaugų teikimą visuomenei, suderinti“. |
| --- | --- |

11)

10 straipsnio pirma dalis pakeičiama taip:

„1.   Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu ir Sutarties 47 straipsnio 2 dalimi, 55 ir 95 straipsniais, patvirtina priemones, būtinas 9 straipsnyje nurodytai tvarkai, reglamentuojančiai komercinį pašto paslaugų teikimą visuomenei, suderinti“.

| 12) | 11 straipsnis pakeičiamas taip:
  „11 straipsnis
  Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu ir Sutarties 47 straipsnio 2 dalimi, 55 ir 95 straipsniais, patvirtina tokias suderinimo priemones, kurios yra būtinos norint užtikrinti, kad naudotojai ir pašto paslaugų teikėjas (-ai) skaidriomis ir nediskriminacinėmis sąlygoms galėtų naudotis pašto tinklu“. |
| --- | --- |

12)

11 straipsnis pakeičiamas taip:

„11 straipsnis

Europos Parlamentas ir Taryba, remdamiesi Komisijos pasiūlymu ir Sutarties 47 straipsnio 2 dalimi, 55 ir 95 straipsniais, patvirtina tokias suderinimo priemones, kurios yra būtinos norint užtikrinti, kad naudotojai ir pašto paslaugų teikėjas (-ai) skaidriomis ir nediskriminacinėmis sąlygoms galėtų naudotis pašto tinklu“.

| 13. | Įterpiamas šis straipsnis:
  „11a straipsnis
  Kai reikia apginti naudotojų interesus ir (arba) skatinti veiksmingą konkurenciją, atsižvelgdamos į nacionalines sąlygas ir nacionalinės teisės aktus valstybės narės užtikrina galimybę skaidriomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis naudotis pašto infrastruktūros ar paslaugų, kurios teikiamos teikiant universaliąsias paslaugas, elementais, pavyzdžiui, pašto kodų sistema, adresų duomenų baze, abonentinėmis pašto dėžutėmis, pristatymo dėžutėmis, informacija apie adreso pasikeitimą, peradresavimo ir grąžinimo siuntėjui paslaugomis. Ši nuostata neapriboja valstybių narių teisės patvirtinti priemones, užtikrinančias galimybę naudotis viešuoju pašto tinklu laikantis skaidrumo, proporcingumo ir nediskriminavimo sąlygų.“ |
| --- | --- |

13.

Įterpiamas šis straipsnis:

„11a straipsnis

Kai reikia apginti naudotojų interesus ir (arba) skatinti veiksmingą konkurenciją, atsižvelgdamos į nacionalines sąlygas ir nacionalinės teisės aktus valstybės narės užtikrina galimybę skaidriomis ir nediskriminacinėmis sąlygomis naudotis pašto infrastruktūros ar paslaugų, kurios teikiamos teikiant universaliąsias paslaugas, elementais, pavyzdžiui, pašto kodų sistema, adresų duomenų baze, abonentinėmis pašto dėžutėmis, pristatymo dėžutėmis, informacija apie adreso pasikeitimą, peradresavimo ir grąžinimo siuntėjui paslaugomis. Ši nuostata neapriboja valstybių narių teisės patvirtinti priemones, užtikrinančias galimybę naudotis viešuoju pašto tinklu laikantis skaidrumo, proporcingumo ir nediskriminavimo sąlygų.“

| 14) | 12 straipsnis pakeičiamas taip:
  „12 straipsnis
  Valstybės narės imasi priemonių, užtikrinančių, kad kiekvienos paslaugos, sudarančios dalį universaliųjų paslaugų, tarifai atitiktų šiuos principus:






  — | kainos privalo būti prieinamos ir tokios, kad visi naudotojai, neatsižvelgiant į jų geografinę buvimo vietą ir atsižvelgiant į konkrečias nacionalines sąlygas, galėtų naudotis teikiamomis paslaugomis. Valstybės narės gali toliau taikyti arba nustatyti nemokamų pašto paslaugų teikimą akliesiems ir silpnaregiams, |
| --- | --- | --- |

14)

12 straipsnis pakeičiamas taip:

„12 straipsnis

Valstybės narės imasi priemonių, užtikrinančių, kad kiekvienos paslaugos, sudarančios dalį universaliųjų paslaugų, tarifai atitiktų šiuos principus:

—

kainos privalo būti prieinamos ir tokios, kad visi naudotojai, neatsižvelgiant į jų geografinę buvimo vietą ir atsižvelgiant į konkrečias nacionalines sąlygas, galėtų naudotis teikiamomis paslaugomis. Valstybės narės gali toliau taikyti arba nustatyti nemokamų pašto paslaugų teikimą akliesiems ir silpnaregiams,

| — | kainos privalo būti orientuotos į sąnaudas ir skatinti veiksmingą universaliųjų paslaugų teikimą. Kai tai būtina dėl su visuomenės interesais susijusių priežasčių, valstybės narės gali nuspręsti taikyti vienodą tarifą vidaus ir (ar) tarptautinėms pašto paslaugoms, teikiamoms pagal vienetinį tarifą, taip pat kitoms pašto siuntoms, |
| --- | --- |

—

kainos privalo būti orientuotos į sąnaudas ir skatinti veiksmingą universaliųjų paslaugų teikimą. Kai tai būtina dėl su visuomenės interesais susijusių priežasčių, valstybės narės gali nuspręsti taikyti vienodą tarifą vidaus ir (ar) tarptautinėms pašto paslaugoms, teikiamoms pagal vienetinį tarifą, taip pat kitoms pašto siuntoms,

| — | vienodo tarifo taikymas neatima iš universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) teisės sudaryti su naudotojais individualias sutartis dėl kainų, |
| --- | --- |

—

vienodo tarifo taikymas neatima iš universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) teisės sudaryti su naudotojais individualias sutartis dėl kainų,

| — | tarifai privalo būti skaidrūs ir nediskriminaciniai, |
| --- | --- |

—

tarifai privalo būti skaidrūs ir nediskriminaciniai,

| — | taikydami specialius tarifus, pavyzdžiui, paslaugoms verslo klientams, didelių kiekių siuntėjams ir tiems, kurie surenka įvairių naudotojų paštą, šiems tarifams ir su jais susijusioms sąlygoms universaliųjų paslaugų teikėjai turi taikyti skaidrumo ir nediskriminavimo principus. Tarifai ir su jais susijusios sąlygos vienodai taikomi tarp skirtingų trečiųjų šalių bei tarp trečiųjų šalių ir universaliųjų paslaugų teikėjų, teikiančių lygiavertes paslaugas. Tokiai tarifais taip pat gali naudotis naudotojai, ypač individualūs naudotojai bei mažos ir vidutinės įmonės, siunčiantys paštą panašiomis sąlygomis.“ |
| --- | --- |

—

taikydami specialius tarifus, pavyzdžiui, paslaugoms verslo klientams, didelių kiekių siuntėjams ir tiems, kurie surenka įvairių naudotojų paštą, šiems tarifams ir su jais susijusioms sąlygoms universaliųjų paslaugų teikėjai turi taikyti skaidrumo ir nediskriminavimo principus. Tarifai ir su jais susijusios sąlygos vienodai taikomi tarp skirtingų trečiųjų šalių bei tarp trečiųjų šalių ir universaliųjų paslaugų teikėjų, teikiančių lygiavertes paslaugas. Tokiai tarifais taip pat gali naudotis naudotojai, ypač individualūs naudotojai bei mažos ir vidutinės įmonės, siunčiantys paštą panašiomis sąlygomis.“

| 15) | 14 straipsnis pakeičiamas taip:






  a) | 1, 2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:
  „1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad universaliųjų paslaugų teikėjų apskaita būtų tvarkoma pagal šio straipsnio nuostatas.
  2.   Universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) savo vidaus apskaitos sistemose turi turėti atskiras sąskaitas, kad būtų galima kiekvieną paslaugą ir produktą, kurie yra universaliųjų paslaugų dalis, aiškiai atskirti nuo tų, kurie nėra universaliųjų paslaugų dalis. Šis apskaitos atskyrimas naudojamas valstybėms narėms apskaičiuojant grynąsias universaliųjų paslaugų sąnaudas. Tokiose vidaus apskaitos sistemose remiamasi nuosekliai taikomais ir objektyviai pagrįstais sąnaudų apskaitos principais.
  3.   Šio straipsnio 2 dalyje minėtose apskaitos sistemose, neribojant šio straipsnio 4 dalies taikymo, sąnaudos paskirstomos taip:






  a) | sąnaudos, kurios tiesiogiai gali būti priskirtos konkrečiai paslaugai ar produktui, priskiriamos tai paslaugai ar produktui; |
| --- | --- | --- | --- |

15)

14 straipsnis pakeičiamas taip:

a)

1, 2 ir 3 dalys pakeičiamos taip:

„1.   Valstybės narės imasi būtinų priemonių užtikrinti, kad universaliųjų paslaugų teikėjų apskaita būtų tvarkoma pagal šio straipsnio nuostatas.

2.   Universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) savo vidaus apskaitos sistemose turi turėti atskiras sąskaitas, kad būtų galima kiekvieną paslaugą ir produktą, kurie yra universaliųjų paslaugų dalis, aiškiai atskirti nuo tų, kurie nėra universaliųjų paslaugų dalis. Šis apskaitos atskyrimas naudojamas valstybėms narėms apskaičiuojant grynąsias universaliųjų paslaugų sąnaudas. Tokiose vidaus apskaitos sistemose remiamasi nuosekliai taikomais ir objektyviai pagrįstais sąnaudų apskaitos principais.

3.   Šio straipsnio 2 dalyje minėtose apskaitos sistemose, neribojant šio straipsnio 4 dalies taikymo, sąnaudos paskirstomos taip:

a)

sąnaudos, kurios tiesiogiai gali būti priskirtos konkrečiai paslaugai ar produktui, priskiriamos tai paslaugai ar produktui;

| b) | bendrosios sąnaudos, t. y. tokios sąnaudos, kurios negali būti tiesiogiai priskirtos konkrečiai paslaugai ar produktui, paskirstomos taip:






  i) | jeigu įmanoma, bendrosios sąnaudos yra paskirstomos remiantis tiesiogine tokių sąnaudų kilmės analize; |
| --- | --- | --- |

b)

bendrosios sąnaudos, t. y. tokios sąnaudos, kurios negali būti tiesiogiai priskirtos konkrečiai paslaugai ar produktui, paskirstomos taip:

i)

jeigu įmanoma, bendrosios sąnaudos yra paskirstomos remiantis tiesiogine tokių sąnaudų kilmės analize;

| ii) | kai tiesioginė analizė negalima, bendrųjų sąnaudų kategorijos yra nustatomos remiantis jų netiesioginiu sąryšiu su kita sąnaudų kategorija arba kategorijų grupe, kurioms sąnaudas galima tiesiogiai priskirti ar paskirstyti; netiesioginis sąryšis turi būti pagrįstas palyginamomis sąnaudų struktūromis; |
| --- | --- |

ii)

kai tiesioginė analizė negalima, bendrųjų sąnaudų kategorijos yra nustatomos remiantis jų netiesioginiu sąryšiu su kita sąnaudų kategorija arba kategorijų grupe, kurioms sąnaudas galima tiesiogiai priskirti ar paskirstyti; netiesioginis sąryšis turi būti pagrįstas palyginamomis sąnaudų struktūromis;

| iii) | kai negalima pritaikyti nei tiesioginių, nei netiesioginių sąnaudų paskirstymo būdų, sąnaudų kategorija paskirstoma remiantis bendru paskirstymo kriterijumi, apskaičiuotu imant visų išlaidų, tiesiogiai ar netiesiogiai priskirtų ar paskirstytų kiekvienai iš universaliųjų paslaugų ir išlaidų, priskirtų kitoms paslaugoms, santykį; |
| --- | --- |

iii)

kai negalima pritaikyti nei tiesioginių, nei netiesioginių sąnaudų paskirstymo būdų, sąnaudų kategorija paskirstoma remiantis bendru paskirstymo kriterijumi, apskaičiuotu imant visų išlaidų, tiesiogiai ar netiesiogiai priskirtų ar paskirstytų kiekvienai iš universaliųjų paslaugų ir išlaidų, priskirtų kitoms paslaugoms, santykį;

| iv) | bendrosios sąnaudos, kurios būtinos tiek universaliosioms, tiek neuniversaliosioms paslaugoms teikti, atitinkamai paskirstomos; tokie pat sąnaudų veiksniai privalo būti taikomi tiek universaliosioms, tiek neuniversaliosioms paslaugoms“; |
| --- | --- |

iv)

bendrosios sąnaudos, kurios būtinos tiek universaliosioms, tiek neuniversaliosioms paslaugoms teikti, atitinkamai paskirstomos; tokie pat sąnaudų veiksniai privalo būti taikomi tiek universaliosioms, tiek neuniversaliosioms paslaugoms“;

| b) | aštunta dalis pakeičiama taip:
  „8.   Jeigu tam tikra valstybė narė nenustatė universaliųjų paslaugų teikimo finansavimo mechanizmo, kurį galima nustatyti pagal 7 straipsnį, ir jeigu nacionalinė reguliavimo institucija yra įsitikinusi, kad nė vienas iš šios valstybės narės paskirtų universaliųjų paslaugų teikėjų paslėptu arba kitokiu būdu negauna valstybės pagalbos, o konkurencija rinkoje yra tikrai veiksminga, nacionalinė reguliavimo institucija gali nuspręsti netaikyti šiame straipsnyje keliamų reikalavimų“; |
| --- | --- |

b)

aštunta dalis pakeičiama taip:

„8.   Jeigu tam tikra valstybė narė nenustatė universaliųjų paslaugų teikimo finansavimo mechanizmo, kurį galima nustatyti pagal 7 straipsnį, ir jeigu nacionalinė reguliavimo institucija yra įsitikinusi, kad nė vienas iš šios valstybės narės paskirtų universaliųjų paslaugų teikėjų paslėptu arba kitokiu būdu negauna valstybės pagalbos, o konkurencija rinkoje yra tikrai veiksminga, nacionalinė reguliavimo institucija gali nuspręsti netaikyti šiame straipsnyje keliamų reikalavimų“;

| c) | įterpiamos šios dalys:
  „9.   Tačiau šis straipsnis gali būti taikomas universaliųjų paslaugų teikėjui, paskirtam iki visiško rinkos atvėrimo galutinio termino, jei nėra paskirtas (-i) kitas (-i) universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai). Nacionalinė reguliavimo institucija iš anksto prieš priimdama tokį sprendimą apie jį praneša Komisijai.
  10.   Valstybės narės gali reikalauti, kad pašto paslaugų teikėjai, kurie privalo mokėti įmokas į kompensacijų fondą, atskirtų apskaitą siekiant užtikrinti fondo veikimą.“ |
| --- | --- |

c)

įterpiamos šios dalys:

„9.   Tačiau šis straipsnis gali būti taikomas universaliųjų paslaugų teikėjui, paskirtam iki visiško rinkos atvėrimo galutinio termino, jei nėra paskirtas (-i) kitas (-i) universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai). Nacionalinė reguliavimo institucija iš anksto prieš priimdama tokį sprendimą apie jį praneša Komisijai.

10.   Valstybės narės gali reikalauti, kad pašto paslaugų teikėjai, kurie privalo mokėti įmokas į kompensacijų fondą, atskirtų apskaitą siekiant užtikrinti fondo veikimą.“

| 16) | 16 straipsnis pakeičiamas taip:






  a) | trečios dalies antra įtrauka pakeičiama taip:






  „— | Bendrijoje teikiamoms tarptautinėms paslaugoms — Europos Parlamentas ir Taryba (žr. II priedą). Vėlesni šių standartų pakeitimai atsižvelgiant į technikos pažangą arba rinkos pokyčius daromi laikantis 21 straipsnio 2 dalyje nustatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu“; |
| --- | --- | --- | --- |

16)

16 straipsnis pakeičiamas taip:

a)

trečios dalies antra įtrauka pakeičiama taip:

„—

Bendrijoje teikiamoms tarptautinėms paslaugoms — Europos Parlamentas ir Taryba (žr. II priedą). Vėlesni šių standartų pakeitimai atsižvelgiant į technikos pažangą arba rinkos pokyčius daromi laikantis 21 straipsnio 2 dalyje nustatytos reguliavimo procedūros su tikrinimu“;

| b) | ketvirta dalis pakeičiama taip:
  „Nepriklausoma veiklos stebėsena turi būti atliekama bent kartą per metus išorinių institucijų, kurios nesusijusios universaliųjų paslaugų teikėjais, laikantis standartinių sąlygų, kurios turi būti nustatytos taikant reguliavimo procedūrą su tikrinimu, nurodytą 21 straipsnio 2 dalyje, ir ji turi būti pateikiama ataskaitoje bent kartą per metus.“ |
| --- | --- |

b)

ketvirta dalis pakeičiama taip:

„Nepriklausoma veiklos stebėsena turi būti atliekama bent kartą per metus išorinių institucijų, kurios nesusijusios universaliųjų paslaugų teikėjais, laikantis standartinių sąlygų, kurios turi būti nustatytos taikant reguliavimo procedūrą su tikrinimu, nurodytą 21 straipsnio 2 dalyje, ir ji turi būti pateikiama ataskaitoje bent kartą per metus.“

| 17) | 18 straipsnio 1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:
  „1.   Remiantis 16 straipsniu, Bendrijoje teikiamoms tarptautinėms paslaugoms taikomi kokybės standartai yra nustatyti II priede.
  2.   Nacionalinės reguliavimo institucijos II priede numatytiems kokybės standartams gali nustatyti išimtis, jeigu to reikia esant su infrastruktūra arba geografine padėtimi susijusioms išskirtinėms sąlygoms. Jeigu nacionalinės reguliavimo institucijos nustato tokio pobūdžio išimtis, jos apie tai praneša Komisijai. Komisija 21 straipsnyje nurodytam Komitetui susipažinti pateikia metinę ataskaitą apie per 12 ankstesnių mėnesių gautus pranešimus.“ |
| --- | --- |

17)

18 straipsnio 1 ir 2 dalys pakeičiamos taip:

„1.   Remiantis 16 straipsniu, Bendrijoje teikiamoms tarptautinėms paslaugoms taikomi kokybės standartai yra nustatyti II priede.

2.   Nacionalinės reguliavimo institucijos II priede numatytiems kokybės standartams gali nustatyti išimtis, jeigu to reikia esant su infrastruktūra arba geografine padėtimi susijusioms išskirtinėms sąlygoms. Jeigu nacionalinės reguliavimo institucijos nustato tokio pobūdžio išimtis, jos apie tai praneša Komisijai. Komisija 21 straipsnyje nurodytam Komitetui susipažinti pateikia metinę ataskaitą apie per 12 ankstesnių mėnesių gautus pranešimus.“

| 18) | 19 straipsnis pakeičiamas taip:
  „19 straipsnis
  1.   Valstybės narės užtikrina, kad visi pašto paslaugų teikėjai parengtų skaidrią, paprastą ir nedaug sąnaudų reikalaujančią tvarką pašto paslaugų naudotojų skundams nagrinėti, ypač dingimo, vagystės ar sugadinimo ir nustatytų kokybės standartų nesilaikymo atvejais (įskaitant atsakomybės nustatymo tvarką tais atvejais, kai teikiant paslaugą dalyvauja daugiau nei vienas operatorius), nepažeidžiant atitinkamų tarptautinių ir nacionalinių nuostatų dėl kompensavimo sistemų.
  Valstybės narės patvirtina priemones, užtikrinančias, kad pirmoje pastraipoje nustatyta tvarka leistų greitai ir teisingai spręsti ginčus, prireikus numatant žalos atlyginimo ir (arba) kompensavimo sistemą.
  Valstybės narės taip pat skatina pašto paslaugų teikėjų ir naudotojų ginčų sprendimo nepriklausomų neteisminių sistemų plėtrą.
  2.   Neapribojant kitokių galimybių pateikti skundą ar gauti žalos atlyginimą pagal nacionalinės ir Bendrijos teisės aktus, valstybės narės užtikrina, kad naudotojai, veikdami individualiai arba, kai tai leidžiama nacionalinėje teisėje, kartu su organizacijomis, atstovaujančiomis naudotojų ir (arba) vartotojų interesams, kompetentingai nacionalinei valdžios institucijai galėtų apskųsti tokius atvejus, kai universaliosioms paslaugoms priskiriamas pašto paslaugas teikiančioms įmonėms pateikti naudotojų skundai nebuvo išspręsti patenkinamai.
  Pagal 16 straipsnį valstybės narės užtikrina, kad universaliųjų paslaugų teikėjai ir atitinkamais atvejais universaliosioms paslaugoms priskiriamas paslaugas teikiančios įmonės kartu su kokybės patikrinimo rezultatų metine ataskaita paskelbtų informaciją apie skundų skaičių ir apie tai, kaip tokie skundai buvo išnagrinėti.“ |
| --- | --- |

18)

19 straipsnis pakeičiamas taip:

„19 straipsnis

1.   Valstybės narės užtikrina, kad visi pašto paslaugų teikėjai parengtų skaidrią, paprastą ir nedaug sąnaudų reikalaujančią tvarką pašto paslaugų naudotojų skundams nagrinėti, ypač dingimo, vagystės ar sugadinimo ir nustatytų kokybės standartų nesilaikymo atvejais (įskaitant atsakomybės nustatymo tvarką tais atvejais, kai teikiant paslaugą dalyvauja daugiau nei vienas operatorius), nepažeidžiant atitinkamų tarptautinių ir nacionalinių nuostatų dėl kompensavimo sistemų.

Valstybės narės patvirtina priemones, užtikrinančias, kad pirmoje pastraipoje nustatyta tvarka leistų greitai ir teisingai spręsti ginčus, prireikus numatant žalos atlyginimo ir (arba) kompensavimo sistemą.

Valstybės narės taip pat skatina pašto paslaugų teikėjų ir naudotojų ginčų sprendimo nepriklausomų neteisminių sistemų plėtrą.

2.   Neapribojant kitokių galimybių pateikti skundą ar gauti žalos atlyginimą pagal nacionalinės ir Bendrijos teisės aktus, valstybės narės užtikrina, kad naudotojai, veikdami individualiai arba, kai tai leidžiama nacionalinėje teisėje, kartu su organizacijomis, atstovaujančiomis naudotojų ir (arba) vartotojų interesams, kompetentingai nacionalinei valdžios institucijai galėtų apskųsti tokius atvejus, kai universaliosioms paslaugoms priskiriamas pašto paslaugas teikiančioms įmonėms pateikti naudotojų skundai nebuvo išspręsti patenkinamai.

Pagal 16 straipsnį valstybės narės užtikrina, kad universaliųjų paslaugų teikėjai ir atitinkamais atvejais universaliosioms paslaugoms priskiriamas paslaugas teikiančios įmonės kartu su kokybės patikrinimo rezultatų metine ataskaita paskelbtų informaciją apie skundų skaičių ir apie tai, kaip tokie skundai buvo išnagrinėti.“

| 19) | 21 straipsnis pakeičiamas taip:
  „21 straipsnis
  1.   Komisijai padeda komitetas.
  2.   Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1-4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.“ |
| --- | --- |

19)

21 straipsnis pakeičiamas taip:

„21 straipsnis

1.   Komisijai padeda komitetas.

2.   Kai daroma nuoroda į šią dalį, taikomos Sprendimo 1999/468/EB 5a straipsnio 1-4 dalys ir 7 straipsnis, atsižvelgiant į jo 8 straipsnio nuostatas.“

| 20) | 22 straipsnis pakeičiamas taip:
  „22 straipsnis
  1.   Kiekviena valstybė narė pašto sektoriui paskiria vieną arba daugiau nacionalinių reguliavimo institucijų, kurios yra teisiškai atskirtos nuo pašto operatorių ir kurių veikla nuo jų nepriklausoma. Valstybės narės, pasiliekančios nuosavybės teisę į pašto paslaugų teikėjus ar jų kontrolę, užtikrina veiksmingą struktūrinį reguliavimo funkcijų atskyrimą nuo veiklos, susijusios su nuosavybe ar kontrole.
  Valstybės narės informuoja Komisiją apie tai, kokias nacionalines reguliavimo institucijas jos paskyrė pagal šią direktyvą kylančioms užduotims vykdyti. Jos lengvai prieinamu būdu paskelbia nacionalinėms reguliavimo institucijoms skirtas užduotis, visų pirma kai šios užduotys paskiriamos daugiau nei vienai įstaigai. Kai reikia, valstybės narės užtikrina minėtų institucijų ir teisės aktus konkurencijos bei vartotojų teisių gynimo srityje įgyvendinančių nacionalinių institucijų tarpusavio bendradarbiavimą ir konsultavimąsi su bendruoju interesu susijusiais klausimais.
  2.   Nacionalinėms reguliavimo institucijoms pavedamas konkretus uždavinys užtikrinti, kad būtų laikomasi su šia direktyva susijusių įsipareigojimų, visų pirma nustatant stebėjimo ir reguliavimo tvarką, užtikrinančią universaliųjų paslaugų teikimą. Joms taip pat gali būti pavesta užtikrinti konkurencijos taisyklių laikymąsi pašto sektoriuje.
  Šios direktyvos taikymui atitinkamose esamose įstaigose palengvinti reguliavimo institucijos glaudžiai bendradarbiauja ir teikia pagalbą viena kitai.
  3.   Valstybės narės užtikrina, kad nacionaliniu lygiu būtų sukurti veiksmingi mechanizmai, kuriais naudotojui ar pašto paslaugų teikėjui suteikiama teisė nuo suinteresuotųjų šalių nepriklausomai skundą nagrinėjančiai įstaigai pateikti skundą dėl jį įtakojančio nacionalinės reguliavimo institucijos priimto sprendimo. Jei skundą nagrinėjanti įstaiga nenusprendžia kitaip, skundo nagrinėjimo metu nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimas galioja toliau.“ |
| --- | --- |

20)

22 straipsnis pakeičiamas taip:

„22 straipsnis

1.   Kiekviena valstybė narė pašto sektoriui paskiria vieną arba daugiau nacionalinių reguliavimo institucijų, kurios yra teisiškai atskirtos nuo pašto operatorių ir kurių veikla nuo jų nepriklausoma. Valstybės narės, pasiliekančios nuosavybės teisę į pašto paslaugų teikėjus ar jų kontrolę, užtikrina veiksmingą struktūrinį reguliavimo funkcijų atskyrimą nuo veiklos, susijusios su nuosavybe ar kontrole.

Valstybės narės informuoja Komisiją apie tai, kokias nacionalines reguliavimo institucijas jos paskyrė pagal šią direktyvą kylančioms užduotims vykdyti. Jos lengvai prieinamu būdu paskelbia nacionalinėms reguliavimo institucijoms skirtas užduotis, visų pirma kai šios užduotys paskiriamos daugiau nei vienai įstaigai. Kai reikia, valstybės narės užtikrina minėtų institucijų ir teisės aktus konkurencijos bei vartotojų teisių gynimo srityje įgyvendinančių nacionalinių institucijų tarpusavio bendradarbiavimą ir konsultavimąsi su bendruoju interesu susijusiais klausimais.

2.   Nacionalinėms reguliavimo institucijoms pavedamas konkretus uždavinys užtikrinti, kad būtų laikomasi su šia direktyva susijusių įsipareigojimų, visų pirma nustatant stebėjimo ir reguliavimo tvarką, užtikrinančią universaliųjų paslaugų teikimą. Joms taip pat gali būti pavesta užtikrinti konkurencijos taisyklių laikymąsi pašto sektoriuje.

Šios direktyvos taikymui atitinkamose esamose įstaigose palengvinti reguliavimo institucijos glaudžiai bendradarbiauja ir teikia pagalbą viena kitai.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad nacionaliniu lygiu būtų sukurti veiksmingi mechanizmai, kuriais naudotojui ar pašto paslaugų teikėjui suteikiama teisė nuo suinteresuotųjų šalių nepriklausomai skundą nagrinėjančiai įstaigai pateikti skundą dėl jį įtakojančio nacionalinės reguliavimo institucijos priimto sprendimo. Jei skundą nagrinėjanti įstaiga nenusprendžia kitaip, skundo nagrinėjimo metu nacionalinės reguliavimo institucijos sprendimas galioja toliau.“

| 21) | Įterpiamas šis skyrius:
  „9a SKYRIUS
  Informacijos teikimas
  22a straipsnis
  1.   Valstybės narės užtikrina, kad pašto paslaugų teikėjai pateiktų, visų pirma nacionalinėms reguliavimo institucijoms, visą informaciją, įskaitant finansinę informaciją ir informaciją apie universaliųjų paslaugų teikimą, reikalingą visų pirma šiems tikslams:






  a) | nacionalinėms reguliavimo institucijoms siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šios direktyvos nuostatų ar vykdomi pagal šią direktyvą priimti sprendimai, |
| --- | --- | --- |

21)

Įterpiamas šis skyrius:

„9a SKYRIUS

Informacijos teikimas

22a straipsnis

1.   Valstybės narės užtikrina, kad pašto paslaugų teikėjai pateiktų, visų pirma nacionalinėms reguliavimo institucijoms, visą informaciją, įskaitant finansinę informaciją ir informaciją apie universaliųjų paslaugų teikimą, reikalingą visų pirma šiems tikslams:

a)

nacionalinėms reguliavimo institucijoms siekiant užtikrinti, kad būtų laikomasi šios direktyvos nuostatų ar vykdomi pagal šią direktyvą priimti sprendimai,

| b) | aiškiai apibrėžtiems statistiniams tikslams. |
| --- | --- |

b)

aiškiai apibrėžtiems statistiniams tikslams.

2.   Nacionalinės reguliavimo institucijos prašymu pašto paslaugų teikėjai šią informaciją pateikia nedelsdami bei prireikus konfidencialiai ir laikydamiesi nacionalinės institucijos nustatyto termino bei informacijos išsamumo lygio. Nacionalinės reguliavimo institucijos prašoma informacija turi būti proporcinga jos vykdomoms užduotims. Nacionalinė reguliavimo institucija nurodo priežastis, kodėl prašo informacijos.

3.   Valstybės narės užtikrina, kad nacionalinės reguliavimo institucijos, Komisijai paprašius, pateiktų jai tinkamą ir aktualią informaciją, kuri būtina Komisijai siekiant vykdyti savo užduotis pagal šią direktyvą.

4.   Kai nacionalinė reguliavimo institucija, remdamasi Bendrijos ir nacionalinėmis taisyklėmis dėl verslo konfidencialumo, laiko informaciją konfidencialia, Komisija ir atitinkamos nacionalinės reguliavimo institucijos išlaiko tokį konfidencialumą.“

| 22) | 23 straipsnis pakeičiamas taip:
  „23 straipsnis
  Kas ketverius metus, pirmą kartą ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d., Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos taikymo ataskaitą, įskaitant atitinkamą informaciją apie pokyčius sektoriuje, visų pirma susijusius su ekonominiais, socialiniais, užimtumo modeliais ir technologiniais aspektais, taip pat apie paslaugų kokybę. Prireikus, kartu su ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai pateikiami pasiūlymai.“ |
| --- | --- |

22)

23 straipsnis pakeičiamas taip:

„23 straipsnis

Kas ketverius metus, pirmą kartą ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d., Komisija pateikia Europos Parlamentui ir Tarybai šios direktyvos taikymo ataskaitą, įskaitant atitinkamą informaciją apie pokyčius sektoriuje, visų pirma susijusius su ekonominiais, socialiniais, užimtumo modeliais ir technologiniais aspektais, taip pat apie paslaugų kokybę. Prireikus, kartu su ataskaita Europos Parlamentui ir Tarybai pateikiami pasiūlymai.“

| 23) | Įterpiamas šis straipsnis:
  „23a straipsnis
  Komisija teikia valstybėms narėms pagalbą, susijusią su šios direktyvos įgyvendinimu, įskaitant universaliųjų paslaugų grynųjų sąnaudų apskaičiavimą.“ |
| --- | --- |

23)

Įterpiamas šis straipsnis:

„23a straipsnis

Komisija teikia valstybėms narėms pagalbą, susijusią su šios direktyvos įgyvendinimu, įskaitant universaliųjų paslaugų grynųjų sąnaudų apskaičiavimą.“

| 24) | 24, 25, 26 ir 27 straipsniai išbraukiami. |
| --- | --- |

24)

24, 25, 26 ir 27 straipsniai išbraukiami.

| 25) | Įterpiamas šis tekstas (I priedas):

  „I PRIEDAS
  Universaliųjų paslaugų grynųjų sąnaudų, jei tokių yra, apskaičiavimo gairės
  A dalis: Įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas sąvokos apibrėžtis
  Pareigos teikti universaliąsias paslaugas — 3 straipsnyje nurodytos pareigos, valstybės narės nustatytos pašto paslaugų teikėjui, susijusios su pašto paslaugų teikimu nurodytoje geografinėje teritorijoje, įskaitant prireikus vienodas kainas toje geografinėje teritorijoje už tos paslaugos teikimą ar tam tikrų nemokamų paslaugų teikimą akliesiems ir silpnaregiams.
  Šie įpareigojimai, be kita ko, gali apimti:






  — | pristatymo dienų skaičių, viršijantį šioje direktyvoje nurodytą dienų skaičių; |
| --- | --- | --- |

25)

Įterpiamas šis tekstas (I priedas):

„I PRIEDAS

Universaliųjų paslaugų grynųjų sąnaudų, jei tokių yra, apskaičiavimo gairės

A dalis: Įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas sąvokos apibrėžtis

Pareigos teikti universaliąsias paslaugas — 3 straipsnyje nurodytos pareigos, valstybės narės nustatytos pašto paslaugų teikėjui, susijusios su pašto paslaugų teikimu nurodytoje geografinėje teritorijoje, įskaitant prireikus vienodas kainas toje geografinėje teritorijoje už tos paslaugos teikimą ar tam tikrų nemokamų paslaugų teikimą akliesiems ir silpnaregiams.

Šie įpareigojimai, be kita ko, gali apimti:

—

pristatymo dienų skaičių, viršijantį šioje direktyvoje nurodytą dienų skaičių;

| — | pašto paslaugų teikimo vietų prieinamumą, kad būtų vykdomi įpareigojimai teikti universaliąsias paslaugas; |
| --- | --- |

—

pašto paslaugų teikimo vietų prieinamumą, kad būtų vykdomi įpareigojimai teikti universaliąsias paslaugas;

| — | prieinamus universaliųjų paslaugų tarifus; |
| --- | --- |

—

prieinamus universaliųjų paslaugų tarifus;

| — | vienodas universaliųjų paslaugų kainas; |
| --- | --- |

—

vienodas universaliųjų paslaugų kainas;

| — | tam tikrų nemokamų paslaugų teikimą akliesiems ir silpnaregiams. |
| --- | --- |

—

tam tikrų nemokamų paslaugų teikimą akliesiems ir silpnaregiams.

B dalis: Grynųjų sąnaudų apskaičiavimas

Nacionalinės reguliavimo institucijos turi apsvarstyti visas priemones, kurios užtikrintų pašto paslaugų teikėjams (paskirtiems ar nepaskirtiems) skirtas paskatas ekonomiškai efektyviai vykdyti įpareigojimus teikti universaliąsias paslaugas.

Pareigų teikti universaliąsias paslaugas grynosios sąnaudos — visos sąnaudos, susijusios su universaliųjų paslaugų teikimu ir tam būtinos. Universaliųjų paslaugų grynosios sąnaudos turi būti apskaičiuojamos kaip paskirtojo universaliųjų paslaugų teikėjo grynųjų sąnaudų, kai jis dirba vykdydamas įpareigojimus teikti universaliąsias paslaugas, ir to paties pašto paslaugų teikėjo grynųjų sąnaudų, kai jis dirba nevykdydamas įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas, skirtumas.

Skaičiuojant atsižvelgiama į visus kitus aktualius aspektus, įskaitant bet kokią nematerialią bei rinkos naudą, kurią gauna pašto paslaugų teikėjas, paskirtas teikti universaliąsias paslaugas, teisę gauti pagrįstą pelną ir paskatas siekti ekonominio efektyvumo.

Reikia tinkamai atsižvelgti į tai, kad būtų teisingai įvertintos sąnaudos, kurių paskirtas universaliųjų paslaugų teikėjas būtų nusprendęs išvengti, jei jam nebūtų nustatytas įpareigojimas teikti universaliąsias paslaugas. Apskaičiuojant grynąsias sąnaudas turėtų būti įvertinta ir nauda, įskaitant nematerialią naudą, kurią gauna universaliųjų paslaugų operatorius.

Apskaičiuojama remiantis sąnaudomis, priskiriamomis:

| i) | nurodytų paslaugų elementams, kurie gali būti teikiami tik nuostolingai arba tokiomis sąnaudomis, kurios viršija įprastas komercines normas. Ši kategorija gali apimti tokius paslaugos elementus kaip A dalyje apibrėžtos paslaugos. |
| --- | --- |

i)

nurodytų paslaugų elementams, kurie gali būti teikiami tik nuostolingai arba tokiomis sąnaudomis, kurios viršija įprastas komercines normas. Ši kategorija gali apimti tokius paslaugos elementus kaip A dalyje apibrėžtos paslaugos.

| ii) | konkretiems naudotojams ar jų grupėms, kurie, atsižvelgiant į konkrečios paslaugos teikimo sąnaudas, gaunamas pajamas ir valstybės narės nustatytas vienodas kainas, gali būti aptarnaujami tik nuostolingai ar tokiomis sąnaudomis, kurios viršija įprastas komercines normas. |
| --- | --- |

ii)

konkretiems naudotojams ar jų grupėms, kurie, atsižvelgiant į konkrečios paslaugos teikimo sąnaudas, gaunamas pajamas ir valstybės narės nustatytas vienodas kainas, gali būti aptarnaujami tik nuostolingai ar tokiomis sąnaudomis, kurios viršija įprastas komercines normas.

Ši kategorija apima tuos naudotojus ar jų grupes, kurių neaptarnautų komercinis operatorius, neturintis įpareigojimo teikti universaliąsias paslaugas.

Pareigų teikti universaliąsias paslaugas konkrečių aspektų grynosios sąnaudos turi būti apskaičiuojamos atskirai, kad būtų išvengta dvigubo tiesioginės ar netiesioginės naudos ir sąnaudų apskaitymo. Paskirto universaliųjų paslaugų teikėjo patiriamos bendros universaliųjų paslaugų grynosios sąnaudos — tai pareigų teikti universaliąsias paslaugas konkrečių komponentų grynųjų sąnaudų suma, apskaičiuota atsižvelgiant į nematerialią naudą. Už grynųjų sąnaudų patikrinimą atsako nacionalinė reguliavimo institucija. Universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) bendradarbiauja su nacionaline reguliavimo institucija, kad ji galėtų patikrinti grynąsias sąnaudas.

C dalis: Pareigų teikti universaliąsias paslaugas grynųjų sąnaudų susigrąžinimas

Grąžinant ar finansuojant pareigų teikti universaliąsias paslaugas grynąsias sąnaudas paskirtiems universaliųjų paslaugų teikėjams, gali būti kompensuojama už paslaugas, kurias jie teikia nekomercinėmis sąlygomis. Kadangi kompensuojant pervedami pinigai, valstybės narės privalo užtikrinti, kad pervedimai būtų vykdomi objektyviai, skaidriai, be diskriminacijos ir proporcingai. Tai reiškia, kad tokie pervedimai turi kuo mažiau iškraipyti konkurenciją ir paslaugų gavėjų paklausą.

Sąnaudų paskirstymo mechanizmu, pagrįstu 7 straipsnio 4 dalyje nurodytu fondu, turėtų būti taikomos skaidrios ir neutralios įmokų surinkimo priemonės ir taip išvengiama įmokų rinkimo du kartus, apskaičiuojant pagal įmonių produkciją ir sąnaudas.

Fondą administruojanti nepriklausoma institucija turi būti atsakinga už įmokų surinkimą iš įmonių, kurios yra įvertintos kaip galinčios prisidėti padengiant įpareigojimų teikti universaliąsias paslaugas grynąsias sąnaudas valstybėje narėje, ir turi prižiūrėti sumų pervedimą įmonėms, turinčioms teisę gauti išmokas iš fondo.“

| 26) | Vienintelis priedas galios kaip II priedas. |
| --- | --- |

26)

Vienintelis priedas galios kaip II priedas.

2 straipsnis

1.   Valstybės narės priima įstatymus ir kitus teisės aktus, kurie, įsigalioję ne vėliau kaip iki 2010 m. gruodžio 31 d., įgyvendina šią direktyvą. Jos nedelsdamos perduoda Komisijai šių nuostatų tekstus.

Priimdamos tas nuostatas, valstybės narės daro jose nuorodą į šią direktyvą, arba tokia nuoroda daroma jas oficialiai skelbiant. Nuorodos darymo tvarką nustato valstybės narės.

2.   Valstybės narės pateikia Komisijai šios direktyvos taikymo srityje priimtų nacionalinės teisės aktų pagrindinių nuostatų tekstus.

3 straipsnis

1.   Nukrypstant nuo 2 straipsnio, toliau nurodytos valstybės narės gali atidėti šios direktyvos įgyvendinimą iki 2012 m. gruodžio 31 d., kad galėtų toliau rezervuoti paslaugas universaliųjų paslaugų teikėjui (-ams):

| — | Čekija |
| --- | --- |

—

Čekija

| — | Graikija |
| --- | --- |

—

Graikija

| — | Kipras |
| --- | --- |

—

Kipras

| — | Latvija |
| --- | --- |

—

Latvija

| — | Lietuva |
| --- | --- |

—

Lietuva

| — | Liuksemburgas |
| --- | --- |

—

Liuksemburgas

| — | Vengrija |
| --- | --- |

—

Vengrija

| — | Malta |
| --- | --- |

—

Malta

| — | Lenkija |
| --- | --- |

—

Lenkija

| — | Rumunija |
| --- | --- |

—

Rumunija

| — | Slovakija |
| --- | --- |

—

Slovakija

Šios valstybės narės gali nuspręsti įgyvendinti direktyvą anksčiau.

2.   Atitinkamos valstybės narės patvirtina Komisijai ketinimą pasinaudoti 1 dalyje nurodyta galimybe atidėti įgyvendinimą ne vėliau kaip ... (15).

15

3.   Valstybės narės, kurios panaikina rezervuotąsias paslaugas iki 2012 m. gruodžio 31 d., gali nuo 2011 m. sausio 1 d. iki 2012 m. gruodžio 31 d. atsisakyti išduoti direktyvos 97/67/EB 9 straipsnio 2 dalyje numatytą leidimą pašto operatoriams bei jų kontroliuojamoms įmonėms, turinčioms teisę teikti paslaugas, patenkančias į universaliųjų ir rezervuotųjų paslaugų sritį, kitoje valstybėje narėje.

4 straipsnis

Ši direktyva įsigalioja jos paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.

Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje

5 straipsnis

Ši direktyva skirta valstybėms narėms.

Priimta ...

Europos Parlamento vardu

Pirmininkas

...

Tarybos vardu

Pirmininkas

...

---

(1)  OL C 168, 2007 7 20, p. 74.

1

(2)  OL C 197, 2007 8 24, p. 37. Nuomonė pateikta po neprivalomos konsultacijos.

2

(3)  2007 m. liepos 11 d. Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje), 2007 m. lapkričio 8 d. Tarybos bendroji pozicija ir ... Europos Parlamento nuomonė (dar nepaskelbta Oficialiajame leidinyje).

3

(4)  OL C 48, 1994 2 16, p. 3.

4

(5)  OL L 15, 1998 1 21, p. 14. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003 (OL L 284, 2003 10 31, p. 1).

5

(6)  OL C 288 E, 2006 11 25, p. 77.

6

(7)  OL L 176, 2002 7 5, p. 21.

7

(8)  OL L 281, 1995 11 23, p. 31. Direktyva su pakeitimais, padarytais Reglamentu (EB) Nr. 1882/2003.

8

(9)  OL L 115, 1998 4 17, p. 31.

9

(10)  OL L 109, 2001 4 19, p. 56.

10

(11)  OL L 184, 1999 7 17, p. 23. Sprendimas su paskutiniais pakeitimais, padarytais Sprendimu 2006/512/EB (OL L 200, 2006 7 22, p. 11).

11

(12)  OL L 376, 2006 12 27, p. 36.

12

(13)  OL C 321, 2003 12 31, p. 1.

13

(14)  OL L 134, 2004 4 30, p. 1. Direktyva su paskutiniais pakeitimais, padarytais Tarybos direktyva 2006/97/EB (OL L 363, 2006 12 20, p. 107).“

14

(15)  Po šešių mėnesių nuo šios direktyvos įsigaliojimo būsiančią dieną.

15

---

TARYBOS MOTYVŲ PAREIŠKIMAS

I.   ĮVADAS

| 1. | 2006 m. spalio 18 d. Komisija priėmė pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, iš dalies keičiančios Direktyvą 97/67/EB dėl visiško Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo (1). Pasiūlymas grindžiamas Sutarties 47 straipsnio 2 dalimi ir 55 bei 95 straipsniais. |
| --- | --- |

1.

2006 m. spalio 18 d. Komisija priėmė pasiūlymą dėl Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos, iš dalies keičiančios Direktyvą 97/67/EB dėl visiško Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo (1). Pasiūlymas grindžiamas Sutarties 47 straipsnio 2 dalimi ir 55 bei 95 straipsniais.

| 2. | 2007 m. liepos 9-12 d. plenarinės sesijos metu Europos Parlamentas priėmė nuomonę pirmuoju svarstymu.
  Tęsdama darbą Taryba taip pat atsižvelgė į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto bei Regionų komiteto nuomones, priimtas atitinkamai 2007 m. balandžio 26 d. ir birželio 6 d. (2) |
| --- | --- |

2.

2007 m. liepos 9-12 d. plenarinės sesijos metu Europos Parlamentas priėmė nuomonę pirmuoju svarstymu.

Tęsdama darbą Taryba taip pat atsižvelgė į Ekonomikos ir socialinių reikalų komiteto bei Regionų komiteto nuomones, priimtas atitinkamai 2007 m. balandžio 26 d. ir birželio 6 d. (2)

| 3. | 2007 m. lapkričio 8 d. Taryba patvirtino bendrąją poziciją pagal Sutarties 251 straipsnį. |
| --- | --- |

3.

2007 m. lapkričio 8 d. Taryba patvirtino bendrąją poziciją pagal Sutarties 251 straipsnį.

II.   TIKSLAI

Pasiūlymo dėl iš dalies keičiančios direktyvos tikslas — apibrėžti paskutinį visiško rinkos atvėrimo etapą, panaikinant visas likusias galiojančias universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) išimtines arba specialias teises bei panaikinant visas kitas kliūtis pašto paslaugų teikimui, kaip numatyta dabartinėje Pašto paslaugų direktyvoje 97/67/EB (su pakeitimais, padarytais Direktyva 2002/39/EB). Remdamasi pasiūlymo 7 straipsnyje nustatytu tvarkaraščiu ir atliktais keliais tyrimais bei išsamiu poveikio įvertinimu Komisija patvirtino, kad 2009 m. sausio 1 d. bus galutinė visiško pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo data. Iš dalies keičiančiomis nuostatomis siekiama reguliavimo sistemą pritaikyti prie naujos aplinkos, užtikrinant universaliųjų paslaugų teikimą ir tinkamą finansavimą, tuo tikslu pateikiant neišsamų orientacinių papildomų priemonių sąrašą. Įsigaliojus naujajai direktyvai, 2002 m. direktyvoje (3) nustatyta nuostata dėl laikino galiojimo būtų išbraukta (1 straipsnio 24 punktas, 55 konstatuojamoji dalis) ir tokiu būdu būtų užtikrintas teisinis tęstinumas pasibaigus esamos direktyvos galiojimui (2008 m. gruodžio 31 d.).

III.   BENDROSIOS POZICIJOS ANALIZĖ

1.   BENDRA INFORMACIJA

2007 m. liepos 11 d. plenarinio posėdžio metu Europos Parlamentas (EP) priėmė 64 Komisijos pasiūlymo pakeitimus. Tarybos bendrojoje pozicijoje Komisijos pasiūlymo pakeitimai atspindėti (žr. toliau 2 dalies a punktą) įtraukiant daugelį pakeitimų

| — | pažodžiui arba beveik pažodžiui (1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61, 79 EP pakeitimai), |
| --- | --- |

—

pažodžiui arba beveik pažodžiui (1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61, 79 EP pakeitimai),

| — | iš dalies (10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56, 58 EP pakeitimai) ar |
| --- | --- |

—

iš dalies (10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56, 58 EP pakeitimai) ar

| — | iš esmės, pavartojant panašią formuluotę (21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52, 55 EP pakeitimai). |
| --- | --- |

—

iš esmės, pavartojant panašią formuluotę (21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52, 55 EP pakeitimai).

Tačiau keletas pakeitimų bendrojoje pozicijoje nėra atspindėti, nes Taryba nutarė, kad jie buvo nereikalingi (nes į juos atsižvelgta kituose pakeitimuose), arba pirminio Komisijos pasiūlymo nuostatos buvo papildytos ar iš esmės perrašytos (žr. toliau 2 dalies b punktą).

Į bendrąją poziciją taip pat įtraukta kitų pakeitimų, nenumatytų Europos Parlamento pirmuoju svarstymu priimtoje nuomonėje. Buvo padaryta keletas redakcinių pakeitimų, daugiausia dėl to, kad

| — | buvo įtrauktas naujas I priedas (Universaliųjų paslaugų grynųjų sąnaudų, jeigu tokių yra, apskaičiavimo gairės), o esamas priedas (Bendrijoje teikiamų tarptautinio pašto paslaugų kokybės standartai) dabar yra iš dalies keičiančios direktyvos II priedas (1 straipsnio 16, 17 ir 25 punktai) ir |
| --- | --- |

—

buvo įtrauktas naujas I priedas (Universaliųjų paslaugų grynųjų sąnaudų, jeigu tokių yra, apskaičiavimo gairės), o esamas priedas (Bendrijoje teikiamų tarptautinio pašto paslaugų kokybės standartai) dabar yra iš dalies keičiančios direktyvos II priedas (1 straipsnio 16, 17 ir 25 punktai) ir

| — | sąvokų apibrėžtyse buvo įvesti nauji terminai (1 straipsnio 2 punkte), todėl visame tekste buvo keičiama terminologija (pvz., 1 straipsnio 18 punktas). |
| --- | --- |

—

sąvokų apibrėžtyse buvo įvesti nauji terminai (1 straipsnio 2 punkte), todėl visame tekste buvo keičiama terminologija (pvz., 1 straipsnio 18 punktas).

Kitais pakeitimais siekiama užtikrinti direktyvos bendrą nuoseklumą, visų pirma dėl:

| — | pranešimo apie universaliųjų paslaugų teikėją (-us) Komisijai (1 straipsnio 4 punktas). |
| --- | --- |

—

pranešimo apie universaliųjų paslaugų teikėją (-us) Komisijai (1 straipsnio 4 punktas).

| — | apskaitos atskyrimo ir skaidrumo taisyklių (1 straipsnio 15 punktas, siejant su 41 konstatuojamąja dalimi) ir |
| --- | --- |

—

apskaitos atskyrimo ir skaidrumo taisyklių (1 straipsnio 15 punktas, siejant su 41 konstatuojamąja dalimi) ir

| — | naujų taisyklių dėl komitologijos procedūros, kurios turi būti taikomos (reguliavimo procedūra su tikrinimu, 1 straipsnio 16 ir 19 punktai, 43-46 konstatuojamosios dalys) ir |
| --- | --- |

—

naujų taisyklių dėl komitologijos procedūros, kurios turi būti taikomos (reguliavimo procedūra su tikrinimu, 1 straipsnio 16 ir 19 punktai, 43-46 konstatuojamosios dalys) ir

| — | Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (60 konstatuojamoji dalis, dėl kurios Komisija pateikė pareiškimą). |
| --- | --- |

—

Tarpinstitucinio susitarimo dėl geresnės teisėkūros (60 konstatuojamoji dalis, dėl kurios Komisija pateikė pareiškimą).

2.   KONKRETŪS KLAUSIMAI

a.   Komisijos pasiūlymo pakeitimai

Pagrindinis Komisijos pirminio pasiūlymo pakeitimas yra susijęs su galutine visiško rinkos atvėrimo data. (2 straipsnyje) nurodoma, kad iš dalies keičiančios direktyvos įgyvendinimo, t. y. visiško pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo, galutinė data yra 2010 m. pabaiga. Kai kurioms valstybėms narėms (nurodytoms direktyvos 3 straipsnyje) laikantis griežtų sąlygų yra leidžiama įgyvendinimą atidėti iki 2012 m. gruodžio 31 d., siekiant padėti joms įveikti tam tikrus sunkumus, su kuriais susiduriama pašto sektoriaus reformos procese (žr. toliau x papunktį).

Atsižvelgiant į tai, kas išdėstyta pirmiau, buvo padaryti esminiai pradinio pasiūlymo pakeitimai (jie pateikiami iš dalies keičiančios direktyvos 1 straipsnyje), kuriuos apibendrintai galima apibūdinti taip:

i)   Loginis pagrindas ir taikymo sritis (1 straipsnio 1 punktas, 1-9, 14-15, 19-20, 22, 56 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 1-4, 8-9, 11-12, 13, 16 pakeitimai

Bendrojoje pozicijoje patvirtinami Bendrijos pašto politikos galutiniai tikslai ir loginis pagrindas bei pabrėžiamas teigiamas pašto paslaugų — bendrus ekonominius interesus tenkinančių paslaugų — vaidmuo bei tai, kaip jos padeda siekti socialinės, ekonominės ir teritorinės sanglaudos ES. Joje daugiausia patikslinama direktyvos taikymo sritis dėl universaliųjų paslaugų teikimo, nagrinėjant jų finansavimą tokiomis sąlygomis, kuriomis garantuojamas nuolatinis jų teikimas — pagrindinis pašto reformos tikslas. Ši nuostata yra įtvirtinama tekste ir ja galima vadovautis kaip iš dalies keičiančios direktyvos įgyvendinimo pagrindiniu principu.

ii)   Sąvokų apibrėžtys (1 straipsnio 2 punktas, 17, 27 ir 42 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 15, 21 + 65, 36-37 pakeitimai

Bendrąja pozicija siekiama atnaujinti ir patikslinti nemažai sąvokų apibrėžčių, įtrauktų į galiojančią direktyvą, atsižvelgiant į pokyčius reglamentavimo srityje ir naujas aplinkybes pašto rinkose. Naujai įtraukta sąvoka „pašto paslaugų teikėjas“ ir jos atskyrimas nuo „universaliųjų paslaugų teikėjo“, taip pat dar kartą apibrėžta „naudotojo“ sąvoka — vaidina lemiamą vaidmenį ir jomis siekiama patikslinti abiejų šių subjektų užduotis bei atsakomybę vykdant visišką rinkos atvėrimą. Be to, bendrojoje pozicijoje nustatomi pagrindiniai aspektai, kurie apibūdina „paslaugas, priskiriamas universaliųjų paslaugų sričiai“, vadovaujantis atitinkama Europos Teisingumo Teismo teismine praktika, ir įtraukiamas „pagrindinių reikalavimų“ (dėl kurių valstybė narė gali nuspręsti taikyti sąlygas dėl pašto paslaugų teikimo) sąrašas, nuostatos dėl įdarbinimo nuostatų ir sąlygų laikymosi bei socialinės apsaugos sistemų nuostatos, vadovaujantis Bendrijos ir nacionalinės teisės aktais. Tai atitinka politinės svarbos aspektą, kad vykdant visiško rinkos atvėrimo procesą būtų toliau atsižvelgiama į socialinius klausimus.

iii)   Universaliųjų paslaugų teikimas (1 straipsnio 3-6 punktai), 5, 8-12, 20-21, 23-24, 27-30, 36-37, 40-41, 46, 54 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 4, 6, 13-14, 17-18, 24-27, 32, 39, 43, 62 + 64, 63 pakeitimai

Bendroji pozicija yra grindžiama principu, kad universaliųjų paslaugų teikimas — pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo pagrindinis aspektas ir jam tenka ypač svarbus vaidmuo socialinės ir teritorinės sanglaudos srityje. Atsižvelgiant į tai, tekstu siekiama sustiprinti galiojančios direktyvos nuostatas ir užtikrinti, kad jos būtų nedelsiant įgyvendinamos vykdant visiško rinkos atvėrimo etapą. Juo valstybėms narėms suteikiama tam tikro lankstumo paskiriant universaliųjų paslaugų teikėją (-us), ir jo (jų) veikloje o kita vertus, užtikrinama, kad periodiškai būtų peržiūrimas jų atitikimas direktyvoje nustatytiems galiojantiems principams, taip pat pakankama trukmė investicijų grąžai gauti.

Be to, tekste aiškiai nurodoma, kad universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) pateikia pakankamai išsamią ir atnaujintą informaciją apie konkrečias siūlomų universaliųjų paslaugų ypatybes, įskaitant bendrąsias naudojimosi tokiomis paslaugomis sąlygas, jų kainas ir kokybės standartų lygį. Galiausiai bendrąja pozicija į iš dalies keičiančios direktyvos taikymo sritį neįtrauktos nacionalinės nuostatos, reglamentuojančios turto nusavinimo sąlygas organizuojant universaliųjų paslaugų teikimą, ir joje pripažįstama, kad neturėtų būti ribojamas nuolatinis universaliųjų paslaugų teikėjo (-ų) tam tikrų nemokamų paslaugų akliesiems ir silpnaregiams teikimas, kurį valstybės narės įvedė.

iv)   Universaliųjų paslaugų finansavimas (1 straipsnio 7-8 ir 25 punktai, 13, 25-30, 33, 40-41, 59 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 4, 6, 20, 21 + 65, 22, 24, 29-30, 40, 41 + 66, 62 + 64 pakeitimai

Komisijos pasiūlyme įtvirtintais principais grindžiamoje bendrojoje pozicijoje ypatingas dėmesys skiriamas universaliųjų paslaugų finansavimo užtikrinimo priemonėms. Iš esmės Taryba pritaria Komisijos siūlomoms priemonėms, kadangi jos visapusiškai atitinka subsidiarumo principą ir jomis skiriamas dėmesys nacionalinėms rinkos sąlygoms. Valstybės narės gali pasirinkti atitinkamą tam tikslui skirtą priemonę, atsižvelgiant į konkrečias nacionalinės rinkos ypatybes. Siekiant išsklaidyti kai kurių valstybių narių išreikštas abejones dėl grynųjų sąnaudų apskaičiavimo ir pateikti orientacine bendra metodika grindžiamas rekomendacijas, į bendrąją poziciją įtrauktas naujas direktyvos priedas. Jis iš esmės grindžiamas Universaliųjų paslaugų direktyvos (4) IV priedu.

v)   Pašto paslaugų teikimą ir galimybę naudotis tinklu reglamentuojančios sąlygos (1 straipsnio 9-13 punktai, 30 ir 33 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 44 + 81

Bendrojoje pozicijoje nustatomos papildomos išsamios sąlygos, reglamentuojančios pašto paslaugų teikimą ir galimybę naudotis tinklu, siekiant dvejopo tikslo — universaliųjų paslaugų ir kitų pašto paslaugų teikėjui (-ams) užtikrinti teisinį tikrumą, taip pat užkirsti kelią tam, kad sąlygos netaptų paslėptomis kliūtimis naujiems rinkos dalyviams. Bendras tikslas — tinkamas pašto rinkų veikimas ir įvairių pašto tinklų funkcionavimas, vieniems kitus papildant. Šios direktyvos nuostatos neapriboja valstybių narių teisės patvirtinti priemones, užtikrinančias galimybę naudotis pašto tinklu laikantis skaidrumo, proporcingumo ir nediskriminavimo sąlygų.

Į bendrąją poziciją tam tikrais atvejais prie leidimo suteikimo sąlygų įtrauktos nuostatos dėl nacionalinių reguliavimo institucijų veiklos išlaidoms skirtų galimų finansinių įmokų ir dėl nacionalinės teisės aktuose nustatytų darbo sąlygų laikymosi. Taip pat patikslinta, kad (tiems patiems universaliosios paslaugos elementams ar šalies teritorijos dalims) nenustatoma „dvigubai“: įpareigojimas teikti universaliąsias paslaugas ir kartu finansinės įmokos į sąnaudų paskirstymo mechanizmą (kompensacijų fondas).

vi)   Užimtumo ir socialinės apsaugos nuostatos (1 straipsnio 2 ir 10 punktai, 16 ir 53 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 10, 35, 37 pakeitimai

Kaip nurodyta pirmiau (ii papunktyje) į bendrąją poziciją įtraukiamas „pagrindinių reikalavimų“ sąrašas, nuostatos dėl įdarbinimo nuostatų ir sąlygų laikymosi, taip pat socialinės apsaugos nuostatos vadovaujantis Bendrijos ir nacionalinės teisės aktais. Be to, į socialinius klausimus atsižvelgta nuostatose dėl leidimų išdavimo sąlygų, pagal kurias tam tikrais atvejais gali būti taikomos nacionalinės teisės aktuose nustatytos darbo sąlygos arba nustatyta pareiga jų laikytis (žr. taip pat v papunktį).

vii)   Tarifų nustatymo principai ir apskaitos skaidrumas (apskaitos atskyrimas) (1 straipsnio 14-15 punktai, 26, 28, 37-39, 41 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 27-28, 30, 47-49, 50-52, 79

Bendrojoje pozicijoje pritariama Komisijos pasiūlyme išdėstytoms pagrindinėms naujovėms dėl skirtingų tarifų už universaliųjų paslaugų teikimą nustatymo principų (pagrindimo sąnaudomis principas, nepriklausomai nuo tam tikro lankstumo nustatant tarifus laikantis konkrečių sąlygų). Be to, valstybės narės gali toliau taikyti arba nustatyti nemokamų pašto paslaugų teikimą akliesiems ir silpnaregiams.

Universaliųjų paslaugų teikėjas (-ai) yra įpareigojamas (-i) turėti atskiras sąskaitas, kad būtų galima aiškiai atskirti universaliąsias paslaugas ir kitas paslaugas, kurios nėra universaliųjų paslaugų dalis. Valstybėms narėms konkrečiomis nuostatomis leidžiama taikyti skaidrumo taisykles (nustatytas 1 straipsnio 15 punkte) universaliųjų paslaugų teikėjui, paskirtam iki visiško rinkos atvėrimo galutinės datos, jei nėra paskirtas (-i) kitas (-i) universaliųjų paslaugų teikėjas (- ai).

viii)   Nacionalinės reguliavimo institucijos ir informacijos teikimas (1 straipsnio 20-21 punktai, 41-42, 47-51 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 18, 33, 55 pakeitimai

Bendrojoje pozicijoje nekeliama abejonių dėl nacionalinių reguliavimo institucijų tarpusavio bendradarbiavimo formų, nesteigiant tam tikslui naujų organų ar struktūrų Europos lygiu.

Nacionalinės reguliavimo institucijos daugiausia dėmesio skiria pašto rinkų stebėsenai, įskaitant visų rinkos dalyvių teikiamą atitinkamą informaciją. Tekste tinkamai atsižvelgiama į informacijos teikimą reglamentuojančius bendrus principus ir į konfidencialumo taisyklių laikymąsi.

ix)   Komisijos pagalba įgyvendinant direktyvą (1 straipsnio 22-23 punktai, 32 ir 52 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 22, 34, 56-58 pakeitimai

Komisija prisiima didesnius įsipareigojimus naujoje visiško rinkos atvėrimo aplinkoje, kadangi jai yra patikėta bendro pobūdžio užduotis — teikti pagalbą įgyvendinat naują direktyvą, įskaitant pagalbą dėl universaliųjų paslaugų grynųjų sąnaudų apskaičiavimo, dėl visų svarbių pokyčių, visų pirma susijusių su ekonominiais, socialiniais, užimtumo modeliais ir technologiniais aspektais, taip pat paslaugų kokybės srityje reguliaraus įvertinimo.

x)   Visiško rinkos atvėrimo galutinis terminas (-ai) (2 ir 3 straipsniai, 25, 31, 55 konstatuojamosios dalys)

Atitinkami Europos Parlamento pakeitimai: 7 + 74, 19, 23, 41 + 66, taip pat 59, 61, 62 + 64 pakeitimai

Atsižvelgdama į visiško Bendrijos pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo galutinę datą Taryba atidžiai išnagrinėjo požiūrį, kurio laikomasi atitinkamuose Europos Parlamento pakeitimuose. Europos Parlamento nuomone, Komisijos siūlomas galutinis terminas — 2009 m. sausio 1 d. nėra tinkamas ir todėl pasiūlė visiškai atverti pašto sektorių nuo 2010 m. gruodžio 31 d. Be to, jis pasiūlė, kad valstybės narės, kurios į ES įstojo jau įsigaliojus 2002 m. birželio 10 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvai 2002/39/EB arba valstybės narės, kurių gyventojų skaičius yra nedidelis, o geografinis plotas ribotas ar sudėtingos topografijos valstybės narės, ypač turinčios daugybę salų, galėtų toliau rezervuoti paslaugas savo universaliųjų paslaugų teikėjui (-ams) paisydamos tam tikrų apribojimų ir sąlygų.

Bendrojoje pozicijoje išvardijamos valstybės narės, kurios aiškiai nurodė maksimaliai atidėti direktyvos įgyvendinimą — ne vėliau kaip iki 2012 m. gruodžio 31 d. Toks pranešimas pateikiamas Komisijai, nesudarant kliūčių valstybėms narėms anksčiau įgyvendinti direktyvą. Toms valstybėms narėms, kurios nori taikyti pirmiau nurodytą įgyvendinimo atidėjimą, ribotą laikotarpį taikoma abipusiškumo sąlyga valstybių narių, kurios jau yra visiškai atvėrusios savo rinkas, atžvilgiu.

b.   Europos Parlamento pakeitimai

Be to, Taryba apsvarstė keletą pakeitimų, nors ir tebesilaiko kitokios nuomonės tais klausimais. Tačiau kai kuriais atvejais pritarimą jiems galima įžvelgti skaitant kartu įvairias nuostatas. Visų pirma

| | Konstatuojamosios dalys:







  — | 6 pakeitimui nepritarta, nes Europos Parlamentas ir Taryba perspektyvų studiją laiko vienu iš dalykų, kuriais grindžiamas jų sutarimas dėl pagrindinio iš dalies keičiančios direktyvos tikslo (žr. taip pat 13 konstatuojamąją dalį). |
| --- | --- | --- |

Konstatuojamosios dalys:

—

6 pakeitimui nepritarta, nes Europos Parlamentas ir Taryba perspektyvų studiją laiko vienu iš dalykų, kuriais grindžiamas jų sutarimas dėl pagrindinio iš dalies keičiančios direktyvos tikslo (žr. taip pat 13 konstatuojamąją dalį).

| — | 7 ir 74 pakeitimai buvo pakeisti 13 konstatuojamojoje dalyje, kurioje nėra tiksliai nurodyta viena konkreti data, tačiau aiškiai patvirtinta mintis, kad reikalinga galutinė pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo data. |
| --- | --- |

—

7 ir 74 pakeitimai buvo pakeisti 13 konstatuojamojoje dalyje, kurioje nėra tiksliai nurodyta viena konkreti data, tačiau aiškiai patvirtinta mintis, kad reikalinga galutinė pašto paslaugų vidaus rinkos suformavimo data.

| — | 11 pakeitimas, Tarybos manymu, yra nereikalingas, nes į jį pakankamai atsižvelgta 14 ir 18 konstatuojamosiose dalyse. |
| --- | --- |

—

11 pakeitimas, Tarybos manymu, yra nereikalingas, nes į jį pakankamai atsižvelgta 14 ir 18 konstatuojamosiose dalyse.

| — | 13 pakeitimas nebuvo priimtas visas, nes jo dalis dėl savo normatyvinio pobūdžio buvo palaikyta netinkama konstatuojamajai daliai, ir į ją geriau atsižvelgta 1 straipsnyje (18 punktas). |
| --- | --- |

—

13 pakeitimas nebuvo priimtas visas, nes jo dalis dėl savo normatyvinio pobūdžio buvo palaikyta netinkama konstatuojamajai daliai, ir į ją geriau atsižvelgta 1 straipsnyje (18 punktas).

| — | 15 pakeitimas įtrauktas į platesnę „naudotojo“ apibrėžtį (1 straipsnio 2 punktas). |
| --- | --- |

—

15 pakeitimas įtrauktas į platesnę „naudotojo“ apibrėžtį (1 straipsnio 2 punktas).

| — | Į 19 pakeitimą atsižvelgta bendrosios pozicijos pagrindinėse nuostatose; tai akivaizdu visų pirma skaitant kartu iš dalies keičiantį 2 straipsnį ir 13 konstatuojamąją dalį. |
| --- | --- |

—

Į 19 pakeitimą atsižvelgta bendrosios pozicijos pagrindinėse nuostatose; tai akivaizdu visų pirma skaitant kartu iš dalies keičiantį 2 straipsnį ir 13 konstatuojamąją dalį.

| — | Labai atsižvelgta į 22 pakeitimą ir tuo tikslu į bendrąją poziciją įrašytas naujas konkretus straipsnis (1 straipsnio 23 punktas). |
| --- | --- |

—

Labai atsižvelgta į 22 pakeitimą ir tuo tikslu į bendrąją poziciją įrašytas naujas konkretus straipsnis (1 straipsnio 23 punktas).

| — | 24 pakeitimas, Tarybos manymu, yra nereikalingas, nes tas klausimas aptariamas universaliųjų paslaugų taikymo sritį reglamentuojančiais bendraisiais principais (pastaba: Komisija taip pat padarys atitinkamą pareiškimą dėl Tarybos bendrosios pozicijos). |
| --- | --- |

—

24 pakeitimas, Tarybos manymu, yra nereikalingas, nes tas klausimas aptariamas universaliųjų paslaugų taikymo sritį reglamentuojančiais bendraisiais principais (pastaba: Komisija taip pat padarys atitinkamą pareiškimą dėl Tarybos bendrosios pozicijos).

| — | 26 pakeitimas: Taryba mano, jog tikslingiausia būtų šį pakeitimą įtraukti į pagrindines nuostatas tam, kad jis turėtų tam tikrą teisinį poveikį; todėl į šią idėją atsižvelgta 12 straipsnyje (1 straipsnio 14 punktas). |
| --- | --- |

—

26 pakeitimas: Taryba mano, jog tikslingiausia būtų šį pakeitimą įtraukti į pagrindines nuostatas tam, kad jis turėtų tam tikrą teisinį poveikį; todėl į šią idėją atsižvelgta 12 straipsnyje (1 straipsnio 14 punktas).

| — | 27 pakeitimas, Tarybos manymu, yra pernelyg išsamus ir norminantis; tuo tarpu 12 straipsnio nuostatose pateikiami visi būtini paaiškinimai dėl kainų lankstumą pateisinančių sąlygų ir su viešuoju interesu susijusių motyvų, pagrindžiančių vienodus tarifus; 38 konstatuojamojoje dalyje pateikiami reikšmingi pastarąjį aspektą iliustruojantys pavyzdžiai. |
| --- | --- |

—

27 pakeitimas, Tarybos manymu, yra pernelyg išsamus ir norminantis; tuo tarpu 12 straipsnio nuostatose pateikiami visi būtini paaiškinimai dėl kainų lankstumą pateisinančių sąlygų ir su viešuoju interesu susijusių motyvų, pagrindžiančių vienodus tarifus; 38 konstatuojamojoje dalyje pateikiami reikšmingi pastarąjį aspektą iliustruojantys pavyzdžiai.

| — | Į 29 pakeitimą nebuvo atsižvelgta, nes išbrauktas bendras pareiškimas turėtų galioti iki visiško rinkos atvėrimo proceso pabaigos. Tačiau Taryba pritarė susijusiam 30 Europos Parlamento pakeitimui. |
| --- | --- |

—

Į 29 pakeitimą nebuvo atsižvelgta, nes išbrauktas bendras pareiškimas turėtų galioti iki visiško rinkos atvėrimo proceso pabaigos. Tačiau Taryba pritarė susijusiam 30 Europos Parlamento pakeitimui.

| — | 31 pakeitimas buvo pritaikytas prie 1 straipsnyje išdėstytų bendrųjų principų (18 punktas). |
| --- | --- |

—

31 pakeitimas buvo pritaikytas prie 1 straipsnyje išdėstytų bendrųjų principų (18 punktas).

| — | 32 pakeitimo atveju Taryba ir toliau laikosi savo nuomonės dėl Pašto komiteto sudėties. |
| --- | --- |

—

32 pakeitimo atveju Taryba ir toliau laikosi savo nuomonės dėl Pašto komiteto sudėties.

| — | 33 pakeitimo atveju Taryba remia Komisijos pasiūlymą ir mano, kad nacionalinių reguliavimo institucijų, kitų reguliavimo organų ir Komisijos bendradarbiavimas turi būti vykdomas laikantis 22 straipsnyje išdėstytų konkrečių sąlygų (1 straipsnio 20 punktas). |
| --- | --- |

—

33 pakeitimo atveju Taryba remia Komisijos pasiūlymą ir mano, kad nacionalinių reguliavimo institucijų, kitų reguliavimo organų ir Komisijos bendradarbiavimas turi būti vykdomas laikantis 22 straipsnyje išdėstytų konkrečių sąlygų (1 straipsnio 20 punktas).

| | Straipsniai:







  — | 41 ir 66 pakeitimų atveju Taryba palaiko nuoseklų požiūrį į universaliųjų paslaugų finansavimą; Komisijos pasiūlymo tekstas buvo gerokai patobulintas siekiant geriau atsižvelgti į skirtingas priemones ir būdus, kaip garantuoti nuolatinį paslaugų teikimą. Be to, naujame I priede, skirtame grynųjų sąnaudų apskaičiavimui, pateikiamas orientacinis bendras pagrindas. Kaip nurodyta 26 konstatuojamojoje dalyje, valstybės narės gali pateikti Komisijai savo finansavimo planus. |
| --- | --- | --- |

Straipsniai:

—

41 ir 66 pakeitimų atveju Taryba palaiko nuoseklų požiūrį į universaliųjų paslaugų finansavimą; Komisijos pasiūlymo tekstas buvo gerokai patobulintas siekiant geriau atsižvelgti į skirtingas priemones ir būdus, kaip garantuoti nuolatinį paslaugų teikimą. Be to, naujame I priede, skirtame grynųjų sąnaudų apskaičiavimui, pateikiamas orientacinis bendras pagrindas. Kaip nurodyta 26 konstatuojamojoje dalyje, valstybės narės gali pateikti Komisijai savo finansavimo planus.

| — | Remiantis 62 ir 64 pakeitimais iš dalies keičiančios direktyvos 3 straipsnyje išdėstyta leidžianti nukrypti nuostata; tačiau bendra ir besąlygiška leidžianti nukrypti nuostata, taikoma visoms valstybėms narėms, įstojusioms į ES po to, kai įsigaliojo pastaroji Pašto direktyva 2002/39/EB, buvo pakeista tiksliu sąrašu, į kurį įtrauktos valstybės narės, aiškiai pateikusios prašymą dėl tokios leidžiančios nukrypti nuostatos. |
| --- | --- |

—

Remiantis 62 ir 64 pakeitimais iš dalies keičiančios direktyvos 3 straipsnyje išdėstyta leidžianti nukrypti nuostata; tačiau bendra ir besąlygiška leidžianti nukrypti nuostata, taikoma visoms valstybėms narėms, įstojusioms į ES po to, kai įsigaliojo pastaroji Pašto direktyva 2002/39/EB, buvo pakeista tiksliu sąrašu, į kurį įtrauktos valstybės narės, aiškiai pateikusios prašymą dėl tokios leidžiančios nukrypti nuostatos.

| — | Dėl 43 pakeitimo Taryboje buvo pareikštas susirūpinimas ir skeptiška nuomonė, todėl Taryba susitarė išsaugoti nepakeistą galiojančios direktyvos tekstą remdamasi dar ir tuo, kad pagal ją vykdoma praktika kol kas nebuvo suabejota. |
| --- | --- |

—

Dėl 43 pakeitimo Taryboje buvo pareikštas susirūpinimas ir skeptiška nuomonė, todėl Taryba susitarė išsaugoti nepakeistą galiojančios direktyvos tekstą remdamasi dar ir tuo, kad pagal ją vykdoma praktika kol kas nebuvo suabejota.

| — | Taryba nuodugniai išnagrinėjo 44 ir 81 pakeitimus ir performulavo straipsnį, skirtą leidimų išdavimo klausimams, siekdama panaikinti visas kliūtis, trukdančias teikti pašto paslaugas. Taryba susitarė išsaugoti galiojančias nuostatas dėl tikslių nuorodų į paslaugas, priklausančias universaliųjų paslaugų taikymo sričiai, ir Komisija dėl to padarė pareiškimą. Be to, turi būti pažymėta, kad į darbo sąlygų laikymosi klausimą atitinkamai atsižvelgta kitose bendrosios pozicijos dalyse (kaip pateikta 2 dalies a punkto vi papunktyje). |
| --- | --- |

—

Taryba nuodugniai išnagrinėjo 44 ir 81 pakeitimus ir performulavo straipsnį, skirtą leidimų išdavimo klausimams, siekdama panaikinti visas kliūtis, trukdančias teikti pašto paslaugas. Taryba susitarė išsaugoti galiojančias nuostatas dėl tikslių nuorodų į paslaugas, priklausančias universaliųjų paslaugų taikymo sričiai, ir Komisija dėl to padarė pareiškimą. Be to, turi būti pažymėta, kad į darbo sąlygų laikymosi klausimą atitinkamai atsižvelgta kitose bendrosios pozicijos dalyse (kaip pateikta 2 dalies a punkto vi papunktyje).

| — | Šiuo metu į 46 pakeitimą iš dalies atsižvelgiama 35 konstatuojamojoje dalyje ir iš dalies — 1 straipsnyje (13 punktas). |
| --- | --- |

—

Šiuo metu į 46 pakeitimą iš dalies atsižvelgiama 35 konstatuojamojoje dalyje ir iš dalies — 1 straipsnyje (13 punktas).

| — | 51 pakeitimas, Tarybos manymu, yra nereikalinga nuoroda į kitą tos pačios direktyvos iš dalies keičiančią nuostatą. |
| --- | --- |

—

51 pakeitimas, Tarybos manymu, yra nereikalinga nuoroda į kitą tos pačios direktyvos iš dalies keičiančią nuostatą.

| — | Taryba nepritarė 54 pakeitimui, nes jis nesusijęs su šios iš dalies keičiančios direktyvos taikymo sritimi ir neatitinka subsidiarumo principo. |
| --- | --- |

—

Taryba nepritarė 54 pakeitimui, nes jis nesusijęs su šios iš dalies keičiančios direktyvos taikymo sritimi ir neatitinka subsidiarumo principo.

| — | Taryba pritarė 56 pakeitimui, nors susitarė, kad pirmoji ataskaita turi būti pateikiama ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d. (vietoj 2011 m. gruodžio 31 d.) tam, kad joje būtų nuodugniai peržiūrėta, kaip direktyva įgyvendinama visose valstybėse narėse, įskaitant tas, kurioms yra naudingas įgyvendinimo atidėjimas iki 2012 m. pabaigos. |
| --- | --- |

—

Taryba pritarė 56 pakeitimui, nors susitarė, kad pirmoji ataskaita turi būti pateikiama ne vėliau kaip 2013 m. gruodžio 31 d. (vietoj 2011 m. gruodžio 31 d.) tam, kad joje būtų nuodugniai peržiūrėta, kaip direktyva įgyvendinama visose valstybėse narėse, įskaitant tas, kurioms yra naudingas įgyvendinimo atidėjimas iki 2012 m. pabaigos.

| — | Į 57 pakeitimą atsižvelgta 1 straipsnyje (22 punktas); Komisija savo reguliarioje ataskaitoje pateiks nuodugnią užimtumo tendencijų pašto paslaugų sektoriuje ataskaitą. |
| --- | --- |

—

Į 57 pakeitimą atsižvelgta 1 straipsnyje (22 punktas); Komisija savo reguliarioje ataskaitoje pateiks nuodugnią užimtumo tendencijų pašto paslaugų sektoriuje ataskaitą.

| — | Į 58 pakeitimo tikslą buvo atidžiai atsižvelgta Tarybos bendrojoje pozicijoje (1 straipsnis (23 punktas)); tačiau neatsižvelgta į laiko apribojimus, nes Komisijos pagalba įgyvendinant direktyvą turi būti laikoma bendro pobūdžio užduotimi, nuolat vykdoma per visą direktyvos įgyvendinimo laikotarpį. Be to, Taryba labai remia nuomonę, kad neturėtų būti privaloma visoms valstybėms narėms pateikti Komisijai jų finansavimo planus (26 konstatuojamoji dalis). |
| --- | --- |

—

Į 58 pakeitimo tikslą buvo atidžiai atsižvelgta Tarybos bendrojoje pozicijoje (1 straipsnis (23 punktas)); tačiau neatsižvelgta į laiko apribojimus, nes Komisijos pagalba įgyvendinant direktyvą turi būti laikoma bendro pobūdžio užduotimi, nuolat vykdoma per visą direktyvos įgyvendinimo laikotarpį. Be to, Taryba labai remia nuomonę, kad neturėtų būti privaloma visoms valstybėms narėms pateikti Komisijai jų finansavimo planus (26 konstatuojamoji dalis).

| — | Galiausiai 59 pakeitimas jau neatitinka visuotinio perkėlimo į nacionalinę teisę tvarkaraščio, išdėstyto bendrojoje pozicijoje. |
| --- | --- |

—

Galiausiai 59 pakeitimas jau neatitinka visuotinio perkėlimo į nacionalinę teisę tvarkaraščio, išdėstyto bendrojoje pozicijoje.

IV.   IŠVADOS

Bendrojoje pozicijoje plačiai ir išsamiai remiamasi Europos Parlamento pirmuoju svarstymu pateikta nuomone ir atspindima visuotinė pusiausvyra, kurios buvo pasiekta neoficialiose Europos Parlamento, Tarybos ir Komisijos derybose siekiant kuo greičiau sudaryti susitarimą antrojo svarstymo Europos Parlamente etape. Tekste išlaikomas Komisijos pasiūlytas (ir paremtas galiojančia Direktyva 97/67/EB su pataisymais) požiūris ir teisinė struktūra siekiant pritaikyti pašto paslaugų sektoriaus reglamentavimą prie naujų sąlygų, kurios atsiras visiškai suformavus vidaus rinką iki 2010 m. pabaigos. Jame tam tikram skaičiui valstybių narių suteikiama galimybė pateikti prašymą dėl leidžiančios nukrypti nuostatos (vėliausiai iki 2012 m. gruodžio 31 d.), susijusios su naujos direktyvos įgyvendinimo data, tam, kad būtų patenkinti struktūriniai jų nacionalinių pašto paslaugų rinkų poreikiai.

Tokiomis aplinkybėmis buvo pateikti svarbūs paaiškinimai ir atlikti pakartotiniai patikslinimai, visų pirma susiję su atitinkamomis pasiūlyme pateikiamomis apibrėžtimis, universaliųjų paslaugų teikimo garantijomis, įskaitant jų finansavimą, su leidimų išdavimo tvarka, nacionalinių valdžios institucijų vaidmeniu ir informacija, teikiama visų pašto paslaugų teikėjų.

Taryba tikisi, kad Europos Parlamentas patvirtins savo pritarimą bendrajai pozicijai siekiant kuo greičiau priimti šią direktyvą.

---

(1)  COM (2006) 594 galutinis, OJ C ...

(2)  OL C 168, 2007 7 20, p. 74.

OL C 197, 2007 8 24, p. 37.

(3)  27 straipsnyje nustatyta, kad galiojančios direktyvos nuostatos yra taikomos iki 2008 m. gruodžio 31 d., jeigu nėra nuspręsta kitaip.

(4)  2002 m. kovo 7 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva 2002/22/EB dėl universaliųjų paslaugų ir paslaugų gavėjų teisių, susijusių su elektroninių ryšių tinklais ir paslaugomis (OL L 108, 2002 4 24, p. 51 (73)).

---