# Euroopa Liidu C 307E/2007

| | ISSN 1725-5171 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 307E |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 50. köide18. detsember 2007 |

ISSN 1725-5171

Euroopa Liidu

Teataja

C 307E

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

50. köide18. detsember 2007

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | III   Ettevalmistavad aktid |
| | NÕUKOGU |
| 2007/C 307E/01 | Nõukogu 15. oktoobri 2007. aasta ühine seisukoht (EÜ) nr 18/2007, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (
  1
  ) | 1 |
| 2007/C 307E/02 | Nõukogu 8. novembri 2007. aasta ühine seisukoht (EÜ) nr 19/2007, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega | 22 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

III   Ettevalmistavad aktid

NÕUKOGU

2007/C 307E/01

Nõukogu 15. oktoobri 2007. aasta ühine seisukoht (EÜ) nr 18/2007, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise kohta (
  1
  )

1

1

2007/C 307E/02

Nõukogu 8. novembri 2007. aasta ühine seisukoht (EÜ) nr 19/2007, vastavalt Euroopa Ühenduse asutamislepingu artiklile 251, eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega

22

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

III Ettevalmistavad aktid

NÕUKOGU

| 18.12.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 307/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.12.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 307/1

---

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 18/2007,

15. oktoober 2007,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... direktiiv 2007/.../EÜ, millega muudetakse nõukogu direktiivi 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide koordineerimise kohta

(EMPs kohaldatav tekst)

(2007/C 307 E/01)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2 ja artiklit 55,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3),

ning arvestades järgmist:

| (1) | Nõukogu direktiiviga 89/552/EMÜ (4) koordineeritakse teleringhäälingutegevust käsitlevaid liikmesriikide teatavaid õigus- ja haldusnorme. Uued tehnoloogiad audiovisuaalmeedia teenuste edastamisel nõuavad õigusliku raamistiku kohandamist, et võtta arvesse struktuurimuutuste, info- ja sidetehnoloogiate (IST) leviku ja tehnoloogilise arengu mõju ärimudelitele, eriti kommertsringhäälingu rahastamisele, ning tagada Euroopa infotehnoloogiale ning meediatööstusele ja -teenustele optimaalsed konkurentsitingimused ning õiguskindlus, samuti kultuuriline ja keeleline mitmekesisus. |
| --- | --- |

(1)

Nõukogu direktiiviga 89/552/EMÜ (4) koordineeritakse teleringhäälingutegevust käsitlevaid liikmesriikide teatavaid õigus- ja haldusnorme. Uued tehnoloogiad audiovisuaalmeedia teenuste edastamisel nõuavad õigusliku raamistiku kohandamist, et võtta arvesse struktuurimuutuste, info- ja sidetehnoloogiate (IST) leviku ja tehnoloogilise arengu mõju ärimudelitele, eriti kommertsringhäälingu rahastamisele, ning tagada Euroopa infotehnoloogiale ning meediatööstusele ja -teenustele optimaalsed konkurentsitingimused ning õiguskindlus, samuti kultuuriline ja keeleline mitmekesisus.

| (2) | Teleringhäälingutegevust käsitlevaid liikmesriikide õigus- ja haldusnorme juba koordineeritakse direktiiviga 89/552/EMÜ, samas kui selliste tegevuste nagu tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste suhtes kohaldatavates eeskirjades esineb lahknevusi, millest mõned võivad tõkestada nende teenuste vaba liikumist Euroopa Ühenduses ja põhjustada konkurentsimoonutusi siseturul. |
| --- | --- |

(2)

Teleringhäälingutegevust käsitlevaid liikmesriikide õigus- ja haldusnorme juba koordineeritakse direktiiviga 89/552/EMÜ, samas kui selliste tegevuste nagu tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste suhtes kohaldatavates eeskirjades esineb lahknevusi, millest mõned võivad tõkestada nende teenuste vaba liikumist Euroopa Ühenduses ja põhjustada konkurentsimoonutusi siseturul.

| (3) | Audiovisuaalmeedia teenused on nii kultuuri- kui ka majandusteenused. Nende kasvav tähtsus ühiskonnale, demokraatiale — eriti teabevabaduse, arvamuste paljususe ja meedia pluralismi tagamisel — haridusele ja kultuurile õigustab nende teenuste suhtes erieeskirjade kohaldamist. |
| --- | --- |

(3)

Audiovisuaalmeedia teenused on nii kultuuri- kui ka majandusteenused. Nende kasvav tähtsus ühiskonnale, demokraatiale — eriti teabevabaduse, arvamuste paljususe ja meedia pluralismi tagamisel — haridusele ja kultuurile õigustab nende teenuste suhtes erieeskirjade kohaldamist.

| (4) | Asutamislepingu artikli 151 lõikes 4 nõutakse, et ühendus võtaks asutamislepingu teiste sätete kohaselt tegutsedes arvesse kultuuriaspekte, eriti selleks, et austada ja edendada kultuuride mitmekesisust. |
| --- | --- |

(4)

Asutamislepingu artikli 151 lõikes 4 nõutakse, et ühendus võtaks asutamislepingu teiste sätete kohaselt tegutsedes arvesse kultuuriaspekte, eriti selleks, et austada ja edendada kultuuride mitmekesisust.

| (5) | Euroopa Parlamendi 1. detsembri 2005. aasta (5) ja 4. aprilli 2006. aasta (6) resolutsioonides Doha vooru ja WTO ministrite konverentsi kohta nõudis Euroopa Parlament, et põhilised avalikud teenused, nagu audiovisuaalteenused, arvataks GATSi läbirääkimiste raames liberaliseerimisest välja. Oma 27. aprilli 2006. aasta seisukohas (7) toetas Euroopa Parlament UNESCO kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise konventsiooni, mis märgib eelkõige, et „kultuuriüritused, kultuurikaubad ja -teenused on nii majandusliku kui ka kultuurilise iseloomuga, sest nad on identiteedi, väärtuste ja tähenduse kandjad ning seepärast ei tohi neid käsitleda, nagu oleks neil üksnes kommertslik väärtus”. Nõukogu 18. mai 2006. aasta otsusega kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise konventsiooni sõlmimise kohta (8) kiideti UNESCO konventsioon ühenduse nimel heaks. Konventsioon jõustus 18. märtsil 2007. Käesolevas direktiivis austatakse konventsiooni põhimõtteid. |
| --- | --- |

(5)

Euroopa Parlamendi 1. detsembri 2005. aasta (5) ja 4. aprilli 2006. aasta (6) resolutsioonides Doha vooru ja WTO ministrite konverentsi kohta nõudis Euroopa Parlament, et põhilised avalikud teenused, nagu audiovisuaalteenused, arvataks GATSi läbirääkimiste raames liberaliseerimisest välja. Oma 27. aprilli 2006. aasta seisukohas (7) toetas Euroopa Parlament UNESCO kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise konventsiooni, mis märgib eelkõige, et „kultuuriüritused, kultuurikaubad ja -teenused on nii majandusliku kui ka kultuurilise iseloomuga, sest nad on identiteedi, väärtuste ja tähenduse kandjad ning seepärast ei tohi neid käsitleda, nagu oleks neil üksnes kommertslik väärtus”. Nõukogu 18. mai 2006. aasta otsusega kultuuri väljendusvormide mitmekesisuse kaitse ja edendamise konventsiooni sõlmimise kohta (8) kiideti UNESCO konventsioon ühenduse nimel heaks. Konventsioon jõustus 18. märtsil 2007. Käesolevas direktiivis austatakse konventsiooni põhimõtteid.

| (6) | Traditsioonilised audiovisuaalmeedia teenused, nagu televisioon, ja uued tellitavad audiovisuaalmeedia teenused pakuvad ühenduses olulisi tööhõivevõimalusi, eriti väikestes ja keskmise suurusega ettevõtjates, ning stimuleerivad majanduskasvu ja investeeringuid. Pidades silmas võrdsete konkurentsivõimaluste ja tõelise Euroopa audiovisuaalmeedia teenuste turu olulisust, tuleks järgida siseturu peamisi põhimõtteid, nagu vaba konkurents ja võrdne kohtlemine, et tagada audiovisuaalmeedia teenuste turgude läbipaistvus ja prognoositavus ning alandada tõkkeid turuletulekuks. |
| --- | --- |

(6)

Traditsioonilised audiovisuaalmeedia teenused, nagu televisioon, ja uued tellitavad audiovisuaalmeedia teenused pakuvad ühenduses olulisi tööhõivevõimalusi, eriti väikestes ja keskmise suurusega ettevõtjates, ning stimuleerivad majanduskasvu ja investeeringuid. Pidades silmas võrdsete konkurentsivõimaluste ja tõelise Euroopa audiovisuaalmeedia teenuste turu olulisust, tuleks järgida siseturu peamisi põhimõtteid, nagu vaba konkurents ja võrdne kohtlemine, et tagada audiovisuaalmeedia teenuste turgude läbipaistvus ja prognoositavus ning alandada tõkkeid turuletulekuks.

| (7) | Euroopa audiovisuaalmeedia teenuseid osutavate äriühingute suhtes valitseb õiguslik ebakindlus ja ebavõrdne olukord, arvestades õiguslikku režiimi, mis reguleerib uusi tellitavaid audiovisuaalmeedia teenuseid. Seega, et vältida konkurentsimoonutusi, suurendada õiguskindlust ning aidata kaasa siseturu väljakujundamisele ja ühtse inforuumi loomisele, on vaja kohaldada kõigi audiovisuaalmeedia teenuste, nii teleringhäälingu (s.t lineaarsete audiovisuaalmeedia teenuste) kui ka tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste (s.t mittelineaarsete audiovisuaalmeedia teenuste) suhtes vähemalt teatud põhireegleid koordineeritult. Direktiivi 89/552/EMÜ peamised põhimõtted, nimelt päritoluriigi põhimõte ja ühised miinimumnormid, on end õigustanud, mistõttu tuleks need säilitada. |
| --- | --- |

(7)

Euroopa audiovisuaalmeedia teenuseid osutavate äriühingute suhtes valitseb õiguslik ebakindlus ja ebavõrdne olukord, arvestades õiguslikku režiimi, mis reguleerib uusi tellitavaid audiovisuaalmeedia teenuseid. Seega, et vältida konkurentsimoonutusi, suurendada õiguskindlust ning aidata kaasa siseturu väljakujundamisele ja ühtse inforuumi loomisele, on vaja kohaldada kõigi audiovisuaalmeedia teenuste, nii teleringhäälingu (s.t lineaarsete audiovisuaalmeedia teenuste) kui ka tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste (s.t mittelineaarsete audiovisuaalmeedia teenuste) suhtes vähemalt teatud põhireegleid koordineeritult. Direktiivi 89/552/EMÜ peamised põhimõtted, nimelt päritoluriigi põhimõte ja ühised miinimumnormid, on end õigustanud, mistõttu tuleks need säilitada.

| (8) | 15. detsembril 2003. võttis komisjon vastu teatise Euroopa audiovisuaalpoliitika õigusliku reguleerimise tuleviku kohta, milles ta rõhutab, et kõnealuse sektori regulatiivne poliitika peab nüüd ja edaspidi kaitsma teatavaid avalikke huve, näiteks kultuurilist mitmekesisust, õigust teabele, meediapluralismi, alaealiste kaitset ja tarbijakaitset ning tõhustada avalikkuse teadlikkust ja meediakirjaoskust. |
| --- | --- |

(8)

15. detsembril 2003. võttis komisjon vastu teatise Euroopa audiovisuaalpoliitika õigusliku reguleerimise tuleviku kohta, milles ta rõhutab, et kõnealuse sektori regulatiivne poliitika peab nüüd ja edaspidi kaitsma teatavaid avalikke huve, näiteks kultuurilist mitmekesisust, õigust teabele, meediapluralismi, alaealiste kaitset ja tarbijakaitset ning tõhustada avalikkuse teadlikkust ja meediakirjaoskust.

| (9) | Nõukogu ja nõukogus 25. jaanuaril 1999. aastal kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate resolutsioonis avalik-õigusliku ringhäälingu kohta (9) kinnitati, et avalik-õigusliku ringhäälingu missiooni täitmisel peab ringhääling saama kasu tehnoloogia arengust. Era- ja avalik-õiguslike audiovisuaalmeedia teenuste osutajate kooseksisteerimine on Euroopa audiovisuaalmeedia turule iseloomulik tunnusjoon. |
| --- | --- |

(9)

Nõukogu ja nõukogus 25. jaanuaril 1999. aastal kokku tulnud liikmesriikide valitsuste esindajate resolutsioonis avalik-õigusliku ringhäälingu kohta (9) kinnitati, et avalik-õigusliku ringhäälingu missiooni täitmisel peab ringhääling saama kasu tehnoloogia arengust. Era- ja avalik-õiguslike audiovisuaalmeedia teenuste osutajate kooseksisteerimine on Euroopa audiovisuaalmeedia turule iseloomulik tunnusjoon.

| (10) | Komisjon võttis vastu algatuse „i2010: Euroopa infoühiskond”, et soodustada majanduskasvu ja töökohtade loomist infoühiskonna ja meediaga seotud valdkondades. See on igakülgne strateegia, mis on mõeldud Euroopa infosisu tootmise, digitaalmajanduse arengu ja IST kasutuselevõtu soodustamiseks infoühiskonna teenuste ja meediateenuste, võrkude ja seadmete lähenemise taustal, tänapäevastades ja rakendades kõiki ELi poliitika vahendeid: õigusakte, teadusuuringuid ja partnerlust tööstusharuga. Komisjon on pühendunud infoühiskonna teenuste ja meediateenuste sidusa sisetururaamistiku loomisele, tänapäevastades audiovisuaalteenuste õiguslikku raamistikku, alustades komisjoni 2005. aasta ettepanekuga piirideta televisiooni direktiivi ajakohastamise kohta ning selle muutmise kohta audiovisuaalmeedia teenuste direktiiviks. Põhimõtteliselt saavutatakse algatuse i2010 eesmärk, võimaldades tööstusharudel kasvada üksnes vajaliku reguleerimise juures ning võimaldades väikestel alustavatel ettevõtetel — mis on tuleviku rikkuse ja töökohtade loojad — areneda, tegeleda innovatsiooniga ja luua töökohti vabal turul. |
| --- | --- |

(10)

Komisjon võttis vastu algatuse „i2010: Euroopa infoühiskond”, et soodustada majanduskasvu ja töökohtade loomist infoühiskonna ja meediaga seotud valdkondades. See on igakülgne strateegia, mis on mõeldud Euroopa infosisu tootmise, digitaalmajanduse arengu ja IST kasutuselevõtu soodustamiseks infoühiskonna teenuste ja meediateenuste, võrkude ja seadmete lähenemise taustal, tänapäevastades ja rakendades kõiki ELi poliitika vahendeid: õigusakte, teadusuuringuid ja partnerlust tööstusharuga. Komisjon on pühendunud infoühiskonna teenuste ja meediateenuste sidusa sisetururaamistiku loomisele, tänapäevastades audiovisuaalteenuste õiguslikku raamistikku, alustades komisjoni 2005. aasta ettepanekuga piirideta televisiooni direktiivi ajakohastamise kohta ning selle muutmise kohta audiovisuaalmeedia teenuste direktiiviks. Põhimõtteliselt saavutatakse algatuse i2010 eesmärk, võimaldades tööstusharudel kasvada üksnes vajaliku reguleerimise juures ning võimaldades väikestel alustavatel ettevõtetel — mis on tuleviku rikkuse ja töökohtade loojad — areneda, tegeleda innovatsiooniga ja luua töökohti vabal turul.

| (11) | Euroopa Parlament võttis 4. septembril 2003. aastal (10), 22. aprillil 2004. aastal (11) ja 6. septembril 2005. aastal (12) vastu resolutsioonid, mis kutsusid üles kohandama direktiivi 89/552/EMÜ vastavalt struktuurimuutustele ja tehnoloogia arengule, järgides samas täiel määral selle aluspõhimõtteid, mis jäävad edasi kehtima. Lisaks toetas see põhimõtteliselt üldist lähenemisviisi, mille aluseks on kõigi audiovisuaalmeedia teenuste põhieeskirjad ja teleringhäälingu teenuste lisaeeskirjad. |
| --- | --- |

(11)

Euroopa Parlament võttis 4. septembril 2003. aastal (10), 22. aprillil 2004. aastal (11) ja 6. septembril 2005. aastal (12) vastu resolutsioonid, mis kutsusid üles kohandama direktiivi 89/552/EMÜ vastavalt struktuurimuutustele ja tehnoloogia arengule, järgides samas täiel määral selle aluspõhimõtteid, mis jäävad edasi kehtima. Lisaks toetas see põhimõtteliselt üldist lähenemisviisi, mille aluseks on kõigi audiovisuaalmeedia teenuste põhieeskirjad ja teleringhäälingu teenuste lisaeeskirjad.

| (12) | Käesolev direktiiviga tõhustatakse põhiõiguste täitmist ja see on täielikult kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, (13) eriti selle artiklis 11 tunnustatud põhimõtetega. Selles osas ei takista käesolev direktiiv liikmesriikidel mingil moel kohaldamast oma riigiõiguslikke norme, mis on seotud ajakirjandusvabaduse ja sõnavabadusega meedias. |
| --- | --- |

(12)

Käesolev direktiiviga tõhustatakse põhiõiguste täitmist ja see on täielikult kooskõlas Euroopa Liidu põhiõiguste hartas, (13) eriti selle artiklis 11 tunnustatud põhimõtetega. Selles osas ei takista käesolev direktiiv liikmesriikidel mingil moel kohaldamast oma riigiõiguslikke norme, mis on seotud ajakirjandusvabaduse ja sõnavabadusega meedias.

| (13) | Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord) (14) kohaldamisest tulenevaid liikmesriikide kohustusi. Seetõttu tuleks kavandatavate siseriiklike meetmete suhtes, mida rakendatakse tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste suhtes, mis on rangemad või üksikasjalikumad kui need, mille puhul tuleks käesolev direktiiv lihtsalt üle võtta, kohaldada direktiivi 98/34/EÜ artikliga 8 kehtestatud protseduurilisi kohustusi. |
| --- | --- |

(13)

Käesolev direktiiv ei tohiks mõjutada Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. juuni 1998. aasta direktiivi 98/34/EÜ (millega nähakse ette tehnilistest standarditest ja eeskirjadest ning infoühiskonna teenuste eeskirjadest teatamise kord) (14) kohaldamisest tulenevaid liikmesriikide kohustusi. Seetõttu tuleks kavandatavate siseriiklike meetmete suhtes, mida rakendatakse tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste suhtes, mis on rangemad või üksikasjalikumad kui need, mille puhul tuleks käesolev direktiiv lihtsalt üle võtta, kohaldada direktiivi 98/34/EÜ artikliga 8 kehtestatud protseduurilisi kohustusi.

| (14) | Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv)) (15) artikli 1 lõikele 3 ei piirata ühenduse tasandil või siseriiklikul tasandil võetud meetmeid, mille eesmärk on saavutada üldist huvi pakkuvaid eesmärke, eelkõige seoses sisu reguleerimise ja audiovisuaalpoliitikaga. |
| --- | --- |

(14)

Vastavalt Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/21/EÜ (elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste ühise reguleeriva raamistiku kohta (raamdirektiiv)) (15) artikli 1 lõikele 3 ei piirata ühenduse tasandil või siseriiklikul tasandil võetud meetmeid, mille eesmärk on saavutada üldist huvi pakkuvaid eesmärke, eelkõige seoses sisu reguleerimise ja audiovisuaalpoliitikaga.

| (15) | Käesoleva direktiivi ükski säte ei tohiks nõuda ega ärgitada liikmesriike kehtestama uusi süsteeme mis tahes audiovisuaalmeedia teenuse tüübi litsentsimiseks või halduslubade andmiseks. |
| --- | --- |

(15)

Käesoleva direktiivi ükski säte ei tohiks nõuda ega ärgitada liikmesriike kehtestama uusi süsteeme mis tahes audiovisuaalmeedia teenuse tüübi litsentsimiseks või halduslubade andmiseks.

| (16) | Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks mõiste „audiovisuaalmeedia teenused” hõlmama üksnes kas teleringhäälingu teenuseid või tellitavaid audiovisuaalse massimeedia teenuseid ehk neid, mis on mõeldud vastuvõtmiseks elanikkonna märkimisväärselt suure osa poolt ja millel on neile selge mõju. Selle kohaldamisala peaks piirduma asutamislepingus määratletud teenustega ja peaks seega hõlmama kõiki majandustegevuse vorme, sealhulgas avalikku teenust pakkuvad ettevõtjad, kuid ei hõlma tegevusi, mis on eelkõige mittemajanduslikud ja mis ei konkureeri teleringhäälinguga, näiteks isiklikke veebilehti ja teenuseid, mis koosnevad erakasutajate poolt huviringkondade hulgas jagamiseks ja vahetamiseks loodud audiovisuaalse sisu esitamisest või levitamisest. |
| --- | --- |

(16)

Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks mõiste „audiovisuaalmeedia teenused” hõlmama üksnes kas teleringhäälingu teenuseid või tellitavaid audiovisuaalse massimeedia teenuseid ehk neid, mis on mõeldud vastuvõtmiseks elanikkonna märkimisväärselt suure osa poolt ja millel on neile selge mõju. Selle kohaldamisala peaks piirduma asutamislepingus määratletud teenustega ja peaks seega hõlmama kõiki majandustegevuse vorme, sealhulgas avalikku teenust pakkuvad ettevõtjad, kuid ei hõlma tegevusi, mis on eelkõige mittemajanduslikud ja mis ei konkureeri teleringhäälinguga, näiteks isiklikke veebilehti ja teenuseid, mis koosnevad erakasutajate poolt huviringkondade hulgas jagamiseks ja vahetamiseks loodud audiovisuaalse sisu esitamisest või levitamisest.

| (17) | Tellitavatele audiovisuaalmeedia teenustele on iseloomulik, et nad on „televisioonilaadsed”, s.t nad konkureerivad sama vaatajaskonna pärast, mis on teleülekannetel, ning nimetatud teenuse kättesaadavuse laad ja vahendid annavad kasutajale põhjuse eeldada, et neile on tagatud regulatiivne kaitse käesoleva direktiivi kohaldamisala piirides. Eeltoodu valguses ja selleks, et vältida erinevusi vaba liikumise ja konkurentsi osas, tuleks mõistet „saade” tõlgendada dünaamiliselt, võttes arvesse teleringhäälingu arengut. |
| --- | --- |

(17)

Tellitavatele audiovisuaalmeedia teenustele on iseloomulik, et nad on „televisioonilaadsed”, s.t nad konkureerivad sama vaatajaskonna pärast, mis on teleülekannetel, ning nimetatud teenuse kättesaadavuse laad ja vahendid annavad kasutajale põhjuse eeldada, et neile on tagatud regulatiivne kaitse käesoleva direktiivi kohaldamisala piirides. Eeltoodu valguses ja selleks, et vältida erinevusi vaba liikumise ja konkurentsi osas, tuleks mõistet „saade” tõlgendada dünaamiliselt, võttes arvesse teleringhäälingu arengut.

| (18) | Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks mõiste „audiovisuaalmeedia teenused” hõlmama massimeediat selle teavituslikus, meelelahutuslikus ja avalikkust harivas funktsioonis, ning peaks sisaldama audiovisuaalseid ärilisi teadaandeid, kuid mõiste kattealast peaks välja jätma kõik erakirjavahetuse vormid, nagu piiratud arvule adressaatidele saadetud e-kirjad. Mõiste kattealast peaks välja jätma kõik sellised teenused, mille peamine otstarve ei ole saadete pakkumine, st kui audiovisuaalne sisu on teenuses puhtjuhuslik ega kanna selle peamist otstarvet. Näiteks võib tuua veebilehed, mis sisaldavad audiovisuaalseid elemente üksnes täiendusena, lühikesi reklaamilõike või teavet, mis on seotud toote või mitteaudiovisuaalse teenusega. Seetõttu tuleks käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta ka rahalist väärtust kujutava panusega hasartmängud, sealhulgas loteriid, kihlveod ja muud hasartmänguteenused, samuti on-line mängud ja otsingumootorid, kuid mitte hasart- ja õnnemängudele keskendunud ülekanded. |
| --- | --- |

(18)

Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks mõiste „audiovisuaalmeedia teenused” hõlmama massimeediat selle teavituslikus, meelelahutuslikus ja avalikkust harivas funktsioonis, ning peaks sisaldama audiovisuaalseid ärilisi teadaandeid, kuid mõiste kattealast peaks välja jätma kõik erakirjavahetuse vormid, nagu piiratud arvule adressaatidele saadetud e-kirjad. Mõiste kattealast peaks välja jätma kõik sellised teenused, mille peamine otstarve ei ole saadete pakkumine, st kui audiovisuaalne sisu on teenuses puhtjuhuslik ega kanna selle peamist otstarvet. Näiteks võib tuua veebilehed, mis sisaldavad audiovisuaalseid elemente üksnes täiendusena, lühikesi reklaamilõike või teavet, mis on seotud toote või mitteaudiovisuaalse teenusega. Seetõttu tuleks käesoleva direktiivi reguleerimisalast välja jätta ka rahalist väärtust kujutava panusega hasartmängud, sealhulgas loteriid, kihlveod ja muud hasartmänguteenused, samuti on-line mängud ja otsingumootorid, kuid mitte hasart- ja õnnemängudele keskendunud ülekanded.

| (19) | Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks mõiste „meediateenuse osutaja” kattealast välja jätma füüsilised või juriidilised isikud, kes üksnes edastavad sisu, mille toimetusvastutus lasub kolmandatel isikutel. |
| --- | --- |

(19)

Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks mõiste „meediateenuse osutaja” kattealast välja jätma füüsilised või juriidilised isikud, kes üksnes edastavad sisu, mille toimetusvastutus lasub kolmandatel isikutel.

| (20) | Teleringhääling hõlmab praegu eelkõige analoogset ja digitaalset teleringhäälingut, otse-eetris voogedastust (live streaming), veebiülekandeid ja korduvaid nõudevideoid (near-video-on-demand), samal ajal kui näiteks nõudevideod (video-on-demand) on üks tellitavatest audiovisuaalmeedia teenustest. Üldjuhul tuleks teleringhäälingu või telesaadete puhul, mida sama meediateenuse osutaja pakub tellitavate audiovisuaalmeedia teenustena, pidada käesoleva direktiivi nõuded täidetuks teleülekande, st lineaarse ülekande suhtes kohaldatavate nõuete täitmisega. Kui erinevat liiki teenuseid pakutakse siiski paralleelselt, kuid need on selgelt eraldi teenused, peaks käesolevat direktiivi kohaldama iga asjaomase teenuse suhtes. |
| --- | --- |

(20)

Teleringhääling hõlmab praegu eelkõige analoogset ja digitaalset teleringhäälingut, otse-eetris voogedastust (live streaming), veebiülekandeid ja korduvaid nõudevideoid (near-video-on-demand), samal ajal kui näiteks nõudevideod (video-on-demand) on üks tellitavatest audiovisuaalmeedia teenustest. Üldjuhul tuleks teleringhäälingu või telesaadete puhul, mida sama meediateenuse osutaja pakub tellitavate audiovisuaalmeedia teenustena, pidada käesoleva direktiivi nõuded täidetuks teleülekande, st lineaarse ülekande suhtes kohaldatavate nõuete täitmisega. Kui erinevat liiki teenuseid pakutakse siiski paralleelselt, kuid need on selgelt eraldi teenused, peaks käesolevat direktiivi kohaldama iga asjaomase teenuse suhtes.

| (21) | Käesoleva direktiivi reguleerimisala ei peaks hõlmama ajalehtede ja ajakirjade elektroonilisi versioone. |
| --- | --- |

(21)

Käesoleva direktiivi reguleerimisala ei peaks hõlmama ajalehtede ja ajakirjade elektroonilisi versioone.

| (22) | Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks mõiste „audiovisuaalne” osutama liikuvatele piltidele koos heliga või ilma, hõlmates seega tummfilme, kuid mitte audioülekandeid ega raadioteenuseid. Kui audiovisuaalmeedia teenuse peamine eesmärk on saadete edastamine, peaks sellise teenuse mõiste hõlmama ka selliste saadetega kaasnevat tekstipõhist sisu, näiteks subtitreerimisteenuseid ja elektroonilisi programmijuhte. Tekstipõhised omaette teenused ei tohiks kuuluda käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ja direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide vabadust reguleerida selliseid teenuseid riigi tasandil kooskõlas asutamislepinguga. |
| --- | --- |

(22)

Käesoleva direktiivi kohaldamisel peaks mõiste „audiovisuaalne” osutama liikuvatele piltidele koos heliga või ilma, hõlmates seega tummfilme, kuid mitte audioülekandeid ega raadioteenuseid. Kui audiovisuaalmeedia teenuse peamine eesmärk on saadete edastamine, peaks sellise teenuse mõiste hõlmama ka selliste saadetega kaasnevat tekstipõhist sisu, näiteks subtitreerimisteenuseid ja elektroonilisi programmijuhte. Tekstipõhised omaette teenused ei tohiks kuuluda käesoleva direktiivi reguleerimisalasse ja direktiiv ei tohiks mõjutada liikmesriikide vabadust reguleerida selliseid teenuseid riigi tasandil kooskõlas asutamislepinguga.

| (23) | Mõiste „toimetusvastutus” on oluline meediateenuse osutaja rolli ja seoses sellega audiovisuaalmeedia teenuste määratlemisel. Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalike meetmete vastuvõtmisel toimetusvastutuse mõistet täpsustada, eelkõige „tõhusa kontrolli” tähenduse osas. Käesoleva direktiiviga ei tohiks piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiiviga 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) (16) kehtestatud vastutusest vabastamist. |
| --- | --- |

(23)

Mõiste „toimetusvastutus” on oluline meediateenuse osutaja rolli ja seoses sellega audiovisuaalmeedia teenuste määratlemisel. Liikmesriigid võivad käesoleva direktiivi rakendamiseks vajalike meetmete vastuvõtmisel toimetusvastutuse mõistet täpsustada, eelkõige „tõhusa kontrolli” tähenduse osas. Käesoleva direktiiviga ei tohiks piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 8. juuni 2000. aasta direktiiviga 2000/31/EÜ infoühiskonna teenuste teatavate õiguslike aspektide, eriti elektroonilise kaubanduse kohta siseturul (direktiiv elektroonilise kaubanduse kohta) (16) kehtestatud vastutusest vabastamist.

| (24) | Teleringhäälingu kontekstis peaks samaaegse vaatamise mõiste hõlmama ka osaliselt samaaegset vaatamist, kuna teleülekande edastamise ja vastuvõtmise vahele jääb edastamisprotsessi tehnilistest põhjustest tulenev lühike ajavahe. |
| --- | --- |

(24)

Teleringhäälingu kontekstis peaks samaaegse vaatamise mõiste hõlmama ka osaliselt samaaegset vaatamist, kuna teleülekande edastamise ja vastuvõtmise vahele jääb edastamisprotsessi tehnilistest põhjustest tulenev lühike ajavahe.

| (25) | Kõik audiovisuaalmeedia teenuse tunnused, mis on esitatud selle määratluses ning mida on selgitatud põhjendustes 16–23, peaksid esinema samaaegselt. |
| --- | --- |

(25)

Kõik audiovisuaalmeedia teenuse tunnused, mis on esitatud selle määratluses ning mida on selgitatud põhjendustes 16–23, peaksid esinema samaaegselt.

| (26) | Lisaks telereklaamile ja otsepakkumisele tuleks käesolevas direktiivis sätestada audiovisuaalse ärilise teadaande laiem mõiste, mis siiski ei hõlmaks avalikes huvides edastatavaid teateid ega tasuta edastatavaid heategevusega seotud üleskutseid. |
| --- | --- |

(26)

Lisaks telereklaamile ja otsepakkumisele tuleks käesolevas direktiivis sätestada audiovisuaalse ärilise teadaande laiem mõiste, mis siiski ei hõlmaks avalikes huvides edastatavaid teateid ega tasuta edastatavaid heategevusega seotud üleskutseid.

| (27) | Päritoluriigi põhimõte peaks jääma käesoleva direktiivi tuumaks, kuna see on vajalik siseturu loomiseks. Seda põhimõtet tuleks seepärast kohaldada kõigi audiovisuaalmeedia teenuste suhtes, et tagada meediateenuse osutajatele õiguskindlus, mis on vajalik baas uute ärimudelite rakendamiseks ja selliste teenuste käivitamiseks. Samuti on see vajalik teabe ja audiovisuaalsete saadete vaba liikumise tagamiseks siseturul. |
| --- | --- |

(27)

Päritoluriigi põhimõte peaks jääma käesoleva direktiivi tuumaks, kuna see on vajalik siseturu loomiseks. Seda põhimõtet tuleks seepärast kohaldada kõigi audiovisuaalmeedia teenuste suhtes, et tagada meediateenuse osutajatele õiguskindlus, mis on vajalik baas uute ärimudelite rakendamiseks ja selliste teenuste käivitamiseks. Samuti on see vajalik teabe ja audiovisuaalsete saadete vaba liikumise tagamiseks siseturul.

| (28) | Tugeva, konkurentsivõimelise ja ühtse Euroopa audiovisuaaltööstuse edendamiseks ja meedia pluralismi võimaldamiseks kogu Euroopa Liidus peaks audiovisuaalmeedia teenuste osutaja kuuluma ainult ühe liikmesriigi jurisdiktsiooni alla ja teabe mitmekesisus peaks olema Euroopa Liidu aluspõhimõte. |
| --- | --- |

(28)

Tugeva, konkurentsivõimelise ja ühtse Euroopa audiovisuaaltööstuse edendamiseks ja meedia pluralismi võimaldamiseks kogu Euroopa Liidus peaks audiovisuaalmeedia teenuste osutaja kuuluma ainult ühe liikmesriigi jurisdiktsiooni alla ja teabe mitmekesisus peaks olema Euroopa Liidu aluspõhimõte.

| (29) | Tehnoloogia areng, eriti seoses digitaalsete satelliitprogrammidega, tähendab, et täiendavaid kriteeriume tuleks kohandada, et tagada audiovisuaalmeedia teenuse sobiv õiguslik reguleerimine ja tõhus rakendamine ning anda osalistele reaalne võim audiovisuaalmeedia teenuse sisu üle. |
| --- | --- |

(29)

Tehnoloogia areng, eriti seoses digitaalsete satelliitprogrammidega, tähendab, et täiendavaid kriteeriume tuleks kohandada, et tagada audiovisuaalmeedia teenuse sobiv õiguslik reguleerimine ja tõhus rakendamine ning anda osalistele reaalne võim audiovisuaalmeedia teenuse sisu üle.

| (30) | Kuna käesolev direktiiv käsitleb Euroopa Liidus avalikkusele pakutavaid teenuseid, tuleks seda kohaldada üksnes audiovisuaalmeedia teenuste suhtes, mida avalikkus saab ühes või mitmes liikmesriigis standardsete tarbijatele ettenähtud seadmetega otseselt või kaudselt vastu võtta. Standardsete tarbijatele ettenähtud seadmete mõiste määratlemine tuleb jätta liikmesriikide pädevatele asutustele. |
| --- | --- |

(30)

Kuna käesolev direktiiv käsitleb Euroopa Liidus avalikkusele pakutavaid teenuseid, tuleks seda kohaldada üksnes audiovisuaalmeedia teenuste suhtes, mida avalikkus saab ühes või mitmes liikmesriigis standardsete tarbijatele ettenähtud seadmetega otseselt või kaudselt vastu võtta. Standardsete tarbijatele ettenähtud seadmete mõiste määratlemine tuleb jätta liikmesriikide pädevatele asutustele.

| (31) | Asutamislepingu artiklites 43–48 on sätestatud asutamisvabaduse põhiõigus. Seega peaks meediateenuste osutajatel olema üldiselt vabadus asutamiskoha liikmesriiki valida. Euroopa Kohus on rõhutanud ka seda, et „asutamisleping ei keela ettevõtjal kasutada teenuste osutamise vabadust, kui ta ei osuta teenuseid oma asutamiskohaks olevas liikmesriigis” (17). |
| --- | --- |

(31)

Asutamislepingu artiklites 43–48 on sätestatud asutamisvabaduse põhiõigus. Seega peaks meediateenuste osutajatel olema üldiselt vabadus asutamiskoha liikmesriiki valida. Euroopa Kohus on rõhutanud ka seda, et „asutamisleping ei keela ettevõtjal kasutada teenuste osutamise vabadust, kui ta ei osuta teenuseid oma asutamiskohaks olevas liikmesriigis” (17).

| (32) | Liikmesriigid peaksid olema siiski võimelised kohaldama käesoleva direktiiviga koordineeritud valdkondades oma jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuste osutajate suhtes üksikasjalikumaid või rangemaid eeskirju, tagades, et need eeskirjad oleksid kooskõlas ühenduse õiguse põhiprintsiipidega. Juhul kui ühe liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluv ringhäälinguorganisatsioon edastab teleülekannet, mis tervikuna või millest peamine osa on suunatud teise liikmesriigi territooriumile, oleks liikmesriikide vahelise koostöö nõue, ning eeskirjadest kõrvalehoidmise korral Euroopa Kohtu kohtupraktika (18) kodifitseerimine koos tõhusama menetlusega asjakohane lahendus, mis võtab arvesse liikmesriigi probleeme, seadmata kahtluse alla päritoluriigi põhimõtte nõuetekohast kohaldamist. Euroopa Kohus on seoses asutamislepingu artiklitega 43 ja 49 kujundanud oma kohtupraktikas üldisel huvil põhinevate eeskirjade mõiste, mis muu hulgas hõlmab tarbijakaitse, alaealiste kaitse ja kultuuripoliitika eeskirju. Koostööd taotlev liikmesriik peaks tagama, et kõnealuseid liikmesriikide erieeskirju on objektiivselt vaja, neid kohaldatakse mittediskrimineerival viisil ning need on proportsionaalsed. |
| --- | --- |

(32)

Liikmesriigid peaksid olema siiski võimelised kohaldama käesoleva direktiiviga koordineeritud valdkondades oma jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuste osutajate suhtes üksikasjalikumaid või rangemaid eeskirju, tagades, et need eeskirjad oleksid kooskõlas ühenduse õiguse põhiprintsiipidega. Juhul kui ühe liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluv ringhäälinguorganisatsioon edastab teleülekannet, mis tervikuna või millest peamine osa on suunatud teise liikmesriigi territooriumile, oleks liikmesriikide vahelise koostöö nõue, ning eeskirjadest kõrvalehoidmise korral Euroopa Kohtu kohtupraktika (18) kodifitseerimine koos tõhusama menetlusega asjakohane lahendus, mis võtab arvesse liikmesriigi probleeme, seadmata kahtluse alla päritoluriigi põhimõtte nõuetekohast kohaldamist. Euroopa Kohus on seoses asutamislepingu artiklitega 43 ja 49 kujundanud oma kohtupraktikas üldisel huvil põhinevate eeskirjade mõiste, mis muu hulgas hõlmab tarbijakaitse, alaealiste kaitse ja kultuuripoliitika eeskirju. Koostööd taotlev liikmesriik peaks tagama, et kõnealuseid liikmesriikide erieeskirju on objektiivselt vaja, neid kohaldatakse mittediskrimineerival viisil ning need on proportsionaalsed.

| (33) | Liikmesriik, hinnates konkreetsel juhul, kas teises liikmesriigis asutatud meediateenuse osutaja edastatav ülekanne on tervikuna või peamiselt suunatud tema territooriumile, võib osutada näitajatele, nagu telereklaami ja/või tellijatelt saadava tulu päritolu, teenuse põhikeel või selliste saadete või äriliste teadaannete olemasolu, mis on otseselt suunatud vastuvõtva liikmesriigi avalikkusele. |
| --- | --- |

(33)

Liikmesriik, hinnates konkreetsel juhul, kas teises liikmesriigis asutatud meediateenuse osutaja edastatav ülekanne on tervikuna või peamiselt suunatud tema territooriumile, võib osutada näitajatele, nagu telereklaami ja/või tellijatelt saadava tulu päritolu, teenuse põhikeel või selliste saadete või äriliste teadaannete olemasolu, mis on otseselt suunatud vastuvõtva liikmesriigi avalikkusele.

| (34) | Käesoleva direktiivi kohaselt, olenemata päritoluriigi põhimõtte kohaldamisest, võivad liikmesriigid ikkagi võtta meetmeid, mis piiravad teleringhäälingu vaba levi, kuid üksnes käesolevas direktiivis sätestatud tingimuste ja korra kohaselt. Euroopa Kohus on järjekindlalt rõhutanud, et teenuste osutamise vabaduse piiranguid, nagu ka iga erandit asutamislepingu kesksest põhimõttest, peab tõlgendama kitsendavalt (19). |
| --- | --- |

(34)

Käesoleva direktiivi kohaselt, olenemata päritoluriigi põhimõtte kohaldamisest, võivad liikmesriigid ikkagi võtta meetmeid, mis piiravad teleringhäälingu vaba levi, kuid üksnes käesolevas direktiivis sätestatud tingimuste ja korra kohaselt. Euroopa Kohus on järjekindlalt rõhutanud, et teenuste osutamise vabaduse piiranguid, nagu ka iga erandit asutamislepingu kesksest põhimõttest, peab tõlgendama kitsendavalt (19).

| (35) | Tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste vaba osutamise piiranguid peaks olema võimalik seada üksnes vastavalt direktiivi 2000/31/EÜ artikli 3 lõigetes 4–6 sätestatud tingimustele ja korrale. |
| --- | --- |

(35)

Tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste vaba osutamise piiranguid peaks olema võimalik seada üksnes vastavalt direktiivi 2000/31/EÜ artikli 3 lõigetes 4–6 sätestatud tingimustele ja korrale.

| (36) | Oma teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Parem õigusloome majanduskasvu edendamiseks ja töökohtade loomiseks Euroopa Liidus” rõhutas komisjon vajadust hoolikalt analüüsida sobivat õiguslikku lähenemist, eelkõige küsimust, kas asjaomase valdkonna ja probleemi puhul peaks eelistama õiguslikku reguleerimist või peaks kaaluma teisi võimalusi, nagu näiteks kaas- või enesereguleerimist. Peale selle on kogemused näidanud, et liikmesriikide erinevate õigustraditsioonide kohaselt rakendatavatel nii kaas- kui ka enesereguleerimise vahenditel võib olla tähtis roll kõrgetasemelise tarbijakaitse saavutamisel. Meetmed, mis on suunatud avaliku huvi eesmärkide saavutamisele tekkivas audiovisuaalmeedia teenuste sektoris, on tõhusamad siis, kui teenuseosutajad ise neid aktiivselt toetavad.
  Enesereguleerimine on seega teatud liiki vabatahtlik algatus, mis võimaldab ettevõtjatel, tööturu osapooltel, valitsusvälistel organisatsioonidel ja ühendustel võtta ise ja enda jaoks vastu ühiseid suuniseid. Liikmesriigid peaksid kooskõlas oma erinevate õigustraditsioonidega tunnustama tõhusat rolli, mida tulemuslik enesereguleerimine võib omada kehtivate seadusandlike ning kohtu- ja/või haldusmehhanismide täiendamisel, samuti enesereguleerimise kasulikku panust käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks. Kuigi enesereguleerimine võib olla käesoleva direktiivi teatavate sätete rakendamise täiendavaks meetodiks, ei peaks see siiski asendama liikmesriigi seadusandja kohustusi.
  Kaasreguleerimine oma vähimal kujul loob õigusliku seose enesereguleerimise ja riikliku seadusandja vahel vastavalt liikmesriikide õigustraditsioonidele. Kaasreguleerimine peaks võimaldama riigil sekkuda juhul, kui selle eesmärke ei saavutata. Ilma et see piiraks liikmesriikide ametlikke ülevõtmisega seotud kohustusi, julgustatakse käesoleva direktiiviga kaas- ja enesereguleerimise kasutamist. See ei peaks kohustama liikmesriike looma kaas- ja/või enesereguleerimise korda ega katkestama või seadma ohtu käimasolevaid kaas- või enesereguleerimise algatusi, mis on liikmesriikides juba loodud ja toimivad tõhusalt. |
| --- | --- |

(36)

Oma teatises Euroopa Parlamendile ja nõukogule „Parem õigusloome majanduskasvu edendamiseks ja töökohtade loomiseks Euroopa Liidus” rõhutas komisjon vajadust hoolikalt analüüsida sobivat õiguslikku lähenemist, eelkõige küsimust, kas asjaomase valdkonna ja probleemi puhul peaks eelistama õiguslikku reguleerimist või peaks kaaluma teisi võimalusi, nagu näiteks kaas- või enesereguleerimist. Peale selle on kogemused näidanud, et liikmesriikide erinevate õigustraditsioonide kohaselt rakendatavatel nii kaas- kui ka enesereguleerimise vahenditel võib olla tähtis roll kõrgetasemelise tarbijakaitse saavutamisel. Meetmed, mis on suunatud avaliku huvi eesmärkide saavutamisele tekkivas audiovisuaalmeedia teenuste sektoris, on tõhusamad siis, kui teenuseosutajad ise neid aktiivselt toetavad.

Enesereguleerimine on seega teatud liiki vabatahtlik algatus, mis võimaldab ettevõtjatel, tööturu osapooltel, valitsusvälistel organisatsioonidel ja ühendustel võtta ise ja enda jaoks vastu ühiseid suuniseid. Liikmesriigid peaksid kooskõlas oma erinevate õigustraditsioonidega tunnustama tõhusat rolli, mida tulemuslik enesereguleerimine võib omada kehtivate seadusandlike ning kohtu- ja/või haldusmehhanismide täiendamisel, samuti enesereguleerimise kasulikku panust käesoleva direktiivi eesmärkide saavutamiseks. Kuigi enesereguleerimine võib olla käesoleva direktiivi teatavate sätete rakendamise täiendavaks meetodiks, ei peaks see siiski asendama liikmesriigi seadusandja kohustusi.

Kaasreguleerimine oma vähimal kujul loob õigusliku seose enesereguleerimise ja riikliku seadusandja vahel vastavalt liikmesriikide õigustraditsioonidele. Kaasreguleerimine peaks võimaldama riigil sekkuda juhul, kui selle eesmärke ei saavutata. Ilma et see piiraks liikmesriikide ametlikke ülevõtmisega seotud kohustusi, julgustatakse käesoleva direktiiviga kaas- ja enesereguleerimise kasutamist. See ei peaks kohustama liikmesriike looma kaas- ja/või enesereguleerimise korda ega katkestama või seadma ohtu käimasolevaid kaas- või enesereguleerimise algatusi, mis on liikmesriikides juba loodud ja toimivad tõhusalt.

| (37) | „Meediakirjaoskus” tähendab tarbijate oskusi, teadmisi ja arusaamu, mis võimaldavad neil meediat tulemuslikult ja ohutult kasutada. Meediakirjaoskusega inimesed on võimelised tegema informeeritud valikuid, mõistma sisu ja teenuste olemust ning nad suudavad kasutada ära uute sidetehnoloogiate kõiki võimalusi. Nad oskavad paremini kaitsta iseennast ja oma perekonda kahjustava või solvava materjali eest. Seetõttu tuleks arendada meediakirjaoskust kõigis ühiskonnagruppides ja tehtud edusamme hoolikalt jälgida.
  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta soovituses alaealiste ja inimväärikuse kaitse ning vastulause esitamise õiguse kohta seoses Euroopa audiovisuaal- ja teabeteenuste tööstusharu konkurentsivõimega (20) juba esitatakse rida võimalikke meetmeid meediakirjaoskuse edendamiseks, näiteks õpetajate ja koolitajate täiendõpe, spetsiaalne Internetikoolitus lastele juba väga noores eas, kusjuures osa koolitusi võiks olla avatud ka vanematele, või kodanikele suunatud riiklike kampaaniate korraldamine, hõlmates kõik massiteabevahendid, et jagada teavet Interneti vastutustundliku kasutamise kohta. |
| --- | --- |

(37)

„Meediakirjaoskus” tähendab tarbijate oskusi, teadmisi ja arusaamu, mis võimaldavad neil meediat tulemuslikult ja ohutult kasutada. Meediakirjaoskusega inimesed on võimelised tegema informeeritud valikuid, mõistma sisu ja teenuste olemust ning nad suudavad kasutada ära uute sidetehnoloogiate kõiki võimalusi. Nad oskavad paremini kaitsta iseennast ja oma perekonda kahjustava või solvava materjali eest. Seetõttu tuleks arendada meediakirjaoskust kõigis ühiskonnagruppides ja tehtud edusamme hoolikalt jälgida.

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta soovituses alaealiste ja inimväärikuse kaitse ning vastulause esitamise õiguse kohta seoses Euroopa audiovisuaal- ja teabeteenuste tööstusharu konkurentsivõimega (20) juba esitatakse rida võimalikke meetmeid meediakirjaoskuse edendamiseks, näiteks õpetajate ja koolitajate täiendõpe, spetsiaalne Internetikoolitus lastele juba väga noores eas, kusjuures osa koolitusi võiks olla avatud ka vanematele, või kodanikele suunatud riiklike kampaaniate korraldamine, hõlmates kõik massiteabevahendid, et jagada teavet Interneti vastutustundliku kasutamise kohta.

| (38) | Ringhäälinguorganisatsioonid võivad ainuõiguslikult omandada üldsusele suurt huvi pakkuvate ürituste teleülekandeõigusi. Kogu Euroopa Liidus on tarvis edendada pluralismi uudistetoodangu ja -saadete mitmekesisuse kaudu ja järgida Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 11 tunnustatud põhimõtteid. |
| --- | --- |

(38)

Ringhäälinguorganisatsioonid võivad ainuõiguslikult omandada üldsusele suurt huvi pakkuvate ürituste teleülekandeõigusi. Kogu Euroopa Liidus on tarvis edendada pluralismi uudistetoodangu ja -saadete mitmekesisuse kaudu ja järgida Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikliga 11 tunnustatud põhimõtteid.

| (39) | Et kaitsta põhivabadust saada teavet ja et tagada Euroopa Liidu vaatajate huvide täielik ja nõuetekohane kaitse, peaksid üldsusele suurt huvi pakkuva ürituse teleülekandeõiguste ainuvaldajad andma teistele ringhäälinguorganisatsioonidele õiguse kasutada üldistes uudistesaadetes lühilõike võrdsetel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel alustel, võttes ainuõigust nõuetekohaselt arvesse. Sellised tingimused tuleb teatavaks teha aegsasti enne üldsusele suurt huvi pakkuva ürituse toimumist, et teistele jääks kõnealuse õiguse kasutamiseks piisavalt aega. Ringhäälinguorganisatsioon peaks saama seda õigust teostada konkreetselt kõnealusel juhul tema nimel tegutseva vahendaja kaudu. Selliseid lühilõike võib kasutada tervet ELi hõlmavate mis tahes kanali kaudu pakutavate ülekannete jaoks, sealhulgas spordiülekannetele spetsialiseerunud kanalid, ning need ei tohiks olla pikemad kui 90 sekundit.
  Juurdepääsuõigust lühilõikudele kohaldatakse piiriüleselt ainult siis, kui see on vajalik. Seetõttu peaks ringhäälinguorganisatsioon taotlema kõigepealt juurdepääsu samas liikmesriigis asutatud ringhäälinguorganisatsioonilt, kellel on kõnealuse üldsusele suurt huvi pakkuva ürituse kajastamiseks ainuõigus.
  Üldiste uudistesaadete mõiste ei peaks hõlmama lühilõikude kasutamist meelelahutuseks mõeldud saadetes.
  Päritoluriigi põhimõtet tuleks kohaldada nii lühilõikudele juurdepääsu kui nende ülekandmise suhtes. Piiriülese ülekande korral tuleks kohaldada järjestikku eri liikmesriikide õigust. Esiteks, lühilõikudele juurdepääsu suhtes tuleks kohaldada selle liikmesriigi õigust, mille ringhäälinguorganisatsioon väljastab algse signaali (st tagab juurdepääsu.) Tavaliselt on selleks liikmesriik, kus asjakohane üritus toimub. Kui liikmesriik on kehtestanud asjakohasele üritusele juurdepääsuks samaväärse süsteemi, tuleks selle liikmesriigi õigust kohaldada iga juhtumi puhul. Teiseks, lühilõikude edastamise suhtes tuleks kohaldada selle liikmesriigi õigust, kus asub lühilõike edastav ringhäälinguorganisatsioon. |
| --- | --- |

(39)

Et kaitsta põhivabadust saada teavet ja et tagada Euroopa Liidu vaatajate huvide täielik ja nõuetekohane kaitse, peaksid üldsusele suurt huvi pakkuva ürituse teleülekandeõiguste ainuvaldajad andma teistele ringhäälinguorganisatsioonidele õiguse kasutada üldistes uudistesaadetes lühilõike võrdsetel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel alustel, võttes ainuõigust nõuetekohaselt arvesse. Sellised tingimused tuleb teatavaks teha aegsasti enne üldsusele suurt huvi pakkuva ürituse toimumist, et teistele jääks kõnealuse õiguse kasutamiseks piisavalt aega. Ringhäälinguorganisatsioon peaks saama seda õigust teostada konkreetselt kõnealusel juhul tema nimel tegutseva vahendaja kaudu. Selliseid lühilõike võib kasutada tervet ELi hõlmavate mis tahes kanali kaudu pakutavate ülekannete jaoks, sealhulgas spordiülekannetele spetsialiseerunud kanalid, ning need ei tohiks olla pikemad kui 90 sekundit.

Juurdepääsuõigust lühilõikudele kohaldatakse piiriüleselt ainult siis, kui see on vajalik. Seetõttu peaks ringhäälinguorganisatsioon taotlema kõigepealt juurdepääsu samas liikmesriigis asutatud ringhäälinguorganisatsioonilt, kellel on kõnealuse üldsusele suurt huvi pakkuva ürituse kajastamiseks ainuõigus.

Üldiste uudistesaadete mõiste ei peaks hõlmama lühilõikude kasutamist meelelahutuseks mõeldud saadetes.

Päritoluriigi põhimõtet tuleks kohaldada nii lühilõikudele juurdepääsu kui nende ülekandmise suhtes. Piiriülese ülekande korral tuleks kohaldada järjestikku eri liikmesriikide õigust. Esiteks, lühilõikudele juurdepääsu suhtes tuleks kohaldada selle liikmesriigi õigust, mille ringhäälinguorganisatsioon väljastab algse signaali (st tagab juurdepääsu.) Tavaliselt on selleks liikmesriik, kus asjakohane üritus toimub. Kui liikmesriik on kehtestanud asjakohasele üritusele juurdepääsuks samaväärse süsteemi, tuleks selle liikmesriigi õigust kohaldada iga juhtumi puhul. Teiseks, lühilõikude edastamise suhtes tuleks kohaldada selle liikmesriigi õigust, kus asub lühilõike edastav ringhäälinguorganisatsioon.

| (40) | Käesoleva direktiivi nõuded, mis käsitlevad juurdepääsu üldsusele suurt huvi pakkuvatele sündmustele lühiuudiste edastamise eesmärgil, ei tohiks piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ (autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas) (21) ja asjakohaste rahvusvaheliste autoriõigusealaste ja nendega seotud õigusi käsitlevate konventsioonide kohaldamist. Liikmesriigid peaksid hõlbustama juurdepääsu üldsusele suurt huvi pakkuvatele üritustele, andes loa juurdepääsuks ringhäälinguorganisatsiooni signaalile käesoleva direktiivi tähenduses. Nad võivad aga valida teise võrdväärse vahendi käesoleva direktiivi tähenduses. Sellised vahendid on muu hulgas — enne loa andmist juurdepääsuks signaalile — juurdepääsuloa andmine nende sündmuste toimumiskohta. Ringhäälinguorganisatsioone ei tohiks takistada sõlmimast üksikasjalikumaid lepinguid. |
| --- | --- |

(40)

Käesoleva direktiivi nõuded, mis käsitlevad juurdepääsu üldsusele suurt huvi pakkuvatele sündmustele lühiuudiste edastamise eesmärgil, ei tohiks piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. mai 2001. aasta direktiivi 2001/29/EÜ (autoriõiguse ja sellega kaasnevate õiguste teatavate aspektide ühtlustamise kohta infoühiskonnas) (21) ja asjakohaste rahvusvaheliste autoriõigusealaste ja nendega seotud õigusi käsitlevate konventsioonide kohaldamist. Liikmesriigid peaksid hõlbustama juurdepääsu üldsusele suurt huvi pakkuvatele üritustele, andes loa juurdepääsuks ringhäälinguorganisatsiooni signaalile käesoleva direktiivi tähenduses. Nad võivad aga valida teise võrdväärse vahendi käesoleva direktiivi tähenduses. Sellised vahendid on muu hulgas — enne loa andmist juurdepääsuks signaalile — juurdepääsuloa andmine nende sündmuste toimumiskohta. Ringhäälinguorganisatsioone ei tohiks takistada sõlmimast üksikasjalikumaid lepinguid.

| (41) | Tuleks tagada, et meediateenuse osutajate tava pakkuda pärast otseülekannet tellitavaid otseülekandena edastatud uudistesaateid oleks endiselt võimalik, ilma et selleks oleks vaja lühilõike välja jättes eraldi saadet. See võimalus peaks piirduma sama meediateenuse osutaja teleülekande tellitava teenuse pakkumisega, nii et seda ei saa kasutada uue lühilõikudel põhineva tellitava teenuse loomiseks. |
| --- | --- |

(41)

Tuleks tagada, et meediateenuse osutajate tava pakkuda pärast otseülekannet tellitavaid otseülekandena edastatud uudistesaateid oleks endiselt võimalik, ilma et selleks oleks vaja lühilõike välja jättes eraldi saadet. See võimalus peaks piirduma sama meediateenuse osutaja teleülekande tellitava teenuse pakkumisega, nii et seda ei saa kasutada uue lühilõikudel põhineva tellitava teenuse loomiseks.

| (42) | Tellitavad audiovisuaalmeedia teenused erinevad teleringhäälingust kasutaja valiku- ja kontrollivõimaluse ning ühiskonnale avaldatava mõju poolest (22). Seega on põhjendatud tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste väiksem reguleeritus ning nad peaksid vastama ainult käesolevas direktiivis sätestatud põhireeglitele. |
| --- | --- |

(42)

Tellitavad audiovisuaalmeedia teenused erinevad teleringhäälingust kasutaja valiku- ja kontrollivõimaluse ning ühiskonnale avaldatava mõju poolest (22). Seega on põhjendatud tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste väiksem reguleeritus ning nad peaksid vastama ainult käesolevas direktiivis sätestatud põhireeglitele.

| (43) | Audiovisuaalmeedia teenuste eripära ning eriti selle mõju tõttu, mida need avaldavad inimeste arvamuse kujundamisele, peavad kasutajad tingimata täpselt teadma, kes vastutab nende teenuste sisu eest. Seepärast on liikmesriikidele oluline tagada, et kasutajatel oleks igal ajal kerge ja vahetu juurdepääs audiovisuaalmeedia teenuse osutajat käsitlevale teabele. Iga liikmesriigi ülesanne on otsustada praktiliste üksikasjade üle, kuidas seda eesmärki saavutada, ilma et see piiraks ühenduse õiguse muid asjaomaseid sätteid. |
| --- | --- |

(43)

Audiovisuaalmeedia teenuste eripära ning eriti selle mõju tõttu, mida need avaldavad inimeste arvamuse kujundamisele, peavad kasutajad tingimata täpselt teadma, kes vastutab nende teenuste sisu eest. Seepärast on liikmesriikidele oluline tagada, et kasutajatel oleks igal ajal kerge ja vahetu juurdepääs audiovisuaalmeedia teenuse osutajat käsitlevale teabele. Iga liikmesriigi ülesanne on otsustada praktiliste üksikasjade üle, kuidas seda eesmärki saavutada, ilma et see piiraks ühenduse õiguse muid asjaomaseid sätteid.

| (44) | Kahjuliku sisu kättesaadavus audiovisuaalmeedia teenustes valmistab seadusandjatele, meediatööstusele ja lapsevanematele jätkuvalt muret. Samuti on oodata uusi väljakutseid, eriti seoses uute jaotuskanalite ja uute toodetega. Seepärast on vaja kehtestada eeskirjad alaealiste kehalise, vaimse ja moraalse arengu ning inimväärikuse kaitsmiseks kõigis audiovisuaalmeedia teenustes, sealhulgas audiovisuaalsetes ärilistes teadaannetes. |
| --- | --- |

(44)

Kahjuliku sisu kättesaadavus audiovisuaalmeedia teenustes valmistab seadusandjatele, meediatööstusele ja lapsevanematele jätkuvalt muret. Samuti on oodata uusi väljakutseid, eriti seoses uute jaotuskanalite ja uute toodetega. Seepärast on vaja kehtestada eeskirjad alaealiste kehalise, vaimse ja moraalse arengu ning inimväärikuse kaitsmiseks kõigis audiovisuaalmeedia teenustes, sealhulgas audiovisuaalsetes ärilistes teadaannetes.

| (45) | Alaealiste kehalise, vaimse ja moraalse arengu ning inimväärikuse kaitseks võetud meetmeid tuleks hoolikalt tasakaalustada sõnavabaduse põhiõigusega, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas. Nimetatud meetmete, näiteks isiklike tunnusnumbrite (PIN-koodide) kasutamise, filtreerimissüsteemide või märgistamise eesmärk peaks seega olema tagada alaealiste kehalise, vaimse ja moraalse arengu ning inimväärikuse piisav kaitse, eriti seoses tellitavate audiovisuaalmeedia teenustega.
  Alaealiste ja inimväärikuse kaitset ning vastulause esitamise õigust käsitlevas soovituses juba tunnistatakse filtreerimissüsteemide ja märgistamise tähtsust ning see sisaldab mitmeid alaealiste kaitseks mõeldud võimalikke meetmeid, andes kasutajatele juurdepääsu pakkujaga lepingu sõlmimisel süstemaatiliselt tõhusa, ajakohastatava ja kergestikasutatava filtreerimistarkvara või spetsiaalselt lastele mõeldud ühendusega liitumisel automaatse filtreerimistarkvara. |
| --- | --- |

(45)

Alaealiste kehalise, vaimse ja moraalse arengu ning inimväärikuse kaitseks võetud meetmeid tuleks hoolikalt tasakaalustada sõnavabaduse põhiõigusega, mis on sätestatud Euroopa Liidu põhiõiguste hartas. Nimetatud meetmete, näiteks isiklike tunnusnumbrite (PIN-koodide) kasutamise, filtreerimissüsteemide või märgistamise eesmärk peaks seega olema tagada alaealiste kehalise, vaimse ja moraalse arengu ning inimväärikuse piisav kaitse, eriti seoses tellitavate audiovisuaalmeedia teenustega.

Alaealiste ja inimväärikuse kaitset ning vastulause esitamise õigust käsitlevas soovituses juba tunnistatakse filtreerimissüsteemide ja märgistamise tähtsust ning see sisaldab mitmeid alaealiste kaitseks mõeldud võimalikke meetmeid, andes kasutajatele juurdepääsu pakkujaga lepingu sõlmimisel süstemaatiliselt tõhusa, ajakohastatava ja kergestikasutatava filtreerimistarkvara või spetsiaalselt lastele mõeldud ühendusega liitumisel automaatse filtreerimistarkvara.

| (46) | Liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuste osutajate suhtes kohaldatakse igal juhul lapspornograafia levitamise keeldu vastavalt nõukogu 22. detsembri 2003. aasta raamotsusele 2004/68/JSK laste seksuaalse ekspluateerimise ja lapsporno vastu võitlemise kohta (23). |
| --- | --- |

(46)

Liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuste osutajate suhtes kohaldatakse igal juhul lapspornograafia levitamise keeldu vastavalt nõukogu 22. detsembri 2003. aasta raamotsusele 2004/68/JSK laste seksuaalse ekspluateerimise ja lapsporno vastu võitlemise kohta (23).

| (47) | Ükski käesoleva direktiivi säte, mis käsitleb alaealiste kehalise, vaimse ja moraalse arengu ning inimväärikuse kaitset, ei nõua, et nimetatud huvide kaitsmiseks võetavaid meetmeid peaks rakendama audiovisuaalmeedia teenuste eelneva kontrollimise abil riigiasutuste poolt. |
| --- | --- |

(47)

Ükski käesoleva direktiivi säte, mis käsitleb alaealiste kehalise, vaimse ja moraalse arengu ning inimväärikuse kaitset, ei nõua, et nimetatud huvide kaitsmiseks võetavaid meetmeid peaks rakendama audiovisuaalmeedia teenuste eelneva kontrollimise abil riigiasutuste poolt.

| (48) | Tellitavad audiovisuaalmeedia teenused võivad teleringhäälingu osaliselt välja vahetada. Seepärast peaksid need propageerima Euroopa päritoluga teoste tootmist ja levitamist ning seeläbi võimalusel aktiivselt kaasa aitama kultuurilise mitmekesisuse edendamisele. Niisugune toetus Euroopa päritolu teostele võiks olla näiteks selliste teenuste poolt antav rahaline toetus Euroopa päritolu teoste tootmiseks ja nende teostega seotud õiguste omandamiseks, Euroopa päritolu teoste minimaalne osakaal nõudevideo kataloogides või Euroopa päritolu teoste atraktiivne esitlemine elektroonilistes programmijuhtides. Euroopa päritoluga teoste propageerimisega audiovisuaalmeedia teenuste kaudu seotud sätete kohaldamist on tähtis korrapäraselt läbi vaadata. Käesolevas direktiivis sätestatud aruandluse raames peaksid liikmesriigid arvestama eelkõige ka selliste teenuste rahalise osalusega Euroopa päritolu teoste tootmises ja neid teoseid käsitlevate õiguste omandamises; Euroopa päritolu teoste osakaaluga audiovisuaalmeedia teenustes ning nimetatud teenustega pakutavate Euroopa päritolu teoste tegeliku vaadatavusega. |
| --- | --- |

(48)

Tellitavad audiovisuaalmeedia teenused võivad teleringhäälingu osaliselt välja vahetada. Seepärast peaksid need propageerima Euroopa päritoluga teoste tootmist ja levitamist ning seeläbi võimalusel aktiivselt kaasa aitama kultuurilise mitmekesisuse edendamisele. Niisugune toetus Euroopa päritolu teostele võiks olla näiteks selliste teenuste poolt antav rahaline toetus Euroopa päritolu teoste tootmiseks ja nende teostega seotud õiguste omandamiseks, Euroopa päritolu teoste minimaalne osakaal nõudevideo kataloogides või Euroopa päritolu teoste atraktiivne esitlemine elektroonilistes programmijuhtides. Euroopa päritoluga teoste propageerimisega audiovisuaalmeedia teenuste kaudu seotud sätete kohaldamist on tähtis korrapäraselt läbi vaadata. Käesolevas direktiivis sätestatud aruandluse raames peaksid liikmesriigid arvestama eelkõige ka selliste teenuste rahalise osalusega Euroopa päritolu teoste tootmises ja neid teoseid käsitlevate õiguste omandamises; Euroopa päritolu teoste osakaaluga audiovisuaalmeedia teenustes ning nimetatud teenustega pakutavate Euroopa päritolu teoste tegeliku vaadatavusega.

| (49) | Kui defineeritakse mõistet „ringhäälinguorganisatsioonidest sõltumatud tootjad”, nagu on osutatud direktiivi 89/552/EMÜ artiklis 5, peaksid liikmesriigid võtma asjakohaselt eelkõige arvesse selliseid kriteeriume nagu tootmisettevõtte kuuluvus, samale ringhäälinguorganisatsioonile tarnitavate saadete hulk ning teiseste õiguste omandiõigus. |
| --- | --- |

(49)

Kui defineeritakse mõistet „ringhäälinguorganisatsioonidest sõltumatud tootjad”, nagu on osutatud direktiivi 89/552/EMÜ artiklis 5, peaksid liikmesriigid võtma asjakohaselt eelkõige arvesse selliseid kriteeriume nagu tootmisettevõtte kuuluvus, samale ringhäälinguorganisatsioonile tarnitavate saadete hulk ning teiseste õiguste omandiõigus.

| (50) | Direktiivi 89/552/EMÜ artikli 4 sätete rakendamisel peaksid liikmesriigid julgustama ringhäälinguorganisatsioone kaasama piisava osa ühistoodanguna toodetud Euroopa päritoluga teoseid või väljastpoolt oma riiki pärit Euroopa teoseid. |
| --- | --- |

(50)

Direktiivi 89/552/EMÜ artikli 4 sätete rakendamisel peaksid liikmesriigid julgustama ringhäälinguorganisatsioone kaasama piisava osa ühistoodanguna toodetud Euroopa päritoluga teoseid või väljastpoolt oma riiki pärit Euroopa teoseid.

| (51) | Tähtis on tagada, et kinematograafiateoseid edastatakse õiguste valdajate ja meediateenuste osutajate vahel kokkulepitud ajavahemikel. |
| --- | --- |

(51)

Tähtis on tagada, et kinematograafiateoseid edastatakse õiguste valdajate ja meediateenuste osutajate vahel kokkulepitud ajavahemikel.

| (52) | Tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste kättesaadavus suurendab tarbija valikuvõimalusi. Seega ei ole tellitavate audiovisuaalmeedia teenustega seotud audiovisuaalseid ärilisi teadaandeid reguleerivad üksikasjalikud eeskirjad põhjendatud ega ka tehnilisest vaatenurgast mõtestatud. Sellegipoolest peaksid kõik audiovisuaalsed ärilised teadaanded järgima mitte üksnes tuvastamiseeskirju, vaid ka peamisi kvaliteedieeskirju, et teenida selgeid avaliku korra eesmärke. |
| --- | --- |

(52)

Tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste kättesaadavus suurendab tarbija valikuvõimalusi. Seega ei ole tellitavate audiovisuaalmeedia teenustega seotud audiovisuaalseid ärilisi teadaandeid reguleerivad üksikasjalikud eeskirjad põhjendatud ega ka tehnilisest vaatenurgast mõtestatud. Sellegipoolest peaksid kõik audiovisuaalsed ärilised teadaanded järgima mitte üksnes tuvastamiseeskirju, vaid ka peamisi kvaliteedieeskirju, et teenida selgeid avaliku korra eesmärke.

| (53) | Vastulause esitamise õigus on teleringhäälingu puhul asjakohane õiguskaitsevahend ning seda tuleks kohaldada ka veebikeskkonnas. Alaealiste ja inimväärikuse kaitset ning vastulause esitamise õigust käsitlevas soovituses juba esitatakse asjakohased suunised siseriikliku õiguse või praktika kohaste meetmete rakendamiseks, et tagada piisavalt vastulause esitamise võimalus või samaväärsed õiguskaitsevahendid seoses on-linemeediaga. |
| --- | --- |

(53)

Vastulause esitamise õigus on teleringhäälingu puhul asjakohane õiguskaitsevahend ning seda tuleks kohaldada ka veebikeskkonnas. Alaealiste ja inimväärikuse kaitset ning vastulause esitamise õigust käsitlevas soovituses juba esitatakse asjakohased suunised siseriikliku õiguse või praktika kohaste meetmete rakendamiseks, et tagada piisavalt vastulause esitamise võimalus või samaväärsed õiguskaitsevahendid seoses on-linemeediaga.

| (54) | Nagu komisjon on tunnistanud oma tõlgendavas teatises piirideta televisiooni direktiivi (24) reklaami käsitlevate sätete teatavate aspektide kohta, on uute reklaamivõtete ja turundusuuenduste väljatöötamine loonud uusi tõhusaid võimalusi audiovisuaalseteks ärilisteks teadaanneteks traditsiooniliste ringhäälinguteenuste raames, mis võimaldavad neil tellitavate uuenduslike teenustega võrdsetes tingimustes paremini konkureerida. |
| --- | --- |

(54)

Nagu komisjon on tunnistanud oma tõlgendavas teatises piirideta televisiooni direktiivi (24) reklaami käsitlevate sätete teatavate aspektide kohta, on uute reklaamivõtete ja turundusuuenduste väljatöötamine loonud uusi tõhusaid võimalusi audiovisuaalseteks ärilisteks teadaanneteks traditsiooniliste ringhäälinguteenuste raames, mis võimaldavad neil tellitavate uuenduslike teenustega võrdsetes tingimustes paremini konkureerida.

| (55) | Kaubanduslik ja tehnoloogiline areng annab kasutajatele suuremad valikuvõimalused ja vastutuse audiovisuaalmeedia teenuste kasutamisel. Et säilitada üldisi huve teenivate eesmärkide proportsionaalsus, peaks reguleerimine võimaldama teleringhäälingu osas teatavat paindlikkust. Lahususe põhimõte peaks piirduma reklaami ja otsepakkumisega, tooteasetus peaks olema lubatud teatavatel tingimustel, juhul kui liikmesriik ei otsusta teisiti, ning mõned kvantiteedipiirangud tuleks kaotada. Juhul kui tootepaigutus on varjatud, tuleks see keelata. Lahususe põhimõte ei tohiks välistada uute reklaamitehnikate kasutamist. |
| --- | --- |

(55)

Kaubanduslik ja tehnoloogiline areng annab kasutajatele suuremad valikuvõimalused ja vastutuse audiovisuaalmeedia teenuste kasutamisel. Et säilitada üldisi huve teenivate eesmärkide proportsionaalsus, peaks reguleerimine võimaldama teleringhäälingu osas teatavat paindlikkust. Lahususe põhimõte peaks piirduma reklaami ja otsepakkumisega, tooteasetus peaks olema lubatud teatavatel tingimustel, juhul kui liikmesriik ei otsusta teisiti, ning mõned kvantiteedipiirangud tuleks kaotada. Juhul kui tootepaigutus on varjatud, tuleks see keelata. Lahususe põhimõte ei tohiks välistada uute reklaamitehnikate kasutamist.

| (56) | Peale käesolevas direktiivis käsitletud tavade kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul, (25) ebaõiglaste kaubandustavade suhtes, nagu eksitavad ja agressiivsed tavad, mida rakendatakse audiovisuaalmeedia teenuste puhul. Kuna Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiiviga 2003/33/EÜ (tubakatoodete reklaami ja sponsorlusega seotud õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta liikmesriikides) (26), millega keelatakse sigarettide ja teiste tubakatoodete reklaam ja sponsorlus trükimeedias, infoühiskonna teenustes ja raadiosaadetes, ilma et see piiraks direktiivi 89/552/EMÜ kohaldamist, peaks direktiivide 2003/33/EÜ ja 89/552/EMÜ omavaheline seotus, arvestades audiovisuaalmeedia teenuste erinõudeid, jääma samaks ka pärast käesoleva direktiivi jõustumist. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (27) artikli 88 lõige 1, millega keelatakse teatavate ravimite avalikkusele suunatud reklaam, ei piira nimetatud artikli lõike 5 kohaselt direktiivi 89/552/EMÜ artikli 14 kohaldamist. Seega peaks direktiivide 2001/83/EÜ ja 89/552/EMÜ omavaheline seotus jääma samaks ka pärast käesoleva direktiivi jõustumist. Peale selle ei tohiks käesoleva direktiiviga piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1924/2006 (toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta) (28) kohaldamist. |
| --- | --- |

(56)

Peale käesolevas direktiivis käsitletud tavade kohaldatakse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 11. mai 2005. aasta direktiivi 2005/29/EÜ, mis käsitleb ettevõtja ja tarbija vaheliste tehingutega seotud ebaausaid kaubandustavasid siseturul, (25) ebaõiglaste kaubandustavade suhtes, nagu eksitavad ja agressiivsed tavad, mida rakendatakse audiovisuaalmeedia teenuste puhul. Kuna Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. mai 2003. aasta direktiiviga 2003/33/EÜ (tubakatoodete reklaami ja sponsorlusega seotud õigus- ja haldusnormide ühtlustamise kohta liikmesriikides) (26), millega keelatakse sigarettide ja teiste tubakatoodete reklaam ja sponsorlus trükimeedias, infoühiskonna teenustes ja raadiosaadetes, ilma et see piiraks direktiivi 89/552/EMÜ kohaldamist, peaks direktiivide 2003/33/EÜ ja 89/552/EMÜ omavaheline seotus, arvestades audiovisuaalmeedia teenuste erinõudeid, jääma samaks ka pärast käesoleva direktiivi jõustumist. Euroopa Parlamendi ja nõukogu 6. novembri 2001. aasta direktiivi 2001/83/EÜ inimtervishoius kasutatavaid ravimeid käsitlevate ühenduse eeskirjade kohta (27) artikli 88 lõige 1, millega keelatakse teatavate ravimite avalikkusele suunatud reklaam, ei piira nimetatud artikli lõike 5 kohaselt direktiivi 89/552/EMÜ artikli 14 kohaldamist. Seega peaks direktiivide 2001/83/EÜ ja 89/552/EMÜ omavaheline seotus jääma samaks ka pärast käesoleva direktiivi jõustumist. Peale selle ei tohiks käesoleva direktiiviga piirata Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määruse (EÜ) nr 1924/2006 (toidu kohta esitatavate toitumis- ja tervisealaste väidete kohta) (28) kohaldamist.

| (57) | Arvestades vaatajate suurenenud võimalusi reklaami vältimiseks uute tehnoloogiate kaudu, nagu personaalsed digitaalsed videosalvestid, ja kanalite suurenenud valikut, ei ole reklaamilõikude paigutamise üksikasjalik reguleerimine vaatajate kaitsmise eesmärgil enam õigustatud. Kuigi käesolev direktiiv ei tohiks suurendada tunnis lubatud reklaamimahtu, peaks see andma ringhäälinguorganisatsioonidele paindlikkuse selle lisamiseks sinna, kus see ei kahjusta põhjendamatult saadete terviklikkust. |
| --- | --- |

(57)

Arvestades vaatajate suurenenud võimalusi reklaami vältimiseks uute tehnoloogiate kaudu, nagu personaalsed digitaalsed videosalvestid, ja kanalite suurenenud valikut, ei ole reklaamilõikude paigutamise üksikasjalik reguleerimine vaatajate kaitsmise eesmärgil enam õigustatud. Kuigi käesolev direktiiv ei tohiks suurendada tunnis lubatud reklaamimahtu, peaks see andma ringhäälinguorganisatsioonidele paindlikkuse selle lisamiseks sinna, kus see ei kahjusta põhjendamatult saadete terviklikkust.

| (58) | Direktiiv on mõeldud Euroopa telemaastiku, kus reklaam on eelistatavalt paigutatud saadete vahele, eripära kaitsmiseks ja piirab seepärast televisiooni tarbeks toodetud kinematograafiateoste ja filmide, samuti mõnede saatevaldkondade, mis vajavad endiselt konkreetset kaitset, võimalikke katkestusi. |
| --- | --- |

(58)

Direktiiv on mõeldud Euroopa telemaastiku, kus reklaam on eelistatavalt paigutatud saadete vahele, eripära kaitsmiseks ja piirab seepärast televisiooni tarbeks toodetud kinematograafiateoste ja filmide, samuti mõnede saatevaldkondade, mis vajavad endiselt konkreetset kaitset, võimalikke katkestusi.

| (59) | Telereklaami päevalimiidi piiramine oli suures osas teoreetiline. Tunnilimiit on olulisem, kuna see kehtib ka vaadatavuse tippaja suhtes. Seega tuleks päevalimiit tühistada, kuid säilitada telereklaamile ja otsepakkumise lõikudele seatud tunnilimiit. Samuti ei ole enam põhjendatud otsepakkumiste ja reklaamikanalitele lubatud piirangud, kuna tarbijate valikuvõimalused on suurenenud. Samas jääb kehtima limiit 20 % telereklaamilõike ja otsepakkumiste lõike tunnis. Telereklaamilõigu all tuleks mõista kuni 12 minuti pikkust televisioonireklaami direktiivi 89/552/EMÜ artikli 1 punkti i tähenduses. |
| --- | --- |

(59)

Telereklaami päevalimiidi piiramine oli suures osas teoreetiline. Tunnilimiit on olulisem, kuna see kehtib ka vaadatavuse tippaja suhtes. Seega tuleks päevalimiit tühistada, kuid säilitada telereklaamile ja otsepakkumise lõikudele seatud tunnilimiit. Samuti ei ole enam põhjendatud otsepakkumiste ja reklaamikanalitele lubatud piirangud, kuna tarbijate valikuvõimalused on suurenenud. Samas jääb kehtima limiit 20 % telereklaamilõike ja otsepakkumiste lõike tunnis. Telereklaamilõigu all tuleks mõista kuni 12 minuti pikkust televisioonireklaami direktiivi 89/552/EMÜ artikli 1 punkti i tähenduses.

| (60) | Varjatud audiovisuaalne äriline teadaanne on oma negatiivse mõju tõttu tarbijatele käesoleva direktiiviga keelatud praktika. Varjatud audiovisuaalse ärilise teadaande keeld ei peaks hõlmama õiguspärast tootepaigutust käesoleva direktiivi raames, kui vaatajat on piisavalt teavitatud tootepaigutuse olemasolust. Seda võib teha, tehes teatavaks asjaolu, et antud saates kasutatakse tootepaigutust, näiteks neutraalse logo abil. |
| --- | --- |

(60)

Varjatud audiovisuaalne äriline teadaanne on oma negatiivse mõju tõttu tarbijatele käesoleva direktiiviga keelatud praktika. Varjatud audiovisuaalse ärilise teadaande keeld ei peaks hõlmama õiguspärast tootepaigutust käesoleva direktiivi raames, kui vaatajat on piisavalt teavitatud tootepaigutuse olemasolust. Seda võib teha, tehes teatavaks asjaolu, et antud saates kasutatakse tootepaigutust, näiteks neutraalse logo abil.

| (61) | Tootepaigutus on kinematograafilistes töödes ja televisiooni tarbeks tehtud audiovisuaalsetes töödes reaalsus, kuid liikmesriigid reguleerivad seda praktikat erinevalt. Võrdsete võimaluste tagamiseks ja seeläbi Euroopa meediatööstuse konkurentsivõime tõstmiseks on tarvis vastu võtta tootepaigutuse eeskirjad. Käesolevas direktiivis määratletud mõiste „tootepaigutus” peaks hõlmama igasugust audiovisuaalse ärilise teadaande vormi, mis seisneb toote, teenuse või selle kaubamärgi kaasamises või sellele osutamises selliselt, et seda esitatakse saates tasu või samalaadse hüvitise eest. Kaupade või teenuste tasuta osutamist, näiteks saate tootmiseks vajalikud rekvisiidid ja auhinnad, tuleks käsitada tootepaigutusena üksnes siis, kui sellised kaubad või teenused on märkimisväärse väärtusega. Tootepaigutuse suhtes tuleks kohaldada samu kvaliteedieeskirju ja -piiranguid nagu audiovisuaalse ärilise teadaande suhtes. Otsustavaks kriteeriumiks, mis eristab sponsorlust tootepaigutusest, on asjaolu, et tootepaigutuse puhul paigutatakse toode saate tegevusse (see on ka põhjus, miks artikli 1 punktis m on sõna „saade” seesütlevas käändes). Samas võib viiteid sponsorile näidata saate ajal, ent need ei ole saate sündmustiku osa. |
| --- | --- |

(61)

Tootepaigutus on kinematograafilistes töödes ja televisiooni tarbeks tehtud audiovisuaalsetes töödes reaalsus, kuid liikmesriigid reguleerivad seda praktikat erinevalt. Võrdsete võimaluste tagamiseks ja seeläbi Euroopa meediatööstuse konkurentsivõime tõstmiseks on tarvis vastu võtta tootepaigutuse eeskirjad. Käesolevas direktiivis määratletud mõiste „tootepaigutus” peaks hõlmama igasugust audiovisuaalse ärilise teadaande vormi, mis seisneb toote, teenuse või selle kaubamärgi kaasamises või sellele osutamises selliselt, et seda esitatakse saates tasu või samalaadse hüvitise eest. Kaupade või teenuste tasuta osutamist, näiteks saate tootmiseks vajalikud rekvisiidid ja auhinnad, tuleks käsitada tootepaigutusena üksnes siis, kui sellised kaubad või teenused on märkimisväärse väärtusega. Tootepaigutuse suhtes tuleks kohaldada samu kvaliteedieeskirju ja -piiranguid nagu audiovisuaalse ärilise teadaande suhtes. Otsustavaks kriteeriumiks, mis eristab sponsorlust tootepaigutusest, on asjaolu, et tootepaigutuse puhul paigutatakse toode saate tegevusse (see on ka põhjus, miks artikli 1 punktis m on sõna „saade” seesütlevas käändes). Samas võib viiteid sponsorile näidata saate ajal, ent need ei ole saate sündmustiku osa.

| (62) | Tootepaigutus peaks põhimõtteliselt olema keelatud. Teatavate saadete puhul on erandid siiski asjakohased, kasutades positiivset nimestikku. Liikmesriik peaks saama nende erandite kohaldamisest tervenisti või osaliselt loobuda, näiteks lubades tootepaigutust üksnes saadetes, mis ei ole toodetud ainult selle liikmesriigi territooriumil. |
| --- | --- |

(62)

Tootepaigutus peaks põhimõtteliselt olema keelatud. Teatavate saadete puhul on erandid siiski asjakohased, kasutades positiivset nimestikku. Liikmesriik peaks saama nende erandite kohaldamisest tervenisti või osaliselt loobuda, näiteks lubades tootepaigutust üksnes saadetes, mis ei ole toodetud ainult selle liikmesriigi territooriumil.

| (63) | Peale selle on sponsorlus ja tootepaigutus keelatud juhul, kui need mõjutavad saadete sisu viisil, mis avaldaks mõju meediateenuse osutaja vastutusele ja toimetuslikule sõltumatusele. See kehtib temaatilise paigutuse puhul. |
| --- | --- |

(63)

Peale selle on sponsorlus ja tootepaigutus keelatud juhul, kui need mõjutavad saadete sisu viisil, mis avaldaks mõju meediateenuse osutaja vastutusele ja toimetuslikule sõltumatusele. See kehtib temaatilise paigutuse puhul.

| (64) | Puudega inimeste ja vanemate inimeste õigus osaleda ja olla kaasatud ühenduse sotsiaal- ja kultuuriellu on lahutamatult seotud kättesaadavate audiovisuaalmeedia teenuste osutamisega. Kättesaadavus peaks hõlmama muu hulgas viipekeelt, subtiitreid, audiokirjeldust ning kergesti mõistetavat menüüjuhtimist, kuid ei pruugi olla nendega piiratud. |
| --- | --- |

(64)

Puudega inimeste ja vanemate inimeste õigus osaleda ja olla kaasatud ühenduse sotsiaal- ja kultuuriellu on lahutamatult seotud kättesaadavate audiovisuaalmeedia teenuste osutamisega. Kättesaadavus peaks hõlmama muu hulgas viipekeelt, subtiitreid, audiokirjeldust ning kergesti mõistetavat menüüjuhtimist, kuid ei pruugi olla nendega piiratud.

| (65) | Liikmesriigid on vastavalt neile asutamislepinguga pandud ülesannetele vastutavad käesoleva direktiivi ülevõtmise ja tõhusa rakendamise eest. Liikmesriigid võivad valida ise asjakohased vahendid vastavalt oma õigustraditsioonidele ja väljakujunenud struktuuridele, eelkõige määrata oma pädevad sõltumatud reguleerivad asutused, et nad saaksid teha oma tööd käesoleva direktiivi rakendamisel erapooletult ja läbipaistvalt. Konkreetsemalt peaksid liikmesriikide valitud vahendid aitama soodustada meedia pluralismi. |
| --- | --- |

(65)

Liikmesriigid on vastavalt neile asutamislepinguga pandud ülesannetele vastutavad käesoleva direktiivi ülevõtmise ja tõhusa rakendamise eest. Liikmesriigid võivad valida ise asjakohased vahendid vastavalt oma õigustraditsioonidele ja väljakujunenud struktuuridele, eelkõige määrata oma pädevad sõltumatud reguleerivad asutused, et nad saaksid teha oma tööd käesoleva direktiivi rakendamisel erapooletult ja läbipaistvalt. Konkreetsemalt peaksid liikmesriikide valitud vahendid aitama soodustada meedia pluralismi.

| (66) | Käesoleva direktiivi õige kohaldamise tagamiseks on vajalik tihe koostöö liikmesriikide pädevate reguleerivate asutuste ja komisjoni vahel. Samamoodi on tihe koostöö liikmesriikide ning liikmesriikide reguleerivate asutuste vahel eriti oluline seoses mõjuga, mida ühes liikmesriigis asutatud ringhäälinguorganisatsioonid võivad avaldada teisele liikmesriigile. Kui litsentsimiskord on sätestatud liikmesriigi õigusega ja kui asjasse puutub mitu liikmesriiki, on soovitatav, et kontaktid vastavate ametiasutuste vahel toimuvad enne sellise litsentsi andmist. Nimetatud koostöö peaks hõlmama kõiki direktiiviga 89/552/EMÜ ja eelkõige selle artiklitega 2, 2a ja 3 koordineeritud valdkondi. |
| --- | --- |

(66)

Käesoleva direktiivi õige kohaldamise tagamiseks on vajalik tihe koostöö liikmesriikide pädevate reguleerivate asutuste ja komisjoni vahel. Samamoodi on tihe koostöö liikmesriikide ning liikmesriikide reguleerivate asutuste vahel eriti oluline seoses mõjuga, mida ühes liikmesriigis asutatud ringhäälinguorganisatsioonid võivad avaldada teisele liikmesriigile. Kui litsentsimiskord on sätestatud liikmesriigi õigusega ja kui asjasse puutub mitu liikmesriiki, on soovitatav, et kontaktid vastavate ametiasutuste vahel toimuvad enne sellise litsentsi andmist. Nimetatud koostöö peaks hõlmama kõiki direktiiviga 89/552/EMÜ ja eelkõige selle artiklitega 2, 2a ja 3 koordineeritud valdkondi.

| (67) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt audiovisuaalmeedia teenustele sisepiirideta ala loomist, tagades samal ajal üldiste huvide kõrgetasemelise kaitse, eriti alaealiste ja inimväärikuse kaitse ning edendades puudega inimeste õigusi, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning käesoleva direktiivi ulatuse ja toime tõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale. |
| --- | --- |

(67)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt audiovisuaalmeedia teenustele sisepiirideta ala loomist, tagades samal ajal üldiste huvide kõrgetasemelise kaitse, eriti alaealiste ja inimväärikuse kaitse ning edendades puudega inimeste õigusi, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning käesoleva direktiivi ulatuse ja toime tõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.

| (68) | Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (29) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama enda jaoks ja ühenduse huvides tabelid, kus on võimaluste piires näidatud käesoleva direktiivi ja selle ülevõtmise meetmete vastavus, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks, |
| --- | --- |

(68)

Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (29) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama enda jaoks ja ühenduse huvides tabelid, kus on võimaluste piires näidatud käesoleva direktiivi ja selle ülevõtmise meetmete vastavus, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 89/552/EMÜ muudetakse järgmiselt:

| 1) | Pealkiri asendatakse järgmisega: |
| --- | --- |

1)

Pealkiri asendatakse järgmisega:

| 2) | Artikkel 1 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 1
  Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:






  a) | „audiovisuaalmeedia teenus” —






  — | asutamislepingu artiklites 49 ja 50 määratletud teenus, mis kuulub meediateenuse osutaja toimetusvastutuse alla ning mille põhiline otstarve on pakkuda üldsusele teavitamise, meelelahutuse või harimise eesmärgil saateid elektrooniliste sidevõrkude kaudu direktiivi 2002/21/EÜ artikli 2 punkti a tähenduses. Sellised audiovisuaalmeedia teenused on kas käesoleva artikli punktis e määratletud teleülekanded või käesoleva artikli punktis g määratletud tellitavad audiovisuaalmeedia teenused;
  ja/või |
| --- | --- | --- | --- |

2)

Artikkel 1 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 1

Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

a)

„audiovisuaalmeedia teenus” —

—

asutamislepingu artiklites 49 ja 50 määratletud teenus, mis kuulub meediateenuse osutaja toimetusvastutuse alla ning mille põhiline otstarve on pakkuda üldsusele teavitamise, meelelahutuse või harimise eesmärgil saateid elektrooniliste sidevõrkude kaudu direktiivi 2002/21/EÜ artikli 2 punkti a tähenduses. Sellised audiovisuaalmeedia teenused on kas käesoleva artikli punktis e määratletud teleülekanded või käesoleva artikli punktis g määratletud tellitavad audiovisuaalmeedia teenused;

ja/või

| — | audiovisuaalsed ärilised teadaanded; |
| --- | --- |

—

audiovisuaalsed ärilised teadaanded;

| b) | „saade” — heliga või helita liikuvate kujutiste kogum, mis moodustab meediateenuse osutaja koostatud kava või kataloogi raames eraldi elemendi ning mille vorm ja sisu on võrreldavad teleringhäälingu vormi ja sisuga. Saate näideteks on pikad mängufilmid, spordisündmuste ülekanded, situatsioonikomöödiad, dokumentaalfilmid, lastesaated ja algupärased lavastused; |
| --- | --- |

b)

„saade” — heliga või helita liikuvate kujutiste kogum, mis moodustab meediateenuse osutaja koostatud kava või kataloogi raames eraldi elemendi ning mille vorm ja sisu on võrreldavad teleringhäälingu vormi ja sisuga. Saate näideteks on pikad mängufilmid, spordisündmuste ülekanded, situatsioonikomöödiad, dokumentaalfilmid, lastesaated ja algupärased lavastused;

| c) | „toimetusvastutus” — tõhus kontroll nii saadete valiku kui ka nende (teleülekannete puhul saatekava või tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste puhul programmikataloogi) ülesehituse üle. Toimetusvastutus ei tähenda tingimata riigi õiguse kohast juriidilist vastutust osutatavate teenuste või sisu eest; |
| --- | --- |

c)

„toimetusvastutus” — tõhus kontroll nii saadete valiku kui ka nende (teleülekannete puhul saatekava või tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste puhul programmikataloogi) ülesehituse üle. Toimetusvastutus ei tähenda tingimata riigi õiguse kohast juriidilist vastutust osutatavate teenuste või sisu eest;

| d) | „meediateenuse osutaja” — füüsiline või juriidiline isik, kellel on toimetusvastutus audiovisuaalmeedia teenuse audiovisuaalse sisu valikul ja kes määrab selle esitamise viisi; |
| --- | --- |

d)

„meediateenuse osutaja” — füüsiline või juriidiline isik, kellel on toimetusvastutus audiovisuaalmeedia teenuse audiovisuaalse sisu valikul ja kes määrab selle esitamise viisi;

| e) | „teleringhääling” või „teleülekanne” (s.t lineaarne audiovisuaalmeedia teenus) — audiovisuaalmeedia teenus, mida osutab meediateenuse osutaja saatekava alusel saadete samaaegseks vaatamiseks; |
| --- | --- |

e)

„teleringhääling” või „teleülekanne” (s.t lineaarne audiovisuaalmeedia teenus) — audiovisuaalmeedia teenus, mida osutab meediateenuse osutaja saatekava alusel saadete samaaegseks vaatamiseks;

| f) | „ringhäälinguorganisatsioon” — teleülekandeid edastav meediateenuse osutaja; |
| --- | --- |

f)

„ringhäälinguorganisatsioon” — teleülekandeid edastav meediateenuse osutaja;

| g) | „tellitav audiovisuaalmeedia teenus” (s.t mittelineaarne audiovisuaalmeedia teenus) — audiovisuaalmeedia teenus, mida osutab meediateenuse osutaja saadete vaatamiseks kasutaja valitud ajal ja kasutaja isikliku taotluse põhjal, võttes aluseks meediateenuse osutaja valitud programmikataloogi; |
| --- | --- |

g)

„tellitav audiovisuaalmeedia teenus” (s.t mittelineaarne audiovisuaalmeedia teenus) — audiovisuaalmeedia teenus, mida osutab meediateenuse osutaja saadete vaatamiseks kasutaja valitud ajal ja kasutaja isikliku taotluse põhjal, võttes aluseks meediateenuse osutaja valitud programmikataloogi;

| h) | „audiovisuaalne äriline teadaanne” — heliga või helita kujutised, mis on mõeldud majandustegevusega tegeleva füüsilise või juriidilise isiku kaupade, teenuste või maine otseseks või kaudseks reklaamimiseks. Sellised kujutised kaasnevad saatega või on sellesse lisatud tasu või muu samalaadse hüvitise eest või enese reklaamimiseks. Audiovisuaalse ärilise teadaande vormid on muu hulgas telereklaam, sponsorlus, otsepakkumised ja tootepaigutus; |
| --- | --- |

h)

„audiovisuaalne äriline teadaanne” — heliga või helita kujutised, mis on mõeldud majandustegevusega tegeleva füüsilise või juriidilise isiku kaupade, teenuste või maine otseseks või kaudseks reklaamimiseks. Sellised kujutised kaasnevad saatega või on sellesse lisatud tasu või muu samalaadse hüvitise eest või enese reklaamimiseks. Audiovisuaalse ärilise teadaande vormid on muu hulgas telereklaam, sponsorlus, otsepakkumised ja tootepaigutus;

| i) | „telereklaam” — igasugune kaubanduse, äri, oskustöö või kutsealaga seotud teadaanne, mida avalik-õiguslik isik või eraettevõtja või füüsiline isik edastab tasu või muu samalaadse hüvitise eest või enese reklaamimiseks, et reklaamida tasu eest pakutavaid kaupu või osutatavaid teenuseid, kaasa arvatud kinnisvara ning õigused ja kohustused; |
| --- | --- |

i)

„telereklaam” — igasugune kaubanduse, äri, oskustöö või kutsealaga seotud teadaanne, mida avalik-õiguslik isik või eraettevõtja või füüsiline isik edastab tasu või muu samalaadse hüvitise eest või enese reklaamimiseks, et reklaamida tasu eest pakutavaid kaupu või osutatavaid teenuseid, kaasa arvatud kinnisvara ning õigused ja kohustused;

| j) | „varjatud audiovisuaalne äriline teadaanne” — kaubatootja või teenuseosutaja kaupade, teenuste, nime, kaubamärgi või tegevuse esitamine saadetes sõnas või pildis, kui meediateenuse osutaja eesmärk on sellise esitusega pakkuda reklaami ja kui see võib avalikkust esituse olemuse osas eksitada. Sellist esitamist käsitatakse eelkõige tahtlikuna, kui seda tehakse tasu või samalaadse hüvitise eest; |
| --- | --- |

j)

„varjatud audiovisuaalne äriline teadaanne” — kaubatootja või teenuseosutaja kaupade, teenuste, nime, kaubamärgi või tegevuse esitamine saadetes sõnas või pildis, kui meediateenuse osutaja eesmärk on sellise esitusega pakkuda reklaami ja kui see võib avalikkust esituse olemuse osas eksitada. Sellist esitamist käsitatakse eelkõige tahtlikuna, kui seda tehakse tasu või samalaadse hüvitise eest;

| k) | „sponsorlus” — audiovisuaalmeedia teenuste osutamises või audiovisuaalsete teoste tootmises mitteosaleva avalik-õigusliku isiku või eraettevõtja või füüsilise isiku igasugune osalemine audiovisuaalmeedia teenuste või saadete rahastamises, eesmärgiga reklaamida oma nime, kaubamärki, mainet, tegevust või tooteid; |
| --- | --- |

k)

„sponsorlus” — audiovisuaalmeedia teenuste osutamises või audiovisuaalsete teoste tootmises mitteosaleva avalik-õigusliku isiku või eraettevõtja või füüsilise isiku igasugune osalemine audiovisuaalmeedia teenuste või saadete rahastamises, eesmärgiga reklaamida oma nime, kaubamärki, mainet, tegevust või tooteid;

| l) | „otsepakkumine” — avalikkusele ringhäälingu kaudu edastatavad otsepakkumised kaupade turustamiseks ja teenuste osutamiseks tasu eest, kaasa arvatud kinnisvara ning õigused ja kohustused; |
| --- | --- |

l)

„otsepakkumine” — avalikkusele ringhäälingu kaudu edastatavad otsepakkumised kaupade turustamiseks ja teenuste osutamiseks tasu eest, kaasa arvatud kinnisvara ning õigused ja kohustused;

| m) | „tootepaigutus” — igasugune audiovisuaalse ärilise teadaande vorm, mis seisneb toote, teenuse või selle kaubamärgi kaasamises või sellele osutamises selliselt, et seda esitatakse saates tasu või samalaadse hüvitise eest; |
| --- | --- |

m)

„tootepaigutus” — igasugune audiovisuaalse ärilise teadaande vorm, mis seisneb toote, teenuse või selle kaubamärgi kaasamises või sellele osutamises selliselt, et seda esitatakse saates tasu või samalaadse hüvitise eest;

| n) | i) | Euroopa päritolu teosed on järgmised:






  — | liikmesriikidest pärinevad teosed; |
| --- | --- | --- | --- |

n)

i)

Euroopa päritolu teosed on järgmised:

—

liikmesriikidest pärinevad teosed;

| — | Euroopa Nõukogu piiriülese televisiooni Euroopa konventsiooni osalisteks olevatest kolmandatest Euroopa riikidest pärinevad teosed, mis vastavad punkti ii tingimustele; |
| --- | --- |

—

Euroopa Nõukogu piiriülese televisiooni Euroopa konventsiooni osalisteks olevatest kolmandatest Euroopa riikidest pärinevad teosed, mis vastavad punkti ii tingimustele;

| — | teosed, mis on toodetud ühistoodanguna ühenduse ja kolmandate riikide vahel sõlmitud, audiovisuaalsektoriga seotud lepingute raames ja vastavad nendes lepingutes määratletud tingimustele.
  Teise ja kolmanda taande sätteid kohaldatakse tingimusel, et liikmesriikidest pärinevate teoste suhtes ei kohaldata kõnealuses kolmandas riigis diskrimineerivaid meetmeid. |
| --- | --- |

—

teosed, mis on toodetud ühistoodanguna ühenduse ja kolmandate riikide vahel sõlmitud, audiovisuaalsektoriga seotud lepingute raames ja vastavad nendes lepingutes määratletud tingimustele.

Teise ja kolmanda taande sätteid kohaldatakse tingimusel, et liikmesriikidest pärinevate teoste suhtes ei kohaldata kõnealuses kolmandas riigis diskrimineerivaid meetmeid.

| ii) | Punkti i esimeses ja teises taandes nimetatud teosed on teosed, mis on põhiosas valminud koostöös ühes või mitmes punkti i esimeses ja teises taandes nimetatud riigis elavate autorite ja töötajatega, tingimusel et need teosed vastavad ühele järgmisest kolmest tingimusest:






  — | teose on valmistanud üks või mitu tootjat, kes on asutatud ühes või mitmes nimetatud riigis; või |
| --- | --- | --- |

ii)

Punkti i esimeses ja teises taandes nimetatud teosed on teosed, mis on põhiosas valminud koostöös ühes või mitmes punkti i esimeses ja teises taandes nimetatud riigis elavate autorite ja töötajatega, tingimusel et need teosed vastavad ühele järgmisest kolmest tingimusest:

—

teose on valmistanud üks või mitu tootjat, kes on asutatud ühes või mitmes nimetatud riigis; või

| — | teoste tootmist jälgib ja kontrollib tegelikkuses üks või mitu tootjat, kes on asutatud ühes või mitmes nimetatud riigis; või |
| --- | --- |

—

teoste tootmist jälgib ja kontrollib tegelikkuses üks või mitu tootjat, kes on asutatud ühes või mitmes nimetatud riigis; või

| — | nende riikide ühistootjate panus moodustab ühistootmise kogukuludest rohkem kui poole ja ühistootmist ei kontrolli üks ega mitu väljaspool kõnealuseid riike asutatud tootjat. |
| --- | --- |

—

nende riikide ühistootjate panus moodustab ühistootmise kogukuludest rohkem kui poole ja ühistootmist ei kontrolli üks ega mitu väljaspool kõnealuseid riike asutatud tootjat.

| iii) | Teoseid, mis ei ole Euroopa päritolu teosed punktis i määratletud tähenduses, kuid mis on toodetud liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste kahepoolsete ühistootmislepingute raames, käsitatakse Euroopa päritolu teostena tingimusel, et ühenduse ühistootjad katavad suurema osa tootmise kogukuludest ja et tootmist ei kontrolli üks ega mitu väljaspool liikmesriikide territooriumi asutatud tootjat.”; |
| --- | --- |

iii)

Teoseid, mis ei ole Euroopa päritolu teosed punktis i määratletud tähenduses, kuid mis on toodetud liikmesriikide ja kolmandate riikide vaheliste kahepoolsete ühistootmislepingute raames, käsitatakse Euroopa päritolu teostena tingimusel, et ühenduse ühistootjad katavad suurema osa tootmise kogukuludest ja et tootmist ei kontrolli üks ega mitu väljaspool liikmesriikide territooriumi asutatud tootjat.”;

| 3) | Artikkel 2 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 2
  1.   Iga liikmesriik tagab, et kõik tema jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuse osutajate edastatavad audiovisuaalmeedia teenused on kooskõlas asjaomases liikmesriigis avalikkusele mõeldud audiovisuaalmeedia teenuste suhtes kohaldatava õigussüsteemi normidega.
  2.   Käesoleva direktiivi kohaldamisel kuuluvad liikmesriigi jurisdiktsiooni alla meediateenuse osutajad:






  a) | kes on asutatud lõike 3 kohaselt kõnealuses liikmesriigis; |
| --- | --- | --- |

3)

Artikkel 2 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 2

1.   Iga liikmesriik tagab, et kõik tema jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuse osutajate edastatavad audiovisuaalmeedia teenused on kooskõlas asjaomases liikmesriigis avalikkusele mõeldud audiovisuaalmeedia teenuste suhtes kohaldatava õigussüsteemi normidega.

2.   Käesoleva direktiivi kohaldamisel kuuluvad liikmesriigi jurisdiktsiooni alla meediateenuse osutajad:

a)

kes on asutatud lõike 3 kohaselt kõnealuses liikmesriigis;

| b) | kelle suhtes kohaldatakse lõiget 4. |
| --- | --- |

b)

kelle suhtes kohaldatakse lõiget 4.

3.   Käesoleva direktiivi kohaldamisel käsitatakse meediateenuse osutajat liikmesriigis asutatuna järgmistel juhtudel:

| a) | meediateenuse osutaja peakorter asub kõnealuses liikmesriigis ja audiovisuaalmeedia teenust käsitlevad toimetuslikud otsused tehakse selles liikmesriigis; |
| --- | --- |

a)

meediateenuse osutaja peakorter asub kõnealuses liikmesriigis ja audiovisuaalmeedia teenust käsitlevad toimetuslikud otsused tehakse selles liikmesriigis;

| b) | kui meediateenuse osutaja peakorter asub ühes liikmesriigis, kuid audiovisuaalmeedia teenust käsitlevad toimetuslikud otsused tehakse teises liikmesriigis, käsitatakse meediateenuse osutajat selles liikmesriigis asutatuna, kus töötab oluline osa audiovisuaalmeedia teenuse osutamises osalevatest töötajatest. Kui oluline osa audiovisuaalmeedia teenuse osutamises osalevatest töötajatest töötab mõlemas liikmesriigis, käsitatakse meediateenuse osutajat selles liikmesriigis asutatuna, kus paikneb tema peakorter. Kui oluline osa audiovisuaalmeedia teenuse osutamises osalevatest töötajatest ei tööta kummaski liikmesriigis, käsitatakse meediateenuse osutajat selles liikmesriigis asutatuna, kus ta kõigepealt alustas oma tegevust, kooskõlas selle liikmesriigi õigusega, tingimusel et ta säilitab selle liikmesriigi majandusega püsiva ja tegeliku sideme; |
| --- | --- |

b)

kui meediateenuse osutaja peakorter asub ühes liikmesriigis, kuid audiovisuaalmeedia teenust käsitlevad toimetuslikud otsused tehakse teises liikmesriigis, käsitatakse meediateenuse osutajat selles liikmesriigis asutatuna, kus töötab oluline osa audiovisuaalmeedia teenuse osutamises osalevatest töötajatest. Kui oluline osa audiovisuaalmeedia teenuse osutamises osalevatest töötajatest töötab mõlemas liikmesriigis, käsitatakse meediateenuse osutajat selles liikmesriigis asutatuna, kus paikneb tema peakorter. Kui oluline osa audiovisuaalmeedia teenuse osutamises osalevatest töötajatest ei tööta kummaski liikmesriigis, käsitatakse meediateenuse osutajat selles liikmesriigis asutatuna, kus ta kõigepealt alustas oma tegevust, kooskõlas selle liikmesriigi õigusega, tingimusel et ta säilitab selle liikmesriigi majandusega püsiva ja tegeliku sideme;

| c) | kui meediateenuse osutaja peakorter asub liikmesriigis, kuid audiovisuaalmeedia teenust käsitlevad otsused tehakse kolmandas riigis, või vastupidi, käsitatakse meediateenuse osutajat kõnealuses liikmesriigis asutatuna tingimusel, et oluline osa audiovisuaalmeedia teenuse osutamises osalevatest töötajatest töötab selles liikmesriigis. |
| --- | --- |

c)

kui meediateenuse osutaja peakorter asub liikmesriigis, kuid audiovisuaalmeedia teenust käsitlevad otsused tehakse kolmandas riigis, või vastupidi, käsitatakse meediateenuse osutajat kõnealuses liikmesriigis asutatuna tingimusel, et oluline osa audiovisuaalmeedia teenuse osutamises osalevatest töötajatest töötab selles liikmesriigis.

4.   Meediateenuse osutajad, kelle suhtes lõike 3 sätteid ei kohaldata, käsitatakse liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluvatena järgmistel juhtudel:

| a) | nad kasutavad selles liikmesriigis asuvat satelliitside juhtimiskeskust; |
| --- | --- |

a)

nad kasutavad selles liikmesriigis asuvat satelliitside juhtimiskeskust;

| b) | kuigi nad ei kasuta selles liikmesriigis asuvat satelliitside juhtimiskeskust, kasutavad nad sellele liikmesriigile kuuluvat satelliitvõimsust. |
| --- | --- |

b)

kuigi nad ei kasuta selles liikmesriigis asuvat satelliitside juhtimiskeskust, kasutavad nad sellele liikmesriigile kuuluvat satelliitvõimsust.

5.   Kui küsimust, millisel liikmesriigil on jurisdiktsioon, ei saa lahendada vastavalt lõigetele 3 ja 4, loetakse pädevaks see liikmesriik, kus meediateenuse osutaja on asutatud artikli 43–48 tähenduses ning asutamislepingust tulenevalt.

6.   Käesolevat direktiivi ei kohaldata üksnes kolmandates riikides vastuvõtmiseks mõeldud audiovisuaalmeedia teenuste suhtes, mida ühe või mitme liikmesriigi üldsus ei võta otseselt ega kaudselt vastu standardsete tarbijatele ettenähtud seadmetega.”;

| 4) | Artiklit 2a muudetakse järgmiselt.






  a) | Lõige 1 asendatakse järgmisega:
  „1.   Liikmesriigid tagavad teistest liikmesriikidest pärinevate audiovisuaalmeedia teenuste vastuvõtmisvabaduse ega piira nende taasedastamist oma territooriumil põhjustel, mis kuuluvad käesoleva direktiiviga koordineeritavatesse valdkondadesse.”; |
| --- | --- | --- |

4)

Artiklit 2a muudetakse järgmiselt.

a)

Lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1.   Liikmesriigid tagavad teistest liikmesriikidest pärinevate audiovisuaalmeedia teenuste vastuvõtmisvabaduse ega piira nende taasedastamist oma territooriumil põhjustel, mis kuuluvad käesoleva direktiiviga koordineeritavatesse valdkondadesse.”;

| b) | Lõikes 2 asendatakse sissejuhatav lause ja punkt a järgmisega:
  „2.   Teleringhäälingu puhul võivad liikmesriigid teha lõike 1 sätetest ajutiselt erandeid, kui on täidetud järgmised tingimused:






  a) | teisest liikmesriigist edastatav teleülekanne rikub selgelt, oluliselt ja raskelt artikli 22 lõike 1 või 2 ja/või artikli 3b sätteid;”; |
| --- | --- | --- |

b)

Lõikes 2 asendatakse sissejuhatav lause ja punkt a järgmisega:

„2.   Teleringhäälingu puhul võivad liikmesriigid teha lõike 1 sätetest ajutiselt erandeid, kui on täidetud järgmised tingimused:

a)

teisest liikmesriigist edastatav teleülekanne rikub selgelt, oluliselt ja raskelt artikli 22 lõike 1 või 2 ja/või artikli 3b sätteid;”;

| c) | Lisatakse järgmised lõiked:
  „4.   Tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste puhul võib liikmesriik võtta meetmeid erandi tegemiseks lõikest 1 asjaomase teenuse puhul, kui on täidetud järgmised tingimused:






  a) | meetmed:






  i) | on vajalikud ühel järgmistest põhjustest:






  — | riiklik poliitika, eelkõige kuritegude ennetamine, uurimine, avastamine ja nende eest vastutusele võtmine, sealhulgas alaealiste kaitse ning võitlus rassilise, soolise, usulise ja rahvusliku vaenu õhutamisega ja üksikisikuid puudutava inimväärikuse rikkumisega; |
| --- | --- | --- | --- | --- |

c)

Lisatakse järgmised lõiked:

„4.   Tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste puhul võib liikmesriik võtta meetmeid erandi tegemiseks lõikest 1 asjaomase teenuse puhul, kui on täidetud järgmised tingimused:

a)

meetmed:

i)

on vajalikud ühel järgmistest põhjustest:

—

riiklik poliitika, eelkõige kuritegude ennetamine, uurimine, avastamine ja nende eest vastutusele võtmine, sealhulgas alaealiste kaitse ning võitlus rassilise, soolise, usulise ja rahvusliku vaenu õhutamisega ja üksikisikuid puudutava inimväärikuse rikkumisega;

| — | rahvatervise kaitse; |
| --- | --- |

—

rahvatervise kaitse;

| — | avalik julgeolek, sealhulgas riigi julgeoleku ja kaitse tagamine; |
| --- | --- |

—

avalik julgeolek, sealhulgas riigi julgeoleku ja kaitse tagamine;

| — | tarbijate, sealhulgas investorite kaitse; |
| --- | --- |

—

tarbijate, sealhulgas investorite kaitse;

| ii) | võetakse tellitava audiovisuaalmeedia teenuse vastu, mis takistab punktis i nimetatud eesmärkide saavutamist või kujutab endast tõsist ohtu nende eesmärkide saavutamisele; |
| --- | --- |

ii)

võetakse tellitava audiovisuaalmeedia teenuse vastu, mis takistab punktis i nimetatud eesmärkide saavutamist või kujutab endast tõsist ohtu nende eesmärkide saavutamisele;

| iii) | on nende eesmärkidega proportsionaalsed; |
| --- | --- |

iii)

on nende eesmärkidega proportsionaalsed;

| b) | enne kõnealuste meetmete võtmist ja piiramata kohtumenetlusi, kaasa arvatud esialgsed menetlused ja eeluurimise raames võetud sammud, on liikmesriik:






  — | taotlenud liikmesriigilt, kelle jurisdiktsiooni alla teenuseosutaja kuulub, meetmete võtmist ja viimane pole neid võtnud või need on olnud ebapiisavad; |
| --- | --- | --- |

b)

enne kõnealuste meetmete võtmist ja piiramata kohtumenetlusi, kaasa arvatud esialgsed menetlused ja eeluurimise raames võetud sammud, on liikmesriik:

—

taotlenud liikmesriigilt, kelle jurisdiktsiooni alla teenuseosutaja kuulub, meetmete võtmist ja viimane pole neid võtnud või need on olnud ebapiisavad;

| — | teatanud komisjonile ja liikmesriigile, kelle jurisdiktsiooni alla teenuseosutaja kuulub, oma kavatsusest võtta selliseid meetmeid. |
| --- | --- |

—

teatanud komisjonile ja liikmesriigile, kelle jurisdiktsiooni alla teenuseosutaja kuulub, oma kavatsusest võtta selliseid meetmeid.

5.   Liikmesriigid võivad edasilükkamatutel juhtudel teha erandeid lõike 4 punktis b ettenähtud tingimustest. Sellisel juhul teavitatakse meetmetest võimalikult kiiresti komisjoni ja liikmesriiki, kelle jurisdiktsiooni alla teenuseosutaja kuulub, näidates põhjused, miks liikmesriik peab juhtumit edasilükkamatuks.

6.   Ilma et see piiraks liikmesriikide võimalust võtta lõigetes 4 ja 5 osutatud meetmeid, uurib komisjon võimalikult kiiresti, kas teatatud meetmed vastavad ühenduse õigusele. Kui komisjon otsustab, et meetmed ei ole kooskõlas ühenduse õigusega, palub komisjon kõnealusel liikmesriigil loobuda mis tahes kavandatud meetmete võtmisest või lõpetada nende võtmise viivitamatult.”;

| 5) | Artikkel 3 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 3
  1.   Liikmesriigid võivad nende jurisdiktsiooni alla kuuluvatelt meediateenuse osutajatelt nõuda käesoleva direktiiviga koordineeritud valdkondades üksikasjalikumate või rangemate eeskirjade järgimist, tingimusel et need eeskirjad on kooskõlas ühenduse õigusega.
  2.   Juhul kui liikmesriik:






  a) | on lõike 1 kohaselt kasutanud vabadust võtta vastu üksikasjalikumad või rangemad avalikel huvidel põhinevad eeskirjad; ning |
| --- | --- | --- |

5)

Artikkel 3 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 3

1.   Liikmesriigid võivad nende jurisdiktsiooni alla kuuluvatelt meediateenuse osutajatelt nõuda käesoleva direktiiviga koordineeritud valdkondades üksikasjalikumate või rangemate eeskirjade järgimist, tingimusel et need eeskirjad on kooskõlas ühenduse õigusega.

2.   Juhul kui liikmesriik:

a)

on lõike 1 kohaselt kasutanud vabadust võtta vastu üksikasjalikumad või rangemad avalikel huvidel põhinevad eeskirjad; ning

| b) | leiab, et teise liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluv ringhäälinguorganisatsioon edastab teleülekannet, mis tervikuna või millest peamine osa on suunatud tema territooriumile,
  võib ta võtta ühendust jurisdiktsiooni omava liikmesriigiga kõikidele tekkinud probleemidele vastastikku rahuldava lahenduse leidmiseks. Esimese liikmesriigi põhjendatud taotluse kättesaamisel esitab jurisdiktsiooni omav liikmesriik ringhäälinguorganisatsioonile nõude järgida kõnealuseid avalikel huvidel põhinevaid eeskirju. Jurisdiktsiooni omav liikmesriik teatab esimesele liikmesriigile saadud tulemustest kahe kuu jooksul pärast nimetatud taotluse saamist. Kumbki liikmesriik võib paluda artikli 23a kohaselt asutatud kontaktkomiteel kõnealune juhtum läbi vaadata. |
| --- | --- |

b)

leiab, et teise liikmesriigi jurisdiktsiooni alla kuuluv ringhäälinguorganisatsioon edastab teleülekannet, mis tervikuna või millest peamine osa on suunatud tema territooriumile,

võib ta võtta ühendust jurisdiktsiooni omava liikmesriigiga kõikidele tekkinud probleemidele vastastikku rahuldava lahenduse leidmiseks. Esimese liikmesriigi põhjendatud taotluse kättesaamisel esitab jurisdiktsiooni omav liikmesriik ringhäälinguorganisatsioonile nõude järgida kõnealuseid avalikel huvidel põhinevaid eeskirju. Jurisdiktsiooni omav liikmesriik teatab esimesele liikmesriigile saadud tulemustest kahe kuu jooksul pärast nimetatud taotluse saamist. Kumbki liikmesriik võib paluda artikli 23a kohaselt asutatud kontaktkomiteel kõnealune juhtum läbi vaadata.

3.   Kui esimese liikmesriigi hinnangul:

| a) | ei ole lõike 2 kohaldamise kaudu saadud tulemused rahuldavad; ning |
| --- | --- |

a)

ei ole lõike 2 kohaldamise kaudu saadud tulemused rahuldavad; ning

| b) | kõnealune ringhäälinguorganisatsioon on asutatud jurisdiktsiooni omavas liikmesriigis, eesmärgiga hoiduda käesoleva direktiiviga koordineeritud valdkondadele kehtestatud rangematest eeskirjadest, mis oleksid tema suhtes kohaldatavad juhul, kui oleks asutatud esimesena nimetatud liikmesriigis,
  võib esimene liikmesriik võtta asjakohased meetmed kõnealuse ringhäälinguorganisatsiooni vastu.
  Sellised meetmed peavad olema objektiivselt vajalikud, neid tuleb kohaldada mittediskrimineerival viisil ning need peavad olema taotletavate eesmärkidega proportsionaalsed. |
| --- | --- |

b)

kõnealune ringhäälinguorganisatsioon on asutatud jurisdiktsiooni omavas liikmesriigis, eesmärgiga hoiduda käesoleva direktiiviga koordineeritud valdkondadele kehtestatud rangematest eeskirjadest, mis oleksid tema suhtes kohaldatavad juhul, kui oleks asutatud esimesena nimetatud liikmesriigis,

võib esimene liikmesriik võtta asjakohased meetmed kõnealuse ringhäälinguorganisatsiooni vastu.

Sellised meetmed peavad olema objektiivselt vajalikud, neid tuleb kohaldada mittediskrimineerival viisil ning need peavad olema taotletavate eesmärkidega proportsionaalsed.

4.   Liikmesriik võib võtta lõike 3 kohaseid meetmeid üksnes siis, kui on täidetud järgmised tingimused:

| a) | ta on teatanud komisjonile ja liikmesriigile, kus ringhäälinguorganisatsioon on asutatud, oma kavatsusest võtta selliseid meetmeid, põhjendades samal ajal oma hinnangu aluseid, ja |
| --- | --- |

a)

ta on teatanud komisjonile ja liikmesriigile, kus ringhäälinguorganisatsioon on asutatud, oma kavatsusest võtta selliseid meetmeid, põhjendades samal ajal oma hinnangu aluseid, ja

| b) | komisjon on otsustanud, et need meetmed on kooskõlas ühenduse õigusega ning eelkõige et neid meetmeid lõigete 2 ja 3 alusel võtva liikmesriigi tehtud hinnangud on nõuetekohaselt põhjendatud. |
| --- | --- |

b)

komisjon on otsustanud, et need meetmed on kooskõlas ühenduse õigusega ning eelkõige et neid meetmeid lõigete 2 ja 3 alusel võtva liikmesriigi tehtud hinnangud on nõuetekohaselt põhjendatud.

5.   Komisjon teeb otsuse, kas meetmed on kooskõlas ühenduse õigusega, kolme kuu jooksul alates lõike 4 punkti a kohase teate saamisest. Kui komisjon otsustab, et meetmed ei ole kooskõlas ühenduse õigusega, loobub kõnealune liikmesriik kavandatud meetmete võtmisest.

6.   Liikmesriigid tagavad asjakohaste vahenditega ja oma õigusaktide raames, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad meediateenuse osutajad järgivad tegelikult käesoleva direktiivi sätteid.

7.   Liikmesriigid soodustavad kaas- ja/või enesereguleerimise korda siseriiklikul tasandil käesoleva direktiiviga koordineeritud valdkondades nende õigussüsteemide poolt lubatud ulatuses. Kõnealune kord peab olema asjaomaste liikmesriikide põhiliste sidusrühmade seas laialt aktsepteeritud ja nägema ette tõhusa jõustamise.

8.   Direktiivi 2000/31/EÜ kohaldatakse täies ulatuses, kui käesolevas direktiivis ei ole teisiti sätestatud. Kui direktiivi 2000/31/EÜ säte on vastuolus käesoleva direktiivi sättega, siis kohaldatakse käesoleva direktiivi sätteid, kui käesolevas direktiivis ei ole teisiti sätestatud.”;

| 6) | Artikkel 3a jäetakse välja; |
| --- | --- |

6)

Artikkel 3a jäetakse välja;

| 7) | Lisatakse järgmine peatükk:
  „IIa PEATÜKK
  Kõikide audiovisuaalmeedia teenuste suhtes kohaldatavad sätted
  Artikkel 3a
  Liikmesriigid tagavad, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad audiovisuaalmeedia teenuse osutajad teevad teenuse vastuvõtjatele kergesti, vahetult ja püsivalt kättesaadavaks vähemalt järgmise teabe:






  a) | meediateenuse osutaja nimi; |
| --- | --- | --- |

7)

Lisatakse järgmine peatükk:

„IIa PEATÜKK

Kõikide audiovisuaalmeedia teenuste suhtes kohaldatavad sätted

Artikkel 3a

Liikmesriigid tagavad, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad audiovisuaalmeedia teenuse osutajad teevad teenuse vastuvõtjatele kergesti, vahetult ja püsivalt kättesaadavaks vähemalt järgmise teabe:

a)

meediateenuse osutaja nimi;

| b) | meediateenuse osutaja asutamiskoha geograafiline aadress; |
| --- | --- |

b)

meediateenuse osutaja asutamiskoha geograafiline aadress;

| c) | meediateenuse osutaja andmed, kaasa arvatud tema elektronposti aadress või veebileht, mille kaudu saab temaga vahetult, tõhusalt ja kiiresti ühendust võtta; |
| --- | --- |

c)

meediateenuse osutaja andmed, kaasa arvatud tema elektronposti aadress või veebileht, mille kaudu saab temaga vahetult, tõhusalt ja kiiresti ühendust võtta;

| d) | rakendatavuse korral pädevad reguleerivad või järelevalveasutused. |
| --- | --- |

d)

rakendatavuse korral pädevad reguleerivad või järelevalveasutused.

Artikkel 3b

Liikmesriigid tagavad asjakohaste meetmetega, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuse osutajate osutatavad audiovisuaalmeedia teenused ei sisalda vihkamisele õhutamist soo, rassilise või etnilise päritolu või usutunnistuse alusel.

Artikkel 3c

Liikmesriigid ergutavad oma jurisdiktsiooni alla kuuluvaid meediateenuse osutajaid tagama, et nende teenused tehakse järk-järgult kättesaadavaks nägemis- ja kuulmispuudega inimestele.

Artikkel 3d

Liikmesriigid tagavad, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad meediateenuse osutajad ei edasta kinematograafiateoseid väljaspool õiguste valdajatega kokkulepitud ajavahemikku.

Artikkel 3e

1.   Liikmesriigid tagavad, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuse osutajate poolt edastatavad audiovisuaalsed ärilised teadaanded vastavad järgmistele nõuetele:

| a) | audiovisuaalsed ärilised teadaanded peavad olema sellistena hõlpsasti äratuntavad. Varjatud audiovisuaalsed ärilised teadaanded on keelatud; |
| --- | --- |

a)

audiovisuaalsed ärilised teadaanded peavad olema sellistena hõlpsasti äratuntavad. Varjatud audiovisuaalsed ärilised teadaanded on keelatud;

| b) | audiovisuaalsetes ärilistes teadaannetes ei tohi kasutada alalävisele tajule suunatud võtteid; |
| --- | --- |

b)

audiovisuaalsetes ärilistes teadaannetes ei tohi kasutada alalävisele tajule suunatud võtteid;

| c) | audiovisuaalsed ärilised teadaanded ei tohi:






  i) | kahjustada inimväärikuse austamist; |
| --- | --- | --- |

c)

audiovisuaalsed ärilised teadaanded ei tohi:

i)

kahjustada inimväärikuse austamist;

| ii) | sisaldada ega soodustada mis tahes diskrimineerimist soo, rassilise või etnilise päritolu, rahvuse, usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel; |
| --- | --- |

ii)

sisaldada ega soodustada mis tahes diskrimineerimist soo, rassilise või etnilise päritolu, rahvuse, usutunnistuse või veendumuste, puuete, vanuse või seksuaalse sättumuse alusel;

| iii) | soodustada tervist või ohutust kahjustavat käitumist; |
| --- | --- |

iii)

soodustada tervist või ohutust kahjustavat käitumist;

| iv) | soodustada keskkonnakaitset tõsiselt kahjustavat käitumist; |
| --- | --- |

iv)

soodustada keskkonnakaitset tõsiselt kahjustavat käitumist;

| d) | sigarettide ja muude tubakatoodetega seotud audiovisuaalsete äriliste teadaannete kõik vormid on keelatud; |
| --- | --- |

d)

sigarettide ja muude tubakatoodetega seotud audiovisuaalsete äriliste teadaannete kõik vormid on keelatud;

| e) | audiovisuaalsed ärilised teadaanded alkohoolsete jookide kohta ei tohi olla suunatud konkreetselt alaealistele ega või propageerida selliste jookide liigset tarbimist; |
| --- | --- |

e)

audiovisuaalsed ärilised teadaanded alkohoolsete jookide kohta ei tohi olla suunatud konkreetselt alaealistele ega või propageerida selliste jookide liigset tarbimist;

| f) | audiovisuaalsed ärilised teadaanded selliste ravimite ja raviteenuste kohta, mis on selles liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla meediateenuse osutaja kuulub, kättesaadavad üksnes arsti ettekirjutuse alusel, on keelatud; |
| --- | --- |

f)

audiovisuaalsed ärilised teadaanded selliste ravimite ja raviteenuste kohta, mis on selles liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla meediateenuse osutaja kuulub, kättesaadavad üksnes arsti ettekirjutuse alusel, on keelatud;

| g) | audiovisuaalsed ärilised teadaanded ei tohi põhjustada füüsilist ega moraalset kahju alaealistele. Seega ei või nad otseselt keelitada alaealisi ostma või rentima toodet või teenust, kasutades ära nende kogenematust või kergeusklikkust, otseselt ärgitada neid veenma oma vanemaid või teisi ostma reklaamitavat toodet või teenust, kasutada ära alaealiste usaldust vanemate, õpetajate või muude isikute suhtes ega põhjendamatult näidata alaealisi ohtlikes olukordades. |
| --- | --- |

g)

audiovisuaalsed ärilised teadaanded ei tohi põhjustada füüsilist ega moraalset kahju alaealistele. Seega ei või nad otseselt keelitada alaealisi ostma või rentima toodet või teenust, kasutades ära nende kogenematust või kergeusklikkust, otseselt ärgitada neid veenma oma vanemaid või teisi ostma reklaamitavat toodet või teenust, kasutada ära alaealiste usaldust vanemate, õpetajate või muude isikute suhtes ega põhjendamatult näidata alaealisi ohtlikes olukordades.

2.   Liikmesriigid ja komisjon ergutavad meediateenuse osutajaid töötama välja tegevusjuhendi, mis käsitleks lastesaadete ajal või lastesaadetes edastatavaid asjakohatuid audiovisuaalseid ärilisi teadaandeid toitumisalase või füsioloogilise mõjuga toitaineid ja muid aineid sisaldavate toitude ja jookide kohta, eelkõige nende kohta, mis sisaldavad rasva, trans-rasvhappeid, soola/naatriumi ja suhkruid, mille liigne tarbimine toidus tervikuna ei ole soovitatav.

Artikkel 3f

1.   Spondeeritavad audiovisuaalmeedia teenused või saated peavad vastama järgmistele nõuetele:

| a) | saadete sisu või teleülekannete puhul nende edastamisaega ei tohi mingil juhul mõjutada viisil, mis avaldaks mõju meediateenuse osutaja vastutusele ja toimetuslikule sõltumatusele; |
| --- | --- |

a)

saadete sisu või teleülekannete puhul nende edastamisaega ei tohi mingil juhul mõjutada viisil, mis avaldaks mõju meediateenuse osutaja vastutusele ja toimetuslikule sõltumatusele;

| b) | nende abil ei tohi otseselt soodustada kaupade või teenuste ostmist või rentimist, eelkõige tehes konkreetseid müüki edendavaid vihjeid kõnealuste kaupade või teenuste suhtes; |
| --- | --- |

b)

nende abil ei tohi otseselt soodustada kaupade või teenuste ostmist või rentimist, eelkõige tehes konkreetseid müüki edendavaid vihjeid kõnealuste kaupade või teenuste suhtes;

| c) | vaatajaid tuleb selgelt teavitada sponsorlepingu olemasolust. Spondeeritavad saated tuleb selgelt eristada, kasutades saate seisukohalt sobival viisil sponsori nime, logo ja/või muud sümbolit, nagu viidet sponsori toodetele või teenustele või eristavat märgistust saate alguses, lõpus ja/või selle kestel. |
| --- | --- |

c)

vaatajaid tuleb selgelt teavitada sponsorlepingu olemasolust. Spondeeritavad saated tuleb selgelt eristada, kasutades saate seisukohalt sobival viisil sponsori nime, logo ja/või muud sümbolit, nagu viidet sponsori toodetele või teenustele või eristavat märgistust saate alguses, lõpus ja/või selle kestel.

2.   Audiovisuaalmeedia teenuseid või saateid ei tohi spondeerida ettevõtted, kelle põhitegevuseks on sigarettide ja muude tubakatoodete tootmine ja müük.

3.   Ettevõtted, kes tegelevad muu hulgas ravimite valmistamise või müügiga ja raviteenuste osutamisega, võivad nende spondeeritavates audiovisuaalmeedia teenustes või saadetes reklaamida ettevõtja nime või mainet, kuid ei tohi reklaamida selliseid konkreetseid ravimeid ega raviteenuseid, mis on selles liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla meediateenuse osutaja kuulub, kättesaadavad üksnes arsti ettekirjutuse alusel.

4.   Uudistesaateid ja aktuaalseid poliitilisi sündmusi käsitlevaid saateid ei tohi spondeerida. Liikmesriigid võivad keelata sponsori logo näitamise lastesaadete, dokumentaalfilmide ja religioosse sisuga saadete ajal.

Artikkel 3g

1.   Tootepaigutus on keelatud.

2.   Erandina lõikest 1 on tootepaigutus, kui liikmesriik ei otsusta teisiti, vastuvõetav:

| — | kinematograafiateostes, filmides ja seeriafilmides (seriaalides), mis on valmistatud audiovisuaalmeedia teenuste jaoks, spordisaadetes ja meelelahutussaadetes; või |
| --- | --- |

—

kinematograafiateostes, filmides ja seeriafilmides (seriaalides), mis on valmistatud audiovisuaalmeedia teenuste jaoks, spordisaadetes ja meelelahutussaadetes; või

| — | kui selle eest ei võeta tasu, vaid pakutakse tasuta teatud kaupu ja teenuseid, näiteks saate tootmiseks vajalikud rekvisiidid ja auhinnad, eesmärgiga need saatesse lisada. |
| --- | --- |

—

kui selle eest ei võeta tasu, vaid pakutakse tasuta teatud kaupu ja teenuseid, näiteks saate tootmiseks vajalikud rekvisiidid ja auhinnad, eesmärgiga need saatesse lisada.

Esimeses taandes sätestatud erandit ei kohaldata lastesaadete suhtes.

Saated, mis sisaldavad tootepaigutust, peavad täitma vähemalt kõiki järgmisi nõudeid:

| a) | nende sisu ja teleülekannete puhul nende edastamisaega ei mõjutata mingil juhul viisil, mis avaldaks mõju meediateenuse osutaja vastutusele ja toimetuslikule sõltumatusele; |
| --- | --- |

a)

nende sisu ja teleülekannete puhul nende edastamisaega ei mõjutata mingil juhul viisil, mis avaldaks mõju meediateenuse osutaja vastutusele ja toimetuslikule sõltumatusele;

| b) | nende abil ei soodustata otseselt kaupade või teenuste ostmist või rentimist, eelkõige tehes konkreetseid müüki edendavaid vihjeid kõnealuste kaupade või teenuste suhtes; |
| --- | --- |

b)

nende abil ei soodustata otseselt kaupade või teenuste ostmist või rentimist, eelkõige tehes konkreetseid müüki edendavaid vihjeid kõnealuste kaupade või teenuste suhtes;

| c) | nad ei tõsta kõnealust toodet alusetult esile; |
| --- | --- |

c)

nad ei tõsta kõnealust toodet alusetult esile;

| d) | vaatajaid teavitatakse selgelt tootepaigutuse olemasolust. Vaatajate võimaliku segaduse vältimiseks märgistatakse tootepaigutust sisaldavad saated asjakohaselt saate alguses ja lõpus ning pärast reklaamipausi. |
| --- | --- |

d)

vaatajaid teavitatakse selgelt tootepaigutuse olemasolust. Vaatajate võimaliku segaduse vältimiseks märgistatakse tootepaigutust sisaldavad saated asjakohaselt saate alguses ja lõpus ning pärast reklaamipausi.

Erandkorras võivad liikmesriigid loobuda punktis d sätestatud nõuete kohaldamisest, tingimusel et kõnealust saadet ei ole tootnud ega tellinud meediateenuse osutaja ise ega temaga seotud ettevõte.

3.   Igal juhul ei tohi saated sisaldada järgmiste toodete paigutust:

| — | tubakatooted või sigaretid või selliste ettevõtete tootepaigutus, kelle põhitegevuseks on sigarettide ja muude tubakatoodete tootmine ja müük; või |
| --- | --- |

—

tubakatooted või sigaretid või selliste ettevõtete tootepaigutus, kelle põhitegevuseks on sigarettide ja muude tubakatoodete tootmine ja müük; või

| — | konkreetsed ravimid või raviteenused, mis on selles liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla meediateenuse osutaja kuulub, kättesaadavad üksnes arsti ettekirjutuse alusel. |
| --- | --- |

—

konkreetsed ravimid või raviteenused, mis on selles liikmesriigis, kelle jurisdiktsiooni alla meediateenuse osutaja kuulub, kättesaadavad üksnes arsti ettekirjutuse alusel.

4.   Lõigete 1, 2 ja 3 sätteid kohaldatakse üksnes nende saadete suhtes, mis on toodetud pärast ... (30).”

| 8) | Lisatakse järgmine peatükk:
  „IIb PEATÜKK
  Üksnes tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste suhtes kohaldatavad sätted
  Artikkel 3h
  Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid tagamaks, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuse osutajate osutatavad tellitavad audiovisuaalmeedia teenused, mis võivad tõsiselt kahjustada alaealiste füüsilist, vaimset või kõlbelist arengut, tehakse kättesaadavaks üksnes viisil, mis tagab selle, et alaealised tavaliselt selliseid tellitavaid audiovisuaalmeedia teenuseid ei kuule ega näe.
  Artikkel 3i
  1.   Liikmesriigid tagavad, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuse osutajate osutatavad tellitavad audiovisuaalmeedia teenused edendavad asjakohaste meetmetega Euroopa päritolu teoste tootmist ja kättesaadavust, kui see on teostatav. Selline edendamine võib muu hulgas olla seotud selliste teenuste poolt antava rahalise toetusega Euroopa päritolu teoste tootmiseks ja neid teoseid käsitlevate õiguste omandamiseks või Euroopa päritolu teoste osakaalu ja/või nende esiletoomisega tellitava audiovisuaalmeedia teenuse pakutavates programmikataloogides.
  2.   Liikmesriigid annavad komisjonile hiljemalt ... (31) ja seejärel iga nelja aasta järel aru lõike 1 rakendamisest.
  3.   Komisjon annab liikmesriikide esitatud teabe ja sõltumatu uuringu alusel Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru lõike 1 kohaldamise kohta, võttes arvesse turu ja tehnika arengut ning kultuurilise mitmekesisuse eesmärki.”; |
| --- | --- |

8)

Lisatakse järgmine peatükk:

„IIb PEATÜKK

Üksnes tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste suhtes kohaldatavad sätted

Artikkel 3h

Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid tagamaks, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuse osutajate osutatavad tellitavad audiovisuaalmeedia teenused, mis võivad tõsiselt kahjustada alaealiste füüsilist, vaimset või kõlbelist arengut, tehakse kättesaadavaks üksnes viisil, mis tagab selle, et alaealised tavaliselt selliseid tellitavaid audiovisuaalmeedia teenuseid ei kuule ega näe.

Artikkel 3i

1.   Liikmesriigid tagavad, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvate meediateenuse osutajate osutatavad tellitavad audiovisuaalmeedia teenused edendavad asjakohaste meetmetega Euroopa päritolu teoste tootmist ja kättesaadavust, kui see on teostatav. Selline edendamine võib muu hulgas olla seotud selliste teenuste poolt antava rahalise toetusega Euroopa päritolu teoste tootmiseks ja neid teoseid käsitlevate õiguste omandamiseks või Euroopa päritolu teoste osakaalu ja/või nende esiletoomisega tellitava audiovisuaalmeedia teenuse pakutavates programmikataloogides.

2.   Liikmesriigid annavad komisjonile hiljemalt ... (31) ja seejärel iga nelja aasta järel aru lõike 1 rakendamisest.

3.   Komisjon annab liikmesriikide esitatud teabe ja sõltumatu uuringu alusel Euroopa Parlamendile ja nõukogule aru lõike 1 kohaldamise kohta, võttes arvesse turu ja tehnika arengut ning kultuurilise mitmekesisuse eesmärki.”;

| 9) | Lisatakse järgmine peatükk:
  „IIc PEATÜKK
  Ainuõigused ja lühiuudiste edastamine teleringhäälingus
  Artikkel 3j
  1.   Iga liikmesriik võib kooskõlas ühenduse õigusega võtta meetmeid tagamaks, et tema jurisdiktsiooni alla kuuluvad ringhäälinguorganisatsioonid ei edasta sündmusi, mida kõnealune liikmesriik käsitleb ühiskonnale väga tähtsatena, ainuõiguslikult ega viisil, millega võetakse oluliselt osalt kõnealuse liikmesriigi elanikkonnast võimalus jälgida sellised sündmusi otseülekande või hilisema edastusena tasuta televisioonis. Kui liikmesriik võtab sellised meetmed, koostab ta loetelu määratletud riiklikest või mitteriiklikest sündmustest, mida ta käsitab ühiskonnale väga tähtsatena. Liikmesriik teeb seda selgel ja läbipaistval viisil ning aegsasti. Seda tehes määrab asjaomane liikmesriik samuti, kas need sündmused peaksid olema kättesaadavad täieliku või osalise otseülekandena või siis täieliku või osalise hilisema edastusena, kui viimane on objektiivsetel põhjustel avalikkuse huvides vajalik või asjakohane.
  2.   Liikmesriigid teatavad lõike 1 kohaselt võetud või võetavatest meetmetest viivitamata komisjonile. Kolme kuu jooksul alates teatamisest kontrollib komisjon selliste meetmete vastavust ühenduse õigusele ja edastab need teistele liikmesriikidele. Komisjon palub artikli 23a kohaselt asutatud kontaktkomiteel esitada arvamus. Komisjon avaldab võetud meetmed viivitamata Euroopa Liidu Teatajas ja vähemalt kord aastas liikmesriikide võetud meetmete koondloendi.
  3.   Liikmesriigid tagavad asjakohaste vahenditega oma õigusaktide raames, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad ringhäälinguorganisatsioonid ei kasuta pärast käesoleva direktiivi avaldamiskuupäeva nende ostetud ainuõigusi nii, et sellega võetakse oluliselt osalt teise liikmesriigi elanikkonnast võimalus jälgida nimetatud teise liikmesriigi poolt kooskõlas õigetega 1 ja 2 määratletud sündmusi täieliku või osalise otseülekandena või siis täieliku või osalise hilisema edastusena, kui viimane on objektiivsetel põhjustel avalikkuse huvides vajalik või asjakohane, nagu nimetatud teine liikmesriik on lõike 1 kohaselt määranud.
  Artikkel 3k
  1.   Liikmesriigid tagavad, et lühiuudiste puhul ei jäeta teistes liikmesriikides asutatud ringhäälinguorganisatsioone ilma juurdepääsust õiglastel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel alustel üldsusele suurt huvi pakkuvatele üritustele, mida edastab nende jurisdiktsiooni alla kuuluv ringhäälinguorganisatsioon ainuõiguse alusel.
  2.   Kui juurdepääsu taotleva ringhäälinguorganisatsiooniga samas liikmesriigis asutatud teine ringhäälinguorganisatsioon on omandanud ainuõiguse kõnealuse sündmuse puhuks, tuleb juurdepääsu taotleda sellelt ringhäälinguorganisatsioonilt.
  3.   Liikmesriigid tagavad sellise juurdepääsu, võimaldades ringhäälinguorganisatsioonidel vabalt valida edastava ringhäälinguorganisatsiooni signaalist lühilõike, viidates juhul, kui see on praktilistel kaalutlustel võimalik, vähemalt nende allikale.
  4.   Alternatiivina lõikele 3 võib liikmesriik luua võrdväärse süsteemi, millega saadakse õiglastel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel alustel juurdepääs teiste vahendite abil.
  5.   Selliseid lühilõike kasutatakse üksnes üldistes uudistesaadetes ning neid võib kasutada tellitavates audiovisuaalmeedia teenustes ainult siis, kui sama meediateenuse osutaja pakub sama saadet hiljem.
  6.   Ilma et see piiraks lõigete 1–5 kohaldamist, tagavad liikmesriigid kooskõlas nende õigussüsteemide ja tavadega, et määratakse kindlaks selliste lühilõikude kasutamist puudutavad tingimused ja kord, eelkõige igasugune hüvitamiskord, lühilõikude maksimumpikkus ja nende edastamisele seatud ajapiirangud. Kui nähakse ette hüvitis, ei ületa see juurdepääsu tagamisega otseselt seotud lisakulusid.”; |
| --- | --- |

9)

Lisatakse järgmine peatükk:

„IIc PEATÜKK

Ainuõigused ja lühiuudiste edastamine teleringhäälingus

Artikkel 3j

1.   Iga liikmesriik võib kooskõlas ühenduse õigusega võtta meetmeid tagamaks, et tema jurisdiktsiooni alla kuuluvad ringhäälinguorganisatsioonid ei edasta sündmusi, mida kõnealune liikmesriik käsitleb ühiskonnale väga tähtsatena, ainuõiguslikult ega viisil, millega võetakse oluliselt osalt kõnealuse liikmesriigi elanikkonnast võimalus jälgida sellised sündmusi otseülekande või hilisema edastusena tasuta televisioonis. Kui liikmesriik võtab sellised meetmed, koostab ta loetelu määratletud riiklikest või mitteriiklikest sündmustest, mida ta käsitab ühiskonnale väga tähtsatena. Liikmesriik teeb seda selgel ja läbipaistval viisil ning aegsasti. Seda tehes määrab asjaomane liikmesriik samuti, kas need sündmused peaksid olema kättesaadavad täieliku või osalise otseülekandena või siis täieliku või osalise hilisema edastusena, kui viimane on objektiivsetel põhjustel avalikkuse huvides vajalik või asjakohane.

2.   Liikmesriigid teatavad lõike 1 kohaselt võetud või võetavatest meetmetest viivitamata komisjonile. Kolme kuu jooksul alates teatamisest kontrollib komisjon selliste meetmete vastavust ühenduse õigusele ja edastab need teistele liikmesriikidele. Komisjon palub artikli 23a kohaselt asutatud kontaktkomiteel esitada arvamus. Komisjon avaldab võetud meetmed viivitamata Euroopa Liidu Teatajas ja vähemalt kord aastas liikmesriikide võetud meetmete koondloendi.

3.   Liikmesriigid tagavad asjakohaste vahenditega oma õigusaktide raames, et nende jurisdiktsiooni alla kuuluvad ringhäälinguorganisatsioonid ei kasuta pärast käesoleva direktiivi avaldamiskuupäeva nende ostetud ainuõigusi nii, et sellega võetakse oluliselt osalt teise liikmesriigi elanikkonnast võimalus jälgida nimetatud teise liikmesriigi poolt kooskõlas õigetega 1 ja 2 määratletud sündmusi täieliku või osalise otseülekandena või siis täieliku või osalise hilisema edastusena, kui viimane on objektiivsetel põhjustel avalikkuse huvides vajalik või asjakohane, nagu nimetatud teine liikmesriik on lõike 1 kohaselt määranud.

Artikkel 3k

1.   Liikmesriigid tagavad, et lühiuudiste puhul ei jäeta teistes liikmesriikides asutatud ringhäälinguorganisatsioone ilma juurdepääsust õiglastel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel alustel üldsusele suurt huvi pakkuvatele üritustele, mida edastab nende jurisdiktsiooni alla kuuluv ringhäälinguorganisatsioon ainuõiguse alusel.

2.   Kui juurdepääsu taotleva ringhäälinguorganisatsiooniga samas liikmesriigis asutatud teine ringhäälinguorganisatsioon on omandanud ainuõiguse kõnealuse sündmuse puhuks, tuleb juurdepääsu taotleda sellelt ringhäälinguorganisatsioonilt.

3.   Liikmesriigid tagavad sellise juurdepääsu, võimaldades ringhäälinguorganisatsioonidel vabalt valida edastava ringhäälinguorganisatsiooni signaalist lühilõike, viidates juhul, kui see on praktilistel kaalutlustel võimalik, vähemalt nende allikale.

4.   Alternatiivina lõikele 3 võib liikmesriik luua võrdväärse süsteemi, millega saadakse õiglastel, mõistlikel ja mittediskrimineerivatel alustel juurdepääs teiste vahendite abil.

5.   Selliseid lühilõike kasutatakse üksnes üldistes uudistesaadetes ning neid võib kasutada tellitavates audiovisuaalmeedia teenustes ainult siis, kui sama meediateenuse osutaja pakub sama saadet hiljem.

6.   Ilma et see piiraks lõigete 1–5 kohaldamist, tagavad liikmesriigid kooskõlas nende õigussüsteemide ja tavadega, et määratakse kindlaks selliste lühilõikude kasutamist puudutavad tingimused ja kord, eelkõige igasugune hüvitamiskord, lühilõikude maksimumpikkus ja nende edastamisele seatud ajapiirangud. Kui nähakse ette hüvitis, ei ületa see juurdepääsu tagamisega otseselt seotud lisakulusid.”;

| 10) | Artikli 4 lõikes 1 jäetakse välja sõnad „artiklis 6 määratletud tähenduses”; |
| --- | --- |

10)

Artikli 4 lõikes 1 jäetakse välja sõnad „artiklis 6 määratletud tähenduses”;

| 11) | Artiklid 6 ja 7 jäetakse välja; |
| --- | --- |

11)

Artiklid 6 ja 7 jäetakse välja;

| 12) | IV peatüki pealkiri asendatakse järgmisega: |
| --- | --- |

12)

IV peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:

| 13) | Artikkel 10 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 10
  1.   Telereklaam ja otsepakkumised on hõlpsasti äratuntavad ja eristatavad toimetatavast sisust. Ilma et see piiraks uute reklaamitehnikate kasutamist, hoitakse telereklaam ja otsepakkumised saate muudest osadest lahus optiliste ja/või akustiliste ja/või ruumiliste vahendite abil.
  2.   Eraldiseisvad reklaami- ja otsepakkumise lõigud (v.a spordisündmuste ülekannetes) on erand.”; |
| --- | --- |

13)

Artikkel 10 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 10

1.   Telereklaam ja otsepakkumised on hõlpsasti äratuntavad ja eristatavad toimetatavast sisust. Ilma et see piiraks uute reklaamitehnikate kasutamist, hoitakse telereklaam ja otsepakkumised saate muudest osadest lahus optiliste ja/või akustiliste ja/või ruumiliste vahendite abil.

2.   Eraldiseisvad reklaami- ja otsepakkumise lõigud (v.a spordisündmuste ülekannetes) on erand.”;

| 14) | Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 11
  1.   Liikmesriigid tagavad reklaami või otsepakkumise edastamisel saadete ajal, et saadete terviklikkust, võttes arvesse saate loomulikke pause, kestust ja laadi, ning õiguste valdajate õigusi, ei kahjustata.
  2.   Telefilmide (välja arvatud telesarjad, seriaalid ja dokumentaalfilmid), kinematograafiateoste ja uudistesaadete edastamise korral võib teha ühe katkestuse iga vähemalt programmikohase 30-minutilise ajavahemiku kohta telereklaamide ja/või otsepakkumiste näitamiseks. Lastesaadete edastamise korral võib teha ühe katkestuse iga vähemalt programmikohase 30-minutilise ajavahemiku kohta telereklaamide ja/või otsepakkumiste näitamiseks tingimusel, et saate kestus on pikem kui 30 minutit. Usutalituste ülekannete vahele ei või paigutada telereklaami ega otsepakkumisi.”; |
| --- | --- |

14)

Artikkel 11 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 11

1.   Liikmesriigid tagavad reklaami või otsepakkumise edastamisel saadete ajal, et saadete terviklikkust, võttes arvesse saate loomulikke pause, kestust ja laadi, ning õiguste valdajate õigusi, ei kahjustata.

2.   Telefilmide (välja arvatud telesarjad, seriaalid ja dokumentaalfilmid), kinematograafiateoste ja uudistesaadete edastamise korral võib teha ühe katkestuse iga vähemalt programmikohase 30-minutilise ajavahemiku kohta telereklaamide ja/või otsepakkumiste näitamiseks. Lastesaadete edastamise korral võib teha ühe katkestuse iga vähemalt programmikohase 30-minutilise ajavahemiku kohta telereklaamide ja/või otsepakkumiste näitamiseks tingimusel, et saate kestus on pikem kui 30 minutit. Usutalituste ülekannete vahele ei või paigutada telereklaami ega otsepakkumisi.”;

| 15) | Artiklid 12 ja 13 jäetakse välja; |
| --- | --- |

15)

Artiklid 12 ja 13 jäetakse välja;

| 16) | Artikli 14 esimene lõige jäetakse välja; |
| --- | --- |

16)

Artikli 14 esimene lõige jäetakse välja;

| 17) | Artiklid 16 ja 17 jäetakse välja; |
| --- | --- |

17)

Artiklid 16 ja 17 jäetakse välja;

| 18) | Artikkel 18 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 18
  1.   Telereklaamilõikude ja otsepakkumiste lõikude osakaal ühes tunnis ei tohi ületada 20 %.
  2.   Lõiget 1 ei kohaldata teadaannete suhtes, mida ringhäälinguorganisatsioon edastab seoses oma saadetega, ning otseselt nendest saadetest tulenevate lisatoodete, sponsorlusteadete ja tootepaigutuse suhtes.”; |
| --- | --- |

18)

Artikkel 18 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 18

1.   Telereklaamilõikude ja otsepakkumiste lõikude osakaal ühes tunnis ei tohi ületada 20 %.

2.   Lõiget 1 ei kohaldata teadaannete suhtes, mida ringhäälinguorganisatsioon edastab seoses oma saadetega, ning otseselt nendest saadetest tulenevate lisatoodete, sponsorlusteadete ja tootepaigutuse suhtes.”;

| 19) | Artikkel 18a asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 18a
  Otsepakkumise saated peavad olema sellistena selgesti eristatavad heli ja kujutise abil ning nende katkestusteta kestus on vähemalt 15 minutit.”; |
| --- | --- |

19)

Artikkel 18a asendatakse järgmisega:

„Artikkel 18a

Otsepakkumise saated peavad olema sellistena selgesti eristatavad heli ja kujutise abil ning nende katkestusteta kestus on vähemalt 15 minutit.”;

| 20) | Artikkel 19 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 19
  Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse mutatis mutandis telekanalite suhtes, mis on pühendatud eranditult reklaamile ja otsepakkumisele, samuti telekanalite suhtes, mis on pühendatud eranditult enesereklaamile. III peatükki ja samuti artiklit 11 ning artiklit 18 ei kohaldata kõnealuste kanalite suhtes.”; |
| --- | --- |

20)

Artikkel 19 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 19

Käesoleva direktiivi sätteid kohaldatakse mutatis mutandis telekanalite suhtes, mis on pühendatud eranditult reklaamile ja otsepakkumisele, samuti telekanalite suhtes, mis on pühendatud eranditult enesereklaamile. III peatükki ja samuti artiklit 11 ning artiklit 18 ei kohaldata kõnealuste kanalite suhtes.”;

| 21) | Artikkel 19a jäetakse välja; |
| --- | --- |

21)

Artikkel 19a jäetakse välja;

| 22) | Artikkel 20 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 20
  Ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist, võivad liikmesriigid ühenduse õigust asjakohaselt arvesse võttes üksnes oma riigi territooriumile mõeldud teleülekannete suhtes, mida avalikkus ei saa üheski teises liikmesriigis otseselt ega kaudselt vastu võtta, kehtestada muid kui artikli 11 lõikes 2 ning artiklis 18 sätestatud eeskirju.”; |
| --- | --- |

22)

Artikkel 20 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 20

Ilma et see piiraks artikli 3 kohaldamist, võivad liikmesriigid ühenduse õigust asjakohaselt arvesse võttes üksnes oma riigi territooriumile mõeldud teleülekannete suhtes, mida avalikkus ei saa üheski teises liikmesriigis otseselt ega kaudselt vastu võtta, kehtestada muid kui artikli 11 lõikes 2 ning artiklis 18 sätestatud eeskirju.”;

| 23) | IV peatüki pealkiri asendatakse järgmisega: |
| --- | --- |

23)

IV peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:

| 24) | Artiklid 22a ja 22b jäetakse välja; |
| --- | --- |

24)

Artiklid 22a ja 22b jäetakse välja;

| 25) | IV peatüki pealkiri asendatakse järgmisega: |
| --- | --- |

25)

IV peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:

| 26) | Artikli 23a lõike 2 punkt e asendatakse järgmisega:






  „e) | hõlbustada liikmesriikide ja komisjoni vahelist teabevahetust audiovisuaalmeedia teenuseid käsitlevate reguleerivate meetmete hetkeolukorra ja arengu osas, võttes arvesse ühenduse audiovisuaalpoliitikat ja asjakohaseid tehnilisi arenguid;”; |
| --- | --- | --- |

26)

Artikli 23a lõike 2 punkt e asendatakse järgmisega:

„e)

hõlbustada liikmesriikide ja komisjoni vahelist teabevahetust audiovisuaalmeedia teenuseid käsitlevate reguleerivate meetmete hetkeolukorra ja arengu osas, võttes arvesse ühenduse audiovisuaalpoliitikat ja asjakohaseid tehnilisi arenguid;”;

| 27) | Lisatakse järgmine peatükk:
  „VIb PEATÜKK
  Liikmesriikide reguleerivate asutuste vaheline koostöö
  Artikkel 23b
  Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid, et anda üksteisele ja komisjonile käesoleva direktiivi sätete, eelkõige artiklite 2, 2a ja 3 kohaldamiseks vajalikku teavet, eelkõige liikmesriikide pädevate sõltumatute reguleerivate asutuste kaudu.”; |
| --- | --- |

27)

Lisatakse järgmine peatükk:

„VIb PEATÜKK

Liikmesriikide reguleerivate asutuste vaheline koostöö

Artikkel 23b

Liikmesriigid võtavad asjakohaseid meetmeid, et anda üksteisele ja komisjonile käesoleva direktiivi sätete, eelkõige artiklite 2, 2a ja 3 kohaldamiseks vajalikku teavet, eelkõige liikmesriikide pädevate sõltumatute reguleerivate asutuste kaudu.”;

| 28) | Artiklid 25 ja 25a jäetakse välja; |
| --- | --- |

28)

Artiklid 25 ja 25a jäetakse välja;

| 29) | Artikkel 26 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 26
  Komisjon esitab hiljemalt ... (31) ja seejärel iga kolme aasta tagant Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta ja teeb vajaduse korral täiendavaid ettepanekuid direktiivi kohandamiseks audiovisuaalmeedia teenuste valdkonna arenguga, võttes eriti arvesse tehnika viimaseid arenguid, sektori konkurentsivõimet ja meediakirjaoskuse taset kõikides liikmesriikides.
  Aruandes hinnatakse samuti lastesaadete ajal edastatava telereklaami küsimust ning eelkõige seda, kas käesolevas direktiivis esitatud kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed eeskirjad on võimaldanud nõuetekohast kaitset.”. |
| --- | --- |

29)

Artikkel 26 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 26

Komisjon esitab hiljemalt ... (31) ja seejärel iga kolme aasta tagant Euroopa Parlamendile, nõukogule ning Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomiteele aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta ja teeb vajaduse korral täiendavaid ettepanekuid direktiivi kohandamiseks audiovisuaalmeedia teenuste valdkonna arenguga, võttes eriti arvesse tehnika viimaseid arenguid, sektori konkurentsivõimet ja meediakirjaoskuse taset kõikides liikmesriikides.

Aruandes hinnatakse samuti lastesaadete ajal edastatava telereklaami küsimust ning eelkõige seda, kas käesolevas direktiivis esitatud kvantitatiivsed ja kvalitatiivsed eeskirjad on võimaldanud nõuetekohast kaitset.”.

Artikkel 2

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 27. oktoobri 2004. aasta määrust (EÜ) nr 2006/2004 tarbijakaitseseaduse jõustamise eest vastutavate siseriiklike asutuste vahelise koostöö kohta (32) muudetakse järgmiselt.

| — | Lisas „Artikli 3 punktis a osutatud direktiivide ja määruste nimekiri” asendatakse punkt 4 järgmisega:







  „4. | 3. oktoobri 1989. aasta direktiiv 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide koordineerimise kohta (teleringhäälingutegevuse direktiiv) (33): artiklid 3h ja 3i ja artiklid 10–20. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2007/.../EÜ (34). |
| --- | --- | --- |

—

Lisas „Artikli 3 punktis a osutatud direktiivide ja määruste nimekiri” asendatakse punkt 4 järgmisega:

„4.

3. oktoobri 1989. aasta direktiiv 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide koordineerimise kohta (teleringhäälingutegevuse direktiiv) (33): artiklid 3h ja 3i ja artiklid 10–20. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2007/.../EÜ (34).

Artikkel 3

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt ... (30). Nad edastavad viivitamata komisjonile nimetatud õigusnormide teksti.

30

Kui liikmesriigid need normid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas vastuvõetud põhiliste siseriiklike õigusnormide teksti.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv jõustub päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Euroopa Liidu Teatajas

Artikkel 5

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 318, 23.12.2006, lk 202.

1

(2)  ELT C 51, 6.3.2007, lk 7.

2

(3)  Euroopa Parlamendi 13. detsembri 2006. aasta arvamus (ELT C 317 E, 23.12.2006), nõukogu 15. oktoobri 2007 ühine seisukoht, Euroopa Parlamendi ... seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

3

Euroopa Liidu Teatajas

(4)  Nõukogu 3. oktoobri 1989. aasta direktiiv 89/552/EMÜ teleringhäälingutegevust käsitlevate liikmesriikide teatavate õigus- ja haldusnormide kooskõlastamise [Termin on muutunud. Kasutusel on uus termin „koordineerimine”.] kohta (EÜT L 298, 17.10.1989, lk 23). Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 97/36/EÜ (EÜT L 202, 30.7.1997, lk 60).

4

(5)  ELT C 285 E, 1.12.2006, lk 126.

5

(6)  ELT C 293 E, 2.12.2006, lk 155.

6

(7)  ELT C 296 E, 6.12.2006, lk 104.

7

(8)  ELT L 201, 25.7.2006, lk 15.

8

(9)  EÜT C 30, 5.2.1999, lk 1.

9

(10)  Euroopa Parlamendi resolutsioon piirideta televisiooni kohta (ELT C 76 E, 25.3.2004, lk 453).

10

(11)  Euroopa Parlamendi resolutsioon sõna- ja infovabaduse rikkumise riskide kohta ELis ja eriti Itaalias (ELT C 104 E, 30.4.2004, lk 1026).

11

(12)  Euroopa Parlamendi resolutsioon direktiivi 89/552/EMÜ (piirideta televisioon) artiklite 4 ja 5 kohaldamise kohta, muudetud direktiiviga 97/36/EÜ, ajavahemikuks 2001–2002 (ELT C 193 E, 17.8.2006, lk 117).

12

(13)  EÜT C 364, 18.12.2000, lk 1.

13

(14)  EÜT L 204, 21.7.1998, lk 37. Direktiivi on viimati muudetud nõukogu 20. novembri 2006. aasta direktiiviga 2006/96/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 81).

14

(15)  EÜT L 108, 24.4.2002, lk 33.

15

(16)  EÜT L 178, 17.7.2000, lk 1.

16

(17)  Otsus kohtuasjas C-56/96 VT4, punkt 22; otsus kohtuasjas C-212/97: Centros v. Erhvervs-og Selskabsstyrelsen; vt ka: otsus kohtuasjas C-11/95: komisjon v. Belgia Kuningriik, ja otsus kohtuasjas C-14/96: Paul Denuit.

17

(18)  Otsus kohtuasjas C-212/97: Centros v. Erhvervs-og Selskabsstyrelsen; otsus kohtuasjas C-33/74: Van Binsbergen v. Bestuur van de Bedrijfsvereniging; otsus kohtuasjas C-23/93: TV 10 SA v. Commissariaat voor de Media, punkt 21.

18

(19)  Kohtuasi C-355/98 komisjon vs Belgia [2000] ECR I-1221, punkt 28; kohtuasi C-348/96 Calfa [1999] ECR I-0011, punkt 23.

19

(20)  ELT L 378, 27.12.2006, lk 72.

20

(21)  EÜT L 167, 22.6.2001, lk 10.

21

(22)  Otsus kohtuasjas C-89/04: Mediakabel.

22

(23)  ELT L 13, 20.1.2004, lk 44.

23

(24)  ELT C 102, 28.4.2004, lk 2.

24

(25)  ELT L 149, 11.6.2005, lk 22.

25

(26)  ELT L 152, 20.6.2003, lk 16.

26

(27)  EÜT L 311, 28.11.2001, lk 67. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1901/2006 (ELT L 378, 27.12.2006, lk 1).

27

(28)  ELT L 404, 30.12.2006, lk 9. Parandatud versioon ELT L 12, 18.1.2007, lk 3.

28

(29)  ELT C 321, 3.1.2003, lk 1.

29

(30)  Kaks aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

30

(31)  Neli aastat pärast käesoleva direktiivi jõustumise kuupäeva.

31

(32)  ELT L 364, 9.12.2004, lk 1. Määrust on muudetud direktiiviga 2005/29/EÜ.

32

(33)  EÜT L 298, 17.10.1989, lk 23.

33

(34)  ELT L ...”.

34

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

Komisjon võttis oma ettepaneku vastu 13. detsembril 2005.

Euroopa Parlament võttis oma arvamuse vastu esimesel lugemisel 11.–14. detsembril 2006. toimunud täiskogu istungil.

Komisjon võttis muudetud ettepaneku vastu 29. märtsil 2007.

Nõukogu võttis 15. oktoobril 2007. vastu ühise seisukoha kooskõlas asutamislepingu artikliga 251.

Töö käigus arvestas nõukogu samuti Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ning Regioonide Komitee arvamusega, mis võeti vastu vastavalt 13. septembril ja 11. oktoobril 2006.

II.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

Ühine seisukoht kajastab vastavalt kaasotsustamismenetluse rakendamise praktilist korda käsitleva ühisdeklaratsiooni punktidele 16–18 parlamendi, komisjoni ja nõukogu vahel toimunud mitteametlike kontaktide tulemusi.

Kuigi ühine seisukoht sisaldab võrreldes komisjoni esialgse ettepanekuga mõningaid märkimisväärseid muudatusi nii teksti ülesehituse kui sisu osas, on säilitatud komisjoni väljapakutud üldine lähenemisviis ja ettepaneku põhielemendid. Kõige olulisemad muudatused on esitatud allpool A ja B osas.

A.   STRUKTUURIMUUDATUSED

Komisjon pakkus välja uue kaheastmelise reguleeriva raamistiku, mis sisaldab kõikide audiovisuaalmeedia teenuste suhtes kohaldatavaid peamisi eeskirju ja täiendavalt üksnes teleringhäälingu suhtes kohaldatavaid kohustusi. Ühises seisukohas on säilitatud see põhimõte, kuid õigusakti struktuuri on märkimisväärselt muudetud (lisatud on uued peatükid ja teatavate artiklite järjekorda on muudetud), et tagada kõikide teenuseosutajate suhtes kohaldatavate kohustuste esitamine eraldi nendest kohustustest, mida kohaldatakse üksnes tellitavatele teenustele, mis omakorda on esitatud eraldi nendest teenustest, mida kohaldatakse üksnes teleringhäälingu suhtes. Need struktuurimuudatused suurendavad oluliselt teksti loetavust ja õiguslikku selgust.

B.   SISULISED MUUDATUSED

i)   Reguleerimisala (artikli 1 punktid a-e, artikli 3 lõige 8 (1), põhjendused 2, 13, 14, 16–25)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 2, 15, 16, 18, 213, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 41, 51, 57, 66, 67, 68, 205, 77, 79, 92

Ühises seisukohas selgitatakse komisjoni poolt väljapakutud direktiivi reguleerimisala laiendamist. Aluspõhimõtted on esitatud põhjendustes 16–25. Sellega seoses on komisjoni ettepanekusse tehtud märkimisväärseimaks muudatuseks „saate” mõiste lisamine ning samas on rohkem rõhutatud ka mõistet „toimetajavastutus”. Samuti püüdis ühine seisukoht tuua õiguslikku selgust sellesse, milline on direktiivi suhe teiste õigusaktidega, eelkõige direktiiviga 2000/31/EÜ (e-kaubanduse direktiiv).

ii)   Jurisdiktsioon ja teenuste vaba liikumine (artiklid 2, 2a ja 3, põhjendused 27–35)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 10, 14, 29, 30, 32, 33, 34, 35, 80, 81, 82, 199, 84, 85, 220, 221, 222, 89, 90

Ühine seisukoht toetab komisjoni ettepaneku üldist lähenemisviisi, mille kohaselt tuleks jurisdiktsioon endiselt kindlaks määrata teenuseosutaja asutamiskoha järgi (päritoluriigi põhimõte), kuid samas peaks eksisteerima mehhanism selliste juhtumite puhuks, kui teleringhääling on tervenisti või suures osas suunatud muule liikmesriigile kui ringhäälinguorganisatsiooni asutamiskohaks olev liikmesriik. Ühise seisukoha tekstis (artikkel 3) arendatakse edasi komisjoni pakutud mehhanismi, nähes kõigepealt ette „koostööfaasi”, mille käigus asjaomased liikmesriigid püüavad jõuda vastastikku rahuldavate lahendusteni, millele järgneb vajaduse korral „eeskirjadest kõrvalehoidmise faas”, mille käigus saab teatavatel selgelt määratletud juhtudel võtta siduvaid meetmeid. Selles teises faasis, millega on seotud ühenduse menetlus, mis sisaldab teataval hulgal tingimusi, püütakse tegelikult kodifitseerida teisestesse õigusaktidesse Euroopa Kohtu praktikat.

Sellega seotud kaupade vaba liikumise küsimus ning sellest põhimõttest erandeid kehtestavad meetmed, mida käsitletakse ühise seisukoha artiklis 2a, säilitavad oma õigusliku staatuse. Tellitavate teenustega seoses on erandite kehtestamise tingimused ja menetlused (teatavad avaliku korraga seotud põhjused, sealhulgas vajadus kaitsta alaealisi) täpselt samad mis e-kaubanduse direktiivis 2000/31/EÜ.

iii)   Kaas- ja isereguleerimine (artikli 3 lõige 7 ja põhjendus 36)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 36, 37, 78, 91

Ühine seisukoht tunnistab sellise mittesiduva seaduse tähtsat rolli, nähes artikli 3 lõikes 7 ette liikmesriikide kohustuse soodustada kaas- ja/või isereguleerimise korda nende õigussüsteemide poolt lubatud ulatuses.

iv)   Tootepaigutus (artikli 1 punkt m, artikkel 3g, põhjendused 60–63)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 56, 219, 61, 62, 72, 75, 76, 227, 133

Ühine seisukoht kehtestab põhimõtte, et tootepaigutuse kasutamine keelatakse kõikides saadetes, mis toodetakse pärast direktiivi ülevõtmiseks ettenähtud tähtaega. Teatavatel tingimustel võib sellest põhimõttest siiski teatavate saadete puhul (filmid, seeriafilmid, spordi- ja meelelahutussaated) kehtestada erandeid. Kui liikmesriik nende erandite kohaldamisest ei loobu, kohaldatakse neid automaatselt. Samuti lisati nõue märgistada tootepaigutust sisaldavad saated kohe pärast reklaamipausi lõppu ning põhjenduses 63 käsitleti „temaatilise paigutuse” erijuhtu.

v)   Muud sätted reklaami, sealhulgas lastele suunatud reklaami kohta (artikli 1 punktid h–l, artiklid 3e, 3f, 10, 11, 18, 18a, 19, 20, põhjendused 26, 52, 54–59)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 28, 58, 59, 70, 71, 73, 74, 110, 189, 200, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 225, 226, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 134, 138, 228, 208, 202, 229, 143, 144

Ühine seisukoht järgib suures osas komisjoni ettepaneku lähenemisviisi, mille kohaselt kohaldatakse audiovisuaalseid kaubanduslikke teadaandeid käsitlevate „kvalitatiivsete” eeskirjade tuumikut kõikide audiovisuaalmeedia teenuste suhtes, samas kui üksnes teleringhäälingu suhtes kohaldatavaid „kvantitatiivseid” eeskirju on võrreldes olemasoleva direktiivi eeskirjadega lihtsustatud ja ühtlustatud, eesmärgiga luua regulatiivne keskkond, milles tasuta ringhäälingu mudel oleks jätkuvalt võimeline tellitavate telekanalitega konkureerima.

Ühine seisukoht tagab laste täiendava kaitse. Artikli 3e lõikes 2 nõutakse, et liikmesriigid ja komisjon peavad ergutama lastele suunatud rämpstoidu reklaami käsitleva tegevusjuhendi väljatöötamist, ning artikli 11 lõikes 2 ettenähtud saadete katkestamise kvantitatiivsed eeskirjad on lastesaadete puhul rangemad.

vi)   Lühiuudised (artikkel 3k, põhjendused 38–40)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 21, 218, 223, 224, 207, 97, 98

Komisjon pakkus ettepanekus välja sätte, millega püütakse tagada siseriiklike süsteemide mittediskrimineeriv kohaldamine lühiuudiste puhul eesmärgiga tagada ringhäälinguorganisatsioonide juurdepääs üldsusele suurt huvi pakkuvatele sündmustele. Ühise seisukoha tekst on palju ambitsioonikam, kuna selles sätestatakse liikmesriigi kohustus selline süsteem kehtestada, luues seega tegelikult tervet ühendust hõlmava õiguse. Tekstis ühtlustatakse selle õiguse põhiaspektid, samas kui selle kohaldamise üksikasjalikud tingimused ja kohaldamise kord jäetakse vastavalt subsidiaarsuse põhimõttele liikmesriikide otsustada.

vii)   Reguleerivad asutused (artikkel 23b, põhjendused 65 ja 66)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 13, 63, 147, 148, 149

Selles küsimuses kujutab ühise seisukoha tekst endast tundlikku kompromissi Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahel. Kompromissi põhisisu on esitatud uues artiklis 23b, mis käsitleb koostööd ja teabevahetust.

viii)   Alaealiste kaitse (artikkel 3h, põhjendused 44–47)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 46, 47, 100, 101, 103, 14, 105, 145, 146

Kuigi teleringhäälingu suhtes praegu kohaldatavaid sätteid ei muudeta, lisatakse ühise seisukohaga kohustus seoses tellitavate audiovisuaalmeedia teenustega. Selle kohustusega nähakse ette alaealiste kaitse, tagades, et neil ei ole tavapäraselt võimalik pääseda juurde teenustele, mis võivad tõsiselt kahjustada alaealiste füüsilist, vaimset või kõlbelist arengut. Põhjendustes osutatakse filtreerimissüsteemidele ja PIN-koodidele kui näidetele juurdepääsu keelamise võimalustest. Samuti juhitakse põhjenduses tähelepanu Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta soovitusele alaealiste ja inimväärikuse kaitse ning vastulause esitamise õiguse kohta.

ix)   Euroopa päritolu teosed (artikkel 31 ja põhjendused 48–50)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 49, 214, 52, 53, 108, 109, 137, 150

Teleringhäälingu suhtes kohaldatavaid olemasoleva direktiivi sätteid ei ole ühises seisukohas muudetud, kuigi põhjenduses 49 tuletatakse seoses „sõltumatute tootjatega” meelde varasema muutmisdirektiivi (direktiiv 97/36/EÜ) põhjendust 31. Tellitavate audiovisuaalmeedia teenuste puhul on meediateenuse osutajatel siiski uus kohustus edendada Euroopa päritolu teoste tootmist ja kättesaadavust.

x)   Puuetega inimeste juurdepääs teenustele (artikkel 3c)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 43, 65, 135

Ühine seisukoht näeb ette liikmesriikide kohustuse ergutada teenuseosutajaid tagama, et nende teenused tehakse järk-järgult kättesaadavaks nägemis- ja kuulmispuudega inimestele.

xi)   Meediakirjaoskus (artikkel 26, põhjendus 37)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 5, 8, 39, 45, 54, 93, 150

Põhjenduses 37 rõhutatakse meediakirjaoskuse olulist rolli ning tuletatakse samuti meelde Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta soovitust, milles on pööratud märkimisväärselt tähelepanu meediakirjaoskusele. Artikli 26 kohaselt nõutakse nüüd komisjonilt osana tema aruandluskohustusest ja direktiivi hilisemate muutmisettepanekute tegemisel erilise tähelepanu pööramist meediakirjaoskuse tasemele liikmesriikides.

xii)   Vastulause esitamise õigus (põhjendus 53)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 55, 136

Olemasolevad teleringhäälinguga seotud kohustused (artikkel 23) jäävad samaks. Põhjenduses 53 selgitatakse, et vastulause esitamise õigust saab kasutada ka õiguskaitsevahendina veebikeskkonnas, ja tuletatakse meelde soovitust alaealiste ja inimväärikuse kaitse ning vastulause esitamise õiguse kohta.

III.   KOKKUVÕTE

Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vaheliste mitteametlike läbirääkimiste tulemusena valminud ühises seisukohas säilitatakse komisjoni väljapakutud lähenemisviis ja ettepaneku õiguslik ülesehitus, eesmärgiga kohandada audiovisuaalsektorit käsitlevaid sätteid turu- ja tehnoloogia muutustega. Olulisel määral on selgitatud direktiivi reguleerimisala ning jurisdiktsiooni käsitlevaid sätteid, samuti on tehtud mitmeid teisi olulisi kohandusi, sealhulgas sellistes tundlikes küsimustes nagu tootepaigutus, reklaam (eelkõige lastele suunatud reklaam), väljavõtete tegemine lühiuudistes kasutamiseks, reguleerivad asutused ning puuetega inimeste juurdepääs teenustele.

---

(1)  Artiklite numeratsioon vastab direktiivi 89/552/EMÜ numeratsioonile.

---

| 18.12.2007 | ET | Euroopa Liidu Teataja | CE 307/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.12.2007

ET

Euroopa Liidu Teataja

CE 307/22

---

NÕUKOGU ÜHINE SEISUKOHT (EÜ) nr 19/2007,

8. november 2007,

eesmärgiga võtta vastu Euroopa Parlamendi ja nõukogu ... direktiiv 2007/.../EÜ, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega

(2007/C 307 E/02)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 47 lõiget 2 ning artikleid 55 ja 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

võttes arvesse Regioonide Komitee arvamust (2),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (3),

ning arvestades järgmist:

| (1) | Nõukogu määras oma 7. veebruari 1994. aasta resolutsioonis ühenduse postiteenuste arengu kohta (4) kindlaks, et ühenduse postialase poliitika üks põhieesmärke on postiteenuste turu järkjärguline ja kontrollitud konkurentsile avamine, tagades universaalteenuse osutamise jätkusuutlikkuse. |
| --- | --- |

(1)

Nõukogu määras oma 7. veebruari 1994. aasta resolutsioonis ühenduse postiteenuste arengu kohta (4) kindlaks, et ühenduse postialase poliitika üks põhieesmärke on postiteenuste turu järkjärguline ja kontrollitud konkurentsile avamine, tagades universaalteenuse osutamise jätkusuutlikkuse.

| (2) | Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiiviga 97/67/EÜ (ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) (5) kehtestati ühenduse tasandil postisektorit reguleeriv raamistik, mis hõlmab meetmeid universaalteenuse osutamise tagamiseks ja nende postiteenuste piirmäärade sätestamist, mida liikmesriigid võivad universaalteenuse säilitamiseks reserveerida oma universaalteenuse osutajale või osutajatele, et hakata neid järk-järgult ja üha laialdasemalt vähendama, ning ajakava turu konkurentsile avamise jätkamist käsitleva otsuse tegemiseks, et luua postiteenuste siseturg. |
| --- | --- |

(2)

Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. detsembri 1997. aasta direktiiviga 97/67/EÜ (ühenduse postiteenuste siseturu arengut ja teenuse kvaliteedi parandamist käsitlevate ühiseeskirjade kohta) (5) kehtestati ühenduse tasandil postisektorit reguleeriv raamistik, mis hõlmab meetmeid universaalteenuse osutamise tagamiseks ja nende postiteenuste piirmäärade sätestamist, mida liikmesriigid võivad universaalteenuse säilitamiseks reserveerida oma universaalteenuse osutajale või osutajatele, et hakata neid järk-järgult ja üha laialdasemalt vähendama, ning ajakava turu konkurentsile avamise jätkamist käsitleva otsuse tegemiseks, et luua postiteenuste siseturg.

| (3) | Asutamislepingu artiklis 16 rõhutatakse üldist majandushuvi pakkuvate teenuste kohta Euroopa Liidu ühistes väärtustes nagu ka nende osa ühiskondliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse edendamisel. Selles sätestatakse, et tuleks hoolitseda, et sellised teenused toimiksid põhimõtete ja tingimuste alusel, mis võimaldavad neil täita oma ülesandeid. |
| --- | --- |

(3)

Asutamislepingu artiklis 16 rõhutatakse üldist majandushuvi pakkuvate teenuste kohta Euroopa Liidu ühistes väärtustes nagu ka nende osa ühiskondliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse edendamisel. Selles sätestatakse, et tuleks hoolitseda, et sellised teenused toimiksid põhimõtete ja tingimuste alusel, mis võimaldavad neil täita oma ülesandeid.

| (4) | Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste positiivset rolli rõhutati 2005. aasta oktoobri Eurobaromeetri eriuuringus 219, millest nähtus, et kogu ELis peavad kasutajad postiteenuseid kõige hinnatumateks üldist majandushuvi pakkuvateks teenusteks, kui 77 % vastanutest andis sellise hinnangu. |
| --- | --- |

(4)

Üldist majandushuvi pakkuvate teenuste positiivset rolli rõhutati 2005. aasta oktoobri Eurobaromeetri eriuuringus 219, millest nähtus, et kogu ELis peavad kasutajad postiteenuseid kõige hinnatumateks üldist majandushuvi pakkuvateks teenusteks, kui 77 % vastanutest andis sellise hinnangu.

| (5) | Postiteenused täidavad olulise side- ja teabevahetuse vahendina elutähtsat rolli, aidates kaasa ühiskondliku, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamisele liidus. Postivõrkudel on oluline territoriaalne ja sotsiaalne mõõde, mis teeb võimalikuks üldise juurdepääsu olulise tähtsusega kohalikele teenustele. |
| --- | --- |

(5)

Postiteenused täidavad olulise side- ja teabevahetuse vahendina elutähtsat rolli, aidates kaasa ühiskondliku, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamisele liidus. Postivõrkudel on oluline territoriaalne ja sotsiaalne mõõde, mis teeb võimalikuks üldise juurdepääsu olulise tähtsusega kohalikele teenustele.

| (6) | Postiteenuste valdkonna meetmed tuleks kavandada nii, et saavutatakse asutamislepingu artikli 2 kohased ühenduse eesmärgid, nimelt edendada ühenduse kõigis osades majandustegevuse harmoonilist, tasakaalustatud ja säästvat arengut, tööhõive ja sotsiaalkaitse kõrget taset, püsivat ja inflatsioonivaba kasvu, konkurentsivõime ja majandusliku suutlikkuse vastastikuse lähenemise kõrget astet, elatustaseme ja elukvaliteedi parandamist ning liikmesriikide majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust ja solidaarsust. |
| --- | --- |

(6)

Postiteenuste valdkonna meetmed tuleks kavandada nii, et saavutatakse asutamislepingu artikli 2 kohased ühenduse eesmärgid, nimelt edendada ühenduse kõigis osades majandustegevuse harmoonilist, tasakaalustatud ja säästvat arengut, tööhõive ja sotsiaalkaitse kõrget taset, püsivat ja inflatsioonivaba kasvu, konkurentsivõime ja majandusliku suutlikkuse vastastikuse lähenemise kõrget astet, elatustaseme ja elukvaliteedi parandamist ning liikmesriikide majanduslikku ja sotsiaalset ühtekuuluvust ja solidaarsust.

| (7) | Euroopa postiturgudel on viimastel aastatel toimunud tõsised muudatused, mida on tagant tõuganud tehnoloogia areng ja regulatsiooni vähendamise tagajärjel suurenenud konkurents. Üleilmastumise tõttu on oluline võtta ennetav ja arengut soodustav hoiak, et mitte jätta liidu kodanikke selliste muutustega kaasnevatest hüvedest ilma. |
| --- | --- |

(7)

Euroopa postiturgudel on viimastel aastatel toimunud tõsised muudatused, mida on tagant tõuganud tehnoloogia areng ja regulatsiooni vähendamise tagajärjel suurenenud konkurents. Üleilmastumise tõttu on oluline võtta ennetav ja arengut soodustav hoiak, et mitte jätta liidu kodanikke selliste muutustega kaasnevatest hüvedest ilma.

| (8) | Euroopa Ülemkogu kinnitas oma 22. ja 23. märtsi 2005. aasta kohtumisel Lissaboni strateegia vahekokkuvõtteid käsitlevates järeldustes taas, et siseturu rajamise lõpuleviimine on tähtis vahend majanduskasvule kaasaaitamiseks ning suurema arvu ja paremate töökohtade loomiseks ning et oluline osa konkurentsivõimelise ja dünaamilise majanduse loomisel kuulub üldist majandushuvi pakkuvatele tõhusatele teenustele. Need järeldused kehtivad endiselt ka postiteenuste suhtes, mis on side ja kaubanduse ning sotsiaalse ja territoriaalse ühtsuse tagamise oluline vahend. |
| --- | --- |

(8)

Euroopa Ülemkogu kinnitas oma 22. ja 23. märtsi 2005. aasta kohtumisel Lissaboni strateegia vahekokkuvõtteid käsitlevates järeldustes taas, et siseturu rajamise lõpuleviimine on tähtis vahend majanduskasvule kaasaaitamiseks ning suurema arvu ja paremate töökohtade loomiseks ning et oluline osa konkurentsivõimelise ja dünaamilise majanduse loomisel kuulub üldist majandushuvi pakkuvatele tõhusatele teenustele. Need järeldused kehtivad endiselt ka postiteenuste suhtes, mis on side ja kaubanduse ning sotsiaalse ja territoriaalse ühtsuse tagamise oluline vahend.

| (9) | Euroopa Parlamendi 2. veebruari 2006. aasta resolutsioonis postidirektiivi kohaldamise kohta (6) tõsteti esile tõhusate postiteenuste sotsiaalset ja majanduslikku tähtsust ning nende tähtsat osa Lissaboni strateegias, ning osutati, et senised reformimeetmed on kaasa toonud olulisi positiivseid arenguid postisektoris, kusjuures on paranenud teenuste kvaliteet ja tõhusus ning need arvestavad paremini kasutaja vajadusi. Pidades silmas kohati märgatavalt erinevaid arenguid liikmesriikides seoses universaalteenuse osutamise kohustusega, kutsus Euroopa Parlament oma resolutsioonis komisjoni üles keskenduma oma tuleviku-uuringu koostamisel eelkõige pakutava universaalteenuse kvaliteedile ja selle edaspidisele rahastamisele ning tegema selle uuringu raames ettepaneku universaalteenuse määratluse, ulatuse ja vajaliku rahastamise kohta. |
| --- | --- |

(9)

Euroopa Parlamendi 2. veebruari 2006. aasta resolutsioonis postidirektiivi kohaldamise kohta (6) tõsteti esile tõhusate postiteenuste sotsiaalset ja majanduslikku tähtsust ning nende tähtsat osa Lissaboni strateegias, ning osutati, et senised reformimeetmed on kaasa toonud olulisi positiivseid arenguid postisektoris, kusjuures on paranenud teenuste kvaliteet ja tõhusus ning need arvestavad paremini kasutaja vajadusi. Pidades silmas kohati märgatavalt erinevaid arenguid liikmesriikides seoses universaalteenuse osutamise kohustusega, kutsus Euroopa Parlament oma resolutsioonis komisjoni üles keskenduma oma tuleviku-uuringu koostamisel eelkõige pakutava universaalteenuse kvaliteedile ja selle edaspidisele rahastamisele ning tegema selle uuringu raames ettepaneku universaalteenuse määratluse, ulatuse ja vajaliku rahastamise kohta.

| (10) | Direktiivi 97/67/EÜ kohaselt viidi läbi tuleviku-uuring, milles hinnati, kuidas mõjub universaalteenuse osutamisele igas liikmesriigis ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimine aastal 2009. Komisjon vaatas samuti põhjalikult läbi ühenduse postisektori, seejuures telliti uuringud kõnealuse sektori majandus-, sotsiaalsete ja tehnoloogiliste arengute kohta ning viidi läbi põhjalikud konsultatsioonid huvitatud pooltega. |
| --- | --- |

(10)

Direktiivi 97/67/EÜ kohaselt viidi läbi tuleviku-uuring, milles hinnati, kuidas mõjub universaalteenuse osutamisele igas liikmesriigis ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimine aastal 2009. Komisjon vaatas samuti põhjalikult läbi ühenduse postisektori, seejuures telliti uuringud kõnealuse sektori majandus-, sotsiaalsete ja tehnoloogiliste arengute kohta ning viidi läbi põhjalikud konsultatsioonid huvitatud pooltega.

| (11) | Tuleviku-uuringus märgitakse, et eesmärgi tagada direktiivi 97/67/EÜ kohaselt liikmesriikide määratletud kvaliteedistandardile vastava universaalteenuse jätkusuutlik osutamine võib ühenduse kõikides osades 2009. aastaks saavutada ilma reserveeritud valdkonna vajaduseta. |
| --- | --- |

(11)

Tuleviku-uuringus märgitakse, et eesmärgi tagada direktiivi 97/67/EÜ kohaselt liikmesriikide määratletud kvaliteedistandardile vastava universaalteenuse jätkusuutlik osutamine võib ühenduse kõikides osades 2009. aastaks saavutada ilma reserveeritud valdkonna vajaduseta.

| (12) | Postituru järkjärguline üha laialdasem avamine konkurentsile on andnud universaalteenuse osutajatele piisavalt aega võtta vajalikke moderniseerimise ja restruktureerimise meetmeid, et tagada universaalteenuse osutamise pikaajaline elujõulisus uutes turutingimustes, ning on võimaldanud liikmesriikidel kohandada oma reguleerimissüsteemid avatuma keskkonnaga. Liikmesriigid võivad lisaks kasutada ülevõtmisperioodi ning tõhusa konkurentsi tekkimiseks vajalikku pikka aega selleks, et vajaduse korral jätkata universaalteenuse osutajate moderniseerimist ja restruktureerimist. |
| --- | --- |

(12)

Postituru järkjärguline üha laialdasem avamine konkurentsile on andnud universaalteenuse osutajatele piisavalt aega võtta vajalikke moderniseerimise ja restruktureerimise meetmeid, et tagada universaalteenuse osutamise pikaajaline elujõulisus uutes turutingimustes, ning on võimaldanud liikmesriikidel kohandada oma reguleerimissüsteemid avatuma keskkonnaga. Liikmesriigid võivad lisaks kasutada ülevõtmisperioodi ning tõhusa konkurentsi tekkimiseks vajalikku pikka aega selleks, et vajaduse korral jätkata universaalteenuse osutajate moderniseerimist ja restruktureerimist.

| (13) | Tuleviku-uuring näitab, et reserveeritud valdkond ei tohiks enam olla eelistatud lahendus universaalteenuse osutamise rahastamiseks. See hinnang arvestab ühenduse ja liikmesriikide huvi, et siseturu rajamine oleks viidud lõpule ning et turg oleks võimeline tagama majandus- ja tööhõivekasvu ning tõhusate üldist majandushuvi pakkuvate teenuste kättesaadavust kõikidele kasutajatele. Seetõttu on kohane kinnitada postiteenuste siseturu täieliku rakendamise tähtpäev. |
| --- | --- |

(13)

Tuleviku-uuring näitab, et reserveeritud valdkond ei tohiks enam olla eelistatud lahendus universaalteenuse osutamise rahastamiseks. See hinnang arvestab ühenduse ja liikmesriikide huvi, et siseturu rajamine oleks viidud lõpule ning et turg oleks võimeline tagama majandus- ja tööhõivekasvu ning tõhusate üldist majandushuvi pakkuvate teenuste kättesaadavust kõikidele kasutajatele. Seetõttu on kohane kinnitada postiteenuste siseturu täieliku rakendamise tähtpäev.

| (14) | Postisektori muutusi põhjustab rida tegureid nagu nõudlus ja kasutajate muutuvad vajadused, organisatsioonilised muutused, automatiseerimine ja uue tehnoloogia kasutuselevõtt, postiteenuste asendumine elektrooniliste sidevahenditega ja turu avamine. Postiteenuse osutajad võivad oma tegevust mitmekesistada elektrooniliste äriteenuste või muude infoühiskonna teenuste pakkumise kaudu, et olla konkurentsivõimeline, vastata tarbijate uutele nõudmistele ning kindlustada uusi rahastamisallikaid. |
| --- | --- |

(14)

Postisektori muutusi põhjustab rida tegureid nagu nõudlus ja kasutajate muutuvad vajadused, organisatsioonilised muutused, automatiseerimine ja uue tehnoloogia kasutuselevõtt, postiteenuste asendumine elektrooniliste sidevahenditega ja turu avamine. Postiteenuse osutajad võivad oma tegevust mitmekesistada elektrooniliste äriteenuste või muude infoühiskonna teenuste pakkumise kaudu, et olla konkurentsivõimeline, vastata tarbijate uutele nõudmistele ning kindlustada uusi rahastamisallikaid.

| (15) | Postiteenuste osutajad, sealhulgas määratud universaalteenuse osutajad on traditsioonilistest postiteenustest erinevate uute konkurentsialaste väljakutsete (nagu digiteerimine ja elektrooniline side) tõttu sunnitud parandama oma tõhusust ning juba see iseenesest aitab kaasa konkurentsivõime olulisele suurenemisele. |
| --- | --- |

(15)

Postiteenuste osutajad, sealhulgas määratud universaalteenuse osutajad on traditsioonilistest postiteenustest erinevate uute konkurentsialaste väljakutsete (nagu digiteerimine ja elektrooniline side) tõttu sunnitud parandama oma tõhusust ning juba see iseenesest aitab kaasa konkurentsivõime olulisele suurenemisele.

| (16) | Täielik turu avamine aitab laiendada postiteenuste turu üldsuurust. Lisaks sellele aitab see säilitada püsivat ja kvaliteetset tööhõivet universaalteenuste osutajate juures ning luua uusi töökohti teiste ettevõtjate ja uute turuletulijate juures ning seotud majandussektorites. Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide pädevust reguleerida tööhõivetingimusi postiteenuste sektoris, kuid see ei tohiks siiski tekitada kõlvatut konkurentsi. Postiteenuste turu avamise ettevalmistamisel tuleks nõuetekohaselt võtta arvesse sotsiaalseid kaalutlusi. |
| --- | --- |

(16)

Täielik turu avamine aitab laiendada postiteenuste turu üldsuurust. Lisaks sellele aitab see säilitada püsivat ja kvaliteetset tööhõivet universaalteenuste osutajate juures ning luua uusi töökohti teiste ettevõtjate ja uute turuletulijate juures ning seotud majandussektorites. Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide pädevust reguleerida tööhõivetingimusi postiteenuste sektoris, kuid see ei tohiks siiski tekitada kõlvatut konkurentsi. Postiteenuste turu avamise ettevalmistamisel tuleks nõuetekohaselt võtta arvesse sotsiaalseid kaalutlusi.

| (17) | Transporti üksinda postiteenusena käsitada ei tohiks. Otseposti, mis koosneb ainult reklaam-, turustus- või müügiedendusmaterjalist ning sisaldab ühesugust sõnumit, v.a adressaadi nimi, aadress ja tunnusnumber, võib pidada kirjasaadetiseks. |
| --- | --- |

(17)

Transporti üksinda postiteenusena käsitada ei tohiks. Otseposti, mis koosneb ainult reklaam-, turustus- või müügiedendusmaterjalist ning sisaldab ühesugust sõnumit, v.a adressaadi nimi, aadress ja tunnusnumber, võib pidada kirjasaadetiseks.

| (18) | Suurenenud konkurentsivõime peaks lisaks sellele võimaldama postisektoril integreeruda alternatiivsete sidevahenditega ning tõsta üha nõudlikematele kasutajatele pakutavate teenuste kvaliteeti. |
| --- | --- |

(18)

Suurenenud konkurentsivõime peaks lisaks sellele võimaldama postisektoril integreeruda alternatiivsete sidevahenditega ning tõsta üha nõudlikematele kasutajatele pakutavate teenuste kvaliteeti.

| (19) | Maapiirkonna postivõrkudel on muu hulgas mägistes ja saarelistes piirkondades oluline osa ettevõtjate integreerimisel riigi ja maailma majandusse ning ühiskondliku ühtekuuluvuse ja tööhõive säilitamisel. Lisaks sellele võivad äärealade postiasutused pakkuda olulist infrastruktuurivõrku uutele elektroonilise side teenustele juurdepääsuks. |
| --- | --- |

(19)

Maapiirkonna postivõrkudel on muu hulgas mägistes ja saarelistes piirkondades oluline osa ettevõtjate integreerimisel riigi ja maailma majandusse ning ühiskondliku ühtekuuluvuse ja tööhõive säilitamisel. Lisaks sellele võivad äärealade postiasutused pakkuda olulist infrastruktuurivõrku uutele elektroonilise side teenustele juurdepääsuks.

| (20) | Arengud sideteenuste naaberturgudel on avaldanud ühenduse eri piirkondades ja eri rahvastikugruppidele ning postiteenuste kasutamisele erinevat mõju. Tuleks säilitada territoriaalne ja ühiskondlik ühtekuuluvus ja võttes arvesse, et liikmesriigid võivad teatud konkreetseid teenuseid kohandada kohalikule nõudlusele, kasutades direktiiviga 97/67/EÜ võimaldatud paindlikkust, on kohane täiel määral säilitada universaalteenus ning sellega seotud kvaliteedinõuded, mis on sätestatud direktiivis 97/67/EÜ. Kooskõlas praeguse tavaga on kohane täpsustada, et liikmesriigid peaksid posti koguma ja kätte toimetama üksnes sellistel nädala tööpäevadel, mis ei ole siseriiklikes õigusaktides määratletud riikliku pühana. Liikmesriigid peaksid jälgima turul toimuvaid arenguid ja teostama nende üle järelevalvet, et turu avamine oleks ka edaspidi soodne kõigile kasutajatele, eriti tarbijatele ning väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Nad peaksid võtma direktiivis 97/67/EÜettenähtud regulatiivmeetmed, et tagada juurdepääs postiteenustele, mis rahuldaks kasutajate vajadusi ka tulevikus, sealhulgas tuleks võimaluse korral tagada, et mingi miinimumhulga teenuseid saaks tellida ühest juurdepääsupunktist, ning eelkõige, et maapiirkondades ja äärealadel oleks piisavalt postiteenustele juurdepääsu punkte. |
| --- | --- |

(20)

Arengud sideteenuste naaberturgudel on avaldanud ühenduse eri piirkondades ja eri rahvastikugruppidele ning postiteenuste kasutamisele erinevat mõju. Tuleks säilitada territoriaalne ja ühiskondlik ühtekuuluvus ja võttes arvesse, et liikmesriigid võivad teatud konkreetseid teenuseid kohandada kohalikule nõudlusele, kasutades direktiiviga 97/67/EÜ võimaldatud paindlikkust, on kohane täiel määral säilitada universaalteenus ning sellega seotud kvaliteedinõuded, mis on sätestatud direktiivis 97/67/EÜ. Kooskõlas praeguse tavaga on kohane täpsustada, et liikmesriigid peaksid posti koguma ja kätte toimetama üksnes sellistel nädala tööpäevadel, mis ei ole siseriiklikes õigusaktides määratletud riikliku pühana. Liikmesriigid peaksid jälgima turul toimuvaid arenguid ja teostama nende üle järelevalvet, et turu avamine oleks ka edaspidi soodne kõigile kasutajatele, eriti tarbijatele ning väikestele ja keskmise suurusega ettevõtjatele. Nad peaksid võtma direktiivis 97/67/EÜettenähtud regulatiivmeetmed, et tagada juurdepääs postiteenustele, mis rahuldaks kasutajate vajadusi ka tulevikus, sealhulgas tuleks võimaluse korral tagada, et mingi miinimumhulga teenuseid saaks tellida ühest juurdepääsupunktist, ning eelkõige, et maapiirkondades ja äärealadel oleks piisavalt postiteenustele juurdepääsu punkte.

| (21) | Universaalteenus tagab põhimõtteliselt ühe kogumise ja ühe kättetoimetamise iga füüsilise ja juriidilise isiku koju või ruumidesse igal tööpäeval, isegi äärealadel ja hajaasustusega piirkondades. |
| --- | --- |

(21)

Universaalteenus tagab põhimõtteliselt ühe kogumise ja ühe kättetoimetamise iga füüsilise ja juriidilise isiku koju või ruumidesse igal tööpäeval, isegi äärealadel ja hajaasustusega piirkondades.

| (22) | Kvaliteetsete postiteenuste pakkumine aitab märkimisväärselt kaasa ühiskondliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamisele. Eriti e-kaubandus pakub äärealadele ja hajaasustusega piirkondadele uusi võimalusi majanduselus osalemiseks, mille puhul heade postiteenuste osutamine on oluline eeltingimus. |
| --- | --- |

(22)

Kvaliteetsete postiteenuste pakkumine aitab märkimisväärselt kaasa ühiskondliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamisele. Eriti e-kaubandus pakub äärealadele ja hajaasustusega piirkondadele uusi võimalusi majanduselus osalemiseks, mille puhul heade postiteenuste osutamine on oluline eeltingimus.

| (23) | Direktiiviga 97/67/EÜ kehtestati, et universaalteenuse osutamise korraldamisel eelistatakse universaalteenuse osutajate määramist. Liikmesriigid võivad nõuda, et universaalteenust osutataks kogu riigi territooriumil. Suurenev konkurents ja valik tähendavad, et liikmesriikidele tuleks anda veelgi enam paindlikkust universaalteenuse kättesaadavuse tagamise kõige tõhusama ja sobivama mehhanismi väljaselgitamisel, järgides samas objektiivsuse, läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtteid ning hoolitsedes, et võimalikult vähe moonutataks turgu ja tagataks postiteenuste vaba osutamine siseturul. Liikmesriigid võivad kasutada ühte järgmistest meetmetest või nende kombinatsiooni: universaalteenuse osutamise jätmine turujõudude reguleerida, ühe või mitme ettevõtja määramine universaalteenuse eri elementide osutamiseks või riigi territooriumi eri osade katmiseks ning teenuste osutamise riigihanked.
  Juhul kui liikmesriik otsustab määrata ühe või mitu ettevõtjat postiteenuste osutajaks või universaalteenuse eri elementide osutajaks, tuleb tagada, et universaalteenuse kvaliteedi nõudeid kohaldatakse universaalteenuse osutajate suhtes läbipaistvalt ja proportsionaalselt. Kui liikmesriik määrab rohkem kui ühe ettevõtja, peaks ta tagama, et universaalteenuse osutamise kohustuste osas ei ole kattumist. |
| --- | --- |

(23)

Direktiiviga 97/67/EÜ kehtestati, et universaalteenuse osutamise korraldamisel eelistatakse universaalteenuse osutajate määramist. Liikmesriigid võivad nõuda, et universaalteenust osutataks kogu riigi territooriumil. Suurenev konkurents ja valik tähendavad, et liikmesriikidele tuleks anda veelgi enam paindlikkust universaalteenuse kättesaadavuse tagamise kõige tõhusama ja sobivama mehhanismi väljaselgitamisel, järgides samas objektiivsuse, läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtteid ning hoolitsedes, et võimalikult vähe moonutataks turgu ja tagataks postiteenuste vaba osutamine siseturul. Liikmesriigid võivad kasutada ühte järgmistest meetmetest või nende kombinatsiooni: universaalteenuse osutamise jätmine turujõudude reguleerida, ühe või mitme ettevõtja määramine universaalteenuse eri elementide osutamiseks või riigi territooriumi eri osade katmiseks ning teenuste osutamise riigihanked.

Juhul kui liikmesriik otsustab määrata ühe või mitu ettevõtjat postiteenuste osutajaks või universaalteenuse eri elementide osutajaks, tuleb tagada, et universaalteenuse kvaliteedi nõudeid kohaldatakse universaalteenuse osutajate suhtes läbipaistvalt ja proportsionaalselt. Kui liikmesriik määrab rohkem kui ühe ettevõtja, peaks ta tagama, et universaalteenuse osutamise kohustuste osas ei ole kattumist.

| (24) | On oluline, et kasutajad oleksid täielikult informeeritud osutatavatest universaalteenustest ning et postiteenuste osutajad oleksid informeeritud oma õigustest ja kohustustest universaalteenuse osutajana. Liikmesriigid peaksid tagama, et kasutajad oleksid täielikult informeeritud osutatavate konkreetsete teenuste võimalustest ning nende kättesaadavusest. Liikmesriigid peaksid tagama kogu sellise teabe kättesaadavaks tegemise. Kooskõlas liikmesriikidele antud suurema paindlikkusega tagada universaalteenuse osutamine muul viisil kui universaalteenuse osutaja või osutajate määramisega on siiski asjakohane, et liikmesriigid saaksid paindlikult otsustada, kuidas see teave kättesaadavaks teha. |
| --- | --- |

(24)

On oluline, et kasutajad oleksid täielikult informeeritud osutatavatest universaalteenustest ning et postiteenuste osutajad oleksid informeeritud oma õigustest ja kohustustest universaalteenuse osutajana. Liikmesriigid peaksid tagama, et kasutajad oleksid täielikult informeeritud osutatavate konkreetsete teenuste võimalustest ning nende kättesaadavusest. Liikmesriigid peaksid tagama kogu sellise teabe kättesaadavaks tegemise. Kooskõlas liikmesriikidele antud suurema paindlikkusega tagada universaalteenuse osutamine muul viisil kui universaalteenuse osutaja või osutajate määramisega on siiski asjakohane, et liikmesriigid saaksid paindlikult otsustada, kuidas see teave kättesaadavaks teha.

| (25) | Läbiviidud uuringute põhjal ja pidades silmas võimaluste andmist postiteenuste siseturu vabaks arenguks, on kohane lõpetada reserveeritud valdkonna ja eriõiguste kasutamine universaalteenuse rahastamise tagamiseks. |
| --- | --- |

(25)

Läbiviidud uuringute põhjal ja pidades silmas võimaluste andmist postiteenuste siseturu vabaks arenguks, on kohane lõpetada reserveeritud valdkonna ja eriõiguste kasutamine universaalteenuse rahastamise tagamiseks.

| (26) | Universaalteenuse jääknetokulude katmine välisrahastamise abil võib mõnes liikmesriigis siiski osutuda vajalikuks. Seepärast on kohane selgesõnaliselt kirjeldada alternatiivseid võimalusi universaalteenuse rahastamise tagamiseks sellisel määral, mis on vajalik ning piisavalt õigustatud, jättes kasutatavate rahastamismehhanismide valiku liikmesriikidele. Nendeks alternatiivideks on riigihankemenetlused, sealhulgas riigihangete alastes direktiivides sätestatud võistlevad läbirääkimised või läbirääkimistega menetlus, kas lepinguteate avaldamisega või mitte, ning — kui universaalteenuste osutamise kohustus tähendab nende teenuste osutajale netokulusid ning on määratud universaalteenuse osutajale ebaõiglaseks koormaks — riiklik hüvitis ja kulude jagamine teenuse osutajate ja/või kasutajate vahel läbipaistval viisil sissemaksetena hüvitusfondi. Liikmesriigid võivad kasutada muid ühenduse õigusega lubatud rahastamisviise, näiteks otsustada vajaduse korral, et kasum, mille universaalteenuse osutaja teenib või osutajad teenivad teenustega väljaspool universaalteenuse kohaldamisala, tuleb täielikult või osaliselt loovutada universaalteenuse netokulude katmiseks, kuivõrd see on kooskõlas asutamislepinguga. Ilma et see piiraks liikmesriikide kohustust kinni pidada riigiabi käsitlevatest asutamislepingu eeskirjadest, sealhulgas konkreetsetest teatamise nõuetest, võivad liikmesriigid teatada komisjonile universaalteenuse netokulude katmiseks kasutatavatest rahastamismehhanismidest, mida tuleks kajastada korraspärastes aruannetes, mida komisjon peaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule direktiivi 97/67/EÜ kohaldamise kohta esitama. |
| --- | --- |

(26)

Universaalteenuse jääknetokulude katmine välisrahastamise abil võib mõnes liikmesriigis siiski osutuda vajalikuks. Seepärast on kohane selgesõnaliselt kirjeldada alternatiivseid võimalusi universaalteenuse rahastamise tagamiseks sellisel määral, mis on vajalik ning piisavalt õigustatud, jättes kasutatavate rahastamismehhanismide valiku liikmesriikidele. Nendeks alternatiivideks on riigihankemenetlused, sealhulgas riigihangete alastes direktiivides sätestatud võistlevad läbirääkimised või läbirääkimistega menetlus, kas lepinguteate avaldamisega või mitte, ning — kui universaalteenuste osutamise kohustus tähendab nende teenuste osutajale netokulusid ning on määratud universaalteenuse osutajale ebaõiglaseks koormaks — riiklik hüvitis ja kulude jagamine teenuse osutajate ja/või kasutajate vahel läbipaistval viisil sissemaksetena hüvitusfondi. Liikmesriigid võivad kasutada muid ühenduse õigusega lubatud rahastamisviise, näiteks otsustada vajaduse korral, et kasum, mille universaalteenuse osutaja teenib või osutajad teenivad teenustega väljaspool universaalteenuse kohaldamisala, tuleb täielikult või osaliselt loovutada universaalteenuse netokulude katmiseks, kuivõrd see on kooskõlas asutamislepinguga. Ilma et see piiraks liikmesriikide kohustust kinni pidada riigiabi käsitlevatest asutamislepingu eeskirjadest, sealhulgas konkreetsetest teatamise nõuetest, võivad liikmesriigid teatada komisjonile universaalteenuse netokulude katmiseks kasutatavatest rahastamismehhanismidest, mida tuleks kajastada korraspärastes aruannetes, mida komisjon peaks Euroopa Parlamendile ja nõukogule direktiivi 97/67/EÜ kohaldamise kohta esitama.

| (27) | Postiteenuste osutajatelt võidakse nõuda universaalteenuse rahastamisse panustamist juhtudel, kui on ette nähtud hüvitusfond. Et selgitada välja, millistelt ettevõtjatelt nõuda maksete tegemist hüvitusfondi, peaksid liikmesriigid kaaluma, kas selliste ettevõtjate osutatavaid teenuseid võib kasutaja seisukohast pidada universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvateks teenusteks, kuna nad on piisaval määral vahetatavad universaalteenusega, võttes arvesse teenuste omadusi, sealhulgas lisandväärtusi ning samuti teenuste kavandatud kasutust ning hinnakujundust. Neil teenustel ei pea tingimata olema kõik universaalteenuse tunnused, nagu igapäevane kättetoimetamine või kogu riigi hõlmamine. |
| --- | --- |

(27)

Postiteenuste osutajatelt võidakse nõuda universaalteenuse rahastamisse panustamist juhtudel, kui on ette nähtud hüvitusfond. Et selgitada välja, millistelt ettevõtjatelt nõuda maksete tegemist hüvitusfondi, peaksid liikmesriigid kaaluma, kas selliste ettevõtjate osutatavaid teenuseid võib kasutaja seisukohast pidada universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvateks teenusteks, kuna nad on piisaval määral vahetatavad universaalteenusega, võttes arvesse teenuste omadusi, sealhulgas lisandväärtusi ning samuti teenuste kavandatud kasutust ning hinnakujundust. Neil teenustel ei pea tingimata olema kõik universaalteenuse tunnused, nagu igapäevane kättetoimetamine või kogu riigi hõlmamine.

| (28) | Liikmesriik peaks proportsionaalsuse põhimõtte järgimiseks liikmesriigis universaalteenuse osutamise kulude katmiseks ettevõtjatelt nõutava osamakse kindlaks määramisel kasutama läbipaistvaid ja mittediskrimineerivaid kriteeriume, nagu nende ettevõtjate osa liikmesriigis universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvate teenuste osutamises. Liikmesriigid võivad fondi tegevuse tagamiseks nõuda neilt teenuseosutajatelt, kes peavad tegema makseid hüvitusfondi, nõuetekohase raamatupidamisarvestuse lahususe sisseviimist. |
| --- | --- |

(28)

Liikmesriik peaks proportsionaalsuse põhimõtte järgimiseks liikmesriigis universaalteenuse osutamise kulude katmiseks ettevõtjatelt nõutava osamakse kindlaks määramisel kasutama läbipaistvaid ja mittediskrimineerivaid kriteeriume, nagu nende ettevõtjate osa liikmesriigis universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvate teenuste osutamises. Liikmesriigid võivad fondi tegevuse tagamiseks nõuda neilt teenuseosutajatelt, kes peavad tegema makseid hüvitusfondi, nõuetekohase raamatupidamisarvestuse lahususe sisseviimist.

| (29) | Direktiivis 97/67/EÜ sätestatud läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtteid praegusel kujul tuleks ka edaspidi rakendada iga rahastamismehhanismi puhul ja iga otsus selles valdkonnas peaks olema tehtud läbipaistvate, objektiivsete ja kontrollitavate kriteeriumide alusel. Eelkõige tuleks universaalteenuse osutamise netokulud arvutada siseriikliku reguleeriva asutuse järelevalve all nii, et universaalteenuse osutamise kohustusega määratud universaalteenuse osutaja netokuludest lahutatakse netokulud universaalteenuse osutamise kohustuse puudumisel. Sellise arvutamise puhul tuleks arvesse võtta kõiki muid asjakohaseid tegureid, sealhulgas universaalteenust osutama määratud postiteenuste osutaja turueeliseid, õigust mõistlikule kasumile ja stiimuleid kulutõhususe suurendamiseks. |
| --- | --- |

(29)

Direktiivis 97/67/EÜ sätestatud läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtteid praegusel kujul tuleks ka edaspidi rakendada iga rahastamismehhanismi puhul ja iga otsus selles valdkonnas peaks olema tehtud läbipaistvate, objektiivsete ja kontrollitavate kriteeriumide alusel. Eelkõige tuleks universaalteenuse osutamise netokulud arvutada siseriikliku reguleeriva asutuse järelevalve all nii, et universaalteenuse osutamise kohustusega määratud universaalteenuse osutaja netokuludest lahutatakse netokulud universaalteenuse osutamise kohustuse puudumisel. Sellise arvutamise puhul tuleks arvesse võtta kõiki muid asjakohaseid tegureid, sealhulgas universaalteenust osutama määratud postiteenuste osutaja turueeliseid, õigust mõistlikule kasumile ja stiimuleid kulutõhususe suurendamiseks.

| (30) | Juhul kui liikmesriigid otsustavad teha oma riigi territooriumil avalikkusele kättesaadavaks täiendavaid või lisateenuseid (välja arvatud käesolevas direktiivis määratletud universaalteenuse osutamise kohustustega seotud teenused), nagu näiteks maapiirkondades pensionide ja postirahakaartide kättetoimetamine, ei tohiks nende teenuste suhtes kohaldada hüvitusmehhanisme, mis nõuavad konkreetsete ettevõtjate osamakseid. Vajaduse korral võivad liikmesriigid kooskõlas riigiabi käsitlevate asutamislepingu eeskirjadega rahastada selliseid täiendavaid ja lisateenuseid. Lubade andmist ei või siduda selliste täiendavate teenuste osutamise kohustusega, välja arvatud universaalteenuse osutaja või osutajate puhul. |
| --- | --- |

(30)

Juhul kui liikmesriigid otsustavad teha oma riigi territooriumil avalikkusele kättesaadavaks täiendavaid või lisateenuseid (välja arvatud käesolevas direktiivis määratletud universaalteenuse osutamise kohustustega seotud teenused), nagu näiteks maapiirkondades pensionide ja postirahakaartide kättetoimetamine, ei tohiks nende teenuste suhtes kohaldada hüvitusmehhanisme, mis nõuavad konkreetsete ettevõtjate osamakseid. Vajaduse korral võivad liikmesriigid kooskõlas riigiabi käsitlevate asutamislepingu eeskirjadega rahastada selliseid täiendavaid ja lisateenuseid. Lubade andmist ei või siduda selliste täiendavate teenuste osutamise kohustusega, välja arvatud universaalteenuse osutaja või osutajate puhul.

| (31) | Liikmesriikidele, kes ühinesid liiduga pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/39/EÜ (millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ ühenduse postiteenuste konkurentsile avamise jätkamise kohta) (7) jõustumist ja kes on võinud kogeda erilisi raskusi oma postiturgude kohandamisel, kuna nad ühinesid postiteenuste reformiga selle hilises etapis, teatavatele väikese rahvaarvuga ja piiratud geograafilise suurusega liikmesriikidele, kellel on postiteenustega seotud eriomadused, ning teatavatele raskete looduslike oludega liikmesriikidele, kellel on palju saari, on asjakohane anda võimalus lükata käesoleva direktiivi rakendamine piiratud aja võrra edasi, et jätkata teenuste reserveerimist oma universaalteenuse osutajale või osutajatele, millest tuleb komisjonile teatada. Võttes arvesse selle võimaluse erandlikku iseloomu, on samuti asjakohane kõnealuse piiratud ajavahemikul ja piiratud arvu teenuste puhul lubada sellistel liikmesriikidel, kes on oma turud täielikult avanud, keelata teises liikmesriigis tegutsevatel monopolidel oma riigi territooriumil tegutsemise. |
| --- | --- |

(31)

Liikmesriikidele, kes ühinesid liiduga pärast Euroopa Parlamendi ja nõukogu 10. juuni 2002. aasta direktiivi 2002/39/EÜ (millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ ühenduse postiteenuste konkurentsile avamise jätkamise kohta) (7) jõustumist ja kes on võinud kogeda erilisi raskusi oma postiturgude kohandamisel, kuna nad ühinesid postiteenuste reformiga selle hilises etapis, teatavatele väikese rahvaarvuga ja piiratud geograafilise suurusega liikmesriikidele, kellel on postiteenustega seotud eriomadused, ning teatavatele raskete looduslike oludega liikmesriikidele, kellel on palju saari, on asjakohane anda võimalus lükata käesoleva direktiivi rakendamine piiratud aja võrra edasi, et jätkata teenuste reserveerimist oma universaalteenuse osutajale või osutajatele, millest tuleb komisjonile teatada. Võttes arvesse selle võimaluse erandlikku iseloomu, on samuti asjakohane kõnealuse piiratud ajavahemikul ja piiratud arvu teenuste puhul lubada sellistel liikmesriikidel, kes on oma turud täielikult avanud, keelata teises liikmesriigis tegutsevatel monopolidel oma riigi territooriumil tegutsemise.

| (32) | Komisjon peaks abistama liikmesriike käesoleva direktiivi eri aspektide rakendamisel, sealhulgas netokulu arvutamisel. Lisaks peaks koostöö siseriiklike reguleerivate asutuste vahel selle valdkonna võrdlusnäitajate ja juhiste väljatöötamisel aitama kaasa käesoleva direktiivi ühtlustatud kohaldamisele. |
| --- | --- |

(32)

Komisjon peaks abistama liikmesriike käesoleva direktiivi eri aspektide rakendamisel, sealhulgas netokulu arvutamisel. Lisaks peaks koostöö siseriiklike reguleerivate asutuste vahel selle valdkonna võrdlusnäitajate ja juhiste väljatöötamisel aitama kaasa käesoleva direktiivi ühtlustatud kohaldamisele.

| (33) | Liikmesriikidel peaks olema lubatud kasutada üldlubasid ja üksiklubasid, kui see on õigustatud ja eesmärgiga proportsionaalne. Kuid, nagu on rõhutatud kolmandas aruandes direktiivi 97/67/EÜ kohaldamise kohta, võib siseturul teenuste osutamist takistavate põhjendamatute tõkete vähendamiseks olla vaja jätkata kasutuselevõetavate tingimuste ühtlustamist. Selles kontekstis võivad liikmesriigid lasta postiteenuste osutajatel näiteks valida, kas ta võtab endale teenuste osutamise kohustuse või aitab katta nende teenuste osutamisega seotud teise teenuste osutaja kulusid, kuid nad ei tohiks enam panna ettevõtjale kohustust osaleda kulude jagamise mehhanismis ja lisaks ka universaalteenuse osutamise kohustust või kvaliteedi alaseid kohustusi, kuna need on ette nähtud teenima sama eesmärki. Samuti on asjakohane selgitada, et mõnesid üldlubade andmise ja litsentseerimise sätteid ei tohiks kohaldada määratud universaalteenuse osutajate suhtes. |
| --- | --- |

(33)

Liikmesriikidel peaks olema lubatud kasutada üldlubasid ja üksiklubasid, kui see on õigustatud ja eesmärgiga proportsionaalne. Kuid, nagu on rõhutatud kolmandas aruandes direktiivi 97/67/EÜ kohaldamise kohta, võib siseturul teenuste osutamist takistavate põhjendamatute tõkete vähendamiseks olla vaja jätkata kasutuselevõetavate tingimuste ühtlustamist. Selles kontekstis võivad liikmesriigid lasta postiteenuste osutajatel näiteks valida, kas ta võtab endale teenuste osutamise kohustuse või aitab katta nende teenuste osutamisega seotud teise teenuste osutaja kulusid, kuid nad ei tohiks enam panna ettevõtjale kohustust osaleda kulude jagamise mehhanismis ja lisaks ka universaalteenuse osutamise kohustust või kvaliteedi alaseid kohustusi, kuna need on ette nähtud teenima sama eesmärki. Samuti on asjakohane selgitada, et mõnesid üldlubade andmise ja litsentseerimise sätteid ei tohiks kohaldada määratud universaalteenuse osutajate suhtes.

| (34) | Keskkonnas, kus universaalteenuse alasse kuuluvaid teenuseid osutavad mitu postiettevõtjat, on kohane nõuda, et kõik liikmesriigid hindaksid, kas posti infrastruktuuri teatud osi või universaalteenuse osutajate teatud teenuseid ei tuleks teha kättesaadavaks muudele ettevõtjatele, kes osutavad sarnaseid teenuseid, et edendada tõhusat konkurentsi ja/või kaitsta kõiki kasutajaid postiteenuste üldise kvaliteedi tagamisega. Mitmete piirkondlike postivõrkudega universaalteenuse osutajate olemasolu korral peaks liikmesriigid samuti hindama nende koostalitlusvõimet ja vajadusel selle tagama, et vältida takistusi postisaadetiste kiirele transpordile. Kuna nende osade ja teenuste õiguslik seisund ja turuolukord on liikmesriigiti erinev, on kohane nõuda liikmesriikidelt ainult informeeritud otsuse vastuvõtmist õigusaktide vajaduse, ulatuse ja valiku, sealhulgas vajaduse korral kulude jagamise kohta. See säte ei tohiks piirata liikmesriikide õigust võtta meetmeid juurdepääsu tagamiseks postivõrgule läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise tingimuste alusel. |
| --- | --- |

(34)

Keskkonnas, kus universaalteenuse alasse kuuluvaid teenuseid osutavad mitu postiettevõtjat, on kohane nõuda, et kõik liikmesriigid hindaksid, kas posti infrastruktuuri teatud osi või universaalteenuse osutajate teatud teenuseid ei tuleks teha kättesaadavaks muudele ettevõtjatele, kes osutavad sarnaseid teenuseid, et edendada tõhusat konkurentsi ja/või kaitsta kõiki kasutajaid postiteenuste üldise kvaliteedi tagamisega. Mitmete piirkondlike postivõrkudega universaalteenuse osutajate olemasolu korral peaks liikmesriigid samuti hindama nende koostalitlusvõimet ja vajadusel selle tagama, et vältida takistusi postisaadetiste kiirele transpordile. Kuna nende osade ja teenuste õiguslik seisund ja turuolukord on liikmesriigiti erinev, on kohane nõuda liikmesriikidelt ainult informeeritud otsuse vastuvõtmist õigusaktide vajaduse, ulatuse ja valiku, sealhulgas vajaduse korral kulude jagamise kohta. See säte ei tohiks piirata liikmesriikide õigust võtta meetmeid juurdepääsu tagamiseks postivõrgule läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise tingimuste alusel.

| (35) | Liikmesriigid peaksid tagama, et direktiivi 97/67/EÜ alusel isikuandmeid töödeldes kohaldavad postiteenuste osutajad ühenduse ja riikide isikuandmete kaitset käsitlevaid sätteid, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) (8) sätteid. |
| --- | --- |

(35)

Liikmesriigid peaksid tagama, et direktiivi 97/67/EÜ alusel isikuandmeid töödeldes kohaldavad postiteenuste osutajad ühenduse ja riikide isikuandmete kaitset käsitlevaid sätteid, eelkõige Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) (8) sätteid.

| (36) | Käesoleva direktiivi sätted ei tohiks piirata selliste siseriiklike sätete kohaldamist, millega reguleeritakse sundvõõrandamise tingimusi universaalteenuse osutamise korraldamiseks. |
| --- | --- |

(36)

Käesoleva direktiivi sätted ei tohiks piirata selliste siseriiklike sätete kohaldamist, millega reguleeritakse sundvõõrandamise tingimusi universaalteenuse osutamise korraldamiseks.

| (37) | Võttes arvesse postiteenuste tähtsust pimedatele ja vaegnägijatele, on kohane kinnitada, et turu avamine ei tohiks takistada universaalteenuse osutajate poolt teatud teenuste jätkuvat tasuta osutamist pimedatele ja vaegnägijatele, mille liikmesriigid on kehtestanud vastavalt kohaldavatele rahvusvahelistele kohustustele. |
| --- | --- |

(37)

Võttes arvesse postiteenuste tähtsust pimedatele ja vaegnägijatele, on kohane kinnitada, et turu avamine ei tohiks takistada universaalteenuse osutajate poolt teatud teenuste jätkuvat tasuta osutamist pimedatele ja vaegnägijatele, mille liikmesriigid on kehtestanud vastavalt kohaldavatele rahvusvahelistele kohustustele.

| (38) | Täieliku konkurentsi tingimustes on nii universaalteenuse finantstasakaalu kui ka turumoonutuste piiramise seisukohast oluline, et põhimõttest, mille kohaselt hinnad kajastavad normaalseid kaubandustingimusi ja kulusid, eemaldutaks ainult avalike huvide kaitsmiseks. See eesmärk tuleks saavutada, lubades liikmesriikidel säilitada jätkuvalt ühtsed tasud üksiksaadetise tasuga postiteenustele, mida tarbijad, sealhulgas väikese ja keskmise suurusega ettevõtjad, kõige sagedamini kasutavad. Liikmesriigid võivad säilitada ühtsed tasud ka muude postisaadetiste puhul, näiteks ajalehtede ja raamatute puhul, et kaitsta avalikke huve, nagu juurdepääs kultuurile, demokraatlikus ühiskonnas osalemise tagamine (ajakirjandusvabadus) või piirkondlik ja ühiskondlik ühtekuuluvus. |
| --- | --- |

(38)

Täieliku konkurentsi tingimustes on nii universaalteenuse finantstasakaalu kui ka turumoonutuste piiramise seisukohast oluline, et põhimõttest, mille kohaselt hinnad kajastavad normaalseid kaubandustingimusi ja kulusid, eemaldutaks ainult avalike huvide kaitsmiseks. See eesmärk tuleks saavutada, lubades liikmesriikidel säilitada jätkuvalt ühtsed tasud üksiksaadetise tasuga postiteenustele, mida tarbijad, sealhulgas väikese ja keskmise suurusega ettevõtjad, kõige sagedamini kasutavad. Liikmesriigid võivad säilitada ühtsed tasud ka muude postisaadetiste puhul, näiteks ajalehtede ja raamatute puhul, et kaitsta avalikke huve, nagu juurdepääs kultuurile, demokraatlikus ühiskonnas osalemise tagamine (ajakirjandusvabadus) või piirkondlik ja ühiskondlik ühtekuuluvus.

| (39) | Teenuste pakkumiseks kõikidele kasutajatele, sealhulgas äriklientidele, massposti saatjatele ja eri klientidelt saadud posti koondajatele, võib universaalteenuse osutajatele võimaldada kooskõlas kulupõhisuse põhimõttega suuremat hinnapaindlikkust. Tasustamisel tuleks arvesse võtta kokkuhoitud kulusid võrreldes standardteenusega, mis hõlmab kõiki teenuseid, mida pakutakse üksikute postisaadetiste kogumise, sorteerimise, transpordi ja jaotamise osas. |
| --- | --- |

(39)

Teenuste pakkumiseks kõikidele kasutajatele, sealhulgas äriklientidele, massposti saatjatele ja eri klientidelt saadud posti koondajatele, võib universaalteenuse osutajatele võimaldada kooskõlas kulupõhisuse põhimõttega suuremat hinnapaindlikkust. Tasustamisel tuleks arvesse võtta kokkuhoitud kulusid võrreldes standardteenusega, mis hõlmab kõiki teenuseid, mida pakutakse üksikute postisaadetiste kogumise, sorteerimise, transpordi ja jaotamise osas.

| (40) | Pidades silmas, et tingimusi, milles turgu valitsev universaalteenuse osutaja peab toimima täielikult konkurentsile avatud keskkonnas, reguleeritakse riigiti erinevalt, on kohane jätta liikmesriikidele vabadus otsustada, kuidas teostada parimal viisil järelevalvet ristsubsideerimise üle. |
| --- | --- |

(40)

Pidades silmas, et tingimusi, milles turgu valitsev universaalteenuse osutaja peab toimima täielikult konkurentsile avatud keskkonnas, reguleeritakse riigiti erinevalt, on kohane jätta liikmesriikidele vabadus otsustada, kuidas teostada parimal viisil järelevalvet ristsubsideerimise üle.

| (41) | Pidades silmas üleminekut täielikult konkurentsile avatud turule ja et vältida konkurentsi kahjustamist ristsubsideerimisega, on kohane nõuda liikmesriikidelt jätkuvalt, et nad säilitaksid kohustuse, mille kohaselt universaalteenuse osutajad peavad pidama eraldi ja läbipaistvat raamatupidamisarvestust; vajadusel võib selle korras teha muudatusi.
  See kohustus peaks andma siseriiklikule reguleerivatele asutustele, konkurentsiasutustele ja komisjonile teavet, mis on vajalik universaalteenuseid käsitlevate otsuste vastuvõtmiseks ja õiglastest turutingimustest kinnipidamise jälgimiseks kuni konkurents muutub tõhusaks. Koostöö siseriiklike reguleerivate asutuste vahel selle valdkonna võrdlusnäitajate ja juhiste väljatöötamisel peaks aitama kaasa nende eeskirjade ühtlustatud kohaldamisele.
  Eraldi ja läbipaistev raamatupidamisarvestus peaks andma liikmesriikidele ja nende reguleerivatele asutustele piisavalt üksikasjalikke raamatupidamisandmeid, selleks et:






  — | võtta vastu universaalteenusega seotud otsuseid; |
| --- | --- | --- |

(41)

Pidades silmas üleminekut täielikult konkurentsile avatud turule ja et vältida konkurentsi kahjustamist ristsubsideerimisega, on kohane nõuda liikmesriikidelt jätkuvalt, et nad säilitaksid kohustuse, mille kohaselt universaalteenuse osutajad peavad pidama eraldi ja läbipaistvat raamatupidamisarvestust; vajadusel võib selle korras teha muudatusi.

See kohustus peaks andma siseriiklikule reguleerivatele asutustele, konkurentsiasutustele ja komisjonile teavet, mis on vajalik universaalteenuseid käsitlevate otsuste vastuvõtmiseks ja õiglastest turutingimustest kinnipidamise jälgimiseks kuni konkurents muutub tõhusaks. Koostöö siseriiklike reguleerivate asutuste vahel selle valdkonna võrdlusnäitajate ja juhiste väljatöötamisel peaks aitama kaasa nende eeskirjade ühtlustatud kohaldamisele.

Eraldi ja läbipaistev raamatupidamisarvestus peaks andma liikmesriikidele ja nende reguleerivatele asutustele piisavalt üksikasjalikke raamatupidamisandmeid, selleks et:

—

võtta vastu universaalteenusega seotud otsuseid;

| — | kasutada neid selle kindlakstegemisel, kas kehtestatud universaalteenuse osutamise kohustus on universaalteenuse osutajale seotud netokuludega ning kujutab endast ebaõiglast rahalist koormust; |
| --- | --- |

—

kasutada neid selle kindlakstegemisel, kas kehtestatud universaalteenuse osutamise kohustus on universaalteenuse osutajale seotud netokuludega ning kujutab endast ebaõiglast rahalist koormust;

| — | tagada universaalteenuse suhtes kohaldatavate tasude vastavus käesolevas direktiivis esitatud hinnakujunduse põhimõtetega; |
| --- | --- |

—

tagada universaalteenuse suhtes kohaldatavate tasude vastavus käesolevas direktiivis esitatud hinnakujunduse põhimõtetega;

| — | tagada vastavus käesolevas direktiivis esitatud lõppmaksete põhimõtetega; ning |
| --- | --- |

—

tagada vastavus käesolevas direktiivis esitatud lõppmaksete põhimõtetega; ning

| — | jälgida õiglastest turutingimustest kinnipidamist kuni konkurents muutub tõhusaks. |
| --- | --- |

—

jälgida õiglastest turutingimustest kinnipidamist kuni konkurents muutub tõhusaks.

| (42) | Sarnaselt teistes teenuste valdkondades kehtivatele eeskirjadele ja tarbijakaitse suurendamiseks on asjakohane kohaldada kaebuste menetlemist reguleerivaid miinimumpõhimõtteid laiemalt kui vaid universaalteenuste osutajate suhtes. Kaebuste lahendamise menetluse tõhustamiseks on kohane julgustada kohtuvälise kokkuleppe menetluste kasutamist vastavalt komisjoni 30. märtsi 1998. aasta soovitusele 98/257/EÜ tarbijate kaebuste kohtuvälise lahendamisega tegelevate asutuste suhtes rakendatavate põhimõtete kohta (9) ja komisjoni 4. aprilli 2001. aasta soovitusele 2001/310/EÜ tarbijate kaebuste konsensusliku lahendamisega seotud kohtuväliste asutuste põhimõtete kohta. (10) Tarbijate huvisid aitaks kaitsta ka teenuste osutajate parem koostoimimisvõime, mille annab juurdepääs teatud infrastruktuuriosadele ja teenustele, ning nõue, et siseriiklikud reguleerivad asutused ja tarbijakaitseasutused teeksid koostööd.
  Kasutajate huvide kaitsmiseks postisaadetiste varguse, kaotamise või kahjustamise korral peaksid liikmesriigid sisse viima süsteemi kulude tagasimaksmiseks ja/või kahju hüvitamiseks, kui olukord seda nõuab. |
| --- | --- |

(42)

Sarnaselt teistes teenuste valdkondades kehtivatele eeskirjadele ja tarbijakaitse suurendamiseks on asjakohane kohaldada kaebuste menetlemist reguleerivaid miinimumpõhimõtteid laiemalt kui vaid universaalteenuste osutajate suhtes. Kaebuste lahendamise menetluse tõhustamiseks on kohane julgustada kohtuvälise kokkuleppe menetluste kasutamist vastavalt komisjoni 30. märtsi 1998. aasta soovitusele 98/257/EÜ tarbijate kaebuste kohtuvälise lahendamisega tegelevate asutuste suhtes rakendatavate põhimõtete kohta (9) ja komisjoni 4. aprilli 2001. aasta soovitusele 2001/310/EÜ tarbijate kaebuste konsensusliku lahendamisega seotud kohtuväliste asutuste põhimõtete kohta. (10) Tarbijate huvisid aitaks kaitsta ka teenuste osutajate parem koostoimimisvõime, mille annab juurdepääs teatud infrastruktuuriosadele ja teenustele, ning nõue, et siseriiklikud reguleerivad asutused ja tarbijakaitseasutused teeksid koostööd.

Kasutajate huvide kaitsmiseks postisaadetiste varguse, kaotamise või kahjustamise korral peaksid liikmesriigid sisse viima süsteemi kulude tagasimaksmiseks ja/või kahju hüvitamiseks, kui olukord seda nõuab.

| (43) | Direktiivis 97/67/EÜ on sätestatud, et teatavad meetmed tuleb vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (11). |
| --- | --- |

(43)

Direktiivis 97/67/EÜ on sätestatud, et teatavad meetmed tuleb vastu võtta vastavalt nõukogu 28. juuni 1999. aasta otsusele 1999/468/EÜ, millega kehtestatakse komisjoni rakendusvolituste kasutamise menetlused (11).

| (44) | Otsust 1999/468/EÜ on muudetud otsusega 2006/512/EÜ, millega kehtestati kontrolliga regulatiivmenetlus, et võtta vastu üldmeetmeid, mille eesmärk on muuta asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras vastuvõetud põhiakti vähemolulisi sätteid, sealhulgas jättes mõned kõnealused sätted välja või täiendades seda uute vähemoluliste sätetega. |
| --- | --- |

(44)

Otsust 1999/468/EÜ on muudetud otsusega 2006/512/EÜ, millega kehtestati kontrolliga regulatiivmenetlus, et võtta vastu üldmeetmeid, mille eesmärk on muuta asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras vastuvõetud põhiakti vähemolulisi sätteid, sealhulgas jättes mõned kõnealused sätted välja või täiendades seda uute vähemoluliste sätetega.

| (45) | Eelkõige tuleks komisjonile anda volitus kehtestada meetmeid teenuste kvaliteedistandardite edaspidiseks kohandamiseks tehnika arengu ja turusuundumustega ning välisasutuste poolt läbiviidava sõltumatu tegevuse järelevalve teostamise standardtingimuste kohandamiseks. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid ning täiendada seda, lisades uusi vähemolulisi sätteid, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele. |
| --- | --- |

(45)

Eelkõige tuleks komisjonile anda volitus kehtestada meetmeid teenuste kvaliteedistandardite edaspidiseks kohandamiseks tehnika arengu ja turusuundumustega ning välisasutuste poolt läbiviidava sõltumatu tegevuse järelevalve teostamise standardtingimuste kohandamiseks. Kuna need on üldmeetmed ja nende eesmärk on muuta käesoleva direktiivi vähemolulisi sätteid ning täiendada seda, lisades uusi vähemolulisi sätteid, tuleb need vastu võtta vastavalt otsuse 1999/468/EÜ artiklis 5a sätestatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.

| (46) | Direktiivi 97/67/EÜ kohaselt komisjoni abistav komitee peaks jälgima universaalteenuse osutamisega seotud arenguid liikmesriikides. |
| --- | --- |

(46)

Direktiivi 97/67/EÜ kohaselt komisjoni abistav komitee peaks jälgima universaalteenuse osutamisega seotud arenguid liikmesriikides.

| (47) | Tõenäoliselt on siseriiklike reguleerivate asutuste osa edaspidigi oluline, eriti nendes liikmesriikides, kus üleminek konkurentsile ei ole veel lõppenud. Vastavalt regulatiivsete ja tegevusfunktsioonide lahususe põhimõttele peaksid liikmesriigid kindlustama oma reguleerivate asutuste sõltumatuse, tagades sellega nende otsuste erapooletuse. See sõltumatuse nõue ei piira liikmesriikide institutsionaalset autonoomiat ega põhiseaduslikke kohustusi ega ka asutamislepingu artiklis 295 sätestatud neutraalsuse põhimõtet liikmesriikides omandi õiguslikku režiimi reguleerivate eeskirjade suhtes. Siseriiklikele reguleerivatele asutustele tuleks anda nende ülesannete täitmiseks kõik vajalikud ressursid, nagu personal, ekspertteadmised ja rahalised vahendid. |
| --- | --- |

(47)

Tõenäoliselt on siseriiklike reguleerivate asutuste osa edaspidigi oluline, eriti nendes liikmesriikides, kus üleminek konkurentsile ei ole veel lõppenud. Vastavalt regulatiivsete ja tegevusfunktsioonide lahususe põhimõttele peaksid liikmesriigid kindlustama oma reguleerivate asutuste sõltumatuse, tagades sellega nende otsuste erapooletuse. See sõltumatuse nõue ei piira liikmesriikide institutsionaalset autonoomiat ega põhiseaduslikke kohustusi ega ka asutamislepingu artiklis 295 sätestatud neutraalsuse põhimõtet liikmesriikides omandi õiguslikku režiimi reguleerivate eeskirjade suhtes. Siseriiklikele reguleerivatele asutustele tuleks anda nende ülesannete täitmiseks kõik vajalikud ressursid, nagu personal, ekspertteadmised ja rahalised vahendid.

| (48) | Kuna sageli kaasatakse regulatiivsete funktsioonide täitmisse erinevaid ametiasutusi, on asjakohane muuta ülesannete jaotamine läbipaistvaks ja nõuda, et postisektori reguleerimise, konkurentsieeskirjade täitmise jälgimise ja tarbijaküsimustega tegelemise eest vastutavad erinevad asjakohased asutused teeksid koostööd, et tagada nende ülesannete tulemuslik täitmine. |
| --- | --- |

(48)

Kuna sageli kaasatakse regulatiivsete funktsioonide täitmisse erinevaid ametiasutusi, on asjakohane muuta ülesannete jaotamine läbipaistvaks ja nõuda, et postisektori reguleerimise, konkurentsieeskirjade täitmise jälgimise ja tarbijaküsimustega tegelemise eest vastutavad erinevad asjakohased asutused teeksid koostööd, et tagada nende ülesannete tulemuslik täitmine.

| (49) | Kõigil isikutel, keda siseriikliku reguleeriva asutuse otsus puudutab, peaks olema õigus kaevata nimetatud otsus edasi asjaomasest asutusest sõltumatule organile. See organ võib olla kohus. Kõnealune edasikaebamise kord ei piira pädevuste jaotust riigi kohtusüsteemis ega siseriiklikust õigusest tulenevaid juriidiliste isikute või füüsiliste isikute õigusi. Kuni nende menetluste lõpuni on vaja tagada siseriiklike reguleerivate asutuste otsuste ajutine kehtimine, et tagada õiguskindlus ja turu turvalisus. |
| --- | --- |

(49)

Kõigil isikutel, keda siseriikliku reguleeriva asutuse otsus puudutab, peaks olema õigus kaevata nimetatud otsus edasi asjaomasest asutusest sõltumatule organile. See organ võib olla kohus. Kõnealune edasikaebamise kord ei piira pädevuste jaotust riigi kohtusüsteemis ega siseriiklikust õigusest tulenevaid juriidiliste isikute või füüsiliste isikute õigusi. Kuni nende menetluste lõpuni on vaja tagada siseriiklike reguleerivate asutuste otsuste ajutine kehtimine, et tagada õiguskindlus ja turu turvalisus.

| (50) | Siseriiklikud reguleerivad asutused peaksid direktiivi 97/67/EÜ kohaste ülesannete täitmisel tegema vajaduse korral koostööd liikmesriikide teiste reguleerivate asutuste ja komisjoniga. See soodustaks postiteenuste siseturu arengut ning aitaks tagada kõikides liikmesriikides käesoleva direktiivi sätete ühtlast kohaldamist, eriti nendes valdkondades, kus ühenduse õigusakte rakendav siseriiklik õigusakt jätab siseriiklikule reguleerivale asutusele asjaomaste eeskirjade kohaldamisel olulise kaalutlusõiguse. Kõnealune koostöö võiks toimuda muu hulgas käesoleva direktiivi kohaselt komisjoni abistavas komitees või Euroopa reguleerivatest asutustest moodustatud töörühmas. Liikmesriigid peaksid otsustama, millised organid on käesoleva direktiivi tähenduses siseriiklikud reguleerivad asutused. |
| --- | --- |

(50)

Siseriiklikud reguleerivad asutused peaksid direktiivi 97/67/EÜ kohaste ülesannete täitmisel tegema vajaduse korral koostööd liikmesriikide teiste reguleerivate asutuste ja komisjoniga. See soodustaks postiteenuste siseturu arengut ning aitaks tagada kõikides liikmesriikides käesoleva direktiivi sätete ühtlast kohaldamist, eriti nendes valdkondades, kus ühenduse õigusakte rakendav siseriiklik õigusakt jätab siseriiklikule reguleerivale asutusele asjaomaste eeskirjade kohaldamisel olulise kaalutlusõiguse. Kõnealune koostöö võiks toimuda muu hulgas käesoleva direktiivi kohaselt komisjoni abistavas komitees või Euroopa reguleerivatest asutustest moodustatud töörühmas. Liikmesriigid peaksid otsustama, millised organid on käesoleva direktiivi tähenduses siseriiklikud reguleerivad asutused.

| (51) | Oma ülesannete tulemuslikuks täitmiseks on siseriiklikel reguleerivatel asutustel vaja koguda andmeid turul tegutsejatelt. Teabenõuded peaksid olema taotletava eesmärgiga proportsionaalsed ega tohiks ettevõtjaid liigselt koormata. Sellist teavet võib olla vaja koguda ka komisjonil, et ta saaks täita talle ühenduse õigusaktidega pandud kohustusi. Teabe saaja peaks tagama konfidentsiaalsuse kehtivate eeskirjade kohaselt. |
| --- | --- |

(51)

Oma ülesannete tulemuslikuks täitmiseks on siseriiklikel reguleerivatel asutustel vaja koguda andmeid turul tegutsejatelt. Teabenõuded peaksid olema taotletava eesmärgiga proportsionaalsed ega tohiks ettevõtjaid liigselt koormata. Sellist teavet võib olla vaja koguda ka komisjonil, et ta saaks täita talle ühenduse õigusaktidega pandud kohustusi. Teabe saaja peaks tagama konfidentsiaalsuse kehtivate eeskirjade kohaselt.

| (52) | Selleks et hoida Euroopa Parlamendi ja nõukogu kursis postiteenuste siseturu arenguga, peaks komisjon esitama neile institutsioonidele korrapäraselt aruandeid direktiivi 97/67/EÜ kohaldamise kohta. |
| --- | --- |

(52)

Selleks et hoida Euroopa Parlamendi ja nõukogu kursis postiteenuste siseturu arenguga, peaks komisjon esitama neile institutsioonidele korrapäraselt aruandeid direktiivi 97/67/EÜ kohaldamise kohta.

| (53) | Käesolev direktiiv ei mõjuta tööõigust, see tähendab töölevõtu- ja töötingimusi, sealhulgas töötervishoidu ja tööohutust ning tööandjate ja töötajate vahelisi suhteid käsitlevaid õigusnorme ja lepingusätteid, mida liikmesriigid kohaldavad vastavalt ühenduse õigusega kooskõlas olevatele siseriiklikele õigusaktidele. Samuti ei mõjuta käesolev direktiiv liikmesriikide sotsiaalkindlustust käsitlevaid õigusakte. Vajaduse korral võivad liikmesriigid kajastada töötingimusi oma autoriseerimismenetluses kooskõlas läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõttega. |
| --- | --- |

(53)

Käesolev direktiiv ei mõjuta tööõigust, see tähendab töölevõtu- ja töötingimusi, sealhulgas töötervishoidu ja tööohutust ning tööandjate ja töötajate vahelisi suhteid käsitlevaid õigusnorme ja lepingusätteid, mida liikmesriigid kohaldavad vastavalt ühenduse õigusega kooskõlas olevatele siseriiklikele õigusaktidele. Samuti ei mõjuta käesolev direktiiv liikmesriikide sotsiaalkindlustust käsitlevaid õigusakte. Vajaduse korral võivad liikmesriigid kajastada töötingimusi oma autoriseerimismenetluses kooskõlas läbipaistvuse ja proportsionaalsuse põhimõttega.

| (54) | Liikmesriigid peaksid tagama piisaval hulgal juurdepääsupunktide rajamise, et võtta arvesse maa- ja hajaasustusega piirkondade kasutajate vajadusi. Liikmesriigid peaksid tagama juurdepääsupunktide sobiva tiheduse neis piirkondades, et täita universaalteenuse osutamise kohustust. |
| --- | --- |

(54)

Liikmesriigid peaksid tagama piisaval hulgal juurdepääsupunktide rajamise, et võtta arvesse maa- ja hajaasustusega piirkondade kasutajate vajadusi. Liikmesriigid peaksid tagama juurdepääsupunktide sobiva tiheduse neis piirkondades, et täita universaalteenuse osutamise kohustust.

| (55) | Postisektori reguleeriva raamistiku säilitamiseks tuleks jätta välja direktiivi 97/67/EÜ aegumise tähtaeg. Sätteid, mida käesoleva direktiiviga ei ole muudetud, kohaldatakse jätkuvalt. Teenused, mida liikmesriigid võivad rakendamisperioodil jätkuvalt reserveerida, on ära toodud direktiivis 97/67/EÜ. |
| --- | --- |

(55)

Postisektori reguleeriva raamistiku säilitamiseks tuleks jätta välja direktiivi 97/67/EÜ aegumise tähtaeg. Sätteid, mida käesoleva direktiiviga ei ole muudetud, kohaldatakse jätkuvalt. Teenused, mida liikmesriigid võivad rakendamisperioodil jätkuvalt reserveerida, on ära toodud direktiivis 97/67/EÜ.

| (56) | Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimist, universaalteenuse ühise taseme tagamist kõikidele kasutajatele ja postiteenuste reguleerimise ühtlustatud põhimõtete kehtestamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning nende ulatuse ja mõju tõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale. |
| --- | --- |

(56)

Kuna käesoleva direktiivi eesmärke, nimelt ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimist, universaalteenuse ühise taseme tagamist kõikidele kasutajatele ja postiteenuste reguleerimise ühtlustatud põhimõtete kehtestamist, ei suuda liikmesriigid piisavalt saavutada ning nende ulatuse ja mõju tõttu on neid parem saavutada ühenduse tasandil, võib ühendus võtta meetmeid kooskõlas asutamislepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Kõnealuses artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev direktiiv nimetatud eesmärkide saavutamiseks vajalikust kaugemale.

| (57) | Direktiivi 97/67/EÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta. |
| --- | --- |

(57)

Direktiivi 97/67/EÜ tuleks seetõttu vastavalt muuta.

| (58) | Käesolev direktiiv on kooskõlas teiste teenuseid käsitlevate ühenduse õigusaktidega. Kui mõni käesolev direktiivi säte läheb vastuollu mõne muu ühenduse õigusakti sättega, eriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiviga 2006/123/EÜ siseturu teenuste kohta, (12) on käesoleva direktiivi säte ülimuslik ja seda kohaldatakse postisektori suhtes täiel määral. |
| --- | --- |

(58)

Käesolev direktiiv on kooskõlas teiste teenuseid käsitlevate ühenduse õigusaktidega. Kui mõni käesolev direktiivi säte läheb vastuollu mõne muu ühenduse õigusakti sättega, eriti Euroopa Parlamendi ja nõukogu 12. detsembri 2006. aasta direktiiviga 2006/123/EÜ siseturu teenuste kohta, (12) on käesoleva direktiivi säte ülimuslik ja seda kohaldatakse postisektori suhtes täiel määral.

| (59) | Käesolev direktiiv ei piira konkurentsi ja teenuste osutamise vabadust käsitlevate asutamislepingu eeskirjade kohaldamist. Kui universaalteenuse rahastamismehhanismid sisaldavad abi andmist liikmesriigi poolt või riigiabi ressurssidest mis tahes kujul asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, ei piira käesolev direktiiv liikmesriikide kohustust järgida riigiabi käsitlevaid asutamislepingu eeskirju. |
| --- | --- |

(59)

Käesolev direktiiv ei piira konkurentsi ja teenuste osutamise vabadust käsitlevate asutamislepingu eeskirjade kohaldamist. Kui universaalteenuse rahastamismehhanismid sisaldavad abi andmist liikmesriigi poolt või riigiabi ressurssidest mis tahes kujul asutamislepingu artikli 87 lõike 1 tähenduses, ei piira käesolev direktiiv liikmesriikide kohustust järgida riigiabi käsitlevaid asutamislepingu eeskirju.

| (60) | Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (13) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende enda tarbeks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks, |
| --- | --- |

(60)

Kooskõlas paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppe (13) punktiga 34 julgustatakse liikmesriike koostama nende enda tarbeks ja ühenduse huvides vastavustabeleid, kus on võimalikult suures ulatuses välja toodud vastavus käesoleva direktiivi ja ülevõtmismeetmete vahel, ning tegema need üldsusele kättesaadavaks,

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 97/67/EÜ muudetakse järgmiselt:

| 1) | Artikkel 1 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 1
  Käesoleva direktiiviga kehtestatakse ühiseeskirjad, mis käsitlevad järgmist:






  — | postiteenuste osutamise tingimused; |
| --- | --- | --- |

1)

Artikkel 1 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 1

Käesoleva direktiiviga kehtestatakse ühiseeskirjad, mis käsitlevad järgmist:

—

postiteenuste osutamise tingimused;

| — | universaalse postiteenuse osutamine ühenduses; |
| --- | --- |

—

universaalse postiteenuse osutamine ühenduses;

| — | universaalteenuste rahastamine tingimustel, mis tagavad nende teenuste järjepideva osutamise; |
| --- | --- |

—

universaalteenuste rahastamine tingimustel, mis tagavad nende teenuste järjepideva osutamise;

| — | universaalteenuse osutamise hinnakujunduse põhimõtted ja selle raamatupidamisarvestuse läbipaistvus; |
| --- | --- |

—

universaalteenuse osutamise hinnakujunduse põhimõtted ja selle raamatupidamisarvestuse läbipaistvus;

| — | universaalteenuse osutamiseks kvaliteedistandardite kehtestamine ja süsteemi loomine, et tagada kõnealuste standardite järgimine; |
| --- | --- |

—

universaalteenuse osutamiseks kvaliteedistandardite kehtestamine ja süsteemi loomine, et tagada kõnealuste standardite järgimine;

| — | tehniliste standardite ühtlustamine; |
| --- | --- |

—

tehniliste standardite ühtlustamine;

| — | sõltumatute siseriiklike reguleerivate asutuste loomine.” |
| --- | --- |

—

sõltumatute siseriiklike reguleerivate asutuste loomine.”

| 2) | Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:






  a) | punkt 1 asendatakse järgmisega:






  „1. | „postiteenused” — teenused, mis hõlmavad postisaadetiste kogumist, sorteerimist, transporti ja jaotamist;”; |
| --- | --- | --- | --- |

2)

Artiklit 2 muudetakse järgmiselt:

a)

punkt 1 asendatakse järgmisega:

„1.

„postiteenused” — teenused, mis hõlmavad postisaadetiste kogumist, sorteerimist, transporti ja jaotamist;”;

| b) | lisatakse järgmine punkt:






  „1a. | „postiteenuse osutaja” — ettevõtja, kes osutab ühte või mitut postiteenust;”; |
| --- | --- | --- |

b)

lisatakse järgmine punkt:

„1a.

„postiteenuse osutaja” — ettevõtja, kes osutab ühte või mitut postiteenust;”;

| c) | punktis 2 asendatakse sõnad „avalik postivõrk” sõnaga „postivõrk”; |
| --- | --- |

c)

punktis 2 asendatakse sõnad „avalik postivõrk” sõnaga „postivõrk”;

| d) | punkt 3 asendatakse järgmisega:






  „3. | „juurdepääsupunktid” — füüsilised rajatised, sealhulgas avalikult kasutatavatel teedel või postiteenuse osutaja või osutajate ruumides asuvad avalikud postkastid, kuhu saatjad võivad jätta postivõrgu kaudu kätte toimetatavad postisaadetised;”; |
| --- | --- | --- |

d)

punkt 3 asendatakse järgmisega:

„3.

„juurdepääsupunktid” — füüsilised rajatised, sealhulgas avalikult kasutatavatel teedel või postiteenuse osutaja või osutajate ruumides asuvad avalikud postkastid, kuhu saatjad võivad jätta postivõrgu kaudu kätte toimetatavad postisaadetised;”;

| e) | punkt 4 asendatakse järgmisega:






  „4. | „kogumine” — postisaadetiste kogumine postiteenuse osutaja poolt;”; |
| --- | --- | --- |

e)

punkt 4 asendatakse järgmisega:

„4.

„kogumine” — postisaadetiste kogumine postiteenuse osutaja poolt;”;

| f) | punkt 6 asendatakse järgmisega:






  „6. | „postisaadetis” — valmissaadetis, mille postiteenuste osutaja toimetab adressaadile. Lisaks kirjasaadetistele võivad selle alla kuuluda näiteks raamatud, kataloogid, ajalehed, perioodikaväljaanded ja postipakid, mis sisaldavad kaubandusliku väärtusega või ilma kaubandusliku väärtuseta kaupu;”; |
| --- | --- | --- |

f)

punkt 6 asendatakse järgmisega:

„6.

„postisaadetis” — valmissaadetis, mille postiteenuste osutaja toimetab adressaadile. Lisaks kirjasaadetistele võivad selle alla kuuluda näiteks raamatud, kataloogid, ajalehed, perioodikaväljaanded ja postipakid, mis sisaldavad kaubandusliku väärtusega või ilma kaubandusliku väärtuseta kaupu;”;

| g) | punkt 8 jäetakse välja; |
| --- | --- |

g)

punkt 8 jäetakse välja;

| h) | punkt 12 jäetakse välja; |
| --- | --- |

h)

punkt 12 jäetakse välja;

| i) | punkt 13 asendatakse järgmisega:






  „13. | „universaalteenuse osutaja” — liikmesriigis universaalset postiteenust või selle osi osutav avalik-õiguslik või eraõiguslik postiteenuse osutaja, kelle andmed on esitatud komisjonile kooskõlas artikliga 4;”; |
| --- | --- | --- |

i)

punkt 13 asendatakse järgmisega:

„13.

„universaalteenuse osutaja” — liikmesriigis universaalset postiteenust või selle osi osutav avalik-õiguslik või eraõiguslik postiteenuse osutaja, kelle andmed on esitatud komisjonile kooskõlas artikliga 4;”;

| j) | punkt 14 asendatakse järgmisega:






  „14. | „load” — igasugune luba, milles on märgitud postisektoris ettenähtud õigused ja kohustused ning millega võimaldatakse ettevõtjatel osutada postiteenuseid ja vajaduse korral rajada võrke kõnealuste teenuste osutamiseks ja/või juhtida nende tööd ning mis antakse välja järgmiselt määratletud üldloana või üksikloana:






  — | „üldluba” — luba, mida reguleeritakse „tüüploa” või üldkohaldatavate õigusaktidega ja mille puhul pole oluline, kas selliseks reguleerimiseks on vajalik registreerimise või teavitamise kord, ning mille puhul asjaomane postiteenuse osutaja ei pea saama siseriikliku reguleeriva asutuse selgesõnalist otsust enne kõnesolevast loast tulenevate õiguste kasutamist; |
| --- | --- | --- | --- |

j)

punkt 14 asendatakse järgmisega:

„14.

„load” — igasugune luba, milles on märgitud postisektoris ettenähtud õigused ja kohustused ning millega võimaldatakse ettevõtjatel osutada postiteenuseid ja vajaduse korral rajada võrke kõnealuste teenuste osutamiseks ja/või juhtida nende tööd ning mis antakse välja järgmiselt määratletud üldloana või üksikloana:

—

„üldluba” — luba, mida reguleeritakse „tüüploa” või üldkohaldatavate õigusaktidega ja mille puhul pole oluline, kas selliseks reguleerimiseks on vajalik registreerimise või teavitamise kord, ning mille puhul asjaomane postiteenuse osutaja ei pea saama siseriikliku reguleeriva asutuse selgesõnalist otsust enne kõnesolevast loast tulenevate õiguste kasutamist;

| — | „üksikluba” — luba, mille annab siseriiklik reguleeriv asutus ja millega antakse postiteenuse osutajale eriõigused või millega kohaldatakse sellise ettevõtja tegevuse suhtes lisaks üldloale vajaduse korral erikohustusi, kui postiteenuse osutajal ei ole õigust kasutada asjaomaseid õigusi seni, kuni ta on saanud siseriikliku reguleeriva asutuse otsuse;”; |
| --- | --- |

—

„üksikluba” — luba, mille annab siseriiklik reguleeriv asutus ja millega antakse postiteenuse osutajale eriõigused või millega kohaldatakse sellise ettevõtja tegevuse suhtes lisaks üldloale vajaduse korral erikohustusi, kui postiteenuse osutajal ei ole õigust kasutada asjaomaseid õigusi seni, kuni ta on saanud siseriikliku reguleeriva asutuse otsuse;”;

| k) | punkt l7 asendatakse järgmisega:






  „17. | „kasutaja” — postiteenuse osutamisest saatja või adressaadina kasu saav füüsiline või juriidiline isik;”; |
| --- | --- | --- |

k)

punkt l7 asendatakse järgmisega:

„17.

„kasutaja” — postiteenuse osutamisest saatja või adressaadina kasu saav füüsiline või juriidiline isik;”;

| l) | punkt 19 asendatakse järgmisega:






  „19. | „olulised nõuded” — mittemajanduslikud üldpõhjused, mille tõttu liikmesriik võib olla sunnitud kehtestama postiteenuste osutamise tingimused. Kõnealusteks põhjusteks on postisaladus, võrgu turvalisus ohtlike kaupade veol, õigus- ja haldusnormide ja/või tööturu osapoolte vahelise kollektiivlepinguga ühenduse ja siseriikliku õigusega kooskõlas kehtestatud töötingimuste ja sotsiaalkindlustusskeemide järgimine ning vajaduse korral andmekaitse, keskkonnakaitse ja regionaalplaneerimine. Andmekaitse võib hõlmata isikuandmete kaitset, edastatud või salvestatud teabe konfidentsiaalsust ja eraelu puutumatuse kaitset;”; |
| --- | --- | --- |

l)

punkt 19 asendatakse järgmisega:

„19.

„olulised nõuded” — mittemajanduslikud üldpõhjused, mille tõttu liikmesriik võib olla sunnitud kehtestama postiteenuste osutamise tingimused. Kõnealusteks põhjusteks on postisaladus, võrgu turvalisus ohtlike kaupade veol, õigus- ja haldusnormide ja/või tööturu osapoolte vahelise kollektiivlepinguga ühenduse ja siseriikliku õigusega kooskõlas kehtestatud töötingimuste ja sotsiaalkindlustusskeemide järgimine ning vajaduse korral andmekaitse, keskkonnakaitse ja regionaalplaneerimine. Andmekaitse võib hõlmata isikuandmete kaitset, edastatud või salvestatud teabe konfidentsiaalsust ja eraelu puutumatuse kaitset;”;

| m) | lisatakse järgmine lõige:






  „20. | „üksiksaadetise tasuga postiteenused” — postiteenused, mille üksikpostisaadetise tasu on kindlaks määratud universaalteenuse osutaja või osutajate tüüptingimustes.”; |
| --- | --- | --- |

m)

lisatakse järgmine lõige:

„20.

„üksiksaadetise tasuga postiteenused” — postiteenused, mille üksikpostisaadetise tasu on kindlaks määratud universaalteenuse osutaja või osutajate tüüptingimustes.”;

| 3) | Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:






  a) | lõike 3 esimene lõik asendatakse järgmisega:
  „3.   Liikmesriigid võtavad meetmeid, et universaalteenus oleks tagatud vähemalt viiel tööpäeval nädalas, välja arvatud erandlikel asjaoludel või geograafilistel eritingimustel, vähemalt järgmises ulatuses:






  — | üks kogumine; |
| --- | --- | --- | --- |

3)

Artiklit 3 muudetakse järgmiselt:

a)

lõike 3 esimene lõik asendatakse järgmisega:

„3.   Liikmesriigid võtavad meetmeid, et universaalteenus oleks tagatud vähemalt viiel tööpäeval nädalas, välja arvatud erandlikel asjaoludel või geograafilistel eritingimustel, vähemalt järgmises ulatuses:

—

üks kogumine;

| — | üks kättetoimetamine kõigile füüsilistele isikutele kodudesse või juriidilistele isikutele nende tööruumidesse või siseriikliku reguleeriva asutuse kindlaksmääratud erandtingimustel üks kättetoimetamine asjakohasesse kohta.”; |
| --- | --- |

—

üks kättetoimetamine kõigile füüsilistele isikutele kodudesse või juriidilistele isikutele nende tööruumidesse või siseriikliku reguleeriva asutuse kindlaksmääratud erandtingimustel üks kättetoimetamine asjakohasesse kohta.”;

| b) | lõige 5 asendatakse järgmisega:
  „5.   Siseriiklikud reguleerivad asutused võivad suurendada universaalteenusega hõlmatud postipakkide kaalupiirangut kuni 20 kilogrammini ja kehtestada kõnealuste pakkide uksest-ukseni kättetoimetamise erikorra.
  Olenemata ühes liikmesriigis universaalteenusega hõlmatud postipakkidele kehtestatud kaalupiirangust, tagavad liikmesriigid oma territooriumil teisest liikmesriigist saabunud kuni 20-kilogrammiste postipakkide kättetoimetamise.”; |
| --- | --- |

b)

lõige 5 asendatakse järgmisega:

„5.   Siseriiklikud reguleerivad asutused võivad suurendada universaalteenusega hõlmatud postipakkide kaalupiirangut kuni 20 kilogrammini ja kehtestada kõnealuste pakkide uksest-ukseni kättetoimetamise erikorra.

Olenemata ühes liikmesriigis universaalteenusega hõlmatud postipakkidele kehtestatud kaalupiirangust, tagavad liikmesriigid oma territooriumil teisest liikmesriigist saabunud kuni 20-kilogrammiste postipakkide kättetoimetamise.”;

| c) | lõige 6 asendatakse järgmisega:
  „6.   Kõnealuste postisaadetiste miinimum- ja maksimummõõtmed on sätestatud Ülemaailmse Postiliidu vastuvõetud asjakohastes sätetes.”; |
| --- | --- |

c)

lõige 6 asendatakse järgmisega:

„6.   Kõnealuste postisaadetiste miinimum- ja maksimummõõtmed on sätestatud Ülemaailmse Postiliidu vastuvõetud asjakohastes sätetes.”;

| 4) | Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 4
  1.   Iga liikmesriik tagab universaalteenuse osutamise ning teatab komisjonile nimetatud kohustuse täitmiseks võetud meetmetest. Artiklis 21 osutatud komiteed teavitatakse meetmetest, mida liikmesriigid võtavad universaalteenuse osutamise tagamiseks.
  2.   Liikmesriigid võivad määrata universaalteenuse osutajaks ühe või mitu ettevõtjat, katmaks kogu riigi territooriumi. Liikmesriigid võivad määrata eri ettevõtjaid universaalteenuse eri elementide osutamiseks ja/või riigi territooriumi eri osade katmiseks. Kui nad seda teevad, siis määravad kooskõlas ühenduse õigusega nende kohustused ja neile antud õigused ning avaldavad need kohustused ja õigused. Eelkõige võtavad liikmesriigid meetmeid, et universaalteenuse osutaja määramise tingimused põhineksid läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtetel, tagades seeläbi universaalteenuse osutamise järjepidevuse, võttes arvesse selle ühiskondliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse seisukohast.
  Liikmesriigid teatavad komisjonile, kelle nad on määranud universaalteenuse osutajaks või osutajateks. Universaalteenuse osutaja määramine vaadatakse korrapäraselt läbi ja seda analüüsitakse käesolevas artiklis sätestatud tingimuste ja põhimõtete taustal. Liikmesriigid tagavad siiski, et kõnealuse määramise kestvus on investeeringutasuvuse seisukohast piisav.”; |
| --- | --- |

4)

Artikkel 4 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 4

1.   Iga liikmesriik tagab universaalteenuse osutamise ning teatab komisjonile nimetatud kohustuse täitmiseks võetud meetmetest. Artiklis 21 osutatud komiteed teavitatakse meetmetest, mida liikmesriigid võtavad universaalteenuse osutamise tagamiseks.

2.   Liikmesriigid võivad määrata universaalteenuse osutajaks ühe või mitu ettevõtjat, katmaks kogu riigi territooriumi. Liikmesriigid võivad määrata eri ettevõtjaid universaalteenuse eri elementide osutamiseks ja/või riigi territooriumi eri osade katmiseks. Kui nad seda teevad, siis määravad kooskõlas ühenduse õigusega nende kohustused ja neile antud õigused ning avaldavad need kohustused ja õigused. Eelkõige võtavad liikmesriigid meetmeid, et universaalteenuse osutaja määramise tingimused põhineksid läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtetel, tagades seeläbi universaalteenuse osutamise järjepidevuse, võttes arvesse selle ühiskondliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse seisukohast.

Liikmesriigid teatavad komisjonile, kelle nad on määranud universaalteenuse osutajaks või osutajateks. Universaalteenuse osutaja määramine vaadatakse korrapäraselt läbi ja seda analüüsitakse käesolevas artiklis sätestatud tingimuste ja põhimõtete taustal. Liikmesriigid tagavad siiski, et kõnealuse määramise kestvus on investeeringutasuvuse seisukohast piisav.”;

| 5) | Artikli 5 lõige 2 asendatakse järgmisega:
  „2.   Lõike 1 sätted ei välista meetmeid, mida liikmesriigid võtavad kooskõlas asutamislepingus, eelkõige selle artiklites 30 ja 46 tunnustatud nõuetega, mis on seotud avalike huvidega ning käsitlevad muu hulgas kõlblust, avalikku julgeolekut, sealhulgas kriminaaluurimist, ja avalikku korda.”; |
| --- | --- |

5)

Artikli 5 lõige 2 asendatakse järgmisega:

„2.   Lõike 1 sätted ei välista meetmeid, mida liikmesriigid võtavad kooskõlas asutamislepingus, eelkõige selle artiklites 30 ja 46 tunnustatud nõuetega, mis on seotud avalike huvidega ning käsitlevad muu hulgas kõlblust, avalikku julgeolekut, sealhulgas kriminaaluurimist, ja avalikku korda.”;

| 6) | Artikkel 6 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 6
  Liikmesriigid võtavad meetmeid tagamaks, et universaalteenuse osutaja annab või osutajad annavad kasutajatele ja postiteenuste osutajatele korrapäraselt piisavalt üksikasjalikku ja ajakohast teavet pakutava universaalteenuse eripära, eelkõige kõnealustele teenustele juurdepääsu üldtingimuste, tasude ja kvaliteedistandardite taseme kohta. Nimetatud teave avaldatakse sobival viisil.
  Liikmesriigid teatavad komisjonile esimese lõigu kohaselt avaldatava teabe kättesaadavaks tegemise viisi.”; |
| --- | --- |

6)

Artikkel 6 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 6

Liikmesriigid võtavad meetmeid tagamaks, et universaalteenuse osutaja annab või osutajad annavad kasutajatele ja postiteenuste osutajatele korrapäraselt piisavalt üksikasjalikku ja ajakohast teavet pakutava universaalteenuse eripära, eelkõige kõnealustele teenustele juurdepääsu üldtingimuste, tasude ja kvaliteedistandardite taseme kohta. Nimetatud teave avaldatakse sobival viisil.

Liikmesriigid teatavad komisjonile esimese lõigu kohaselt avaldatava teabe kättesaadavaks tegemise viisi.”;

| 7) | 3. peatüki pealkiri asendatakse järgmisega: |
| --- | --- |

7)

3. peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:

| 8) | Artikkel 7 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 7
  1.   Liikmesriigid ei anna ega säilita ainu- või eriõigusi postiteenuste osutamise alustamiseks ega postiteenuste osutamiseks. Liikmesriigid võivad rahastada universaalteenuste osutamist, kasutades ühte või mitut lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud vahenditest või muid asutamislepinguga kooskõlas olevaid vahendeid.
  2.   Liikmesriigid võivad tagada universaalteenuste osutamise, hankides sellised teenused riigihankemenetluste suhtes kohaldatavate eeskirjade ja normide kohaselt, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivis (millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused) (14) sätestatud võistlevate läbirääkimiste või läbirääkimisega menetluse kohaselt, kas lepinguteate avaldamisega või mitte.
  3.   Kui liikmesriik teeb kindlaks, et universaalteenuse osutamise kohustused, nagu need on sätestatud käesolevas direktiivis, on seotud netokuludega, mis on arvutatud I lisa arvesse võttes, ning kujutavad endast universaalteenuse osutajale või osutajatele ebaõiglast rahalist koormust, võib ta võtta kasutusele:






  a) | mehhanismi, millega maksta asjaomasele ettevõtjale või asjaomastele ettevõtjatele hüvitist riigi vahenditest; või |
| --- | --- | --- |

8)

Artikkel 7 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 7

1.   Liikmesriigid ei anna ega säilita ainu- või eriõigusi postiteenuste osutamise alustamiseks ega postiteenuste osutamiseks. Liikmesriigid võivad rahastada universaalteenuste osutamist, kasutades ühte või mitut lõigetes 2, 3 ja 4 sätestatud vahenditest või muid asutamislepinguga kooskõlas olevaid vahendeid.

2.   Liikmesriigid võivad tagada universaalteenuste osutamise, hankides sellised teenused riigihankemenetluste suhtes kohaldatavate eeskirjade ja normide kohaselt, sealhulgas Euroopa Parlamendi ja nõukogu 31. märtsi 2004. aasta direktiivis (millega kooskõlastatakse vee-, energeetika-, transpordi- ja postiteenuste sektoris tegutsevate ostjate hankemenetlused) (14) sätestatud võistlevate läbirääkimiste või läbirääkimisega menetluse kohaselt, kas lepinguteate avaldamisega või mitte.

3.   Kui liikmesriik teeb kindlaks, et universaalteenuse osutamise kohustused, nagu need on sätestatud käesolevas direktiivis, on seotud netokuludega, mis on arvutatud I lisa arvesse võttes, ning kujutavad endast universaalteenuse osutajale või osutajatele ebaõiglast rahalist koormust, võib ta võtta kasutusele:

a)

mehhanismi, millega maksta asjaomasele ettevõtjale või asjaomastele ettevõtjatele hüvitist riigi vahenditest; või

| b) | mehhanismi universaalteenuse osutamise kohustuse netokulu teenuste osutajate ja/või kasutajate vahel jagamiseks. |
| --- | --- |

b)

mehhanismi universaalteenuse osutamise kohustuse netokulu teenuste osutajate ja/või kasutajate vahel jagamiseks.

4.   Kui netokulu jagatakse lõike 3 punkti b kohaselt, võib liikmesriik luua hüvitusfondi, mida võib rahastada teenuse osutajate ja/või kasutajate poolt tehtud maksetest ning mida sellel eesmärgil haldab abisaajast või -saajatest sõltumatu organ. Liikmesriigid võivad teenuse osutajatele artikli 9 lõike 2 kohaselt loa andmise tingimuseks seada kohustuse teha kõnealusesse fondi rahaline osamakse või täita universaalteenuse osutamise kohustusi. Sellisel viisil võib rahastada artiklis 3 sätestatud universaalteenuse osutaja või osutajate universaalteenuse osutamise kohustusi.

5.   Liikmesriigid tagavad, et hüvitusfondi asutamisel ning lõigetes 3 ja 4 osutatud rahaliste osamaksete suuruse kindlaksmääramisel järgitakse läbipaistvuse, mittediskrimineerimise ja proportsionaalsuse põhimõtet. Kooskõlas lõigetega 3 ja 4 tehtud otsused põhinevad objektiivsetel ja kontrollitavatel kriteeriumidel ning need avalikustatakse.

| 9) | 4. peatüki pealkiri asendatakse järgmisega: |
| --- | --- |

9)

4. peatüki pealkiri asendatakse järgmisega:

| 10) | Artikkel 9 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 9
  1.   Teenuste suhtes, mis jäävad universaalteenuse kohaldamisalast välja, võivad liikmesriigid kasutusele võtta üldload määral, mis on vajalik, et tagada oluliste nõuete täitmine.
  2.   Teenuste suhtes, mis jäävad universaalteenuse kohaldamisalast välja, võivad liikmesriigid kehtestada loa andmise korra, sealhulgas üksiklubade andmise määral, mis on vajalik, et tagada oluliste nõuete täitmine ja universaalteenuse osutamine.
  Lubade andmise korral võidakse:






  — | seada tingimuseks universaalteenuse osutamise kohustus; |
| --- | --- | --- |

10)

Artikkel 9 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 9

1.   Teenuste suhtes, mis jäävad universaalteenuse kohaldamisalast välja, võivad liikmesriigid kasutusele võtta üldload määral, mis on vajalik, et tagada oluliste nõuete täitmine.

2.   Teenuste suhtes, mis jäävad universaalteenuse kohaldamisalast välja, võivad liikmesriigid kehtestada loa andmise korra, sealhulgas üksiklubade andmise määral, mis on vajalik, et tagada oluliste nõuete täitmine ja universaalteenuse osutamine.

Lubade andmise korral võidakse:

—

seada tingimuseks universaalteenuse osutamise kohustus;

| — | vajaduse korral ja kui see on õigustatud, kehtestada asjaomaste teenuste kvaliteedi, kättesaadavuse ja osutamisega seotud nõuded; |
| --- | --- |

—

vajaduse korral ja kui see on õigustatud, kehtestada asjaomaste teenuste kvaliteedi, kättesaadavuse ja osutamisega seotud nõuded;

| — | vajaduse korral seada tingimuseks artiklis 7 osutatud kulude jagamise mehhanismidesse rahalise osamakse tegemise kohustus, kui universaalteenuse osutamine on seotud netokuludega ning on artikli 4 kohaselt määratud universaalteenuse osutajale või osutajatele ebaõiglaseks koormaks; |
| --- | --- |

—

vajaduse korral seada tingimuseks artiklis 7 osutatud kulude jagamise mehhanismidesse rahalise osamakse tegemise kohustus, kui universaalteenuse osutamine on seotud netokuludega ning on artikli 4 kohaselt määratud universaalteenuse osutajale või osutajatele ebaõiglaseks koormaks;

| — | vajaduse korral seada tingimuseks kohustus teha rahalisi osamakseid artiklis 22 osutatud siseriikliku reguleeriva asutuse tegevuskuludesse; |
| --- | --- |

—

vajaduse korral seada tingimuseks kohustus teha rahalisi osamakseid artiklis 22 osutatud siseriikliku reguleeriva asutuse tegevuskuludesse;

| — | vajaduse korral seada tingimuseks kohustus järgida siseriiklikes õigusaktides sätestatud töötingimusi. |
| --- | --- |

—

vajaduse korral seada tingimuseks kohustus järgida siseriiklikes õigusaktides sätestatud töötingimusi.

Esimeses taandes ja artiklis 3 osutatud kohustusi ja nõudeid võib kehtestada üksnes määratud universaalteenuse osutajate suhtes.

Välja arvatud ettevõtjate puhul, kes on artikli 4 kohaselt määratud universaalteenuse osutajateks, ei tohi antud load:

| — | olla arvuliselt piiratud; |
| --- | --- |

—

olla arvuliselt piiratud;

| — | kehtida universaalteenuse samade elementide ega riigi territooriumi samade osade suhtes, kehtestada samal ajal universaalteenuse osutamise kohustust ja jagamismehhanismi osamaksete tegemise kohustust; |
| --- | --- |

—

kehtida universaalteenuse samade elementide ega riigi territooriumi samade osade suhtes, kehtestada samal ajal universaalteenuse osutamise kohustust ja jagamismehhanismi osamaksete tegemise kohustust;

| — | dubleerida tingimusi, mis kehtivad ettevõtjatele muude siseriiklike õigusaktide kohaselt, mis ei käsitle konkreetset valdkonda; |
| --- | --- |

—

dubleerida tingimusi, mis kehtivad ettevõtjatele muude siseriiklike õigusaktide kohaselt, mis ei käsitle konkreetset valdkonda;

| — | kehtestada tehnilisi ega tegutsemistingimusi peale nende, mis on vajalikud käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmiseks. |
| --- | --- |

—

kehtestada tehnilisi ega tegutsemistingimusi peale nende, mis on vajalikud käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmiseks.

3.   Lõigetes 1 ja 2 osutatud kord, kohustused ja nõuded on läbipaistvad, kättesaadavad, mittediskrimineerivad, proportsionaalsed, täpsed ja üheselt mõistetavad, tehakse eelnevalt avalikuks ning põhinevad objektiivsetel kriteeriumidel. Liikmesriigid tagavad, et loa taotlejale põhjendatakse täielikku või osalist keeldumist loa väljaandmisest või loa täielikku või osalist tühistamist, ning nad kehtestavad kaebemenetluse.”;

| 11) | Artikli 10 lõige 1 asendatakse järgmisega:
  „1.   Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad komisjoni ettepanekul ning asutamislepingu artikli 47 lõike 2 ning artiklite 55 ja 95 alusel vastu vajalikud meetmed, et ühtlustada artiklis 9 osutatud korda, millega reguleeritakse postiteenuste osutamist üldsusele ärilisel eesmärgil.”; |
| --- | --- |

11)

Artikli 10 lõige 1 asendatakse järgmisega:

„1.   Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad komisjoni ettepanekul ning asutamislepingu artikli 47 lõike 2 ning artiklite 55 ja 95 alusel vastu vajalikud meetmed, et ühtlustada artiklis 9 osutatud korda, millega reguleeritakse postiteenuste osutamist üldsusele ärilisel eesmärgil.”;

| 12) | Artikkel 11 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 11
  Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad komisjoni ettepanekul ja asutamislepingu artikli 47 lõike 2 ning artiklite 55 ja 95 alusel vastu vajalikud ühtlustamismeetmed tagamaks, et kasutajatel ja postiteenuse osutajal või osutajatel on läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel tingimustel juurdepääs postivõrgule.”; |
| --- | --- |

12)

Artikkel 11 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 11

Euroopa Parlament ja nõukogu võtavad komisjoni ettepanekul ja asutamislepingu artikli 47 lõike 2 ning artiklite 55 ja 95 alusel vastu vajalikud ühtlustamismeetmed tagamaks, et kasutajatel ja postiteenuse osutajal või osutajatel on läbipaistvatel ja mittediskrimineerivatel tingimustel juurdepääs postivõrgule.”;

| 13) | Lisatakse järgmine artikkel:
  „Artikkel 11a
  Kui on vaja kaitsta kasutajate huve ja/või edendada tõhusat konkurentsi ning arvestades oma riigi tingimusi ja siseriiklikke õigusakte, tagavad liikmesriigid läbipaistvad, mittediskrimineerivad juurdepääsutingimused postiinfrastruktuuri osadele või postiteenustele, mis kuuluvad universaalteenuse kohaldamisalasse, nagu näiteks postiindeksite süsteem, aadresside andmebaas, nimekastid, kättetoimetamiskastid, teave aadressi muutmise kohta, saadetiste ümbersuunamise teenus ja saatjale tagastamise teenus. See säte ei piira liikmesriikide õigust võtta meetmeid juurdepääsu tagamiseks postivõrgule läbipaistvate, proportsionaalsete ja mittediskrimineerivate tingimuste alusel.”; |
| --- | --- |

13)

Lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel 11a

Kui on vaja kaitsta kasutajate huve ja/või edendada tõhusat konkurentsi ning arvestades oma riigi tingimusi ja siseriiklikke õigusakte, tagavad liikmesriigid läbipaistvad, mittediskrimineerivad juurdepääsutingimused postiinfrastruktuuri osadele või postiteenustele, mis kuuluvad universaalteenuse kohaldamisalasse, nagu näiteks postiindeksite süsteem, aadresside andmebaas, nimekastid, kättetoimetamiskastid, teave aadressi muutmise kohta, saadetiste ümbersuunamise teenus ja saatjale tagastamise teenus. See säte ei piira liikmesriikide õigust võtta meetmeid juurdepääsu tagamiseks postivõrgule läbipaistvate, proportsionaalsete ja mittediskrimineerivate tingimuste alusel.”;

| 14) | Artikkel 12 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 12
  Liikmesriigid võtavad meetmeid tagamaks, et kõigi universaalteenuse alla kuuluvate teenuste tasude puhul peetakse kinni järgmistest põhimõtetest:






  — | tasud on taskukohased kõikidele kasutajatele geograafilisest asukohast olenemata ning siseriiklikke eritingimusi arvestades on kasutajatel juurdepääs osutatavatele teenustele. Liikmesriigid võivad säilitada või võtta kasutusele pimedatele või vaegnägijatele ettenähtud tasuta postiteenused; |
| --- | --- | --- |

14)

Artikkel 12 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 12

Liikmesriigid võtavad meetmeid tagamaks, et kõigi universaalteenuse alla kuuluvate teenuste tasude puhul peetakse kinni järgmistest põhimõtetest:

—

tasud on taskukohased kõikidele kasutajatele geograafilisest asukohast olenemata ning siseriiklikke eritingimusi arvestades on kasutajatel juurdepääs osutatavatele teenustele. Liikmesriigid võivad säilitada või võtta kasutusele pimedatele või vaegnägijatele ettenähtud tasuta postiteenused;

| — | tasud on kulupõhised ning motiveerivad tõhusa universaalteenuse osutamist. Liikmesriigid võivad avaliku huviga seotud põhjustel otsustada, et kogu riigi territooriumil ja/või piiriülese saatmise puhul kohaldatakse ühtset tasu üksiksaadetise tasuga postiteenuste ja muude postisaadetiste puhul; |
| --- | --- |

—

tasud on kulupõhised ning motiveerivad tõhusa universaalteenuse osutamist. Liikmesriigid võivad avaliku huviga seotud põhjustel otsustada, et kogu riigi territooriumil ja/või piiriülese saatmise puhul kohaldatakse ühtset tasu üksiksaadetise tasuga postiteenuste ja muude postisaadetiste puhul;

| — | ühtse tasu kohaldamine ei välista universaalteenuse osutaja või osutajate õigust sõlmida kasutajatega tasusid käsitlevaid üksiklepinguid; |
| --- | --- |

—

ühtse tasu kohaldamine ei välista universaalteenuse osutaja või osutajate õigust sõlmida kasutajatega tasusid käsitlevaid üksiklepinguid;

| — | tasud on läbipaistvad ja mittediskrimineerivad; |
| --- | --- |

—

tasud on läbipaistvad ja mittediskrimineerivad;

| — | kui universaalteenuse osutajad kohaldavad eritasusid näiteks ettevõtjate, massposti saatjate või eri kasutajatelt saadud posti koondajate suhtes, peavad nad järgima läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtteid nii tasude kui nendega seotud tingimuste osas. Tasusid koos nendega seotud tingimustega kohaldatakse võrdselt nii erinevate kolmandate isikute kui kolmandate isikute ja samaväärseid teenuseid pakkuvate universaalteenuse osutajate vahel. Kõik sellised tasud on kättesaadavad samuti kasutajatele, eelkõige üksikkasutajatele ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatele, kes postitavad sarnaste tingimuste kohaselt.”; |
| --- | --- |

—

kui universaalteenuse osutajad kohaldavad eritasusid näiteks ettevõtjate, massposti saatjate või eri kasutajatelt saadud posti koondajate suhtes, peavad nad järgima läbipaistvuse ja mittediskrimineerimise põhimõtteid nii tasude kui nendega seotud tingimuste osas. Tasusid koos nendega seotud tingimustega kohaldatakse võrdselt nii erinevate kolmandate isikute kui kolmandate isikute ja samaväärseid teenuseid pakkuvate universaalteenuse osutajate vahel. Kõik sellised tasud on kättesaadavad samuti kasutajatele, eelkõige üksikkasutajatele ning väikese ja keskmise suurusega ettevõtjatele, kes postitavad sarnaste tingimuste kohaselt.”;

| 15) | Artiklit 14 muudetakse järgmiselt:






  a) | lõiked 1, 2 ja 3 asendatakse järgmisega:
  „1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et universaalteenuse osutajate raamatupidamisarvestus toimub käesoleva artikli sätete kohaselt.
  2.   Universaalteenuse osutaja peab või osutajad peavad sisemistes raamatupidamissüsteemides eraldi arvestust, et teha selget vahet kõikide universaalteenuse alla kuuluvate ja mittekuuluvate teenuste ja toodete vahel. Sellist eraldi arvestust kasutavad liikmesriigid universaalteenuse netokulude arvutamisel. Kõnealune asutusesisene raamatupidamissüsteem põhineb järjepidevalt kohaldatavatel ja objektiivselt põhjendatud kuluarvestuspõhimõtetel.
  3.   Ilma et see piiraks lõike 4 kohaldamist, jaotatakse kulud lõikes 2 osutatud raamatupidamissüsteemides järgmiselt:






  a) | kulud, mida saab otse seostada konkreetse teenuse või tootega, omistatakse sellele teenusele või tootele; |
| --- | --- | --- | --- |

15)

Artiklit 14 muudetakse järgmiselt:

a)

lõiked 1, 2 ja 3 asendatakse järgmisega:

„1.   Liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed tagamaks, et universaalteenuse osutajate raamatupidamisarvestus toimub käesoleva artikli sätete kohaselt.

2.   Universaalteenuse osutaja peab või osutajad peavad sisemistes raamatupidamissüsteemides eraldi arvestust, et teha selget vahet kõikide universaalteenuse alla kuuluvate ja mittekuuluvate teenuste ja toodete vahel. Sellist eraldi arvestust kasutavad liikmesriigid universaalteenuse netokulude arvutamisel. Kõnealune asutusesisene raamatupidamissüsteem põhineb järjepidevalt kohaldatavatel ja objektiivselt põhjendatud kuluarvestuspõhimõtetel.

3.   Ilma et see piiraks lõike 4 kohaldamist, jaotatakse kulud lõikes 2 osutatud raamatupidamissüsteemides järgmiselt:

a)

kulud, mida saab otse seostada konkreetse teenuse või tootega, omistatakse sellele teenusele või tootele;

| b) | üldkulud, s.o kulud, mida ei saa otse omistada konkreetsele teenusele või tootele, jaotatakse järgmiselt:






  i) | võimaluse korral jaotatakse üldkulud nende päritolu otsese analüüsi põhjal; |
| --- | --- | --- |

b)

üldkulud, s.o kulud, mida ei saa otse omistada konkreetsele teenusele või tootele, jaotatakse järgmiselt:

i)

võimaluse korral jaotatakse üldkulud nende päritolu otsese analüüsi põhjal;

| ii) | kui otsene analüüs ei ole võimalik, jaotatakse üldkulude kategooriad, kasutades nende kaudset seost mõne teise kulukategooriaga või kulukategooriate rühmaga, mida saab otse omistada või jaotada; kaudne seos põhineb võrreldavatel kulustruktuuridel; |
| --- | --- |

ii)

kui otsene analüüs ei ole võimalik, jaotatakse üldkulude kategooriad, kasutades nende kaudset seost mõne teise kulukategooriaga või kulukategooriate rühmaga, mida saab otse omistada või jaotada; kaudne seos põhineb võrreldavatel kulustruktuuridel;

| iii) | kui ei suudeta leida otsest ega kaudset kulude jaotamise viisi, jaotatakse kulukategooria üldise jaotusteguri alusel, mille arvutamisel kasutatakse ühelt poolt kõigi otseselt või kaudselt omistatud või jaotatud kulude ja iga üksiku universaalteenuse suhet ning teiselt poolt kõigi otseselt või kaudselt omistatud või jaotatud kulude ja muude teenuste suhet; |
| --- | --- |

iii)

kui ei suudeta leida otsest ega kaudset kulude jaotamise viisi, jaotatakse kulukategooria üldise jaotusteguri alusel, mille arvutamisel kasutatakse ühelt poolt kõigi otseselt või kaudselt omistatud või jaotatud kulude ja iga üksiku universaalteenuse suhet ning teiselt poolt kõigi otseselt või kaudselt omistatud või jaotatud kulude ja muude teenuste suhet;

| iv) | üldkulud, mis on vajalikud nii universaalteenuste kui muude teenuste osutamiseks, jaotatakse vastavalt; samasuguseid kulutegureid tuleb kohaldada nii universaalteenuste kui muude teenuste suhtes.”; |
| --- | --- |

iv)

üldkulud, mis on vajalikud nii universaalteenuste kui muude teenuste osutamiseks, jaotatakse vastavalt; samasuguseid kulutegureid tuleb kohaldada nii universaalteenuste kui muude teenuste suhtes.”;

| b) | lõige 8 asendatakse järgmisega:
  „8.   Kui teatav liikmesriik ei ole kasutanud artikli 7 kohaselt lubatud universaalteenuse osutamise rahastamise mehhanismi ning kui siseriiklik reguleeriv asutus veendub, et mitte ükski kõnealuse liikmesriigi universaalteenuse osutaja ei saa varjatult või muul viisil riigiabi ning et turul on täielik konkurentsiolukord, võib siseriiklik reguleeriv asutus teha otsuse mitte kohaldada käesoleva artikli nõudeid.”; |
| --- | --- |

b)

lõige 8 asendatakse järgmisega:

„8.   Kui teatav liikmesriik ei ole kasutanud artikli 7 kohaselt lubatud universaalteenuse osutamise rahastamise mehhanismi ning kui siseriiklik reguleeriv asutus veendub, et mitte ükski kõnealuse liikmesriigi universaalteenuse osutaja ei saa varjatult või muul viisil riigiabi ning et turul on täielik konkurentsiolukord, võib siseriiklik reguleeriv asutus teha otsuse mitte kohaldada käesoleva artikli nõudeid.”;

| c) | lisatakse järgmised lõiked:
  „9.   Käesolevat artiklit võib siiski kohaldada enne täieliku turu avamise lõpptähtpäeva määratud universaalteenuse osutaja suhtes, kui ei ole määratud ühtegi teist universaalteenuse osutajat või teisi universaalteenuse osutajaid. Siseriiklik reguleeriv asutus teavitab komisjoni eelnevalt mis tahes sellisest otsusest.
  10.   Liikmesriigid võivad nõuda neilt postiteenuse osutajatelt, kellel on kohustus teha makseid hüvitusfondi, kehtestada fondi toimimise tagamiseks nõuetekohane raamatupidamisarvestuse lahusus.”; |
| --- | --- |

c)

lisatakse järgmised lõiked:

„9.   Käesolevat artiklit võib siiski kohaldada enne täieliku turu avamise lõpptähtpäeva määratud universaalteenuse osutaja suhtes, kui ei ole määratud ühtegi teist universaalteenuse osutajat või teisi universaalteenuse osutajaid. Siseriiklik reguleeriv asutus teavitab komisjoni eelnevalt mis tahes sellisest otsusest.

10.   Liikmesriigid võivad nõuda neilt postiteenuse osutajatelt, kellel on kohustus teha makseid hüvitusfondi, kehtestada fondi toimimise tagamiseks nõuetekohane raamatupidamisarvestuse lahusus.”;

| 16) | Artiklit 16 muudetakse järgmiselt:






  a) | kolmanda lõigu teine taane asendatakse järgmisega:






  „— | Euroopa Parlament ja nõukogu ühendusesiseste rahvusvaheliste postiteenuste korral (vt II lisa). Edaspidi kohandatakse kõnealuseid standardeid tehnika arengu ja turusuundumustega vastavalt artikli 21 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”; |
| --- | --- | --- | --- |

16)

Artiklit 16 muudetakse järgmiselt:

a)

kolmanda lõigu teine taane asendatakse järgmisega:

„—

Euroopa Parlament ja nõukogu ühendusesiseste rahvusvaheliste postiteenuste korral (vt II lisa). Edaspidi kohandatakse kõnealuseid standardeid tehnika arengu ja turusuundumustega vastavalt artikli 21 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele.”;

| b) | neljas lõik asendatakse järgmisega:
  „Välisasutused, kellel puudub side universaalteenuse osutajatega, kontrollivad vähemalt kord aastas sõltumatult teenuste osutamist standardtingimustes, mis määratakse kindlaks vastavalt artikli 21 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele, ja avaldavad vähemalt kord aastas aruanded kontrolli tulemuste kohta.”; |
| --- | --- |

b)

neljas lõik asendatakse järgmisega:

„Välisasutused, kellel puudub side universaalteenuse osutajatega, kontrollivad vähemalt kord aastas sõltumatult teenuste osutamist standardtingimustes, mis määratakse kindlaks vastavalt artikli 21 lõikes 2 osutatud kontrolliga regulatiivmenetlusele, ja avaldavad vähemalt kord aastas aruanded kontrolli tulemuste kohta.”;

| 17) | Artikli 18 lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:
  „1.   Kooskõlas artikliga 16 on ühendusesiseste rahvusvaheliste postiteenuste kvaliteedistandardid sätestatud II lisas.
  2.   Kui infrastruktuuriga seotud või geograafilised eritingimused nõuavad, võivad siseriiklikud reguleerivad asutused teha erandeid II lisas sätestatud kvaliteedistandarditest. Kui siseriiklikud reguleerivad asutused teevad sellised erandid, teatavad nad sellest viivitamata komisjonile. Komisjon esitab artiklis 21 osutatud komiteele teavitamiseks aastaaruande eelmise 12 kuu jooksul saadud teatiste kohta.”; |
| --- | --- |

17)

Artikli 18 lõiked 1 ja 2 asendatakse järgmisega:

„1.   Kooskõlas artikliga 16 on ühendusesiseste rahvusvaheliste postiteenuste kvaliteedistandardid sätestatud II lisas.

2.   Kui infrastruktuuriga seotud või geograafilised eritingimused nõuavad, võivad siseriiklikud reguleerivad asutused teha erandeid II lisas sätestatud kvaliteedistandarditest. Kui siseriiklikud reguleerivad asutused teevad sellised erandid, teatavad nad sellest viivitamata komisjonile. Komisjon esitab artiklis 21 osutatud komiteele teavitamiseks aastaaruande eelmise 12 kuu jooksul saadud teatiste kohta.”;

| 18) | Artikkel 19 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 19
  1.   Liikmesriik tagab, et kõik postiteenuste osutajad teevad kättesaadavaks kasutajate kaebuste, eelkõige postisaadetiste kaotsimineku, varguse ja rikkumisega või teenuse kvaliteedistandarditele mittevastavusega seotud kaebuste lahendamise läbipaistva, lihtsa ja odava menetluse (sealhulgas menetluse selle väljaselgitamiseks, kes vastutab juhtudel, millesse on kaasatud rohkem kui üks ettevõtja), ilma et see piiraks hüvitamisskeeme käsitlevate rahvusvaheliste ja siseriiklike sätete kohaldamist.
  Liikmesriik võtab meetmed, et esimeses lõigus osutatud menetlused võimaldaksid õiglast ja kiiret vaidluste lahendamist, ning et oleks ette nähtud süsteem kulude ja/või kahju hüvitamiseks, kui olukord seda nõuab.
  Liikmesriigid ergutavad sõltumatu kohtuvälise korra arendamist postiteenuste osutajate ning kasutajate vaheliste vaidluste lahendamiseks.
  2.   Ilma et see piiraks teisi siseriiklike või ühenduse õigusaktide kohaseid edasikaebamisvõimalusi või õiguskaitsevahendeid, tagab liikmesriik, et kasutajad, kes tegutsevad iseseisvalt või, kui see on siseriiklike õigusaktide kohaselt lubatud, koos kasutajate ja/või tarbijate huve esindavate organisatsioonidega, võivad anda siseriiklikule pädevale asutusele lahendamiseks juhtumeid, mille puhul kasutajate kaebust universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvaid postiteenuseid osutavale ettevõtjatele ei ole rahuldavalt lahendatud.
  Artikli 16 kohaselt tagab liikmesriik, et universaalteenuse osutajad ja vajaduse korral ettevõtjad, kes osutavad universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvaid teenuseid, avaldavad koos oma tegevuse järelevalve aastaaruandega teabe kaebuste arvu ning nende lahendamise viisi kohta.”; |
| --- | --- |

18)

Artikkel 19 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 19

1.   Liikmesriik tagab, et kõik postiteenuste osutajad teevad kättesaadavaks kasutajate kaebuste, eelkõige postisaadetiste kaotsimineku, varguse ja rikkumisega või teenuse kvaliteedistandarditele mittevastavusega seotud kaebuste lahendamise läbipaistva, lihtsa ja odava menetluse (sealhulgas menetluse selle väljaselgitamiseks, kes vastutab juhtudel, millesse on kaasatud rohkem kui üks ettevõtja), ilma et see piiraks hüvitamisskeeme käsitlevate rahvusvaheliste ja siseriiklike sätete kohaldamist.

Liikmesriik võtab meetmed, et esimeses lõigus osutatud menetlused võimaldaksid õiglast ja kiiret vaidluste lahendamist, ning et oleks ette nähtud süsteem kulude ja/või kahju hüvitamiseks, kui olukord seda nõuab.

Liikmesriigid ergutavad sõltumatu kohtuvälise korra arendamist postiteenuste osutajate ning kasutajate vaheliste vaidluste lahendamiseks.

2.   Ilma et see piiraks teisi siseriiklike või ühenduse õigusaktide kohaseid edasikaebamisvõimalusi või õiguskaitsevahendeid, tagab liikmesriik, et kasutajad, kes tegutsevad iseseisvalt või, kui see on siseriiklike õigusaktide kohaselt lubatud, koos kasutajate ja/või tarbijate huve esindavate organisatsioonidega, võivad anda siseriiklikule pädevale asutusele lahendamiseks juhtumeid, mille puhul kasutajate kaebust universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvaid postiteenuseid osutavale ettevõtjatele ei ole rahuldavalt lahendatud.

Artikli 16 kohaselt tagab liikmesriik, et universaalteenuse osutajad ja vajaduse korral ettevõtjad, kes osutavad universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvaid teenuseid, avaldavad koos oma tegevuse järelevalve aastaaruandega teabe kaebuste arvu ning nende lahendamise viisi kohta.”;

| 19) | Artikkel 21 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 21
  1.   Komisjoni abistab komitee.
  2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.”; |
| --- | --- |

19)

Artikkel 21 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 21

1.   Komisjoni abistab komitee.

2.   Käesolevale lõikele viitamisel kohaldatakse otsuse 1999/468/EÜ artikli 5a lõikeid 1 kuni 4 ja artiklit 7, võttes arvesse selle otsuse artikli 8 sätteid.”;

| 20) | Artikkel 22 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 22
  1.   Iga liikmesriik määrab postisektoris ühe või mitu siseriiklikku reguleerivat asutust, kes on postiettevõtjatest juriidiliselt eraldatud ja oma tegevuses sõltumatud. Liikmesriik, kes säilitab omandi või kontrolli postiteenuste osutajate üle, tagab reguleerivate funktsioonide tõhusa struktuurilise eraldatuse omandi või juhtimisega seotud tegevustest.
  Liikmesriigid teatavad komisjonile, millised siseriiklikud reguleerivad asutused nad on määranud täitma käesolevast direktiivist tulenevaid ülesandeid. Nad avaldavad siseriikliku reguleeriva asutuse ülesanded kergesti kättesaadaval kujul, eriti kui need ülesanded on määratud enam kui ühele asutusele. Liikmesriigid tagavad vajaduse korral konsulteerimise ja koostöö ühiste huvidega seotud küsimustes nende asutuste ning konkurentsiseaduse ja tarbijakaitseseaduse rakendamise eest vastutavate asutuste vahel.
  2.   Siseriiklike reguleerivate asutuste konkreetne ülesanne on tagada käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmine, kehtestades eelkõige järelevalve- ja reguleerimismenetlused universaalteenuse osutamise tagamiseks. Neile võidakse panna ka vastutus konkurentsieeskirjade täitmise tagamise eest postisektoris.
  Siseriiklikud reguleerivad asutused teevad omavahel tihedat koostööd ja annavad vastastikust abi, et hõlbustada käesoleva direktiivi rakendamist olemasolevates asjakohastes asutustes.
  3.   Liikmesriigid tagavad, et siseriiklikul tasandil oleksid tõhusad mehhanismid, mille kaudu kasutajad või postiteenuse osutajad, keda siseriikliku reguleeriva asutuse otsus puudutab, saavad esitada kõnealuse otsuse peale kaebuse pooltest sõltumatule kaebusi käsitlevale organile. Kuni sellise kaebuse lahendamiseni kehtib siseriikliku reguleeriva asutuse otsus, kui kaebusi käsitlev organ ei otsusta teisiti.”; |
| --- | --- |

20)

Artikkel 22 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 22

1.   Iga liikmesriik määrab postisektoris ühe või mitu siseriiklikku reguleerivat asutust, kes on postiettevõtjatest juriidiliselt eraldatud ja oma tegevuses sõltumatud. Liikmesriik, kes säilitab omandi või kontrolli postiteenuste osutajate üle, tagab reguleerivate funktsioonide tõhusa struktuurilise eraldatuse omandi või juhtimisega seotud tegevustest.

Liikmesriigid teatavad komisjonile, millised siseriiklikud reguleerivad asutused nad on määranud täitma käesolevast direktiivist tulenevaid ülesandeid. Nad avaldavad siseriikliku reguleeriva asutuse ülesanded kergesti kättesaadaval kujul, eriti kui need ülesanded on määratud enam kui ühele asutusele. Liikmesriigid tagavad vajaduse korral konsulteerimise ja koostöö ühiste huvidega seotud küsimustes nende asutuste ning konkurentsiseaduse ja tarbijakaitseseaduse rakendamise eest vastutavate asutuste vahel.

2.   Siseriiklike reguleerivate asutuste konkreetne ülesanne on tagada käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmine, kehtestades eelkõige järelevalve- ja reguleerimismenetlused universaalteenuse osutamise tagamiseks. Neile võidakse panna ka vastutus konkurentsieeskirjade täitmise tagamise eest postisektoris.

Siseriiklikud reguleerivad asutused teevad omavahel tihedat koostööd ja annavad vastastikust abi, et hõlbustada käesoleva direktiivi rakendamist olemasolevates asjakohastes asutustes.

3.   Liikmesriigid tagavad, et siseriiklikul tasandil oleksid tõhusad mehhanismid, mille kaudu kasutajad või postiteenuse osutajad, keda siseriikliku reguleeriva asutuse otsus puudutab, saavad esitada kõnealuse otsuse peale kaebuse pooltest sõltumatule kaebusi käsitlevale organile. Kuni sellise kaebuse lahendamiseni kehtib siseriikliku reguleeriva asutuse otsus, kui kaebusi käsitlev organ ei otsusta teisiti.”;

| 21) | Lisatakse järgmine peatükk:
  „9a. PEATÜKK
  Teabe esitamine
  Artikkel 22a
  1.   Liikmesriigid tagavad, et postiteenuse osutajad edastavad eeskätt siseriiklikele reguleerivatele asutustele kogu teabe, sealhulgas finantsteabe ning teabe universaalteenuse osutamise kohta, mis on vajalik:






  a) | siseriiklikule reguleerivale asutusele, et tagada vastavus käesoleva direktiivi sätetega või käesoleva direktiivi alusel tehtud otsustega; |
| --- | --- | --- |

21)

Lisatakse järgmine peatükk:

„9a. PEATÜKK

Teabe esitamine

Artikkel 22a

1.   Liikmesriigid tagavad, et postiteenuse osutajad edastavad eeskätt siseriiklikele reguleerivatele asutustele kogu teabe, sealhulgas finantsteabe ning teabe universaalteenuse osutamise kohta, mis on vajalik:

a)

siseriiklikule reguleerivale asutusele, et tagada vastavus käesoleva direktiivi sätetega või käesoleva direktiivi alusel tehtud otsustega;

| b) | selgelt määratletud statistilisteks eesmärkideks. |
| --- | --- |

b)

selgelt määratletud statistilisteks eesmärkideks.

2.   Postiteenuse osutajad edastavad siseriikliku reguleeriva asutuse nõudmise korral asjaomase teabe viivitamata ja vajaduse korral konfidentsiaalsena ettenähtud tähtaegadeks ning nii üksikasjalikult, kui siseriiklik reguleeriv asutus seda nõuab. Siseriikliku reguleeriva asutuse nõutav teave peab olema ülesannete täitmise seisukohast proportsionaalne. Siseriiklik reguleeriv asutus peab põhjendama oma teabenõuet.

3.   Liikmesriigid tagavad, et siseriiklikud reguleerivad asutused esitavad komisjonile nõudmisel piisava ja asjakohase teabe, mida komisjon vajab käesolevast direktiivist tulenevate ülesannete täitmiseks.

4.   Kui siseriiklik reguleeriv asutus peab teavet konfidentsiaalseks ärisaladusi käsitlevate ühenduse või siseriiklike normide kohaselt, säilitavad komisjon ja asjaomased siseriiklikud reguleerivad asutused sellise konfidentsiaalsuse.”;

| 22) | Artikkel 23 asendatakse järgmisega:
  „Artikkel 23
  Komisjon esitab iga nelja aasta tagant ja esimene kord hiljemalt 31. detsembriks 2013 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta, sealhulgas asjakohase teabe kõnealuse sektori arengu, eelkõige majandus-, sotsiaal-, tööhõive- ja tehnoloogiaaspektide kohta ning teenuse kvaliteedi kohta. Aruandele lisatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule vajaduse korral tehtavad ettepanekud.”; |
| --- | --- |

22)

Artikkel 23 asendatakse järgmisega:

„Artikkel 23

Komisjon esitab iga nelja aasta tagant ja esimene kord hiljemalt 31. detsembriks 2013 Euroopa Parlamendile ja nõukogule aruande käesoleva direktiivi kohaldamise kohta, sealhulgas asjakohase teabe kõnealuse sektori arengu, eelkõige majandus-, sotsiaal-, tööhõive- ja tehnoloogiaaspektide kohta ning teenuse kvaliteedi kohta. Aruandele lisatakse Euroopa Parlamendile ja nõukogule vajaduse korral tehtavad ettepanekud.”;

| 23) | Lisatakse järgmine artikkel:
  „Artikkel 23a
  Komisjon abistab liikmesriike käesoleva direktiivi rakendamisel, sealhulgas universaalteenuse mis tahes netokulu arvutamisel.”; |
| --- | --- |

23)

Lisatakse järgmine artikkel:

„Artikkel 23a

Komisjon abistab liikmesriike käesoleva direktiivi rakendamisel, sealhulgas universaalteenuse mis tahes netokulu arvutamisel.”;

| 24) | Artiklid 24, 25, 26 ja 27 jäetakse välja; |
| --- | --- |

24)

Artiklid 24, 25, 26 ja 27 jäetakse välja;

| 25) | I lisana lisatakse järgmine tekst:

  „I LISA
  Universaalteenuse netokulu (selle olemasolu korral) arvutamise juhised
  A osa: Universaalteenuse osutamise kohustuste määratlus
  Universaalteenuse osutamise kohustused tähendavad liikmesriigi poolt postiteenuse osutajale seatud ja artiklis 3 osutatud kohustusi, mis on seotud postiteenuse osutamisega teatavas geograafilises piirkonnas ning mis hõlmavad vajaduse korral ühtse tasu kehtestamist asjaomase teenuse osutamisel kõnealuses piirkonnas või teatavate teenuste tasuta osutamist pimedatele ja vaegnägijatele.
  Nimetatud kohustused võivad muu hulgas hõlmata järgmist:






  — | kättetoimetamiseks ette nähtud päevade arv, mis on suurem käesolevas direktiivis sätestatust; |
| --- | --- | --- |

25)

I lisana lisatakse järgmine tekst:

„I LISA

Universaalteenuse netokulu (selle olemasolu korral) arvutamise juhised

A osa: Universaalteenuse osutamise kohustuste määratlus

Universaalteenuse osutamise kohustused tähendavad liikmesriigi poolt postiteenuse osutajale seatud ja artiklis 3 osutatud kohustusi, mis on seotud postiteenuse osutamisega teatavas geograafilises piirkonnas ning mis hõlmavad vajaduse korral ühtse tasu kehtestamist asjaomase teenuse osutamisel kõnealuses piirkonnas või teatavate teenuste tasuta osutamist pimedatele ja vaegnägijatele.

Nimetatud kohustused võivad muu hulgas hõlmata järgmist:

—

kättetoimetamiseks ette nähtud päevade arv, mis on suurem käesolevas direktiivis sätestatust;

| — | juurdepääs juurdepääsupunktidele, et täita universaalteenuse osutamise kohustusi; |
| --- | --- |

—

juurdepääs juurdepääsupunktidele, et täita universaalteenuse osutamise kohustusi;

| — | universaalteenuse taskukohased tasud; |
| --- | --- |

—

universaalteenuse taskukohased tasud;

| — | universaalteenuse ühtsed tasud; |
| --- | --- |

—

universaalteenuse ühtsed tasud;

| — | teatavate tasuta teenuste osutamine pimedatele ja vaegnägijatele. |
| --- | --- |

—

teatavate tasuta teenuste osutamine pimedatele ja vaegnägijatele.

B osa: Netokulude arvutamine

Siseriiklikud reguleerivad asutused peavad kaaluma kõiki vahendeid, mille abil tagada postiteenuse osutajatele (määratud või mitte) asjakohased stiimulid teostada universaalteenuse osutamise kohustust kulutõhusalt.

Universaalteenuse osutamise kohustuse netokulud on mis tahes universaalteenuse osutamisega seotud ja vajalikud kulud. Universaalteenuse osutamise kohustuste netokulud arvutatakse selliselt, et universaalteenuse osutamise kohustusega määratud universaalteenuse osutaja netokuludest lahutatakse sama postiteenuse osutaja netokulud universaalteenuse osutamise kohustuse puudumisel.

Sellisel arvutamisel arvestatakse kõiki muid asjakohaseid tegureid, sealhulgas mittemateriaalseid ja turueeliseid, mis on universaalteenuseid osutama määratud postiteenuse osutajal, õigust mõistlikule kasumile ja stiimuleid kulutõhususe suurendamiseks.

Piisavat tähelepanu tuleb pöörata sellele, et korrektselt hinnataks kulusid, mida määratud universaalteenuse osutaja väldiks, kui ta ei peaks täitma universaalteenuse osutamise kohustust. Netokulu arvestamisel tuleks hinnata universaalteenuse osutaja saadavat kasu, sealhulgas mittemateriaalset kasu.

Arvestamisel tuleb aluseks võtta kulud, mis tulenevad järgmisest:

| i) | kindlaksmääratud teenuste elemendid, mida võib pakkuda ainult kahjumiga või kulutingimustel, mis jäävad väljapoole tavapäraseid kaubandusstandardeid. See kategooria võib sisaldada teenuse elemente, nagu A osas määratletud teenused; |
| --- | --- |

i)

kindlaksmääratud teenuste elemendid, mida võib pakkuda ainult kahjumiga või kulutingimustel, mis jäävad väljapoole tavapäraseid kaubandusstandardeid. See kategooria võib sisaldada teenuse elemente, nagu A osas määratletud teenused;

| ii) | teatavad kasutajad või kasutajate rühmad, kellele on konkreetse teenuse pakkumise kulu, laekunud tulu ja võimalikke liikmesriikide kehtestatud ühtseid tasusid arvesse võttes võimalik teenust osutada ainult kahjumiga või kulutingimustel, mis jäävad väljapoole tavapäraseid kaubandusstandardeid. |
| --- | --- |

ii)

teatavad kasutajad või kasutajate rühmad, kellele on konkreetse teenuse pakkumise kulu, laekunud tulu ja võimalikke liikmesriikide kehtestatud ühtseid tasusid arvesse võttes võimalik teenust osutada ainult kahjumiga või kulutingimustel, mis jäävad väljapoole tavapäraseid kaubandusstandardeid.

See kategooria hõlmab neid kasutajaid või kasutajate rühmi, kellele universaalteenuse osutamise kohustustega kommertsettevõtja teenuseid ei pakuks.

Universaalteenuse osutamise kohustuste teatavate aspektide netokulu arvestamine peab toimuma lahus, et vältida otseste või kaudsete tulude või kulude kahekordset arvessevõtmist. Universaalteenuse osutamise kohustuste kogu netokulu mis tahes määratud universaalteenuse osutajale arvestatakse universaalteenuse osutamise kohustuste eri komponentide netokulude summana, võttes arvesse ka mis tahes mittemateriaalset kasu. Netokulu kontrollimise eest vastutab siseriiklik reguleeriv asutus. Universaalteenuse osutaja teeb või osutajad teevad koostööd siseriikliku reguleeriva asutusega, et võimaldada tal netokulude kontrollimist.

C osa: Universaalteenuse osutamise kohustuste netokulude katmine

Universaalteenuse osutamise kohustuste netokulude katmine või rahastamine võib eeldada, et määratud universaalteenuse osutajad saavad kompensatsiooni nende teenuste eest, mida nad osutavad mittekaubanduslikel tingimustel. Kuna sellise kompenseerimisega kaasnevad finantsülekanded, peavad liikmesriigid tagama, et need tehakse objektiivselt, läbipaistvalt, mittediskrimineerivalt ja proportsionaalselt. See tähendab, et ülekanded põhjustavad võimalikult väikest konkurentsi moonutamist ja kasutajate nõudluse moonutamist

Artikli 7 lõikes 4 osutatud fondil põhinev jagamismehhanism peaks olema osamaksete kogumise läbipaistev ja neutraalne mehhanism, mille puhul oleks välistatud osamaksete topeltkehtestamine nii ettevõtjate väljundi kui ka sisendi puhul.

Fondi haldav sõltumatu asutus vastutab osamaksete kogumise eest ettevõtjatelt, keda peetakse kohustatuks aitama kaasa liikmesriigis universaalteenuse osutamise kohustuste netokulude katmisele, ja teostab järelevalvet nendele ettevõtjatele, kellel on õigus saada fondist makseid, maksmisele kuuluvate summade ülekandmise üle.”;

| 26) | Lisa muudetakse II lisaks. |
| --- | --- |

26)

Lisa muudetakse II lisaks.

Artikkel 2

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 31. detsembriks 2010. Liikmesriigid teatavad nendest viivitamata komisjonile.

Kui liikmesriigid need meetmed vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

2.   Liikmesriigid edastavad komisjonile oma õigus- ja haldusnormid, mis käsitlevad käesoleva direktiivi kohaldamist.

Artikkel 3

1.   Erandina artiklist 2 võivad järgmised liikmesriigid lükata käesoleva direktiivi rakendamise edasi kuni 31. detsembrini 2012, et jätkata teenuste reserveerimist universaalteenuse osutajale või osutajatele:

| — | Tšehhi Vabariik; |
| --- | --- |

—

Tšehhi Vabariik;

| — | Kreeka; |
| --- | --- |

—

Kreeka;

| — | Küpros; |
| --- | --- |

—

Küpros;

| — | Läti; |
| --- | --- |

—

Läti;

| — | Leedu; |
| --- | --- |

—

Leedu;

| — | Luksemburg; |
| --- | --- |

—

Luksemburg;

| — | Ungari; |
| --- | --- |

—

Ungari;

| — | Malta; |
| --- | --- |

—

Malta;

| — | Poola; |
| --- | --- |

—

Poola;

| — | Rumeenia; |
| --- | --- |

—

Rumeenia;

| — | Slovakkia. |
| --- | --- |

—

Slovakkia.

Nimetatud liikmesriigid võivad otsustada käesolevat direktiivi varem rakendada.

2.   Asjaomased liikmesriigid teatavad komisjonile oma kavatsusest kasutada lõikes 1 ettenähtud rakendamise edasilükkamist ... (15).

15

3.   Liikmesriigid, kes kaotavad oma reserveeritud valdkonnad enne 31. detsembrit 2012, võivad ajavahemikul 1. jaanuarist 2011 kuni 31. detsembrini 2012 keelduda direktiivi 97/67/EÜ artikli 9 lõikes 2 sätestatud lubade andmisest teenuste osutamiseks kõnealustes tühistatud reserveeritud valdkondades postiettevõtjatele, kes osutavad universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvaid teenuseid, samuti nende poolt kontrollitud äriühingutele, millele on antud reserveeritud valdkond teises liikmesriigis.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv jõustub selle Euroopa Liidu Teatajas avaldamise päeval.

Euroopa Liidu Teatajas

Artikkel 5

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

...

Euroopa Parlamendi nimel

president

...

Nõukogu nimel

eesistuja

...

---

(1)  ELT C 168, 20.7.2007, lk 74.

1

(2)  ELT C 197, 24.8.2007, lk 37. Mittekohustusliku konsulteerimise tulemusel esitatud arvamus.

2

(3)  Euroopa Parlamendi 11. juuli 2007. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 8. november 2007 ühine seisukoht ja Euroopa Parlamendi ... (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) seisukoht.

3

Euroopa Liidu Teatajas

Euroopa Liidu Teatajas

(4)  EÜT C 48, 16.2.1994, lk 3.

4

(5)  EÜT L 15, 21.1.1998, lk 14. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

5

(6)  ELT C 288 E, 25.11.2006, lk 77.

6

(7)  EÜT L 176, 5.7.2002, lk 21.

7

(8)  EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

8

(9)  EÜT L 115, 17.4.1998, lk 31.

9

(10)  EÜT L 109, 19.4.2001, lk 56.

10

(11)  EÜT L 184, 17.7.1999, lk 23. Otsust on muudetud otsusega 2006/512/EÜ (ELT C 200, 22.7.2006, lk 11).

11

(12)  ELT L 376, 27.12.2006, lk 36.

12

(13)  ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

13

(14)  ELT L 134, 30.4.2004, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud nõukogu direktiiviga 2006/97/EÜ (ELT L 363, 20.12.2006, lk 107)”;

14

(15)  Palun sisestada kuupäev kuus kuud pärast käesoleva direktiivi jõustumist.

15

---

NÕUKOGU PÕHJENDUSED

I.   SISSEJUHATUS

| 1. | Komisjon võttis Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega, ettepaneku (1) vastu 18. oktoobril 2006. Ettepanek põhineb asutamislepingu artikli 47 lõikel 2 ja artiklitel 55 ja 95. |
| --- | --- |

1.

Komisjon võttis Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi, millega muudetakse direktiivi 97/67/EÜ seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimisega, ettepaneku (1) vastu 18. oktoobril 2006. Ettepanek põhineb asutamislepingu artikli 47 lõikel 2 ja artiklitel 55 ja 95.

| 2. | Euroopa Parlament võttis oma esimesel lugemisel esitatava arvamuse vastu 9.–12. juulil 2007 toimunud täiskogu istungil.
  Nõukogu võttis oma töös arvesse ka Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ja Regioonide Komitee arvamust, mis võeti vastu vastavalt 26. aprillil ja 6. juunil 2007 (2). |
| --- | --- |

2.

Euroopa Parlament võttis oma esimesel lugemisel esitatava arvamuse vastu 9.–12. juulil 2007 toimunud täiskogu istungil.

Nõukogu võttis oma töös arvesse ka Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee ja Regioonide Komitee arvamust, mis võeti vastu vastavalt 26. aprillil ja 6. juunil 2007 (2).

| 3. | Nõukogu võttis 8. novembril 2007 vastu oma ühise seisukoha kooskõlas asutamislepingu artikliga 251. |
| --- | --- |

3.

Nõukogu võttis 8. novembril 2007 vastu oma ühise seisukoha kooskõlas asutamislepingu artikliga 251.

II.   EESMÄRGID

Muutmisdirektiivi ettepaneku eesmärk on astuda viimane samm täieliku turu avamise suunas, kaotades kõik universaalteenuse osutaja(te) suhtes veel kehtivad ainu- või eriõigused ning muud postiteenuste pakkumise takistused vastavalt praeguses postiteenuste direktiivis 97/67/EÜ (mida on muudetud direktiiviga 2002/39/EÜ) sätestatule. Kooskõlas selle direktiivi artiklis 7 sätestatud ajakavaga ning lähtudes mitmest uuringust ja põhjalikust mõjuhinnangust, kinnitas komisjon, et 1. jaanuar 2009 oleks postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimise lõpptähtpäev. Muutmissätete eesmärk on kohandada reguleerivat raamistikku uue keskkonnaga, tagades samal ajal universaalteenuse osutamise ning selle vajaliku rahastamise, esitades soovituslike lisameetmete mittetäieliku loetelu. Uue direktiivi jõustumisel jäetakse välja 2002. aasta direktiivis (3) sisaldunud aegumisklausel (artikli 1 punkt 24, põhjendus 55), tagades sellega õigusliku järjepidevuse pärast praeguse direktiivi kehtivusaja lõppu (31. detsember 2008).

III.   ÜHISE SEISUKOHA ANALÜÜS

1.   ÜLDIST

Euroopa Parlament (EP) võttis 11. juulil 2007 toimunud täiskogu istungil vastu 64 komisjoni ettepaneku muudatusettepanekut. Nõukogu ühine seisukoht kajastab komisjoni ettepaneku muudatusi (vt alljärgnevat punkti 2.a.), võttes märkimisväärse arvu muudatusettepanekuid arvesse

| — | kas sõna-sõnalt või peaaegu sõna-sõnalt (EP muudatusettepanekud 1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61, 79), |
| --- | --- |

—

kas sõna-sõnalt või peaaegu sõna-sõnalt (EP muudatusettepanekud 1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61, 79),

| — | osaliselt (EP muudatusettepanekud 10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56, 58) või |
| --- | --- |

—

osaliselt (EP muudatusettepanekud 10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56, 58) või

| — | sisuliselt, kasutades sarnast sõnastust (EP muudatusettepanekud 21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52, 55). |
| --- | --- |

—

sisuliselt, kasutades sarnast sõnastust (EP muudatusettepanekud 21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52, 55).

Mõningaid muudatusettepanekuid ühine seisukoht siiski ei kajasta, sest nõukogu oli ühisel seisukohal, et need on liigsed (kuna teised muudatused juba hõlmavad neid), või seetõttu, et algse komisjoni ettepanku sätteid täiendati või need sõnastati põhjalikult ümber (vt alljärgnevat punkti 2.b.).

Ühine seisukoht sisaldab ka muudatusi, mida Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel esitatud arvamuses ette ei nähtud. Mitmel puhul on muudetud sõnastust, enamasti tulenevalt:

| — | uue I lisa (universaalteenuse netokulu (selle olemasolu korral) arvutamise juhised) lisamisest ning olemasoleva lisa (ühendusesisese rahvusvahelise posti kvaliteedistandardid) lisamisest muutmisdirektiivi II lisana (artikli 1 punktid 16, 17 ja 25); ning |
| --- | --- |

—

uue I lisa (universaalteenuse netokulu (selle olemasolu korral) arvutamise juhised) lisamisest ning olemasoleva lisa (ühendusesisese rahvusvahelise posti kvaliteedistandardid) lisamisest muutmisdirektiivi II lisana (artikli 1 punktid 16, 17 ja 25); ning

| — | uute mõistete lisamisest (artikli 1 punkt 2 ja selle mõju omakorda kogu tekstis kasutatavatele mõistetele (nt artikli 1 punkt 18)). |
| --- | --- |

—

uute mõistete lisamisest (artikli 1 punkt 2 ja selle mõju omakorda kogu tekstis kasutatavatele mõistetele (nt artikli 1 punkt 18)).

Teiste muudatustega on püütud tagada direktiivi üldine ühtsus, eelkõige seoses

| — | universaalteenuse osutaja(te) teatamisega komisjonile (artikli 1 punkt 4); |
| --- | --- |

—

universaalteenuse osutaja(te) teatamisega komisjonile (artikli 1 punkt 4);

| — | raamatupidamisarvestuse lahususe ja läbipaistvuse eeskirjadega (artikli 1 punkt 15 koostoimes põhjendusega 41); ja |
| --- | --- |

—

raamatupidamisarvestuse lahususe ja läbipaistvuse eeskirjadega (artikli 1 punkt 15 koostoimes põhjendusega 41); ja

| — | uute kohaldatavate komiteemenetlust käsitlevate eeskirjadega (kontrolliga regulatiivmenetlus, artikli 1 punktid 16, 19, põhjendused 43–46); ning |
| --- | --- |

—

uute kohaldatavate komiteemenetlust käsitlevate eeskirjadega (kontrolliga regulatiivmenetlus, artikli 1 punktid 16, 19, põhjendused 43–46); ning

| — | paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppega (põhjendus 60, mille kohta komisjon tegi avalduse). |
| --- | --- |

—

paremat õigusloomet käsitleva institutsioonidevahelise kokkuleppega (põhjendus 60, mille kohta komisjon tegi avalduse).

2.   KONKREETSED KÜSIMUSED

a.   Komisjoni ettepaneku muudatused

Komisjoni algsesse ettepanekusse tehtud olulisim muudatus puudutab täieliku turu avamise lõpptähtpäeva. Selles (artiklis 2) sätestatakse muutmisdirektiivi rakendamise, st postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimise ajaks 2010. aasta lõpp. Teatavate (direktiivi artiklis 3 loetletud) liikmesriikide jaoks on rangetel tingimustel ette nähtud rakendamise edasilükkamine 31. detsembrini 2012, et aidata neil toime tulla postisektori reformiga seonduvate eriliste raskustega (vt alljärgnevat punkti x).

Eeltoodust tuleneb hulk teisi algse ettepaneku sisulisi muudatusi (need on esitatud muutmisdirektiivi artiklis 1), mis on kokkuvõtvalt järgmised:

i)   Põhimõtted ja reguleerimisala (artikli 1 punkt 1, põhjendused 1–9, 14–15, 19–20, 22, 56)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 1–4, 8–9, 11–12, 13, 16

Ühine seisukoht kinnitab ühenduse postialase poliitika lõppeesmärke ja põhimõtteid ning rõhutab postiteenuste kui üldist majandushuvi pakkuvate teenuste positiivset rolli ning samuti nende panust sotsiaalse, majandusliku ja territoriaalse ühtekuuluvuse saavutamisel Euroopa Liidus. Peamiselt täpsustab see direktiivi reguleerimisala seoses universaalteenuse osutamisega, käsitledes selle rahastamist tingimustel, mis tagavad universaalteenuse püsiva osutamise kui postiteenuste reformi peamise eesmärgi. Tekst kajastab kõnealust põhimõtet ning seda saab kasutada juhtpõhimõttena muutmisdirektiivi rakendamisel.

ii)   Mõisted (artikli 1 punkt 2, põhjendused 17, 27, 42)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 15, 21 + 65, 36–37

Ühise seisukoha eesmärk on ajakohastada märkimisväärset hulka kehtivas direktiivis sisalduvaid mõisteid ja kohandada neid muudatustega õigusnormides ning uue olukorraga postiturgudel. Uus lisatud mõiste „postiteenuse osutaja” ja selle eristamine „universaalteenuse osutajast” ning samuti „kasutaja” uus määratlus on määrava tähtsusega ning nende abil püütakse selgitada nende osapoolte rolli ja kohustusi täieliku turu avamise kontekstis. Lisaks esitatakse ühises seisukohas võtmetegurid, mille alusel piiritletakse mõistet „universaalteenuse kohaldamisalasse kuuluvad teenused” kooskõlas Euroopa Kohtu asjaomaste kohtulahenditega, ning see lisab„oluliste nõuete” (mille tõttu liikmesriik võib olla sunnitud kehtestama postiteenuste osutamise tingimused) loetelusse kooskõlas ühenduse ja siseriikliku õigusega kehtestatud tööhõivetingimuste ja sotsiaalkindlustust käsitlevate õigusnormide järgmise. See on kooskõlas sotsiaalsete kaalutluste poliitilise tähtsusega täieliku turu avamise protsessis.

iii)   Universaalteenuse osutamine (artikli 1 punktid 3–6), põhjendused 5, 8–12, 20–21, 23–24, 27–30, 36–37, 40–41, 46, 54)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 4, 6, 13–14, 17–18, 24–27, 32, 39, 43, 62 + 64, 63

Ühine seisukoht lähtub põhimõttest, et universaalteenuse osutamine on postiteenuste siseturu rajamise lõpuleviimise võtmetegur ning et see on sotsiaalse ja territoriaalse ühtekuuluvuse seisukohast esmatähtis. Sellest lähtuvalt on teksti eesmärk tugevdada kehtiva direktiivi sätteid ning tagada selle kiire rakendamine uues täieliku turu avamise kontekstis. See jätab liikmesriikidele teatava paindlikkuse universaalteenuse osutaja(te) määramisel ja nende toimimisel, kuid teisest küljest tagab see direktiivis sätestatud põhimõtete järgimise korrapärase läbivaatamise ning universaalteenuse osutaja(te) määramise kestuse piisavuse investeeringutasuvuse seisukohast.

Lisaks märgitakse ühises seisukohas selgelt, et universaalteenuse osutajad esitavad piisavalt üksikasjalikku ja ajakohast teavet pakutava universaalteenuse eripära kohta, sealhulgas kõnealustele teenustele juurdepääsu üldtingimuste ning samuti hindade ja kvaliteedistandardite taseme kohta. Ühine seisukoht jätab muutmisdirektiivi reguleerimisalast välja sellised siseriiklikud sätted, millega reguleeritakse sundvõõrandamise tingimusi universaalteenuse osutamise korraldamiseks, ning selles tunnistatakse, et liikmesriikides rakendatavat jätkuvat teatud teenuste tasuta osutamist pimedatele ja vaegnägijatele ei tohiks piirata.

iv)   Universaalteenuste rahastamine (artikli 1 punktid 7–8 ja 25), põhjendused 13, 25–30, 33, 40–41, 59)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 4, 6, 20, 21 + 65, 22, 24, 29–30, 40, 41 + 66, 62 + 64

Ühises seisukohas, mis lähtub komisjoni ettepanekus sisalduvatest põhimõtetest, pööratakse erilist tähelepanu universaalteenuse rahastamise tagamisele. Nõukogu nõustub üldises plaanis komisjoni kavandatud vahenditega, kuna need on täielikult kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega ning arvestavad olukorraga siseriiklikul turul. Liikmesriigid võivad rahastamiseks valida sobiva võimaldava meetme sõltuvalt konkreetsete siseriikliku turu tunnusjoontest. Kuna mõned liikmesriigid väljendasid muret seoses netokulude arvutamisega ning selleks, et tagada soovituslikul ühtsel metoodikal põhinevad juhised, lisati ühise seisukohaga direktiivile uus lisa. See on suures osas inspireeritud universaalteenuse direktiivi IV lisast (4).

v)   Postiteenuste osutamise ja võrgule juurdepääsu tingimused (artikli 1 punktid 9–13, põhjendused 30, 33)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 44 + 81

Ühises seisukohas sätestatakse täiendavad üksikasjalikud postiteenuste osutamist ja võrgule juurdepääsu reguleerivad tingimused. Sellel on kaks eesmärki — tagada õiguskindlus universaalteenuse osutaja(te)le ja teis(te)le postiteenuse osutaja(te)le ning vältida nende kasutamist varjatud tõketena uutele turuletulijatele. Üldine eesmärk on postiteenuste turu nõuetekohane toimimine ning erinevate postivõrkude vastastikku täiendav toimimine. Direktiivi sätted ei piira liikmesriikide õigust võtta meetmeid juurdepääsu tagamiseks postivõrgule läbipaistvuse, proportsionaalsuse ja mittediskrimineerimise tingimuste alusel.

Ühine seisukoht hõlmab lubade andmise tingimuste hulgas vajadusel võimalikke rahalisi osamakseid siseriikliku reguleeriva asutuse tegevuskuludesse ning siseriiklikes õigusaktides sätestatud töötingimuste järgimist. Samuti on selgitatud universaalteenuse osutamise kohustuse ning samas kulude jagamise mehhanismi (hüvitusfond) osamaksete tegemise kohustuse (universaalteenuse samade elementide või riigi territooriumi samade osade suhtes) nn topeltkehtestamise välistamist.

vi)   Tööhõivetingimusi ja sotsiaalkindlustust käsitlevad sätted (Artikli 1 punktid 2 ja 10, põhjendused 16, 53)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 10, 35, 37,

Vastavalt eespool (punktis ii) selgitatule lisatakse ühise seisukohaga „oluliste nõuete” loetelusse kooskõlas ühenduse ja siseriikliku õigusega kehtestatud töötingimuste ning sotsiaalkindlustusskeemide järgimine. Lisaks on sotsiaalseid kaalutlusi arvesse võetud ubade andmise tingimusi puudutavates sätetes, mille kohaselt võib lubade andmisel vajaduse korral seada tingimuseks kohustuse järgida siseriiklikes õigusaktides sätestatud töötingimusi (vt ka punkti v).

vii)   Hinnakujunduse põhimõtted ja raamatupidamisarvestuse läbipaistvus (raamatupidamisarvestuse lahusus) (artikli 1 punktid 14–15, põhjendused 26, 28, 37–39, 41)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 27–28, 30, 47–49, 50–52, 79

Ühises seisukohas nõustutakse komisjoni ettepanekus esitatud peamiste uuendustega universaalteenuse osutamise hinnakujunduse põhimõtete osas (kulupõhisuse põhimõte, olenemata teatavast paindlikkusest hinnakujunduses teatavatel tingimustel). Lisaks sellele võimaldatakse liikmesriikidel säilitada või võtta kasutusele pimedatele või vaegnägijatele ettenähtud tasuta postiteenused.

Universaalteenuse osutaja(d) on kohustatud pidama eraldi raamatupidamisarvestust, et teha selget vahet universaalteenuste ja muude teenuste vahel, mis ei ole universaalteenuse osa. Konkreetsed sätted võimaldavad liikmesriikidel kohaldada enne täielikku turu avamist määratud universaalteenuse osutaja suhtes (artikli 1 punktis 15 esitatud) läbipaistvuse eeskirju, kui ei ole määratud teist universaalteenuse osutajat/teisi universaalteenuse osutajaid.

viii)   Siseriiklikud reguleerivad asutused ja teabe esitamine (artikli 1 punktid 20–21, põhjendused 41–42, 47–51)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 18, 33, 55

Ühine seisukoht ei jäta mingit kahtlust siseriiklike reguleerivate asutuste vahelise koostöö vormi osas, välistades seega uute organite või struktuuride loomise Euroopa tasandil.

Siseriiklikud reguleerivad asutused keskenduvad postiturgude järelevalvele, sealhulgas kõigi turul tegutsejate poolt asjakohase teabe esitamise abil. Tekstis käsitletakse piisavalt teabe esitamise üldpõhimõtteid ja konfidentsiaalsuse eeskirjade järgimist.

ix)   Komisjoni abi direktiivi rakendamisel (artikli 1 punktid 22–23, põhjendused 32, 52)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud: 22, 34, 56–58

Komisjon saab endale suuremad kohustused uues täieliku turu avamise protsessis, milles talle on pandud üldine kohustus anda abi uue direktiivi rakendamisel, sealhulgas universaalteenuse netokulu arvutamisel ja kõigi asjaomaste arengute korrapärasel hindamisel, eelkõige seoses majandus-, sotsiaal-, tööhõive- ja tehnoloogiaaspektide ning teenuse kvaliteediga.

x)   Täieliku turu avamise lõpptähtpäev(ad) (artiklid 2 ja 3, põhjendused 25, 31, 55)

Asjakohased Euroopa Parlamendi muudatused: 7 + 74, 19, 23, 41 + 66 ning 59, 61, 62 + 64

Nõukogu pööras seoses ühenduse postiteenuste siseturu rajamise lõpptähtpeava(de)ga tõsist tähelepanu Euroopa Parlamendi asjaomastes muudatusettepanekutes kajastatud lähenemisviisile. Euroopa Parlament leidis, et komisjoni kavandatav lõpptähtpäev 1. jaanuar 2009 ei ole sobiv ning tegi seetõttu ettepaneku, et postiteenuste sektori täielik turu avamine toimuks 31. detsembril 2010. Lisaks sellele tegi parlament ettepaneku, et liikmesriigid, kes ühinesid ELiga pärast direktiivi 2002/39/EÜ jõustumist, väikese rahvaarvu ja piiratud geograafilise suurusega liikmesriigid ja liikmesriigid, kellel on rasked looduslikud olud, eelkõige need, kellel on märkimisväärne arv (väga palju) saari, võiksid kuni 2012. aasta 31. detsembrini jätkata teenuste reserveerimist universaalteenuse osutaja(te)le teatavate piirangute ja tingimuste kohaselt.

Ühises seisukohas on loetletud mitmed liikmesriigid, kes on selgesõnaliselt taotlenud direktiivi täieulatusliku rakendamise edasilükkamist hiljemalt kuni 31. detsembrini 2012. Sellekohane teade esitatakse komisjonile ning liikmesriigid võivad selle kehtivuse varem lõpetada. Nende liikmesriikide suhtes, kes soovivad eespool nimetatud ajapikendust kasutada, kehtib piiratud ajavahemiku jooksul vastastikkuse põhimõtte klausel selliste liikmesriikide suhtes, kes on oma postituru täielikult avanud.

b.   Euroopa Parlamendi muudatusettepanekud

Lisaks sellele arutas nõukogu mitmeid muudatusettepanekuid, kuid jäi nende osas erinevale seisukohale. Erinevate sätete koos lugemisel ilmneb mõnel juhul, et neid on siiski arvesse võetud. Eelkõige arutati järgmiseid muudatusettepanekuid:

| | Põhjendused:







  — | muudatusettepanekut 6 ei kiidetud heaks, kuna tuleviku-uuring on üks elementidest, mis on aluseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahelisele kokkuleppele direktiivi muutmise peamise eesmärgi kohta (vt ka põhjendust 13); |
| --- | --- | --- |

Põhjendused:

—

muudatusettepanekut 6 ei kiidetud heaks, kuna tuleviku-uuring on üks elementidest, mis on aluseks Euroopa Parlamendi ja nõukogu vahelisele kokkuleppele direktiivi muutmise peamise eesmärgi kohta (vt ka põhjendust 13);

| — | muudatusettepanekuid 7 ja 74 muudeti põhjenduses 13, kus ühte konkreetset kuupäeva ei nimetata, kuid selgelt mainitakse postiteenuste siseturu rajamise lõpptähtpäeva ideed; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekuid 7 ja 74 muudeti põhjenduses 13, kus ühte konkreetset kuupäeva ei nimetata, kuid selgelt mainitakse postiteenuste siseturu rajamise lõpptähtpäeva ideed;

| — | muudatusettepanekut 11 peeti üleliigseks, kuna seda teemat on piisavalt käsitletud põhjendustes 14 ja 18; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekut 11 peeti üleliigseks, kuna seda teemat on piisavalt käsitletud põhjendustes 14 ja 18;

| — | muudatusettepanekut 13 ei kiidetud täies ulatuses heaks, kuna leiti, et osa sellest on oma normatiivse iseloomu tõttu sobimatu põhjenduseks ja seda on paremini kajastatud artiklis 1 (punkt 18); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekut 13 ei kiidetud täies ulatuses heaks, kuna leiti, et osa sellest on oma normatiivse iseloomu tõttu sobimatu põhjenduseks ja seda on paremini kajastatud artiklis 1 (punkt 18);

| — | muudatusettepanek 15 moodustab nüüd osa mõiste „kasutaja” laiemast määratlusest (artikli 1 punkt 2); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 15 moodustab nüüd osa mõiste „kasutaja” laiemast määratlusest (artikli 1 punkt 2);

| — | muudatusettepanekut 19 on käsitletud ühise seisukoha põhisätetes; see ilmneb eelkõige artikli 2 ja põhjenduse 13 koos lugemisel; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekut 19 on käsitletud ühise seisukoha põhisätetes; see ilmneb eelkõige artikli 2 ja põhjenduse 13 koos lugemisel;

| — | muudatusettepanekule 22 on pööratud tõsist tähelepanu ja selle tulemusel on ühisesse seisukohta lisatud uus artikkel (artikli 1 punkt 23); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekule 22 on pööratud tõsist tähelepanu ja selle tulemusel on ühisesse seisukohta lisatud uus artikkel (artikli 1 punkt 23);

| — | muudatusettepanekut 24 peeti tarbetuks, kuna seda teemat on käsitletud universaalteenuse kohaldamisala reguleerivates üldpõhimõtetes (NB: komisjon teeb nõukogu ühise seisukoha suhtes sellekohase avalduse); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekut 24 peeti tarbetuks, kuna seda teemat on käsitletud universaalteenuse kohaldamisala reguleerivates üldpõhimõtetes (NB: komisjon teeb nõukogu ühise seisukoha suhtes sellekohase avalduse);

| — | muudatusettepanek 26: nõukogu leidis, et õigusmõju saavutamiseks oleks selle muudatusettepaneku jaoks kõige sobivam koht õigusakti põhisätetes. Seetõttu on seda ideed nüüd arvesse võetud artiklis 12 (artikli 1 punkt 14); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 26: nõukogu leidis, et õigusmõju saavutamiseks oleks selle muudatusettepaneku jaoks kõige sobivam koht õigusakti põhisätetes. Seetõttu on seda ideed nüüd arvesse võetud artiklis 12 (artikli 1 punkt 14);

| — | muudatusettepanekut 27 peeti liiga üksikasjalikuks ja normatiivseks. Selle asemel sisaldavad artikli 12 sätted kõiki vajalikke selgitusi tingimuste kohta, mis õigustavad hinnapaindlikkust ja avaliku huviga seotud põhjuseid, mis võimaldavad kohaldada ühtseid tasusid. Viimase kohta on põhjenduses 38 esitatud olulised näited; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekut 27 peeti liiga üksikasjalikuks ja normatiivseks. Selle asemel sisaldavad artikli 12 sätted kõiki vajalikke selgitusi tingimuste kohta, mis õigustavad hinnapaindlikkust ja avaliku huviga seotud põhjuseid, mis võimaldavad kohaldada ühtseid tasusid. Viimase kohta on põhjenduses 38 esitatud olulised näited;

| — | muudatusettepanekut 29 ei toetatud, kuna väljajäetud üldine väide peaks olema kehtiv kogu täieliku turu avamise protsessis. Nõukogu võttis siiski arvesse sellega seotud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekut 30; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekut 29 ei toetatud, kuna väljajäetud üldine väide peaks olema kehtiv kogu täieliku turu avamise protsessis. Nõukogu võttis siiski arvesse sellega seotud Euroopa Parlamendi muudatusettepanekut 30;

| — | muudatusettepanek 31 võeti kohandatult üle artiklis 1 esitatud üldpõhimõtetesse (punkt 18); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 31 võeti kohandatult üle artiklis 1 esitatud üldpõhimõtetesse (punkt 18);

| — | muudatusettepaneku 32 osas säilitab nõukogu oma seisukoha seoses postiteenuste komitee koosseisuga; |
| --- | --- |

—

muudatusettepaneku 32 osas säilitab nõukogu oma seisukoha seoses postiteenuste komitee koosseisuga;

| — | muudatusettepaneku 33 osas toetab nõukogu komisjoni ettepanekut ja leiab, et koostöö siseriiklike reguleerivate asutuste, muude reguleerivate asutuste ja komisjoni vahel peab toimuma artiklis 22 esitatud konkreetsete tingimuste kohaselt (artikli 1 punkt 20). |
| --- | --- |

—

muudatusettepaneku 33 osas toetab nõukogu komisjoni ettepanekut ja leiab, et koostöö siseriiklike reguleerivate asutuste, muude reguleerivate asutuste ja komisjoni vahel peab toimuma artiklis 22 esitatud konkreetsete tingimuste kohaselt (artikli 1 punkt 20).

| | Artiklid:







  — | seoses muudatusettepanekutega 41 ja 66 toetab nõukogu terviklikku lähenemist universaalteenuste rahastamisele. Komisjoni ettepaneku teksti on märkimisväärselt paremaks muudetud, et kajastada paremini erinevaid vahendeid ja võimalusi universaalteenuse pideva osutamise tagamiseks. Lisaks on netokulude arvestamist käsitlevas uues I lisas esitatud soovituslik ühtne alus. Liikmesriigid võivad esitada komisjonile oma rahastamiskavad, nagu on märgitud põhjenduses 26; |
| --- | --- | --- |

Artiklid:

—

seoses muudatusettepanekutega 41 ja 66 toetab nõukogu terviklikku lähenemist universaalteenuste rahastamisele. Komisjoni ettepaneku teksti on märkimisväärselt paremaks muudetud, et kajastada paremini erinevaid vahendeid ja võimalusi universaalteenuse pideva osutamise tagamiseks. Lisaks on netokulude arvestamist käsitlevas uues I lisas esitatud soovituslik ühtne alus. Liikmesriigid võivad esitada komisjonile oma rahastamiskavad, nagu on märgitud põhjenduses 26;

| — | muudatusettepanekud 62 ja 64 on olnud aluseks erandi kehtestamisele, mis on nüüd esitatud muutmisdirektiivi artiklis 3. Üldine ja tingimusteta erand kõigile liikmesriikidele, kes ühinesid ELiga pärast viimase postiteenuseid käsitleva direktiivi 2002/39/EÜ jõustumist, on siiski asendatud nende liikmesriikide loeteluga, kes on selgesõnaliselt sellist erandit taotlenud; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekud 62 ja 64 on olnud aluseks erandi kehtestamisele, mis on nüüd esitatud muutmisdirektiivi artiklis 3. Üldine ja tingimusteta erand kõigile liikmesriikidele, kes ühinesid ELiga pärast viimase postiteenuseid käsitleva direktiivi 2002/39/EÜ jõustumist, on siiski asendatud nende liikmesriikide loeteluga, kes on selgesõnaliselt sellist erandit taotlenud;

| — | muudatusettepanek 43 tekitas nõukogus küsimusi ja kahtlusi ning seetõttu leppis nõukogu kokku säilitada kehtiva direktiivi tekst lisapõhjusel, et selle toimimine ei ole siiani küsitavusi tekitanud; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanek 43 tekitas nõukogus küsimusi ja kahtlusi ning seetõttu leppis nõukogu kokku säilitada kehtiva direktiivi tekst lisapõhjusel, et selle toimimine ei ole siiani küsitavusi tekitanud;

| — | Seoses muudatusettepanekutega 44 ja 81 viis nõukogu läbi loa andmise küsimusi käsitleva artikli põhjaliku analüüsi ja sõnastas selle ümber, pidades silmas lõppeesmärki kõrvaldada kõik postiteenuste takistamatul pakkumisel esinevad tõkked. Seoses universaalteenuste kohaldamisalasse kuuluvate teenuste konkreetse nimetamisega leppis nõukogu kokku säilitada kehtivad sätted ja komisjon tegi selle kohta avalduse. Lisaks sellele tuleb märkida, et töötingimuste järgimise küsimust on sobivalt käsitletud ühise seisukoha muudes osades (nagu on toodud punkti 2 alapunkti a alapunktis vi); |
| --- | --- |

—

Seoses muudatusettepanekutega 44 ja 81 viis nõukogu läbi loa andmise küsimusi käsitleva artikli põhjaliku analüüsi ja sõnastas selle ümber, pidades silmas lõppeesmärki kõrvaldada kõik postiteenuste takistamatul pakkumisel esinevad tõkked. Seoses universaalteenuste kohaldamisalasse kuuluvate teenuste konkreetse nimetamisega leppis nõukogu kokku säilitada kehtivad sätted ja komisjon tegi selle kohta avalduse. Lisaks sellele tuleb märkida, et töötingimuste järgimise küsimust on sobivalt käsitletud ühise seisukoha muudes osades (nagu on toodud punkti 2 alapunkti a alapunktis vi);

| — | muudatusettepanekut 46 on praegu osaliselt võetud arvesse põhjenduses 35 ja osaliselt artiklis 1 (punkt 13); |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekut 46 on praegu osaliselt võetud arvesse põhjenduses 35 ja osaliselt artiklis 1 (punkt 13);

| — | muudatusettepanekut 51 peeti üleliigseks viiteks teisele sama direktiivi muutmissättele; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekut 51 peeti üleliigseks viiteks teisele sama direktiivi muutmissättele;

| — | nõukogu ei nõustunud muudatusettepanekuga 54, kuna leidis, et see jääb muutmisdirektiivi reguleerimisalast välja ning ei ole kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega; |
| --- | --- |

—

nõukogu ei nõustunud muudatusettepanekuga 54, kuna leidis, et see jääb muutmisdirektiivi reguleerimisalast välja ning ei ole kooskõlas subsidiaarsuse põhimõttega;

| — | nõukogu ei toetanud muudatusettepanekut 56, kuigi nõustus sellega, et esimene aruanne esitatakse hiljemalt 31. detsembriks 2013 (varem 31. detsember 2011), et saada põhjalik ülevaade direktiivi rakendamisest kõigis liikmesriikides, sealhulgas nendes, kes kasutavad rakendamise edasilükkamist 2012. aasta lõpuni; |
| --- | --- |

—

nõukogu ei toetanud muudatusettepanekut 56, kuigi nõustus sellega, et esimene aruanne esitatakse hiljemalt 31. detsembriks 2013 (varem 31. detsember 2011), et saada põhjalik ülevaade direktiivi rakendamisest kõigis liikmesriikides, sealhulgas nendes, kes kasutavad rakendamise edasilükkamist 2012. aasta lõpuni;

| — | muudatusettepanekut 57 on arvesse võetud artiklis 1 (punkt 22). Komisjon esitab oma korrapärases aruandes postiteenuste sektoris esinevate tööhõivesuundumuste põhjaliku analüüsi; |
| --- | --- |

—

muudatusettepanekut 57 on arvesse võetud artiklis 1 (punkt 22). Komisjon esitab oma korrapärases aruandes postiteenuste sektoris esinevate tööhõivesuundumuste põhjaliku analüüsi;

| — | muudatusettepaneku 58 eesmärki võeti nõukogu ühises seisukohas hoolikalt arvesse (artikli 1 punkt 23). Siiski ei võetud üle ajalisi piiranguid, kuna komisjoni abi direktiivi rakendamisel tuleks pidada üldiseks ülesandeks ja pidevaks tegevuseks kogu direktiivi rakendamise ajal. Lisaks sellele on nõukogu kindlal seisukohal, et ei tuleks kehtestada kõigile liikmesriikidele kohustust esitada komisjonile oma rahastamiskavad (põhjendus 26); |
| --- | --- |

—

muudatusettepaneku 58 eesmärki võeti nõukogu ühises seisukohas hoolikalt arvesse (artikli 1 punkt 23). Siiski ei võetud üle ajalisi piiranguid, kuna komisjoni abi direktiivi rakendamisel tuleks pidada üldiseks ülesandeks ja pidevaks tegevuseks kogu direktiivi rakendamise ajal. Lisaks sellele on nõukogu kindlal seisukohal, et ei tuleks kehtestada kõigile liikmesriikidele kohustust esitada komisjonile oma rahastamiskavad (põhjendus 26);

| — | lõpuks, muudatusettepanek 59 ei ole enam kooskõlas ühises seisukohas toodud üldise ülevõtmise ajagraafikuga. |
| --- | --- |

—

lõpuks, muudatusettepanek 59 ei ole enam kooskõlas ühises seisukohas toodud üldise ülevõtmise ajagraafikuga.

IV.   JÄRELDUSED

Ühine seisukoht tugineb suures ulatuses Euroopa Parlamendi esimesel lugemisel vastu võetud arvamusele ja kajastab üldist tasakaalu, mis saavutati Euroopa Parlamendi, nõukogu ja komisjoni vahelistel mitteametlikel läbirääkimistel, eesmärgiga sõlmida varajane kokkulepe Euroopa Parlamendi teisel lugemisel. Tekst järgib komisjoni kavandatud lähenemisviisi ja õiguslikku vormi (mis põhineb praegu kehtival muudetud direktiivil 97/67/EÜ), pidades silmas postiteenuste sektori regulatiivse raamistiku kohandamist uutele tingimustele, mis on seotud siseturu täieliku väljakujundamisega 2010. aasta lõpuks. Selles nähakse teatavatele liikmesriikidele ette võimalus taotleda erandit (maksimaalselt kuni 31. detsembrini 2012) seoses uue direktiivi rakendamise tähtpäevaga, et võtta arvesse oma siseriiklike postiteenuste turgude teatavaid struktuurilisi vajadusi.

Seda arvestades on tehtud olulised täpsustused ja lisamuudatused eelkõige seoses järgmiste teemadega: ettepanekus esinevate mõistete määratlus, universaalteenuse osutamise tagamine, sealhulgas selle rahastamine, loa andmise kord, siseriiklike asutuste roll ja teabe esitamine kõigi postiteenuste osutajate poolt.

Nõukogu ootab Euroopa Parlamendi kinnitust, et ta nõustub ühise seisukohaga, eesmärgiga kõnealune direktiiv varakult vastu võtta.

---

(1)  KOM(2006) 594 lõplik, ELT C ...

(2)  ELT C 168, 20.7.2007, lk 74.

ELT C 197, 24.8.2007, lk 37.

(3)  Artiklis 27 sätestatakse, et, kui ei otsustata teisiti, kaotavad kehtiva direktiivi sätted kehtivuse 31. detsembril 2008.

(4)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/22/EÜ, 7. märts 2002, universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv) (EÜT L 108, 24.4.2002, lk 51 (73)).

---