# Eiropas Savienības C 307E/2007

| | ISSN 1725-5201 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 307E |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 50. sējums2007. gada 18. decembris |

ISSN 1725-5201

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 307E

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

50. sējums2007. gada 18. decembris

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | III   Sagatavošanā esoši tiesību akti |
| | PADOME |
| 2007/C 307E/01 | 2007. gada 15. oktobra Kopējā nostāja (EK) Nr. 18/2007, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (
  1
  ) | 1 |
| 2007/C 307E/02 | 2007. gada 8. novembra Kopējā nostāja (EK) Nr. 19/2007, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar ko groza Direktīvu 97/67/EK attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgu izveidi | 22 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

III   Sagatavošanā esoši tiesību akti

PADOME

2007/C 307E/01

2007. gada 15. oktobra Kopējā nostāja (EK) Nr. 18/2007, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (
  1
  )

1

1

2007/C 307E/02

2007. gada 8. novembra Kopējā nostāja (EK) Nr. 19/2007, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 251. pantā noteikto procedūru nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu, ar ko groza Direktīvu 97/67/EK attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgu izveidi

22

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

III Sagatavošanā esoši tiesību akti

PADOME

| 18.12.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 307/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.12.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 307/1

---

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 18/2007,

ko Padome pieņēmusi 2007. gada 15. oktobrī

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Direktīvu 2007/.../EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 89/552/EEK par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2007/C 307 E/01)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 47. panta 2. punktu un 55. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

lemjot saskaņā ar Līguma 251. pantā paredzēto procedūru (3),

tā kā:

| 1) | Ar Padomes Direktīvu 89/552/EEK (4) koordinē dažus tādus raidījumu veidošanas un apraides noteikumus, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos. Tomēr, ņemot vērā jaunās tehnoloģijas audiovizuālo mediju pakalpojumu pārraidīšanā, ir jāpielāgo tiesiskais regulējums, lai ņemtu vērā strukturālo pārmaiņu, informācijas un komunikāciju tehnoloģiju (“IKT”) izplatības un tehnoloģiju attīstības ietekmi uz uzņēmējdarbības modeļiem, jo īpaši komerciālās apraides finansēšanu, un lai nodrošinātu optimālus apstākļus Eiropas informāciju tehnoloģiju un plašsaziņas līdzekļu nozares un pakalpojumu konkurētspējai un tiesiskajai noteiktībai, kā arī kultūras un valodu daudzveidības ievērošanu. |
| --- | --- |

1)

Ar Padomes Direktīvu 89/552/EEK (4) koordinē dažus tādus raidījumu veidošanas un apraides noteikumus, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos. Tomēr, ņemot vērā jaunās tehnoloģijas audiovizuālo mediju pakalpojumu pārraidīšanā, ir jāpielāgo tiesiskais regulējums, lai ņemtu vērā strukturālo pārmaiņu, informācijas un komunikāciju tehnoloģiju (“IKT”) izplatības un tehnoloģiju attīstības ietekmi uz uzņēmējdarbības modeļiem, jo īpaši komerciālās apraides finansēšanu, un lai nodrošinātu optimālus apstākļus Eiropas informāciju tehnoloģiju un plašsaziņas līdzekļu nozares un pakalpojumu konkurētspējai un tiesiskajai noteiktībai, kā arī kultūras un valodu daudzveidības ievērošanu.

| 2) | Normatīvie un administratīvie akti dalībvalstīs saistībā ar televīzijas raidījumu veidošanu un apraides noteikumiem jau ir koordinēti Direktīvā 89/552/EEK, turpretim noteikumos, kas attiecināmi uz tādām darbībām kā audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma, ietverta neatbilstība, kas dažos gadījumos var kavēt minēto pakalpojumu brīvu kustību Eiropas Kopienā un traucēt konkurenci iekšējā tirgū. |
| --- | --- |

2)

Normatīvie un administratīvie akti dalībvalstīs saistībā ar televīzijas raidījumu veidošanu un apraides noteikumiem jau ir koordinēti Direktīvā 89/552/EEK, turpretim noteikumos, kas attiecināmi uz tādām darbībām kā audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma, ietverta neatbilstība, kas dažos gadījumos var kavēt minēto pakalpojumu brīvu kustību Eiropas Kopienā un traucēt konkurenci iekšējā tirgū.

| 3) | Audiovizuālo mediju pakalpojumi vienlīdz ir kultūras un ekonomikas pakalpojumi. To pieaugošā nozīme attiecībā uz sabiedrību, demokrātiju, jo īpaši nodrošinot informācijas brīvību, viedokļu dažādību un mediju plurālismu, kā arī uz izglītību un kultūru attaisno īpašu noteikumu piemērošanu šiem pakalpojumiem. |
| --- | --- |

3)

Audiovizuālo mediju pakalpojumi vienlīdz ir kultūras un ekonomikas pakalpojumi. To pieaugošā nozīme attiecībā uz sabiedrību, demokrātiju, jo īpaši nodrošinot informācijas brīvību, viedokļu dažādību un mediju plurālismu, kā arī uz izglītību un kultūru attaisno īpašu noteikumu piemērošanu šiem pakalpojumiem.

| 4) | Līguma 151. panta 4. punktā noteikts, ka Kopienai savā rīcībā saskaņā ar Līguma noteikumiem jāņem vērā kultūras aspekti, jo īpaši, lai respektētu un veicinātu kultūru daudzveidību. |
| --- | --- |

4)

Līguma 151. panta 4. punktā noteikts, ka Kopienai savā rīcībā saskaņā ar Līguma noteikumiem jāņem vērā kultūras aspekti, jo īpaši, lai respektētu un veicinātu kultūru daudzveidību.

| 5) | Eiropas Parlamenta rezolūcijās, kuras pieņemtas 2005. gada 1. decembrī (5) un 2006. gada 4. aprīlī (6) saistībā ar Dohas sarunu kārtu un PTO ministru konferencēm, Eiropas Parlaments aicina neliberalizēt pamata sabiedriskos pakalpojumus, piemēram, audiovizuālos pakalpojumus, kuru liberalizāciju apspriež VVPT sarunās. Eiropas Parlaments rezolūcijā, kas pieņemta 2006. gada 27. aprīlī (7), atbalsta Unesco Konvenciju par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu, kurā jo īpaši ir noteikts, ka “kultūras darbībām, precēm un pakalpojumiem ir gan ekonomiska, gan kultūras iedaba, jo tie ir identitātes, vērtību un nozīmes nesēji, un līdz ar to pret tiem nevajag izturēties tikai kā pret tirdzniecības vērtību”. Unesco Konvencija Kopienas vārdā tika apstiprināta ar Padomes Lēmumu (2006. gada 18. maijs), lai noslēgtu Konvenciju par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu (8). Konvencija stājās spēkā 2007. gada 18. martā. Šajā direktīvā ir ievēroti minētās Konvencijas principi. |
| --- | --- |

5)

Eiropas Parlamenta rezolūcijās, kuras pieņemtas 2005. gada 1. decembrī (5) un 2006. gada 4. aprīlī (6) saistībā ar Dohas sarunu kārtu un PTO ministru konferencēm, Eiropas Parlaments aicina neliberalizēt pamata sabiedriskos pakalpojumus, piemēram, audiovizuālos pakalpojumus, kuru liberalizāciju apspriež VVPT sarunās. Eiropas Parlaments rezolūcijā, kas pieņemta 2006. gada 27. aprīlī (7), atbalsta Unesco Konvenciju par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu, kurā jo īpaši ir noteikts, ka “kultūras darbībām, precēm un pakalpojumiem ir gan ekonomiska, gan kultūras iedaba, jo tie ir identitātes, vērtību un nozīmes nesēji, un līdz ar to pret tiem nevajag izturēties tikai kā pret tirdzniecības vērtību”. Unesco Konvencija Kopienas vārdā tika apstiprināta ar Padomes Lēmumu (2006. gada 18. maijs), lai noslēgtu Konvenciju par kultūras izpausmju daudzveidības aizsardzību un veicināšanu (8). Konvencija stājās spēkā 2007. gada 18. martā. Šajā direktīvā ir ievēroti minētās Konvencijas principi.

| 6) | Tradicionālie audiovizuālo mediju pakalpojumi, piemēram, televīzija, un jaunie audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma piedāvā ievērojamas nodarbinātības iespējas Kopienā, jo īpaši mazos un vidējos uzņēmumos, un veicina ekonomikas izaugsmi un ieguldījumus. Paturot prātā līdzvērtīgu konkurences apstākļu un reāla Eiropas audiovizuālo mediju pakalpojumu tirgus nozīmi, būtu jāņem vērā iekšējā tirgus pamatprincipi, piemēram, brīva konkurence un vienlīdzīga attieksme, lai nodrošinātu pārredzamību un prognozējamību audiovizuālo mediju pakalpojumu tirgū un panāktu mazākus šķēršļus ienākšanai tirgū. |
| --- | --- |

6)

Tradicionālie audiovizuālo mediju pakalpojumi, piemēram, televīzija, un jaunie audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma piedāvā ievērojamas nodarbinātības iespējas Kopienā, jo īpaši mazos un vidējos uzņēmumos, un veicina ekonomikas izaugsmi un ieguldījumus. Paturot prātā līdzvērtīgu konkurences apstākļu un reāla Eiropas audiovizuālo mediju pakalpojumu tirgus nozīmi, būtu jāņem vērā iekšējā tirgus pamatprincipi, piemēram, brīva konkurence un vienlīdzīga attieksme, lai nodrošinātu pārredzamību un prognozējamību audiovizuālo mediju pakalpojumu tirgū un panāktu mazākus šķēršļus ienākšanai tirgū.

| 7) | Pastāvošā tiesiskā nenoteiktība un nevienlīdzīgi konkurences apstākļi attiecībā uz tiesisko režīmu, ar ko regulē jaunos audiovizuālo mediju pakalpojumus pēc pieprasījuma, traucē Eiropas uzņēmumiem, kas sniedz audiovizuālo mediju pakalpojumus. Tādēļ, lai novērstu konkurences traucējumus, uzlabotu tiesisko noteiktību, palīdzētu pabeigt iekšējā tirgus izveidi un atvieglinātu vienotas informācijas telpas ieviešanu, visiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem — gan televīzijas apraidei (t.i., lineāriem audiovizuālo mediju pakalpojumiem), gan audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma (t.i., nelineāriem audiovizuālo mediju pakalpojumiem) — ir vajadzīgs piemērot vismaz saskaņoto noteikumu pamatnosacījumus. Direktīvas 89/552/EEK pamatprincipi, proti, izcelsmes valsts princips un kopēji obligātie standarti ir pierādījuši savu vērtību, un tāpēc tie būtu turpmāk jāsaglabā. |
| --- | --- |

7)

Pastāvošā tiesiskā nenoteiktība un nevienlīdzīgi konkurences apstākļi attiecībā uz tiesisko režīmu, ar ko regulē jaunos audiovizuālo mediju pakalpojumus pēc pieprasījuma, traucē Eiropas uzņēmumiem, kas sniedz audiovizuālo mediju pakalpojumus. Tādēļ, lai novērstu konkurences traucējumus, uzlabotu tiesisko noteiktību, palīdzētu pabeigt iekšējā tirgus izveidi un atvieglinātu vienotas informācijas telpas ieviešanu, visiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem — gan televīzijas apraidei (t.i., lineāriem audiovizuālo mediju pakalpojumiem), gan audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma (t.i., nelineāriem audiovizuālo mediju pakalpojumiem) — ir vajadzīgs piemērot vismaz saskaņoto noteikumu pamatnosacījumus. Direktīvas 89/552/EEK pamatprincipi, proti, izcelsmes valsts princips un kopēji obligātie standarti ir pierādījuši savu vērtību, un tāpēc tie būtu turpmāk jāsaglabā.

| 8) | Komisija 2003. gada 15. decembrī pieņēma Paziņojumu par Eiropas reglamentējošās audiovizuālās politikas nākotni, kurā tā uzsvēra, ka reglamentējošai politikai šajā nozarē ir jānodrošina noteiktas sabiedrības intereses, piemēram, kultūru daudzveidība, tiesības saņemt informāciju, mediju plurālisms, nepilngadīgo aizsardzība un patērētāju aizsardzība, kā arī darbības, lai veicinātu labāku sabiedrības informētību un mediju lietotājprasmi, gan šobrīd, gan turpmāk. |
| --- | --- |

8)

Komisija 2003. gada 15. decembrī pieņēma Paziņojumu par Eiropas reglamentējošās audiovizuālās politikas nākotni, kurā tā uzsvēra, ka reglamentējošai politikai šajā nozarē ir jānodrošina noteiktas sabiedrības intereses, piemēram, kultūru daudzveidība, tiesības saņemt informāciju, mediju plurālisms, nepilngadīgo aizsardzība un patērētāju aizsardzība, kā arī darbības, lai veicinātu labāku sabiedrības informētību un mediju lietotājprasmi, gan šobrīd, gan turpmāk.

| 9) | Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Rezolūcijā (1999. gada 25. janvāris) par sabiedrisko televīzijas apraidi (9) tika vēlreiz apstiprināts, ka sabiedriskās televīzijas apraides uzdevumu izpildei ir vajadzīgs turpināt izmantot tehnoloģijas progresu. Privāto un valsts audiovizuālo mediju pakalpojumu sniedzēju līdzās pastāvēšana ir īpatnība, kas ir raksturīga Eiropas audiovizuālo mediju pakalpojumu tirgum. |
| --- | --- |

9)

Padomes un Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Rezolūcijā (1999. gada 25. janvāris) par sabiedrisko televīzijas apraidi (9) tika vēlreiz apstiprināts, ka sabiedriskās televīzijas apraides uzdevumu izpildei ir vajadzīgs turpināt izmantot tehnoloģijas progresu. Privāto un valsts audiovizuālo mediju pakalpojumu sniedzēju līdzās pastāvēšana ir īpatnība, kas ir raksturīga Eiropas audiovizuālo mediju pakalpojumu tirgum.

| 10) | Lai veicinātu izaugsmi un darbavietu skaita pieaugumu informācijas sabiedrības un mediju nozarēs, Komisija ir pieņēmusi iniciatīvu “i2010: Eiropas informācijas sabiedrība”. Tā ir visaptveroša stratēģija, kas paredzēta, lai veicinātu Eiropas satura ražošanu, ciparu ekonomikas attīstību un IKT izmantošanu, pamatojoties uz informācijas sabiedrības pakalpojumu un mediju pakalpojumu, tīklu un ierīču konverģenci, modernizējot un izvēršot ES politikas instrumentus: reglamentējošos instrumentus, pētniecību un sadarbību ar nozari. Komisija pati ir apņēmusies radīt saskanīgu iekšējā tirgus struktūru informācijas sabiedrības pakalpojumiem un mediju pakalpojumiem, modernizējot audiovizuālo pakalpojumu tiesisko regulējumu, sākot ar Komisijas 2005. gada priekšlikumu modernizēt direktīvu par televīziju bez robežām, pārstrādājot to direktīvā par audiovizuālo mediju pakalpojumiem. Principā i2010 mērķis būs sasniegts, ļaujot nozarei attīstīties, izmantojot tikai vajadzīgo tiesisko regulējumu, kā arī ļaujot attīstīties, ieviest jauninājumus un radīt darbavietas brīvā tirgū mazajiem uzņēmumiem, kas sāk darbību un ir nākotnes labklājības un darbavietu radītāji. |
| --- | --- |

10)

Lai veicinātu izaugsmi un darbavietu skaita pieaugumu informācijas sabiedrības un mediju nozarēs, Komisija ir pieņēmusi iniciatīvu “i2010: Eiropas informācijas sabiedrība”. Tā ir visaptveroša stratēģija, kas paredzēta, lai veicinātu Eiropas satura ražošanu, ciparu ekonomikas attīstību un IKT izmantošanu, pamatojoties uz informācijas sabiedrības pakalpojumu un mediju pakalpojumu, tīklu un ierīču konverģenci, modernizējot un izvēršot ES politikas instrumentus: reglamentējošos instrumentus, pētniecību un sadarbību ar nozari. Komisija pati ir apņēmusies radīt saskanīgu iekšējā tirgus struktūru informācijas sabiedrības pakalpojumiem un mediju pakalpojumiem, modernizējot audiovizuālo pakalpojumu tiesisko regulējumu, sākot ar Komisijas 2005. gada priekšlikumu modernizēt direktīvu par televīziju bez robežām, pārstrādājot to direktīvā par audiovizuālo mediju pakalpojumiem. Principā i2010 mērķis būs sasniegts, ļaujot nozarei attīstīties, izmantojot tikai vajadzīgo tiesisko regulējumu, kā arī ļaujot attīstīties, ieviest jauninājumus un radīt darbavietas brīvā tirgū mazajiem uzņēmumiem, kas sāk darbību un ir nākotnes labklājības un darbavietu radītāji.

| 11) | Eiropas Parlaments 2003. gada 4. septembrī (10), 2004. gada 22 aprīlī (11) un 2005. gada 6. septembrī (12) pieņēma rezolūcijas, ar ko aicina pielāgot Direktīvu 89/552/EEK, lai atspoguļotu strukturālās pārmaiņas un tehnoloģiju attīstību, pilnībā ņemot vērā minētās direktīvas pamatprincipus, kas paliek spēkā. Turklāt tas principā atbalstīja vispārējo pieeju — pamatnoteikumi attiecībā uz visiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem un papildu noteikumi attiecībā uz televīzijas apraidi. |
| --- | --- |

11)

Eiropas Parlaments 2003. gada 4. septembrī (10), 2004. gada 22 aprīlī (11) un 2005. gada 6. septembrī (12) pieņēma rezolūcijas, ar ko aicina pielāgot Direktīvu 89/552/EEK, lai atspoguļotu strukturālās pārmaiņas un tehnoloģiju attīstību, pilnībā ņemot vērā minētās direktīvas pamatprincipus, kas paliek spēkā. Turklāt tas principā atbalstīja vispārējo pieeju — pamatnoteikumi attiecībā uz visiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem un papildu noteikumi attiecībā uz televīzijas apraidi.

| 12) | Ar šo direktīvu palielināta atbilstība pamattiesībām, un tā pilnībā atbilst Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (13) atzītajiem principiem, jo īpaši tās 11. pantam. Šajā ziņā šai direktīvai nekādā veidā nebūtu jāliedz dalībvalstīm piemērot to konstitucionālos noteikumus par preses brīvību un vārda brīvību plašsaziņas līdzekļos. |
| --- | --- |

12)

Ar šo direktīvu palielināta atbilstība pamattiesībām, un tā pilnībā atbilst Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (13) atzītajiem principiem, jo īpaši tās 11. pantam. Šajā ziņā šai direktīvai nekādā veidā nebūtu jāliedz dalībvalstīm piemērot to konstitucionālos noteikumus par preses brīvību un vārda brīvību plašsaziņas līdzekļos.

| 13) | Šai direktīvai nebūtu jāietekmē dalībvalstu saistības, kas izriet, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (14). Tādējādi, plānotie valstu pasākumi, kas piemērojami audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma un kas ir stingrāki vai sīkāk izstrādāti nekā tie pasākumi, kas vajadzīgi, lai vienkārši transponētu šo direktīvu, būtu jāpakļauj procesuālām saistībām, kas izveidotas ar Direktīvas 98/34/EK 8. pantu. |
| --- | --- |

13)

Šai direktīvai nebūtu jāietekmē dalībvalstu saistības, kas izriet, piemērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (14). Tādējādi, plānotie valstu pasākumi, kas piemērojami audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma un kas ir stingrāki vai sīkāk izstrādāti nekā tie pasākumi, kas vajadzīgi, lai vienkārši transponētu šo direktīvu, būtu jāpakļauj procesuālām saistībām, kas izveidotas ar Direktīvas 98/34/EK 8. pantu.

| 14) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/21/EK (2002. gada 7. marts) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (15) saskaņā ar tās 1. panta 3. punktu neierobežo Kopienas vai valsts līmenī veiktos pasākumus, lai ievērotu vispārējās intereses mērķus, jo īpaši attiecībā uz satura reglamentēšanu un audiovizuālo politiku. |
| --- | --- |

14)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/21/EK (2002. gada 7. marts) par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (15) saskaņā ar tās 1. panta 3. punktu neierobežo Kopienas vai valsts līmenī veiktos pasākumus, lai ievērotu vispārējās intereses mērķus, jo īpaši attiecībā uz satura reglamentēšanu un audiovizuālo politiku.

| 15) | Nevienā no šīs direktīvas noteikumiem nav ietverta prasība vai aicinājums dalībvalstīm noteikt jaunas licencēšanas vai administratīvo atļauju sistēmas jebkādam audiovizuālo mediju pakalpojumu veidam. |
| --- | --- |

15)

Nevienā no šīs direktīvas noteikumiem nav ietverta prasība vai aicinājums dalībvalstīm noteikt jaunas licencēšanas vai administratīvo atļauju sistēmas jebkādam audiovizuālo mediju pakalpojumu veidam.

| 16) | Šajā direktīvā audiovizuālo mediju pakalpojumu definīcijai būtu jāattiecas tikai uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem — televīzijas apraidi vai pakalpojumiem pēc pieprasījuma — kuri ir plašsaziņas līdzekļi, tas ir, kuri ir domāti, lai tos saņemtu plašākas sabiedrības nozīmīga daļa un kam tādējādi var būt skaidri izteikta ietekme uz to. Tās darbības jomai būtu jāietver tikai pakalpojumi atbilstīgi definīcijai Līgumā un tādējādi būtu jāietver jebkurš saimnieciskās darbības veids, tostarp sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumu, bet nebūtu jāietver darbības, kas galvenokārt nav saistītas ar ekonomiku un kas nekonkurē ar televīzijas apraidi, piemēram, privātas tīmekļa vietnes un pakalpojumi, ar kuriem nodrošina privātu lietotāju radīta audiovizuāla satura izplatīšanu, kuras mērķis ir dalīties un mainīties ar šo audiovizuālo saturu interešu grupu vidū. |
| --- | --- |

16)

Šajā direktīvā audiovizuālo mediju pakalpojumu definīcijai būtu jāattiecas tikai uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem — televīzijas apraidi vai pakalpojumiem pēc pieprasījuma — kuri ir plašsaziņas līdzekļi, tas ir, kuri ir domāti, lai tos saņemtu plašākas sabiedrības nozīmīga daļa un kam tādējādi var būt skaidri izteikta ietekme uz to. Tās darbības jomai būtu jāietver tikai pakalpojumi atbilstīgi definīcijai Līgumā un tādējādi būtu jāietver jebkurš saimnieciskās darbības veids, tostarp sabiedrisko pakalpojumu uzņēmumu, bet nebūtu jāietver darbības, kas galvenokārt nav saistītas ar ekonomiku un kas nekonkurē ar televīzijas apraidi, piemēram, privātas tīmekļa vietnes un pakalpojumi, ar kuriem nodrošina privātu lietotāju radīta audiovizuāla satura izplatīšanu, kuras mērķis ir dalīties un mainīties ar šo audiovizuālo saturu interešu grupu vidū.

| 17) | Audiovizuālo mediju pakalpojumu pēc pieprasījuma īpatnība ir tā, ka tie ir “līdzīgi televīzijai”, t.i., tie konkurē attiecībā uz iegūt to pašu skatītāju loku kā televīzijas apraide un to būtība un to piekļuves līdzekļi lietotāju vedina loģiski paļauties, ka ir pieejama regulējoša aizsardzība, kas pastāv šīs direktīvas darbības jomā. Ņemot to vērā un lai novērstu nevienlīdzību attiecībā uz aprites brīvību un konkurenci, raidījuma jēdziens būtu jāsaprot dinamiski, ņemot vērā attīstību televīzijas apraidē. |
| --- | --- |

17)

Audiovizuālo mediju pakalpojumu pēc pieprasījuma īpatnība ir tā, ka tie ir “līdzīgi televīzijai”, t.i., tie konkurē attiecībā uz iegūt to pašu skatītāju loku kā televīzijas apraide un to būtība un to piekļuves līdzekļi lietotāju vedina loģiski paļauties, ka ir pieejama regulējoša aizsardzība, kas pastāv šīs direktīvas darbības jomā. Ņemot to vērā un lai novērstu nevienlīdzību attiecībā uz aprites brīvību un konkurenci, raidījuma jēdziens būtu jāsaprot dinamiski, ņemot vērā attīstību televīzijas apraidē.

| 18) | Šajā direktīvā audiovizuālo mediju pakalpojumu definīcijai būtu jāattiecas tikai uz tiem plašsaziņas līdzekļiem, kuri veic uzdevumu informēt, izklaidēt un izglītot plašu sabiedrību, un būtu jāietver audiovizuāli komercpaziņojumi, bet nebūtu jāattiecas uz jebkāda veida privātu korespondenci, piemēram, elektronisko pastu, kas nosūtīts ierobežotam saņēmēju skaitam. Šai definīcijai nebūtu jāattiecas uz visiem tādiem pakalpojumiem, kuru pamatmērķis nav raidījumu izplatīšana, t.i., ja jebkura veida audiovizuāla satura klātbūtne pakalpojumā ir tikai nejauša un nav saistīta ar pakalpojuma galveno mērķi. Kā piemēru var minēt tīmekļa vietnes, kurās audiovizuāli elementi atrodas vienīgi kā papildinoši elementi; piemēram, animēti grafiskie elementi, īsa reklāma vai informācija saistībā ar produktu vai pakalpojumu, kas nav audiovizuāls. Šo iemeslu dēļ direktīvas darbības jomai nebūtu jāietver azartspēles, kas saistītas ar naudas likmēm, tostarp izlozes, derības un citi azartspēļu pakalpojumu veidi, kā arī tiešsaistes spēles un meklētājprogrammas, bet ne raidījumi, kas veltīti azartspēlēm. |
| --- | --- |

18)

Šajā direktīvā audiovizuālo mediju pakalpojumu definīcijai būtu jāattiecas tikai uz tiem plašsaziņas līdzekļiem, kuri veic uzdevumu informēt, izklaidēt un izglītot plašu sabiedrību, un būtu jāietver audiovizuāli komercpaziņojumi, bet nebūtu jāattiecas uz jebkāda veida privātu korespondenci, piemēram, elektronisko pastu, kas nosūtīts ierobežotam saņēmēju skaitam. Šai definīcijai nebūtu jāattiecas uz visiem tādiem pakalpojumiem, kuru pamatmērķis nav raidījumu izplatīšana, t.i., ja jebkura veida audiovizuāla satura klātbūtne pakalpojumā ir tikai nejauša un nav saistīta ar pakalpojuma galveno mērķi. Kā piemēru var minēt tīmekļa vietnes, kurās audiovizuāli elementi atrodas vienīgi kā papildinoši elementi; piemēram, animēti grafiskie elementi, īsa reklāma vai informācija saistībā ar produktu vai pakalpojumu, kas nav audiovizuāls. Šo iemeslu dēļ direktīvas darbības jomai nebūtu jāietver azartspēles, kas saistītas ar naudas likmēm, tostarp izlozes, derības un citi azartspēļu pakalpojumu veidi, kā arī tiešsaistes spēles un meklētājprogrammas, bet ne raidījumi, kas veltīti azartspēlēm.

| 19) | Šajā direktīvā mediju pakalpojumu sniedzēja definīcijai nebūtu jāattiecas uz fiziskām un juridiskām personām, kas vienīgi pārraida raidījumus, par kuriem redakcionālā atbildība ir kādas trešās puses kompetencē. |
| --- | --- |

19)

Šajā direktīvā mediju pakalpojumu sniedzēja definīcijai nebūtu jāattiecas uz fiziskām un juridiskām personām, kas vienīgi pārraida raidījumus, par kuriem redakcionālā atbildība ir kādas trešās puses kompetencē.

| 20) | Televīzijas apraide patreiz ietver, jo īpaši, analogo un ciparu televīziju, tiešraidi, tīmekļapraidi un cikliski atkārtojamu raidījumu televīziju, savukārt audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma ir pieskaitāms, piemēram, video pēc pieprasījuma. Visumā attiecībā uz televīzijas apraidi vai tiem televīzijas raidījumiem, ko tas pats mediju pakalpojumu sniedzējs piedāvā kā audiovizuālo mediju pakalpojumus pēc pieprasījuma, būtu jāuzskata, ka šās direktīvas prasības ir ievērotas, izpildot prasības, kas piemērojamas televīzijas apraidei, t.i., lineārai pārraidei. Tomēr, ja paralēli piedāvā dažāda veida pakalpojumus, bet tie ir skaidri nodalīti pakalpojumi, šī direktīva būtu jāpiemēro katram attiecīgajam pakalpojumam. |
| --- | --- |

20)

Televīzijas apraide patreiz ietver, jo īpaši, analogo un ciparu televīziju, tiešraidi, tīmekļapraidi un cikliski atkārtojamu raidījumu televīziju, savukārt audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma ir pieskaitāms, piemēram, video pēc pieprasījuma. Visumā attiecībā uz televīzijas apraidi vai tiem televīzijas raidījumiem, ko tas pats mediju pakalpojumu sniedzējs piedāvā kā audiovizuālo mediju pakalpojumus pēc pieprasījuma, būtu jāuzskata, ka šās direktīvas prasības ir ievērotas, izpildot prasības, kas piemērojamas televīzijas apraidei, t.i., lineārai pārraidei. Tomēr, ja paralēli piedāvā dažāda veida pakalpojumus, bet tie ir skaidri nodalīti pakalpojumi, šī direktīva būtu jāpiemēro katram attiecīgajam pakalpojumam.

| 21) | Šīs direktīvas darbības jomai nebūtu jāattiecas uz laikrakstu un žurnālu elektroniskām versijām. |
| --- | --- |

21)

Šīs direktīvas darbības jomai nebūtu jāattiecas uz laikrakstu un žurnālu elektroniskām versijām.

| 22) | Šajā direktīvā terminam “audiovizuāls” būtu jāattiecas uz kustīgiem attēliem ar skaņu vai bez tās, tādējādi ietverot mēmās filmas, bet neaptverot skaņas pārraidi vai radio pakalpojumus. Lai arī galvenais audiovizuālo mediju pakalpojumu mērķis ir sniegt raidījumus, šādu pakalpojumu definīcija būtu jāpiemēro arī uz tekstu balstītam saturam, ko sniedz kopā ar šādiem raidījumiem, piemēram, subtitru pakalpojumi un elektroniski raidījumu apraksti. Atsevišķiem uz tekstu balstītiem pakalpojumiem nevajadzētu būt šīs direktīvas darbības jomā, un tam nebūtu jāskar dalībvalstu tiesības reglamentēt šādus pakalpojumus valsts mērogā saskaņā ar Līgumu. |
| --- | --- |

22)

Šajā direktīvā terminam “audiovizuāls” būtu jāattiecas uz kustīgiem attēliem ar skaņu vai bez tās, tādējādi ietverot mēmās filmas, bet neaptverot skaņas pārraidi vai radio pakalpojumus. Lai arī galvenais audiovizuālo mediju pakalpojumu mērķis ir sniegt raidījumus, šādu pakalpojumu definīcija būtu jāpiemēro arī uz tekstu balstītam saturam, ko sniedz kopā ar šādiem raidījumiem, piemēram, subtitru pakalpojumi un elektroniski raidījumu apraksti. Atsevišķiem uz tekstu balstītiem pakalpojumiem nevajadzētu būt šīs direktīvas darbības jomā, un tam nebūtu jāskar dalībvalstu tiesības reglamentēt šādus pakalpojumus valsts mērogā saskaņā ar Līgumu.

| 23) | Redakcionālās atbildības jēdziens ir būtisks, lai noteiktu mediju pakalpojumu sniedzēja nozīmi un tādējādi definētu audiovizuālo mediju pakalpojumus. Pieņemot pasākumus šīs direktīvas īstenošanai, dalībvalstis var sīkāk precizēt redakcionālās atbildības definīcijas aspektus, jo īpaši, jēdzienu “efektīva kontrole”. Šai direktīvai nebūtu jāskar saistību izņēmumi, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) (16). |
| --- | --- |

23)

Redakcionālās atbildības jēdziens ir būtisks, lai noteiktu mediju pakalpojumu sniedzēja nozīmi un tādējādi definētu audiovizuālo mediju pakalpojumus. Pieņemot pasākumus šīs direktīvas īstenošanai, dalībvalstis var sīkāk precizēt redakcionālās atbildības definīcijas aspektus, jo īpaši, jēdzienu “efektīva kontrole”. Šai direktīvai nebūtu jāskar saistību izņēmumi, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/31/EK (2000. gada 8. jūnijs) par dažiem informācijas sabiedrības pakalpojumu tiesiskiem aspektiem, jo īpaši elektronisko tirdzniecību, iekšējā tirgū (Direktīva par elektronisko tirdzniecību) (16).

| 24) | Televīzijas apraides kontekstā vienlaicīgas skatīšanas jēdzienam būtu jāattiecas arī uz gandrīz vienlaicīgu skatīšanu, jo pastāv variācijas dēļ īsas kavēšanās starp pārraides translāciju un uztveršanu sakarā ar tehniskiem iemesliem, kas saistīti ar translācijas procesu. |
| --- | --- |

24)

Televīzijas apraides kontekstā vienlaicīgas skatīšanas jēdzienam būtu jāattiecas arī uz gandrīz vienlaicīgu skatīšanu, jo pastāv variācijas dēļ īsas kavēšanās starp pārraides translāciju un uztveršanu sakarā ar tehniskiem iemesliem, kas saistīti ar translācijas procesu.

| 25) | Visām audiovizuālo mediju pakalpojuma iezīmēm, kā noteikts tā definīcijā un izskaidrots 16. līdz 23. apsvērumā, būtu jāpastāv vienlaicīgi. |
| --- | --- |

25)

Visām audiovizuālo mediju pakalpojuma iezīmēm, kā noteikts tā definīcijā un izskaidrots 16. līdz 23. apsvērumā, būtu jāpastāv vienlaicīgi.

| 26) | Papildus televīzijas reklāmai un televeikalam, šajā direktīvā būtu jāievieš plašāka audiovizuāla komerciālā paziņojuma definīcija, kurai tomēr nebūtu jāietver sabiedriskas nozīmes sludinājumi un aicinājumi uz labdarību. |
| --- | --- |

26)

Papildus televīzijas reklāmai un televeikalam, šajā direktīvā būtu jāievieš plašāka audiovizuāla komerciālā paziņojuma definīcija, kurai tomēr nebūtu jāietver sabiedriskas nozīmes sludinājumi un aicinājumi uz labdarību.

| 27) | Izcelsmes valsts principam joprojām vajadzētu būt šīs direktīvas galvenajam elementam, jo tas ir būtisks iekšējā tirgus radīšanai. Tādējādi šis princips būtu jāpiemēro visiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem, lai nodrošinātu juridisko noteiktību mediju pakalpojumu sniedzējiem kā svarīgu pamatu jauniem uzņēmējdarbības modeļiem un šādu pakalpojumu izvēršanai. Tas ir arī būtiski, lai nodrošinātu brīvu informācijas un audiovizuālo raidījumu plūsmu iekšējā tirgū. |
| --- | --- |

27)

Izcelsmes valsts principam joprojām vajadzētu būt šīs direktīvas galvenajam elementam, jo tas ir būtisks iekšējā tirgus radīšanai. Tādējādi šis princips būtu jāpiemēro visiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem, lai nodrošinātu juridisko noteiktību mediju pakalpojumu sniedzējiem kā svarīgu pamatu jauniem uzņēmējdarbības modeļiem un šādu pakalpojumu izvēršanai. Tas ir arī būtiski, lai nodrošinātu brīvu informācijas un audiovizuālo raidījumu plūsmu iekšējā tirgū.

| 28) | Lai veicinātu spēcīgu, konkurētspējīgu un integrētu Eiropas audiovizuālo nozari un visā Eiropas Savienībā palielinātu mediju plurālismu, audiovizuālo mediju pakalpojumu sniedzējam vajadzētu būt tikai vienas dalībvalsts jurisdikcijā un informācijas plurālismam vajadzētu būt Eiropas Savienības pamatprincipam. |
| --- | --- |

28)

Lai veicinātu spēcīgu, konkurētspējīgu un integrētu Eiropas audiovizuālo nozari un visā Eiropas Savienībā palielinātu mediju plurālismu, audiovizuālo mediju pakalpojumu sniedzējam vajadzētu būt tikai vienas dalībvalsts jurisdikcijā un informācijas plurālismam vajadzētu būt Eiropas Savienības pamatprincipam.

| 29) | Tehnoloģiju attīstība, jo īpaši attiecībā uz ciparu satelītu raidījumiem, nozīmē, ka būtu jāpielāgo papildu kritēriji, lai nodrošinātu piemērotu audiovizuālo mediju pakalpojuma regulējumu un tā efektīvu īstenošanu, kā arī piešķirtu dalībniekiem faktiskas tiesības noteikt šāda pakalpojuma saturu. |
| --- | --- |

29)

Tehnoloģiju attīstība, jo īpaši attiecībā uz ciparu satelītu raidījumiem, nozīmē, ka būtu jāpielāgo papildu kritēriji, lai nodrošinātu piemērotu audiovizuālo mediju pakalpojuma regulējumu un tā efektīvu īstenošanu, kā arī piešķirtu dalībniekiem faktiskas tiesības noteikt šāda pakalpojuma saturu.

| 30) | Tā kā šī direktīva attiecas uz plašai sabiedrībai piedāvātajiem pakalpojumiem Eiropas Savienībā, tā būtu jāpiemēro tikai tiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem, kurus plaša sabiedrība var uztvert tieši vai netieši vienā vai vairākās dalībvalstīs ar standarta galaiekārtām. “Standarta galaiekārtu” definīcija būtu jāatstāj valstu kompetento iestāžu ziņā. |
| --- | --- |

30)

Tā kā šī direktīva attiecas uz plašai sabiedrībai piedāvātajiem pakalpojumiem Eiropas Savienībā, tā būtu jāpiemēro tikai tiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem, kurus plaša sabiedrība var uztvert tieši vai netieši vienā vai vairākās dalībvalstīs ar standarta galaiekārtām. “Standarta galaiekārtu” definīcija būtu jāatstāj valstu kompetento iestāžu ziņā.

| 31) | Līguma 43. līdz 48. pantā ir noteiktas pamattiesības brīvi veikt uzņēmējdarbību. Tādēļ pakalpojuma sniedzējiem kopumā būtu jāvar brīvi izvēlēties dalībvalsti, kurā tie vēlas veikt uzņēmējdarbību. Eiropas Kopienu Tiesa turklāt ir uzsvērusi, ka “Līgums neaizliedz uzņēmumam brīvi sniegt pakalpojumus, ja tas nepiedāvā pakalpojumus dalībvalstī, kurā tas veic uzņēmējdarbību” (17). |
| --- | --- |

31)

Līguma 43. līdz 48. pantā ir noteiktas pamattiesības brīvi veikt uzņēmējdarbību. Tādēļ pakalpojuma sniedzējiem kopumā būtu jāvar brīvi izvēlēties dalībvalsti, kurā tie vēlas veikt uzņēmējdarbību. Eiropas Kopienu Tiesa turklāt ir uzsvērusi, ka “Līgums neaizliedz uzņēmumam brīvi sniegt pakalpojumus, ja tas nepiedāvā pakalpojumus dalībvalstī, kurā tas veic uzņēmējdarbību” (17).

| 32) | Dalībvalstīm būtu jāspēj piemērot sīkāk izstrādātus un stingrākus noteikumus šīs direktīvas koordinētajās jomās attiecībā uz to jurisdikcijā esošiem mediju pakalpojumu sniedzējiem, vienlaikus nodrošinot, ka šie noteikumi atbilst Kopienas tiesību vispārējiem principiem. Lai regulētu tādas situācijas, kad raidorganizācija citas dalībvalsts jurisdikcijā veic televīzijas apraidi, kas pilnībā vai galvenokārt ir vērsta uz citas dalībvalsts teritoriju, piemērots risinājums, kurā ņemtas vērā dalībvalstu bažas, neapšaubot izcelsmes valsts principa atbilstīgu piemērošanu, būtu izvirzīt prasību dalībvalstīm sadarboties un — noteikumu pārkāpšanas gadījumā — veikt Tiesas tiesu prakses kodifikāciju (18) apvienojumā ar efektīvāku procedūru. Jēdzienu “normas vispārēju sabiedrības interešu jomā” ir attīstījusi Tiesa savā judikatūrā saistībā ar Līguma 43. un 49. pantu, un šis jēdziens aptver, cita starpā, patērētāju aizsardzības, nepilngadīgo aizsardzības un kultūras politikas normas. Dalībvalstij, kas lūdz sadarboties, būtu jānodrošina tas, ka attiecīgie sīkāk izstrādātie valsts noteikumi ir objektīvi nepieciešami, ka tos piemēro nediskriminējoši un samērīgi. |
| --- | --- |

32)

Dalībvalstīm būtu jāspēj piemērot sīkāk izstrādātus un stingrākus noteikumus šīs direktīvas koordinētajās jomās attiecībā uz to jurisdikcijā esošiem mediju pakalpojumu sniedzējiem, vienlaikus nodrošinot, ka šie noteikumi atbilst Kopienas tiesību vispārējiem principiem. Lai regulētu tādas situācijas, kad raidorganizācija citas dalībvalsts jurisdikcijā veic televīzijas apraidi, kas pilnībā vai galvenokārt ir vērsta uz citas dalībvalsts teritoriju, piemērots risinājums, kurā ņemtas vērā dalībvalstu bažas, neapšaubot izcelsmes valsts principa atbilstīgu piemērošanu, būtu izvirzīt prasību dalībvalstīm sadarboties un — noteikumu pārkāpšanas gadījumā — veikt Tiesas tiesu prakses kodifikāciju (18) apvienojumā ar efektīvāku procedūru. Jēdzienu “normas vispārēju sabiedrības interešu jomā” ir attīstījusi Tiesa savā judikatūrā saistībā ar Līguma 43. un 49. pantu, un šis jēdziens aptver, cita starpā, patērētāju aizsardzības, nepilngadīgo aizsardzības un kultūras politikas normas. Dalībvalstij, kas lūdz sadarboties, būtu jānodrošina tas, ka attiecīgie sīkāk izstrādātie valsts noteikumi ir objektīvi nepieciešami, ka tos piemēro nediskriminējoši un samērīgi.

| 33) | Lai dalībvalsts katrā gadījumā atsevišķi varētu novērtēt, ka translācija, ko veic mediju pakalpojumu sniedzējs, kas veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī, pilnībā vai galvenokārt vērš savu darbību uz pirmās minētās dalībvalsts teritoriju, pirmā dalībvalsts var atsaukties uz tādiem rādītājiem kā televīzijas reklāmas izcelsme un/vai ienākumu izcelsme no abonēšanas maksas, galvenā pakalpojuma valoda vai raidījumu vai komerciālu paziņojumu izmantošana, kas īpaši paredzēti tās dalībvalsts auditorijai, kurā tos pārraida. |
| --- | --- |

33)

Lai dalībvalsts katrā gadījumā atsevišķi varētu novērtēt, ka translācija, ko veic mediju pakalpojumu sniedzējs, kas veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī, pilnībā vai galvenokārt vērš savu darbību uz pirmās minētās dalībvalsts teritoriju, pirmā dalībvalsts var atsaukties uz tādiem rādītājiem kā televīzijas reklāmas izcelsme un/vai ienākumu izcelsme no abonēšanas maksas, galvenā pakalpojuma valoda vai raidījumu vai komerciālu paziņojumu izmantošana, kas īpaši paredzēti tās dalībvalsts auditorijai, kurā tos pārraida.

| 34) | Saskaņā ar šo direktīvu neatkarīgi no izcelsmes valsts principa piemērošanas dalībvalstis var turpināt piemērot pasākumus, kas ierobežo televīzijas apraides brīvu apriti, bet tikai saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti šajā direktīvā, un saskaņā ar tajā noteikto procedūru. Tomēr Tiesa ir konsekventi uzsvērusi, ka jebkurš ierobežojums brīvi sniegt pakalpojumus, piemēram, jebkura atkāpe no Līguma pamatprincipa, ir jāinterpretē ierobežojoši (19). |
| --- | --- |

34)

Saskaņā ar šo direktīvu neatkarīgi no izcelsmes valsts principa piemērošanas dalībvalstis var turpināt piemērot pasākumus, kas ierobežo televīzijas apraides brīvu apriti, bet tikai saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti šajā direktīvā, un saskaņā ar tajā noteikto procedūru. Tomēr Tiesa ir konsekventi uzsvērusi, ka jebkurš ierobežojums brīvi sniegt pakalpojumus, piemēram, jebkura atkāpe no Līguma pamatprincipa, ir jāinterpretē ierobežojoši (19).

| 35) | Attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma to brīvas nodrošināšanas ierobežojumus vajadzētu būt iespējams ieviest tikai saskaņā ar nosacījumiem un procedūrām, kas ir līdzīgas tiem nosacījumiem un procedūrām, kas paredzētas Direktīvas 2000/31/EK 3. panta 4., 5. un 6. punktā. |
| --- | --- |

35)

Attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma to brīvas nodrošināšanas ierobežojumus vajadzētu būt iespējams ieviest tikai saskaņā ar nosacījumiem un procedūrām, kas ir līdzīgas tiem nosacījumiem un procedūrām, kas paredzētas Direktīvas 2000/31/EK 3. panta 4., 5. un 6. punktā.

| 36) | Komisijas Paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei “Labāks regulējums izaugsmei un darbavietām Eiropas Savienībā” uzsvērta piemērotas reglamentējošās pieejas rūpīgas analīzes nepieciešamība, jo īpaši, lai noteiktu, vai tiesību akti ir lietderīgi attiecīgajā nozarē un problēmas risināšanā, vai arī jāņem vērā tādas alternatīvas kā kopregulējums vai pašregulējums. Turklāt pieredze rāda, ka gan kopregulēšanas, gan pašregulēšanas instrumentiem, kas īstenoti saskaņā ar dalībvalstu dažādajām tiesību tradīcijām, var būt svarīga nozīme, nodrošinot augsta līmeņa patērētāju aizsardzību. Pasākumi, kuru mērķis ir īstenot sabiedrības intereses jauno audiovizuālo mediju pakalpojumu nozarē, ir efektīvāki, ja tos veic ar pakalpojumu sniedzēju aktīvu atbalstu.
  Tā pašregulējums ir brīvprātīgas iniciatīvas veids, kas uzņēmējiem, sociālajiem partneriem, nevalstiskām organizācijām vai apvienībām dod pašiem iespēju pieņemt savām vajadzībām kopējas pamatnostādnes. Dalībvalstīm saskaņā ar to atšķirīgām tiesību tradīcijām būtu jāatzīst loma, kas var būt efektīvam pašregulējumam, papildinot tiesību aktus un esošos juridiskos un/vai administratīvos mehānismus, un tā noderīgo ieguldījumu šīs direktīvas mērķu sasniegšanā. Tomēr, lai arī pašregulējums varētu būt papildu metode, lai īstenotu šīs direktīvas atsevišķus noteikumus, tai tomēr nebūtu pilnībā jāaizstāj dalībvalstu likumdevēju pienākumi.
  Kopregulēšana tās minimālajā veidā rada juridisko saikni starp pašregulēšanu un valsts likumdevēju saskaņā ar dalībvalstu tiesību tradīcijām. Kopregulēšanai būtu jāatļauj dalībvalstu iespēja iejaukties tādā gadījumā, ja tās mērķi netiek sasniegti. Neskarot dalībvalstu oficiālos pienākumus attiecībā uz transponēšanu, šī direktīva sekmē dalībvalstis lietotu kopregulēšanas un pašregulēšanas lietošanu. Tas neuzliek dalībvalstīm pienākumu izveidot kopregulēšanas un/vai pašregulēšanas režīmus, nedz arī kavē vai apdraud pašreizējās kopregulēšanas vai pašregulēšanas iniciatīvas, kas jau ir izveidotas dalībvalstīs un darbojas efektīvi. |
| --- | --- |

36)

Komisijas Paziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei “Labāks regulējums izaugsmei un darbavietām Eiropas Savienībā” uzsvērta piemērotas reglamentējošās pieejas rūpīgas analīzes nepieciešamība, jo īpaši, lai noteiktu, vai tiesību akti ir lietderīgi attiecīgajā nozarē un problēmas risināšanā, vai arī jāņem vērā tādas alternatīvas kā kopregulējums vai pašregulējums. Turklāt pieredze rāda, ka gan kopregulēšanas, gan pašregulēšanas instrumentiem, kas īstenoti saskaņā ar dalībvalstu dažādajām tiesību tradīcijām, var būt svarīga nozīme, nodrošinot augsta līmeņa patērētāju aizsardzību. Pasākumi, kuru mērķis ir īstenot sabiedrības intereses jauno audiovizuālo mediju pakalpojumu nozarē, ir efektīvāki, ja tos veic ar pakalpojumu sniedzēju aktīvu atbalstu.

Tā pašregulējums ir brīvprātīgas iniciatīvas veids, kas uzņēmējiem, sociālajiem partneriem, nevalstiskām organizācijām vai apvienībām dod pašiem iespēju pieņemt savām vajadzībām kopējas pamatnostādnes. Dalībvalstīm saskaņā ar to atšķirīgām tiesību tradīcijām būtu jāatzīst loma, kas var būt efektīvam pašregulējumam, papildinot tiesību aktus un esošos juridiskos un/vai administratīvos mehānismus, un tā noderīgo ieguldījumu šīs direktīvas mērķu sasniegšanā. Tomēr, lai arī pašregulējums varētu būt papildu metode, lai īstenotu šīs direktīvas atsevišķus noteikumus, tai tomēr nebūtu pilnībā jāaizstāj dalībvalstu likumdevēju pienākumi.

Kopregulēšana tās minimālajā veidā rada juridisko saikni starp pašregulēšanu un valsts likumdevēju saskaņā ar dalībvalstu tiesību tradīcijām. Kopregulēšanai būtu jāatļauj dalībvalstu iespēja iejaukties tādā gadījumā, ja tās mērķi netiek sasniegti. Neskarot dalībvalstu oficiālos pienākumus attiecībā uz transponēšanu, šī direktīva sekmē dalībvalstis lietotu kopregulēšanas un pašregulēšanas lietošanu. Tas neuzliek dalībvalstīm pienākumu izveidot kopregulēšanas un/vai pašregulēšanas režīmus, nedz arī kavē vai apdraud pašreizējās kopregulēšanas vai pašregulēšanas iniciatīvas, kas jau ir izveidotas dalībvalstīs un darbojas efektīvi.

| 37) | “Mediju lietotājprasme” attiecas uz iemaņām, zināšanām un izpratni, kas patērētājam ļauj izmantot plašsaziņas līdzekļus efektīvi un droši. Cilvēki ar mediju lietotājprasmi spēj veikt pamatotu izvēli, izprast satura un pakalpojumu būtību un izmantot visu iespēju klāstu, ko piedāvā jaunās komunikāciju tehnoloģijas. Tādi cilvēki var labāk aizsargāt sevi un savas ģimenes no kaitīga vai aizvainojoša satura. Tādēļ būtu jāveicina mediju lietotājprasme visos sabiedrības slāņos un cieši jāseko progresam šajā jomā.
  Eiropas Parlamenta un Padomes Ieteikums (2006. gada 20. decembris) par nepilngadīgo personu un cilvēka cieņas aizsardzību un par tiesībām uz atbildi saistībā ar Eiropas audiovizuālo un tiešsaistes informācijas pakalpojumu nozares konkurētspēju (20) jau satur vairākus iespējamos pasākumus, ar ko veicināt mediju lietotājprasmi, piemēram, skolotāju un izglītības personāla nepārtraukta izglītošana, īpaša apmācība Interneta jomā, kas paredzēta bērniem, sākot no maza vecuma, tostarp stundas, kurās var piedalīties vecāki, vai arī valsts mēroga kampaņas, kas paredzētas pilsoņiem, iesaistot visus komunikāciju plašsaziņas līdzekļus, lai sniegtu informāciju par to, kā atbildīgi izmantot Internetu. |
| --- | --- |

37)

“Mediju lietotājprasme” attiecas uz iemaņām, zināšanām un izpratni, kas patērētājam ļauj izmantot plašsaziņas līdzekļus efektīvi un droši. Cilvēki ar mediju lietotājprasmi spēj veikt pamatotu izvēli, izprast satura un pakalpojumu būtību un izmantot visu iespēju klāstu, ko piedāvā jaunās komunikāciju tehnoloģijas. Tādi cilvēki var labāk aizsargāt sevi un savas ģimenes no kaitīga vai aizvainojoša satura. Tādēļ būtu jāveicina mediju lietotājprasme visos sabiedrības slāņos un cieši jāseko progresam šajā jomā.

Eiropas Parlamenta un Padomes Ieteikums (2006. gada 20. decembris) par nepilngadīgo personu un cilvēka cieņas aizsardzību un par tiesībām uz atbildi saistībā ar Eiropas audiovizuālo un tiešsaistes informācijas pakalpojumu nozares konkurētspēju (20) jau satur vairākus iespējamos pasākumus, ar ko veicināt mediju lietotājprasmi, piemēram, skolotāju un izglītības personāla nepārtraukta izglītošana, īpaša apmācība Interneta jomā, kas paredzēta bērniem, sākot no maza vecuma, tostarp stundas, kurās var piedalīties vecāki, vai arī valsts mēroga kampaņas, kas paredzētas pilsoņiem, iesaistot visus komunikāciju plašsaziņas līdzekļus, lai sniegtu informāciju par to, kā atbildīgi izmantot Internetu.

| 38) | Televīzijas apraides tiesības attiecībā uz pasākumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, raidorganizācijas var iegūt ekskluzīvi. Tomēr ir svarīgi veicināt plurālismu ar ziņu raidījumu veidošanu un raidījumu dažādību visā Eiropas Savienībā un ievērot principus, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. pantā. |
| --- | --- |

38)

Televīzijas apraides tiesības attiecībā uz pasākumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, raidorganizācijas var iegūt ekskluzīvi. Tomēr ir svarīgi veicināt plurālismu ar ziņu raidījumu veidošanu un raidījumu dažādību visā Eiropas Savienībā un ievērot principus, kas atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 11. pantā.

| 39) | Lai garantētu pamatbrīvību saņemt informāciju un nodrošināt, ka pilnīgi un pienācīgi tiek aizsargātas skatītāju intereses Eiropas Savienībā, tiem, kas izmanto ekskluzīvas televīzijas apraides tiesības attiecībā uz pasākumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, būtu jāpiešķir citām raidorganizācijām tiesības izmantot īsus izvilkumus vispārīgos ziņu raidījumos ar taisnīgiem, saprātīgiem un nediskriminējošiem nosacījumiem, ņemot vērā ekskluzīvās tiesības. Šādi nosacījumi būtu jāpaziņo savlaicīgi pirms pasākuma, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, lai dotu pārējiem pietiekami daudz laika izmantot šādas tiesības. Raidorganizācijai būtu jāspēj izmantot šādas tiesības ar starpnieka palīdzību, kurš darbojas īpaši tās interesēs, izmantojot šo iespēju atbilstīgi konkrētam gadījumam. Šādus īsus izvilkumus varētu izmantot jebkurš kanāls, tostarp sporta kanāli, lai veiktu ES mēroga apraidi, un tiem nevajadzētu pārsniegt deviņdesmit sekundes.
  Piekļuves tiesības, lai veiktu īsus izvilkumus, būtu jāpiemēro pārrobežu kārtā tikai tad, ja tas ir nepieciešams. Tādēļ raidorganizācijai vispirms būtu jāmēģina iegūt piekļuvi no raidorganizācijas, kas veic uzņēmējdarbību tajā pašā dalībvalstī un kurai ir ekskluzīvas tiesības attiecībā uz konkrēto pasākumu.
  Vispārēju ziņu raidījuma jēdzienam nebūtu jāattiecas uz īsu izvilkumu kompilāciju izmantojumu raidījumos, kas veltīti izklaidei.
  Izcelsmes valsts princips būtu jāpiemēro gan īsu izvilkumu piekļuvei, gan pārraidei. Pārrobežu situācijā tas nozīmē, ka secīgi būtu jāpiemēro dažādi tiesību akti. Pirmkārt, attiecībā uz piekļuvi īsiem izvilkumiem būtu jāpiemēro tās dalībvalsts tiesību akti, kurā raidorganizācija, kas nodrošina sākotnējo signālu (t.i., sniedz piekļuvi), veic uzņēmējdarbību. Tā parasti ir dalībvalsts, kurā notiek attiecīgais pasākums. Ja dalībvalsts ir izveidojusi līdzvērtīgu piekļuves sistēmu attiecīgajam pasākumam, šīs dalībvalsts tiesību akti būtu jāpiemēro jebkurā gadījumā. Otrkārt, īsu izvilkumu apraides gadījumā būtu jāpiemēro tās dalībvalsts tiesību akti, kurā veic uzņēmējdarbību raidorganizācija, kas pārraida īsos izvilkumus. |
| --- | --- |

39)

Lai garantētu pamatbrīvību saņemt informāciju un nodrošināt, ka pilnīgi un pienācīgi tiek aizsargātas skatītāju intereses Eiropas Savienībā, tiem, kas izmanto ekskluzīvas televīzijas apraides tiesības attiecībā uz pasākumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, būtu jāpiešķir citām raidorganizācijām tiesības izmantot īsus izvilkumus vispārīgos ziņu raidījumos ar taisnīgiem, saprātīgiem un nediskriminējošiem nosacījumiem, ņemot vērā ekskluzīvās tiesības. Šādi nosacījumi būtu jāpaziņo savlaicīgi pirms pasākuma, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, lai dotu pārējiem pietiekami daudz laika izmantot šādas tiesības. Raidorganizācijai būtu jāspēj izmantot šādas tiesības ar starpnieka palīdzību, kurš darbojas īpaši tās interesēs, izmantojot šo iespēju atbilstīgi konkrētam gadījumam. Šādus īsus izvilkumus varētu izmantot jebkurš kanāls, tostarp sporta kanāli, lai veiktu ES mēroga apraidi, un tiem nevajadzētu pārsniegt deviņdesmit sekundes.

Piekļuves tiesības, lai veiktu īsus izvilkumus, būtu jāpiemēro pārrobežu kārtā tikai tad, ja tas ir nepieciešams. Tādēļ raidorganizācijai vispirms būtu jāmēģina iegūt piekļuvi no raidorganizācijas, kas veic uzņēmējdarbību tajā pašā dalībvalstī un kurai ir ekskluzīvas tiesības attiecībā uz konkrēto pasākumu.

Vispārēju ziņu raidījuma jēdzienam nebūtu jāattiecas uz īsu izvilkumu kompilāciju izmantojumu raidījumos, kas veltīti izklaidei.

Izcelsmes valsts princips būtu jāpiemēro gan īsu izvilkumu piekļuvei, gan pārraidei. Pārrobežu situācijā tas nozīmē, ka secīgi būtu jāpiemēro dažādi tiesību akti. Pirmkārt, attiecībā uz piekļuvi īsiem izvilkumiem būtu jāpiemēro tās dalībvalsts tiesību akti, kurā raidorganizācija, kas nodrošina sākotnējo signālu (t.i., sniedz piekļuvi), veic uzņēmējdarbību. Tā parasti ir dalībvalsts, kurā notiek attiecīgais pasākums. Ja dalībvalsts ir izveidojusi līdzvērtīgu piekļuves sistēmu attiecīgajam pasākumam, šīs dalībvalsts tiesību akti būtu jāpiemēro jebkurā gadījumā. Otrkārt, īsu izvilkumu apraides gadījumā būtu jāpiemēro tās dalībvalsts tiesību akti, kurā veic uzņēmējdarbību raidorganizācija, kas pārraida īsos izvilkumus.

| 40) | Šīs direktīvas prasībām attiecībā uz pieeju pasākumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, īsu ziņu reportāžu nolūkā nebūtu jāskar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (21) un atbilstīgās starptautiskās konvencijas autortiesību un blakustiesību jomā. Dalībvalstīm būtu jāveicina piekļuve pasākumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, piešķirot piekļuvi raidorganizācijas signālam šīs direktīvas nozīmē. Tomēr tās var izvēlēties citus līdzvērtīgus līdzekļus šīs direktīvas nozīmē. Šāds līdzeklis, cita starpā, ir piekļuves piešķiršana minēto notikumu norises vietai pirms atļaujas piešķiršanas piekļūt signālam. Raidorganizācijām nevajadzētu liegt noslēgt sīkāk izstrādātus līgumus. |
| --- | --- |

40)

Šīs direktīvas prasībām attiecībā uz pieeju pasākumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, īsu ziņu reportāžu nolūkā nebūtu jāskar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/29/EK (2001. gada 22. maijs) par dažu autortiesību un blakustiesību aspektu saskaņošanu informācijas sabiedrībā (21) un atbilstīgās starptautiskās konvencijas autortiesību un blakustiesību jomā. Dalībvalstīm būtu jāveicina piekļuve pasākumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, piešķirot piekļuvi raidorganizācijas signālam šīs direktīvas nozīmē. Tomēr tās var izvēlēties citus līdzvērtīgus līdzekļus šīs direktīvas nozīmē. Šāds līdzeklis, cita starpā, ir piekļuves piešķiršana minēto notikumu norises vietai pirms atļaujas piešķiršanas piekļūt signālam. Raidorganizācijām nevajadzētu liegt noslēgt sīkāk izstrādātus līgumus.

| 41) | Būtu jānodrošina, ka mediju pakalpojumu sniedzēju piekoptā prakse ziņu raidījumus, kas sniegti televīzijas tiešraidē, pēc tiešraides piedāvāt formātā pēc pieprasījuma, ir joprojām iespējama, bez tādas individuāla raidījuma veidošanas, kurā izlaisti īsi izvilkumi. Šai iespējai vajadzētu būt pieejamai vienīgi attiecībā uz identisku televīzijas pārraidītu raidījumu piegādi pēc pieprasījuma, ko veic tas pats mediju pakalpojumu sniedzējs, tāpēc šo iespēju nevar izmantot, lai pakalpojumu pēc pieprasījuma jomā veidotu jaunus uzņēmējdarbības modeļus, kuru pamatā ir īsi izvilkumi. |
| --- | --- |

41)

Būtu jānodrošina, ka mediju pakalpojumu sniedzēju piekoptā prakse ziņu raidījumus, kas sniegti televīzijas tiešraidē, pēc tiešraides piedāvāt formātā pēc pieprasījuma, ir joprojām iespējama, bez tādas individuāla raidījuma veidošanas, kurā izlaisti īsi izvilkumi. Šai iespējai vajadzētu būt pieejamai vienīgi attiecībā uz identisku televīzijas pārraidītu raidījumu piegādi pēc pieprasījuma, ko veic tas pats mediju pakalpojumu sniedzējs, tāpēc šo iespēju nevar izmantot, lai pakalpojumu pēc pieprasījuma jomā veidotu jaunus uzņēmējdarbības modeļus, kuru pamatā ir īsi izvilkumi.

| 42) | Audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma atšķiras no televīzijas apraides ar to, kādas ir lietotāja izvēles un kontroles iespējas un kā šie pakalpojumi ietekmē sabiedrību (22). Ar to ir attaisnojama mazāk stingra regulējuma piemērošana audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma, uz kuriem attiecas tikai šīs direktīvas pamatnoteikumi. |
| --- | --- |

42)

Audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma atšķiras no televīzijas apraides ar to, kādas ir lietotāja izvēles un kontroles iespējas un kā šie pakalpojumi ietekmē sabiedrību (22). Ar to ir attaisnojama mazāk stingra regulējuma piemērošana audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma, uz kuriem attiecas tikai šīs direktīvas pamatnoteikumi.

| 43) | Ņemot vērā audiovizuālo mediju pakalpojumu īpašo būtību, jo īpaši šo pakalpojumu ietekmi uz cilvēku uzskatu veidošanu, lietotājiem ir būtiski precīzi zināt, kurš ir atbildīgs par šo pakalpojumu saturu. Tādēļ ir svarīgi, lai dalībvalstis nodrošinātu, ka lietotājiem jebkurā laikā ir vienkārša un tieša piekļuve informācijai par mediju pakalpojumu sniedzēju. Katrai dalībvalstij ir jānolemj par praktiskiem aspektiem attiecībā uz to, kā var sasniegt šo mērķi, neskarot nevienu citu Kopienas tiesību aktu attiecīgos noteikumus. |
| --- | --- |

43)

Ņemot vērā audiovizuālo mediju pakalpojumu īpašo būtību, jo īpaši šo pakalpojumu ietekmi uz cilvēku uzskatu veidošanu, lietotājiem ir būtiski precīzi zināt, kurš ir atbildīgs par šo pakalpojumu saturu. Tādēļ ir svarīgi, lai dalībvalstis nodrošinātu, ka lietotājiem jebkurā laikā ir vienkārša un tieša piekļuve informācijai par mediju pakalpojumu sniedzēju. Katrai dalībvalstij ir jānolemj par praktiskiem aspektiem attiecībā uz to, kā var sasniegt šo mērķi, neskarot nevienu citu Kopienas tiesību aktu attiecīgos noteikumus.

| 44) | Likumdevēji, mediju nozare un vecāki turpina bažīties par kaitīga satura pieejamību audiovizuālo mediju pakalpojumos. Būs arī jaunas problēmas, jo īpaši saistībā ar jauniem raidījumiem un jauniem produktiem. Tādēļ ir jāievieš noteikumi, lai aizsargātu nepilngadīgo fizisko, garīgo un morālo attīstību, kā arī cilvēka cieņu visos audiovizuālo mediju pakalpojumos, tostarp audiovizuālos komerciālajos paziņojumos. |
| --- | --- |

44)

Likumdevēji, mediju nozare un vecāki turpina bažīties par kaitīga satura pieejamību audiovizuālo mediju pakalpojumos. Būs arī jaunas problēmas, jo īpaši saistībā ar jauniem raidījumiem un jauniem produktiem. Tādēļ ir jāievieš noteikumi, lai aizsargātu nepilngadīgo fizisko, garīgo un morālo attīstību, kā arī cilvēka cieņu visos audiovizuālo mediju pakalpojumos, tostarp audiovizuālos komerciālajos paziņojumos.

| 45) | Nepilngadīgo fiziskās, garīgās un morālās attīstības un cilvēku cieņas aizsardzībai veiktie pasākumi būtu rūpīgi jāsaskaņo ar izteiksmes brīvības pamattiesībām, kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Šo pasākumu, piemēram, personiskās identifikācijas numuru (PIN kodu), filtrēšanas sistēmu vai marķēšanas, izmantošanas mērķim vajadzētu būt tādam, lai nodrošinātu atbilstīgu nepilngadīgo fiziskās, garīgās un morālās attīstības aizsardzības un cilvēka cieņas aizsardzības līmeni, jo īpaši attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma.
  Ieteikumā par nepilngadīgo personu un cilvēka cieņas aizsardzību un par tiesībām uz atbildi jau ir atzīta filtrēšanas sistēmu un marķēšanas nozīme, un tajā ir ietverti vairāki pasākumi iespējamajām darbībām nepilngadīgo labā, piemēram, sistemātiska lietotāju nodrošināšana ar efektīvu, atjaunojamu un vienkārši lietojamu filtrēšanas sistēmu brīdī, kad tie abonē pakalpojumus pie piekļuves sniedzēja vai abonē pakalpojumus, kas jo īpaši ir paredzēti bērniem un kurus uztverot darbojas automātiska filtrēšanas sistēma. |
| --- | --- |

45)

Nepilngadīgo fiziskās, garīgās un morālās attīstības un cilvēku cieņas aizsardzībai veiktie pasākumi būtu rūpīgi jāsaskaņo ar izteiksmes brīvības pamattiesībām, kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā. Šo pasākumu, piemēram, personiskās identifikācijas numuru (PIN kodu), filtrēšanas sistēmu vai marķēšanas, izmantošanas mērķim vajadzētu būt tādam, lai nodrošinātu atbilstīgu nepilngadīgo fiziskās, garīgās un morālās attīstības aizsardzības un cilvēka cieņas aizsardzības līmeni, jo īpaši attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma.

Ieteikumā par nepilngadīgo personu un cilvēka cieņas aizsardzību un par tiesībām uz atbildi jau ir atzīta filtrēšanas sistēmu un marķēšanas nozīme, un tajā ir ietverti vairāki pasākumi iespējamajām darbībām nepilngadīgo labā, piemēram, sistemātiska lietotāju nodrošināšana ar efektīvu, atjaunojamu un vienkārši lietojamu filtrēšanas sistēmu brīdī, kad tie abonē pakalpojumus pie piekļuves sniedzēja vai abonē pakalpojumus, kas jo īpaši ir paredzēti bērniem un kurus uztverot darbojas automātiska filtrēšanas sistēma.

| 46) | Uz mediju pakalpojumu sniedzējiem, kas atrodas dalībvalstu jurisdikcijā, jebkurā gadījumā būtu jāattiecas aizliegumam izplatīt bērnu pornogrāfiju saskaņā ar Padomes Pamatlēmumu 2004/68/TI (2003. gada 22. decembris) par bērnu seksuālas izmantošanas un bērnu pornogrāfijas apkarošanu (23). |
| --- | --- |

46)

Uz mediju pakalpojumu sniedzējiem, kas atrodas dalībvalstu jurisdikcijā, jebkurā gadījumā būtu jāattiecas aizliegumam izplatīt bērnu pornogrāfiju saskaņā ar Padomes Pamatlēmumu 2004/68/TI (2003. gada 22. decembris) par bērnu seksuālas izmantošanas un bērnu pornogrāfijas apkarošanu (23).

| 47) | Nevienā no šīs direktīvas ieviestajiem noteikumiem, kas attiecas uz nepilngadīgo fiziskās, garīgās un morālās attīstības un cilvēka cieņas aizsardzību, nav noteikti pieprasīts, lai minēto interešu aizsardzības pasākumi būtu jāīsteno, publiskām iestādēm veicot audiovizuālo mediju pakalpojumu iepriekšēju pārbaudi. |
| --- | --- |

47)

Nevienā no šīs direktīvas ieviestajiem noteikumiem, kas attiecas uz nepilngadīgo fiziskās, garīgās un morālās attīstības un cilvēka cieņas aizsardzību, nav noteikti pieprasīts, lai minēto interešu aizsardzības pasākumi būtu jāīsteno, publiskām iestādēm veicot audiovizuālo mediju pakalpojumu iepriekšēju pārbaudi.

| 48) | Audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma ir potenciāls daļēji aizstāt televīzijas apraidi. Attiecīgi, ja iespējams, tiem jāveicina Eiropas darbu veidošana un izplatīšana, tādējādi aktīvi veicinot kultūras daudzveidību. Šādu atbalstu Eiropas darbiem varētu nodrošināt, piemēram, ar minēto pakalpojumu sniedzēju finansiālu ieguldījumu Eiropas darbu ražošanā un tiesību iegūšanā, video pēc pieprasījuma pakalpojumu katalogos rezervējot obligātu daļu Eiropas darbiem vai pievilcīgi attēlojot Eiropas darbus elektroniskajos raidījumu aprakstos. Būs svarīgi regulāri pārbaudīt, kā audiovizuālo mediju pakalpojumos piemēro noteikumus attiecībā uz Eiropas darbu veicināšanu. Turklāt saskaņā ar šajā direktīvā minētajiem ziņojumiem dalībvalstis īpaši ņem vērā šādu pakalpojumu sniedzēju finansiālo ieguldījumu Eiropas darbu ražošanā un tiesību iegūšanā, Eiropas darbu daļu audiovizuālo mediju pakalpojumu katalogā, kā arī to, kā lietotāji faktiski izmanto šādu pakalpojumu sniedzēju piedāvātos Eiropas darbus. |
| --- | --- |

48)

Audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma ir potenciāls daļēji aizstāt televīzijas apraidi. Attiecīgi, ja iespējams, tiem jāveicina Eiropas darbu veidošana un izplatīšana, tādējādi aktīvi veicinot kultūras daudzveidību. Šādu atbalstu Eiropas darbiem varētu nodrošināt, piemēram, ar minēto pakalpojumu sniedzēju finansiālu ieguldījumu Eiropas darbu ražošanā un tiesību iegūšanā, video pēc pieprasījuma pakalpojumu katalogos rezervējot obligātu daļu Eiropas darbiem vai pievilcīgi attēlojot Eiropas darbus elektroniskajos raidījumu aprakstos. Būs svarīgi regulāri pārbaudīt, kā audiovizuālo mediju pakalpojumos piemēro noteikumus attiecībā uz Eiropas darbu veicināšanu. Turklāt saskaņā ar šajā direktīvā minētajiem ziņojumiem dalībvalstis īpaši ņem vērā šādu pakalpojumu sniedzēju finansiālo ieguldījumu Eiropas darbu ražošanā un tiesību iegūšanā, Eiropas darbu daļu audiovizuālo mediju pakalpojumu katalogā, kā arī to, kā lietotāji faktiski izmanto šādu pakalpojumu sniedzēju piedāvātos Eiropas darbus.

| 49) | Definējot “no raidorganizācijām neatkarīgus producentus”, kā minēts Direktīvas 89/552/EEK 5. pantā, dalībvalstīm vajadzētu atbilstīgi ņemt vērā tādus kritērijus kā īpašumtiesības ražotājfirmā un to raidījumu apjoms, kas sniegti vienai un tai pašai raidorganizācijai, kā arī sekundāro tiesību īpašumtiesības. |
| --- | --- |

49)

Definējot “no raidorganizācijām neatkarīgus producentus”, kā minēts Direktīvas 89/552/EEK 5. pantā, dalībvalstīm vajadzētu atbilstīgi ņemt vērā tādus kritērijus kā īpašumtiesības ražotājfirmā un to raidījumu apjoms, kas sniegti vienai un tai pašai raidorganizācijai, kā arī sekundāro tiesību īpašumtiesības.

| 50) | Īstenojot Direktīvas 89/552/EEK 4. panta noteikumus, dalībvalstīm būtu jāveicina tas, lai raidorganizācijas iekļautu atbilstīgu daļu Eiropas kopražojuma darbu vai Eiropas darbu, kuru izcelsme nav vietēja. |
| --- | --- |

50)

Īstenojot Direktīvas 89/552/EEK 4. panta noteikumus, dalībvalstīm būtu jāveicina tas, lai raidorganizācijas iekļautu atbilstīgu daļu Eiropas kopražojuma darbu vai Eiropas darbu, kuru izcelsme nav vietēja.

| 51) | Ir svarīgi nodrošināt, ka kinematogrāfiskos darbus pārraida laikos, kas ir saskaņoti starp tiesību īpašniekiem un mediju pakalpojumu sniedzējiem. |
| --- | --- |

51)

Ir svarīgi nodrošināt, ka kinematogrāfiskos darbus pārraida laikos, kas ir saskaņoti starp tiesību īpašniekiem un mediju pakalpojumu sniedzējiem.

| 52) | Audiovizuālo mediju pakalpojumu pēc pieprasījuma pieejamība palielina patērētāju izvēli. Tādēļ nav nedz pamatoti, nedz arī saprātīgi no tehniskā viedokļa ieviest sīki izstrādātus noteikumus, lai reglamentētu audiovizuālus komerciālus paziņojumus attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma. Tomēr visiem audiovizuāliem komerciālajiem paziņojumiem būtu jāatbilst ne tikai identifikācijas noteikumiem, bet arī kvalitatīvo noteikumu pamatnosacījumiem, lai skaidri atbilstu sabiedriskās kārtības mērķiem. |
| --- | --- |

52)

Audiovizuālo mediju pakalpojumu pēc pieprasījuma pieejamība palielina patērētāju izvēli. Tādēļ nav nedz pamatoti, nedz arī saprātīgi no tehniskā viedokļa ieviest sīki izstrādātus noteikumus, lai reglamentētu audiovizuālus komerciālus paziņojumus attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma. Tomēr visiem audiovizuāliem komerciālajiem paziņojumiem būtu jāatbilst ne tikai identifikācijas noteikumiem, bet arī kvalitatīvo noteikumu pamatnosacījumiem, lai skaidri atbilstu sabiedriskās kārtības mērķiem.

| 53) | Tiesības uz atbildi ir atbilstīgs tiesiskās aizsardzības līdzeklis televīzijas apraides jomā un to varētu piemērot arī tiešsaistes videi. Ieteikumā par nepilngadīgo personu un cilvēka cieņas aizsardzību un par tiesībām uz atbildi jau ir iekļautas piemērotas pamatnostādnes, lai īstenotu pasākumus valsts tiesību jomā vai praksē, ar kuriem pietiekami varētu nodrošināt tiesības uz atbildi vai vienlīdz iedarbīgus aizsardzības līdzekļus saistībā ar tiešsaistes mediju jomu. |
| --- | --- |

53)

Tiesības uz atbildi ir atbilstīgs tiesiskās aizsardzības līdzeklis televīzijas apraides jomā un to varētu piemērot arī tiešsaistes videi. Ieteikumā par nepilngadīgo personu un cilvēka cieņas aizsardzību un par tiesībām uz atbildi jau ir iekļautas piemērotas pamatnostādnes, lai īstenotu pasākumus valsts tiesību jomā vai praksē, ar kuriem pietiekami varētu nodrošināt tiesības uz atbildi vai vienlīdz iedarbīgus aizsardzības līdzekļus saistībā ar tiešsaistes mediju jomu.

| 54) | Kā atzinusi Komisija skaidrojošajā paziņojumā par atsevišķiem reklāmas noteikumu aspektiem direktīvā par televīziju bez robežām (24), jaunu reklāmas paņēmienu attīstība un jauninājumi tirgzinībās ir radījuši jaunas efektīvas iespējas audiovizuāliem komerciāliem paziņojumiem tradicionālajos apraides pakalpojumos, potenciāli veicinot labāku konkurenci līdzvērtīgos apstākļos ar novatoriskiem pakalpojumiem pēc pieprasījuma. |
| --- | --- |

54)

Kā atzinusi Komisija skaidrojošajā paziņojumā par atsevišķiem reklāmas noteikumu aspektiem direktīvā par televīziju bez robežām (24), jaunu reklāmas paņēmienu attīstība un jauninājumi tirgzinībās ir radījuši jaunas efektīvas iespējas audiovizuāliem komerciāliem paziņojumiem tradicionālajos apraides pakalpojumos, potenciāli veicinot labāku konkurenci līdzvērtīgos apstākļos ar novatoriskiem pakalpojumiem pēc pieprasījuma.

| 55) | Komerciālā un tehnoloģiju attīstība sniedz lietotājiem lielāku izvēli un atbildību, izmantojot audiovizuālo mediju pakalpojumus. Lai saglabātu samērību ar vispārējas nozīmes mērķiem, regulējumā būtu jāpieļauj noteikta elastības pakāpe attiecībā uz televīzijas apraidi. Atdalīšanas princips būtu jāattiecina tikai uz televīzijas reklāmu un televeikalu, produktu izvietošana būtu jāatļauj noteiktos apstākļos, ja vien dalībvalsts nav nolēmusi citādi
  ,
  un būtu jāatceļ daži kvantitatīvi ierobežojumi. Tomēr, ja produkti tiek izvietoti slēptā veidā, to izvietošana būtu jāaizliedz. Atdalīšanas princips nedrīkst aizkavēt jaunu reklāmas paņēmienu izmantošanu. |
| --- | --- |

55)

Komerciālā un tehnoloģiju attīstība sniedz lietotājiem lielāku izvēli un atbildību, izmantojot audiovizuālo mediju pakalpojumus. Lai saglabātu samērību ar vispārējas nozīmes mērķiem, regulējumā būtu jāpieļauj noteikta elastības pakāpe attiecībā uz televīzijas apraidi. Atdalīšanas princips būtu jāattiecina tikai uz televīzijas reklāmu un televeikalu, produktu izvietošana būtu jāatļauj noteiktos apstākļos, ja vien dalībvalsts nav nolēmusi citādi
  ,
  un būtu jāatceļ daži kvantitatīvi ierobežojumi. Tomēr, ja produkti tiek izvietoti slēptā veidā, to izvietošana būtu jāaizliedz. Atdalīšanas princips nedrīkst aizkavēt jaunu reklāmas paņēmienu izmantošanu.

| 56) | Neatkarīgi no prakses, uz ko attiecas šī direktīva, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem (25), piemēro attiecībā uz tādu negodīgu komercpraksi kā maldināšana un agresīva darbība, kas sastopama audiovizuālo mediju pakalpojumos. Turklāt, tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/33/EK (2003. gada 26. maijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu reklāmu un ar to saistīto sponsordarbību (26), ar kuru aizliedz cigarešu un citu tabakas izstrādājumu reklāmu un sponsorēšanu drukātajos plašsaziņas līdzekļos, informācijas sabiedrības pakalpojumos un radio apraidē, neskar Direktīvu 89/552/EEK, ņemot vērā audiovizuālo mediju pakalpojumu raksturīgās īpašības, saistība starp Direktīvu 2003/33/EK un Direktīvu 89/552/EEK pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā būtu jāsaglabā neskarta. 88. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (27), ar kuru aizliedz reklamēt noteiktas zāles plašākai sabiedrībai, piemēro, neskarot Direktīvas 89/552/EEK 14. pantu, kā norādīts minētā panta 5. punktā. Saistība starp Direktīvu 2001/83/EK un Direktīvu 89/552/EEK pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā būtu jāsaglabā neskarta. Turklāt šai direktīvai nebūtu jāskar Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1924/2006 (2006. gada 20. decembris) par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (28). |
| --- | --- |

56)

Neatkarīgi no prakses, uz ko attiecas šī direktīva, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/29/EK (2005. gada 11. maijs), kas attiecas uz uzņēmēju negodīgu komercpraksi iekšējā tirgū attiecībā pret patērētājiem (25), piemēro attiecībā uz tādu negodīgu komercpraksi kā maldināšana un agresīva darbība, kas sastopama audiovizuālo mediju pakalpojumos. Turklāt, tā kā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/33/EK (2003. gada 26. maijs) par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz tabakas izstrādājumu reklāmu un ar to saistīto sponsordarbību (26), ar kuru aizliedz cigarešu un citu tabakas izstrādājumu reklāmu un sponsorēšanu drukātajos plašsaziņas līdzekļos, informācijas sabiedrības pakalpojumos un radio apraidē, neskar Direktīvu 89/552/EEK, ņemot vērā audiovizuālo mediju pakalpojumu raksturīgās īpašības, saistība starp Direktīvu 2003/33/EK un Direktīvu 89/552/EEK pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā būtu jāsaglabā neskarta. 88. panta 1. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/83/EK (2001. gada 6. novembris) par Kopienas kodeksu, kas attiecas uz cilvēkiem paredzētām zālēm (27), ar kuru aizliedz reklamēt noteiktas zāles plašākai sabiedrībai, piemēro, neskarot Direktīvas 89/552/EEK 14. pantu, kā norādīts minētā panta 5. punktā. Saistība starp Direktīvu 2001/83/EK un Direktīvu 89/552/EEK pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā būtu jāsaglabā neskarta. Turklāt šai direktīvai nebūtu jāskar Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1924/2006 (2006. gada 20. decembris) par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (28).

| 57) | Ņemot vērā to, ka arvien palielinās skatītāju iespējas izvairīties no reklāmas, izmantojot jaunas tehnoloģijas, piemēram, ciparu videoierakstu iekārtas, kā arī pieaugošo izvēli kanālu ziņā, vairs nav pamatoti ieviest sīki izstrādātu regulējumu attiecībā uz reklāmas ievietošanu nolūkā aizsargāt skatītājus. Lai gan ar šo direktīvu netiek palielināts pieļaujamais reklāmas daudzums stundā, raidorganizācijām ir dota rīcības elastība attiecībā uz reklāmas ievietošanu, ja tas pārmērīgi neietekmē raidījumu viengabalainību. |
| --- | --- |

57)

Ņemot vērā to, ka arvien palielinās skatītāju iespējas izvairīties no reklāmas, izmantojot jaunas tehnoloģijas, piemēram, ciparu videoierakstu iekārtas, kā arī pieaugošo izvēli kanālu ziņā, vairs nav pamatoti ieviest sīki izstrādātu regulējumu attiecībā uz reklāmas ievietošanu nolūkā aizsargāt skatītājus. Lai gan ar šo direktīvu netiek palielināts pieļaujamais reklāmas daudzums stundā, raidorganizācijām ir dota rīcības elastība attiecībā uz reklāmas ievietošanu, ja tas pārmērīgi neietekmē raidījumu viengabalainību.

| 58) | Direktīva ir paredzēta, lai nodrošinātu Eiropas televīzijas specifiskās īpatnības, saskaņā ar ko reklāmu vislabāk iekļauj starp raidījumiem, un tādējādi ierobežo to, ka tiek pārtraukta kinematogrāfisko darbu un televīzijas filmu, kā arī dažu tādu raidījumu kategoriju pārraidīšana, kurās vēl aizvien nepieciešama īpaša aizsardzība. |
| --- | --- |

58)

Direktīva ir paredzēta, lai nodrošinātu Eiropas televīzijas specifiskās īpatnības, saskaņā ar ko reklāmu vislabāk iekļauj starp raidījumiem, un tādējādi ierobežo to, ka tiek pārtraukta kinematogrāfisko darbu un televīzijas filmu, kā arī dažu tādu raidījumu kategoriju pārraidīšana, kurās vēl aizvien nepieciešama īpaša aizsardzība.

| 59) | Televīzijas reklāmas apjoma ierobežojums vienā dienā pārsvarā bija teorētisks. Apjoma ierobežojums vienā stundā ir svarīgāks, jo tas attiecas arī uz visizdevīgākajiem raidlaikiem. Tādēļ būtu jāatceļ dienas ierobežojums, saglabājot stundu ierobežojumu attiecībā uz televīzijas reklāmu un televeikalu. Laika ierobežojumi attiecībā uz televeikaliem reklāmas kanālos vairs neliekas pamatoti, ņemot vērā patērētāju pieaugušo izvēli. Tomēr ierobežojums — 20 % televīzijas reklāmas un televeikala apjoma vienā stundā arvien paliek spēkā. Televīzijas reklāmas jēdzienu būtu jāizprot kā televīzijas reklāma Direktīvas 89/552/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu, 1. panta i) punkta nozīmē tad, ja tas nepārsniedz divpadsmit minūtes. |
| --- | --- |

59)

Televīzijas reklāmas apjoma ierobežojums vienā dienā pārsvarā bija teorētisks. Apjoma ierobežojums vienā stundā ir svarīgāks, jo tas attiecas arī uz visizdevīgākajiem raidlaikiem. Tādēļ būtu jāatceļ dienas ierobežojums, saglabājot stundu ierobežojumu attiecībā uz televīzijas reklāmu un televeikalu. Laika ierobežojumi attiecībā uz televeikaliem reklāmas kanālos vairs neliekas pamatoti, ņemot vērā patērētāju pieaugušo izvēli. Tomēr ierobežojums — 20 % televīzijas reklāmas un televeikala apjoma vienā stundā arvien paliek spēkā. Televīzijas reklāmas jēdzienu būtu jāizprot kā televīzijas reklāma Direktīvas 89/552/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu, 1. panta i) punkta nozīmē tad, ja tas nepārsniedz divpadsmit minūtes.

| 60) | Slēpts audiovizuāls komerciāls paziņojums ir ar šo direktīvu aizliegta prakse, jo tas negatīvi ietekmē patērētājus. Slēptu audiovizuālu komerciālu paziņojumu aizliegums neattiecas uz likumīgu produktu izvietošanu atbilstīgi šai direktīvai, ja skatītājs ir adekvāti informēts par produktu izvietošanas esamību. To var darīt, norādot uz to, ka produktu izvietošana notiek konkrētā raidījumā, piemēram, izmantojot neitrālu logotipu. |
| --- | --- |

60)

Slēpts audiovizuāls komerciāls paziņojums ir ar šo direktīvu aizliegta prakse, jo tas negatīvi ietekmē patērētājus. Slēptu audiovizuālu komerciālu paziņojumu aizliegums neattiecas uz likumīgu produktu izvietošanu atbilstīgi šai direktīvai, ja skatītājs ir adekvāti informēts par produktu izvietošanas esamību. To var darīt, norādot uz to, ka produktu izvietošana notiek konkrētā raidījumā, piemēram, izmantojot neitrālu logotipu.

| 61) | Produktu izvietošanu izmanto kinematogrāfiskos darbos un audiovizuālajos darbos, kas veidoti televīzijai, bet dalībvalstis šo praksi regulē atšķirīgi. Lai nodrošinātu vienlīdzīgus apstākļus un tādējādi palielinātu Eiropas mediju nozares konkurētspēju, ir jāpielāgo noteikumi attiecībā uz produktu izvietošanu. Šajā direktīvā iekļautajai produktu izvietošanas definīcijai būtu jāattiecas uz jebkuru audiovizuāla komerciālā paziņojuma veidu, kurā iekļauta atsauce uz produktu, pakalpojumu vai to preču zīmi, parādot to raidījumā, par samaksu vai līdzīgu atlīdzību. Preču vai pakalpojumu nodrošināšanu bez maksas, piemēram, piešķirot ražotāju aksesuārus vai balvas, būtu jāuzskata par produktu izvietošanu vienīgi tad, ja attiecīgajām precēm vai pakalpojumiem ir ievērojama vērtība. Uz produkta izvietošanu attiecināmi tie paši kvalitatīvie noteikumi un ierobežojumi, kas piemērojami attiecībā uz audiovizuālu komerciālu paziņojumu. Izšķirošais kritērijs, ar kura palīdzību atšķir sponsorēšanu no produktu izvietošanas, ir tas, ka produktu izvietošanā atsauce uz produktu ir iestrādāta raidījuma darbībā un tādēļ definīcijā Direktīvas 89/552/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu, 1. panta m) punktā ir lietots vārds “raidījumā” lokatīva locījumā. Turpretī atsauci uz sponsoru var parādīt programmas laikā, bet tā nav integrēta sižetā. |
| --- | --- |

61)

Produktu izvietošanu izmanto kinematogrāfiskos darbos un audiovizuālajos darbos, kas veidoti televīzijai, bet dalībvalstis šo praksi regulē atšķirīgi. Lai nodrošinātu vienlīdzīgus apstākļus un tādējādi palielinātu Eiropas mediju nozares konkurētspēju, ir jāpielāgo noteikumi attiecībā uz produktu izvietošanu. Šajā direktīvā iekļautajai produktu izvietošanas definīcijai būtu jāattiecas uz jebkuru audiovizuāla komerciālā paziņojuma veidu, kurā iekļauta atsauce uz produktu, pakalpojumu vai to preču zīmi, parādot to raidījumā, par samaksu vai līdzīgu atlīdzību. Preču vai pakalpojumu nodrošināšanu bez maksas, piemēram, piešķirot ražotāju aksesuārus vai balvas, būtu jāuzskata par produktu izvietošanu vienīgi tad, ja attiecīgajām precēm vai pakalpojumiem ir ievērojama vērtība. Uz produkta izvietošanu attiecināmi tie paši kvalitatīvie noteikumi un ierobežojumi, kas piemērojami attiecībā uz audiovizuālu komerciālu paziņojumu. Izšķirošais kritērijs, ar kura palīdzību atšķir sponsorēšanu no produktu izvietošanas, ir tas, ka produktu izvietošanā atsauce uz produktu ir iestrādāta raidījuma darbībā un tādēļ definīcijā Direktīvas 89/552/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu, 1. panta m) punktā ir lietots vārds “raidījumā” lokatīva locījumā. Turpretī atsauci uz sponsoru var parādīt programmas laikā, bet tā nav integrēta sižetā.

| 62) | Principā produktu izvietošana būtu jāaizliedz. Tomēr attiecībā uz dažiem raidījumu veidiem ir pieļaujamas atkāpes, pamatojoties uz atļautās izvietošanas sarakstu. Dalībvalstīm vajadzētu būt tiesībām pilnībā vai daļēji atteikties no šīs atkāpēm, piemēram, atļaujot produktu izvietošanu vienīgi raidījumos, kas nav ekskluzīvi ražoti minētajā dalībvalstī. |
| --- | --- |

62)

Principā produktu izvietošana būtu jāaizliedz. Tomēr attiecībā uz dažiem raidījumu veidiem ir pieļaujamas atkāpes, pamatojoties uz atļautās izvietošanas sarakstu. Dalībvalstīm vajadzētu būt tiesībām pilnībā vai daļēji atteikties no šīs atkāpēm, piemēram, atļaujot produktu izvietošanu vienīgi raidījumos, kas nav ekskluzīvi ražoti minētajā dalībvalstī.

| 63) | Turklāt sponsorēšanai un produktu izvietošanai vajadzētu būt aizliegtai, ja tā ietekmē raidījumu saturu tā, ka ir skarta mediju pakalpojumu sniedzēja atbildība un redakcionālā neatkarība. Tas attiecas uz tematisko produktu izvietošanu. |
| --- | --- |

63)

Turklāt sponsorēšanai un produktu izvietošanai vajadzētu būt aizliegtai, ja tā ietekmē raidījumu saturu tā, ka ir skarta mediju pakalpojumu sniedzēja atbildība un redakcionālā neatkarība. Tas attiecas uz tematisko produktu izvietošanu.

| 64) | Tiesības cilvēkiem ar īpašām vajadzībām un gados veciem cilvēkiem piedalīties un integrēties Kopienas sociālajā un kultūras dzīvē ir nedalāmi saistītas ar pieejamu audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu. Veidi, kā nodrošināt pieejamību, ietver, bet ne tikai, žestu valodu, subtitrus, akustiskus aprakstus un viegli saprotamu izvēlnes vadību. |
| --- | --- |

64)

Tiesības cilvēkiem ar īpašām vajadzībām un gados veciem cilvēkiem piedalīties un integrēties Kopienas sociālajā un kultūras dzīvē ir nedalāmi saistītas ar pieejamu audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu. Veidi, kā nodrošināt pieejamību, ietver, bet ne tikai, žestu valodu, subtitrus, akustiskus aprakstus un viegli saprotamu izvēlnes vadību.

| 65) | Saskaņā ar pienākumiem, kas dalībvalstīm noteikti Līgumā, tās ir atbildīgas par šīs direktīvas transponēšanu un efektīvu īstenošanu. Tās var brīvi izvēlēties atbilstīgus instrumentus saskaņā ar to tiesiskajām tradīcijām un izveidotajām struktūrām un jo īpaši izvēlēties kompetento neatkarīgo regulējošo struktūru formu, lai tās varētu veikt savu darbu saistībā ar šīs direktīvas īstenošanu taisnīgi un pārskatāmi. Konkrētāk, dalībvalstu izvēlētajiem instrumentiem vajadzētu veicināt mediju plurālismu. |
| --- | --- |

65)

Saskaņā ar pienākumiem, kas dalībvalstīm noteikti Līgumā, tās ir atbildīgas par šīs direktīvas transponēšanu un efektīvu īstenošanu. Tās var brīvi izvēlēties atbilstīgus instrumentus saskaņā ar to tiesiskajām tradīcijām un izveidotajām struktūrām un jo īpaši izvēlēties kompetento neatkarīgo regulējošo struktūru formu, lai tās varētu veikt savu darbu saistībā ar šīs direktīvas īstenošanu taisnīgi un pārskatāmi. Konkrētāk, dalībvalstu izvēlētajiem instrumentiem vajadzētu veicināt mediju plurālismu.

| 66) | Ir vajadzīga cieša dalībvalstu kompetento regulējošo struktūru un Komisijas sadarbība, lai nodrošinātu pareizu šīs direktīvas piemērošanu. Tāpat jo īpaši svarīga ir dalībvalstu un dalībvalstu regulējošo struktūru sadarbība saistībā ar ietekmi, ko raidorganizācijas, kas veic uzņēmējdarbību vienā dalībvalstī, varētu radīt citā dalībvalstī. Ja valsts tiesību aktos ir paredzētas licencēšanas procedūras un ja ir iesaistīta vairāk kā viena dalībvalsts, ir vēlams, lai attiecīgās struktūras savā starpā sazinātos, pirms izsniedz šādu licenci. Šai sadarbībai būtu jāattiecas uz visām jomām, kuras koordinē ar Direktīvu 89/552/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu, un jo īpaši tās 2., 2.a un 3. pantu. |
| --- | --- |

66)

Ir vajadzīga cieša dalībvalstu kompetento regulējošo struktūru un Komisijas sadarbība, lai nodrošinātu pareizu šīs direktīvas piemērošanu. Tāpat jo īpaši svarīga ir dalībvalstu un dalībvalstu regulējošo struktūru sadarbība saistībā ar ietekmi, ko raidorganizācijas, kas veic uzņēmējdarbību vienā dalībvalstī, varētu radīt citā dalībvalstī. Ja valsts tiesību aktos ir paredzētas licencēšanas procedūras un ja ir iesaistīta vairāk kā viena dalībvalsts, ir vēlams, lai attiecīgās struktūras savā starpā sazinātos, pirms izsniedz šādu licenci. Šai sadarbībai būtu jāattiecas uz visām jomām, kuras koordinē ar Direktīvu 89/552/EEK, kas grozīta ar šo direktīvu, un jo īpaši tās 2., 2.a un 3. pantu.

| 67) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus — proti, radīt telpu bez iekšējām robežām attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem, vienlaicīgi nodrošinot augstu aizsardzības līmeni attiecībā uz vispārējas intereses mērķiem, jo īpaši saistībā ar nepilngadīgo aizsardzību un cilvēka cieņas aizsardzību, kā arī veicinot tiesības cilvēkiem ar īpašām vajadzībām — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka šīs direktīvas mēroga un iedarbības dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. |
| --- | --- |

67)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus — proti, radīt telpu bez iekšējām robežām attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem, vienlaicīgi nodrošinot augstu aizsardzības līmeni attiecībā uz vispārējas intereses mērķiem, jo īpaši saistībā ar nepilngadīgo aizsardzību un cilvēka cieņas aizsardzību, kā arī veicinot tiesības cilvēkiem ar īpašām vajadzībām — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka šīs direktīvas mēroga un iedarbības dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

| 68) | Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (29) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kur pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas, |
| --- | --- |

68)

Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (29) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kur pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt tās publiski pieejamas,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Direktīvu 89/552/EEK groza šādi:

| 1) | nosaukumu aizstāj ar šādu tekstu: |
| --- | --- |

1)

nosaukumu aizstāj ar šādu tekstu:

| 2) | direktīvas 1. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “1. pants
  Šajā direktīvā:






  a) | “audiovizuālo mediju pakalpojums” ir:






  — | pakalpojums atbilstīgi Līguma 49. un 50. pantam, uz kuru attiecināma mediju pakalpojumu sniedzēja redakcionāla atbildība un kura galvenais nolūks ir nodrošināt plašākai sabiedrībai raidījumus, lai to informētu, izklaidētu vai izglītotu, izmantojot elektronisko komunikāciju tīklus Direktīvas 2002/21/EK 2. panta a) punkta nozīmē. Šādi audiovizuālo mediju pakalpojumi ir vai nu televīzijas apraide, kā definēts šā panta e) punktā, vai arī audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma, kā definēts šā panta g) punktā;
  un/vai |
| --- | --- | --- | --- |

2)

direktīvas 1. pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“1. pants

Šajā direktīvā:

a)

“audiovizuālo mediju pakalpojums” ir:

—

pakalpojums atbilstīgi Līguma 49. un 50. pantam, uz kuru attiecināma mediju pakalpojumu sniedzēja redakcionāla atbildība un kura galvenais nolūks ir nodrošināt plašākai sabiedrībai raidījumus, lai to informētu, izklaidētu vai izglītotu, izmantojot elektronisko komunikāciju tīklus Direktīvas 2002/21/EK 2. panta a) punkta nozīmē. Šādi audiovizuālo mediju pakalpojumi ir vai nu televīzijas apraide, kā definēts šā panta e) punktā, vai arī audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma, kā definēts šā panta g) punktā;

un/vai

| — | audiovizuāls komerciāls paziņojums; |
| --- | --- |

—

audiovizuāls komerciāls paziņojums;

| b) | “raidījums” ir kustīgu attēlu kopums ar skaņu vai bez tās, kas veido atsevišķu vienību programmā vai katalogā, kuru izveido mediju pakalpojumu sniedzējs un kura forma un saturs ir pielīdzināmi televīzijas apraides formai un saturam. Raidījumi ir, piemēram, pilnmetrāžas filmas, sporta pasākumi, situāciju komēdijas, dokumentālās filmas, bērniem paredzēti raidījumi un oriģinālfilmas; |
| --- | --- |

b)

“raidījums” ir kustīgu attēlu kopums ar skaņu vai bez tās, kas veido atsevišķu vienību programmā vai katalogā, kuru izveido mediju pakalpojumu sniedzējs un kura forma un saturs ir pielīdzināmi televīzijas apraides formai un saturam. Raidījumi ir, piemēram, pilnmetrāžas filmas, sporta pasākumi, situāciju komēdijas, dokumentālās filmas, bērniem paredzēti raidījumi un oriģinālfilmas;

| c) | “redakcionāla atbildība” ir efektīva kontrole gan attiecībā uz raidījumu izvēli, gan uz to organizāciju, kuru nodrošina vai nu hronoloģisku raidījumu programmu televīzijas pārraižu gadījumā, vai arī katalogā, ja tie ir audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma. Redakcionāla atbildība ne vienmēr ietver juridisku atbildību saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kas attiecas uz saturu vai sniegtajiem pakalpojumiem; |
| --- | --- |

c)

“redakcionāla atbildība” ir efektīva kontrole gan attiecībā uz raidījumu izvēli, gan uz to organizāciju, kuru nodrošina vai nu hronoloģisku raidījumu programmu televīzijas pārraižu gadījumā, vai arī katalogā, ja tie ir audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma. Redakcionāla atbildība ne vienmēr ietver juridisku atbildību saskaņā ar valsts tiesību aktiem, kas attiecas uz saturu vai sniegtajiem pakalpojumiem;

| d) | “mediju pakalpojumu sniedzējs” ir fiziska vai juridiska persona, kurai ir redakcionāla atbildība par audiovizuālo mediju pakalpojuma audiovizuālā satura izvēli un kura nosaka veidu, kādā tas tiek organizēts; |
| --- | --- |

d)

“mediju pakalpojumu sniedzējs” ir fiziska vai juridiska persona, kurai ir redakcionāla atbildība par audiovizuālo mediju pakalpojuma audiovizuālā satura izvēli un kura nosaka veidu, kādā tas tiek organizēts;

| e) | “televīzijas apraide” (t.i., lineārs audiovizuālo mediju pakalpojums) ir audiovizuālo mediju pakalpojums, ko sniedz mediju pakalpojumu sniedzējs raidījumu vienlaicīgai skatīšanai, pamatojoties uz raidījumu programmu; |
| --- | --- |

e)

“televīzijas apraide” (t.i., lineārs audiovizuālo mediju pakalpojums) ir audiovizuālo mediju pakalpojums, ko sniedz mediju pakalpojumu sniedzējs raidījumu vienlaicīgai skatīšanai, pamatojoties uz raidījumu programmu;

| f) | “raidorganizācija” ir mediju pakalopjumu sniedzējs, kas sniedz televīzijas apraidi; |
| --- | --- |

f)

“raidorganizācija” ir mediju pakalopjumu sniedzējs, kas sniedz televīzijas apraidi;

| g) | “audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma” (t.i., nelineārs audiovizuālo mediju pakalpojums) ir audiovizuālo mediju pakalpojumi, ko sniedz mediju pakalpojumu sniedzējs raidījumu skatīšanai brīdī, ko izvēlējies lietotājs un pēc lietotāja individuāla lūguma, pamatojoties uz mediju pakalpojuma sniedzēja piedāvātu raidījumu katalogu; |
| --- | --- |

g)

“audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma” (t.i., nelineārs audiovizuālo mediju pakalpojums) ir audiovizuālo mediju pakalpojumi, ko sniedz mediju pakalpojumu sniedzējs raidījumu skatīšanai brīdī, ko izvēlējies lietotājs un pēc lietotāja individuāla lūguma, pamatojoties uz mediju pakalpojuma sniedzēja piedāvātu raidījumu katalogu;

| h) | “audiovizuāls komerciālais paziņojums” ir attēli ar skaņu vai bez tās, kas ir paredzēti, lai tieši vai netieši reklamētu fiziskas vai juridiskas personas, kas veic saimniecisko darbību, preces, pakalpojumus vai tēlu. Šādi attēli pavada raidījumu vai ir iekļauti raidījumā par samaksu vai līdzīgu atlīdzību, vai pašreklāmas nolūkā. Audiovizuālu komerciālu paziņojumu veidi ir, cita starpā, televīzijas reklāma, sponsorēšana, televeikals un produktu izvietošana; |
| --- | --- |

h)

“audiovizuāls komerciālais paziņojums” ir attēli ar skaņu vai bez tās, kas ir paredzēti, lai tieši vai netieši reklamētu fiziskas vai juridiskas personas, kas veic saimniecisko darbību, preces, pakalpojumus vai tēlu. Šādi attēli pavada raidījumu vai ir iekļauti raidījumā par samaksu vai līdzīgu atlīdzību, vai pašreklāmas nolūkā. Audiovizuālu komerciālu paziņojumu veidi ir, cita starpā, televīzijas reklāma, sponsorēšana, televeikals un produktu izvietošana;

| i) | “televīzijas reklāma” ir jebkurš paziņojums raidījumā vai nu par samaksu, vai līdzīgu atlīdzību vai valsts vai privāta uzņēmuma vai fiziskas personas raidījums pašreklāmas nolūkā sakarā ar tirdzniecību, uzņēmējdarbību, amatu vai profesiju, lai veicinātu preču vai pakalpojumu, to skaitā nekustamā īpašuma, tiesību un pienākumu, piedāvājumu par samaksu; |
| --- | --- |

i)

“televīzijas reklāma” ir jebkurš paziņojums raidījumā vai nu par samaksu, vai līdzīgu atlīdzību vai valsts vai privāta uzņēmuma vai fiziskas personas raidījums pašreklāmas nolūkā sakarā ar tirdzniecību, uzņēmējdarbību, amatu vai profesiju, lai veicinātu preču vai pakalpojumu, to skaitā nekustamā īpašuma, tiesību un pienākumu, piedāvājumu par samaksu;

| j) | “slēpts audiovizuāls komerciāls paziņojums” ir preču, pakalpojumu, nosaukuma, preču zīmes, preču ražotāja vai pakalpojumu sniedzēja darbību atveidojums raidījumos, kad šādu atveidojumu mediju pakalpojumu sniedzējs ir iecerējis kā reklāmu un kas varētu maldināt skatītāju par tā būtību. Šāds atveidojums jo īpaši uzskatāms par apzinātu, ja tas ir par maksu vai līdzīgu atlīdzību; |
| --- | --- |

j)

“slēpts audiovizuāls komerciāls paziņojums” ir preču, pakalpojumu, nosaukuma, preču zīmes, preču ražotāja vai pakalpojumu sniedzēja darbību atveidojums raidījumos, kad šādu atveidojumu mediju pakalpojumu sniedzējs ir iecerējis kā reklāmu un kas varētu maldināt skatītāju par tā būtību. Šāds atveidojums jo īpaši uzskatāms par apzinātu, ja tas ir par maksu vai līdzīgu atlīdzību;

| k) | “sponsorēšana” ir jebkurš tāda valsts vai privāta uzņēmuma vai fiziskas personas, kas nav iesaistīta audiovizuālu pakalpojumu sniegšanā vai audiovizuālu darbu veidošanā, ieguldījums audiovizuālo mediju pakalpojumu vai raidījumu finansēšanā nolūkā popularizēt savu nosaukumu, preču zīmi, tēlu, darbību vai ražojumus; |
| --- | --- |

k)

“sponsorēšana” ir jebkurš tāda valsts vai privāta uzņēmuma vai fiziskas personas, kas nav iesaistīta audiovizuālu pakalpojumu sniegšanā vai audiovizuālu darbu veidošanā, ieguldījums audiovizuālo mediju pakalpojumu vai raidījumu finansēšanā nolūkā popularizēt savu nosaukumu, preču zīmi, tēlu, darbību vai ražojumus;

| l) | “televeikals” ir tiešs piedāvājums, pārraidīts sabiedrībai nolūkā piedāvāt preces vai pakalpojumus, to skaitā nekustamo īpašumu, tiesības un pienākumus, par atlīdzību; |
| --- | --- |

l)

“televeikals” ir tiešs piedāvājums, pārraidīts sabiedrībai nolūkā piedāvāt preces vai pakalpojumus, to skaitā nekustamo īpašumu, tiesības un pienākumus, par atlīdzību;

| m) | “produktu izvietošana” ir jebkurš audiovizuāla komerciālā paziņojuma veids, kurš sastāv no produktu, pakalpojumu vai tā preču zīmju iekļaušanas vai kurš sastāv no atsaucēm uz tiem, demonstrējot to raidījumā par maksu vai līdzīgu atlīdzību; |
| --- | --- |

m)

“produktu izvietošana” ir jebkurš audiovizuāla komerciālā paziņojuma veids, kurš sastāv no produktu, pakalpojumu vai tā preču zīmju iekļaušanas vai kurš sastāv no atsaucēm uz tiem, demonstrējot to raidījumā par maksu vai līdzīgu atlīdzību;

| n) | i) | “Eiropas darbi” ir šādi:






  — | darbi, kuri ir tapuši dalībvalstīs; |
| --- | --- | --- | --- |

n)

i)

“Eiropas darbi” ir šādi:

—

darbi, kuri ir tapuši dalībvalstīs;

| — | darbi, kas ir tapuši Eiropas trešās valstīs, kuras ir pievienojušās Eiropas Padomes Eiropas konvencijai par pārrobežu televīziju, un kuri atbilst ii) punkta nosacījumiem; |
| --- | --- |

—

darbi, kas ir tapuši Eiropas trešās valstīs, kuras ir pievienojušās Eiropas Padomes Eiropas konvencijai par pārrobežu televīziju, un kuri atbilst ii) punkta nosacījumiem;

| — | kopražojuma darbi saskaņā ar nolīgumiem audiovizuālajā nozarē, kas noslēgti starp Kopienu un trešām valstīm un atbilst minēto nolīgumu nosacījumiem.
  otrā un trešā ievilkuma noteikumus piemēro ar nosacījumu, ka darbiem, kas tapuši dalībvalstīs, attiecīgajā trešā valstī nepiemēro diskriminējošus pasākumus; |
| --- | --- |

—

kopražojuma darbi saskaņā ar nolīgumiem audiovizuālajā nozarē, kas noslēgti starp Kopienu un trešām valstīm un atbilst minēto nolīgumu nosacījumiem.

otrā un trešā ievilkuma noteikumus piemēro ar nosacījumu, ka darbiem, kas tapuši dalībvalstīs, attiecīgajā trešā valstī nepiemēro diskriminējošus pasākumus;

| ii) | šā panta i) punkta pirmajā un otrajā ievilkumā minētie darbi ir darbi, kurus galvenokārt veidojuši autori un darba ņēmēji, kuri dzīvo vienā vai vairākās i) punkta pirmajā un otrajā ievilkumā minētajās valstīs, ar noteikumu, ka tie atbilst vienam no trim šādiem nosacījumiem:






  — | tos ir veidojis viens vai vairāki producenti, kuri ir reģistrēti vienā vai vairākās no šīm valstīm; vai |
| --- | --- | --- |

ii)

šā panta i) punkta pirmajā un otrajā ievilkumā minētie darbi ir darbi, kurus galvenokārt veidojuši autori un darba ņēmēji, kuri dzīvo vienā vai vairākās i) punkta pirmajā un otrajā ievilkumā minētajās valstīs, ar noteikumu, ka tie atbilst vienam no trim šādiem nosacījumiem:

—

tos ir veidojis viens vai vairāki producenti, kuri ir reģistrēti vienā vai vairākās no šīm valstīm; vai

| — | darbu veidošanu pārrauga un faktiski kontrolē viens vai vairāki producenti, kuri veic uzņēmējdarbību vienā vai vairākās no šīm valstīm; vai |
| --- | --- |

—

darbu veidošanu pārrauga un faktiski kontrolē viens vai vairāki producenti, kuri veic uzņēmējdarbību vienā vai vairākās no šīm valstīm; vai

| — | šo valstu sadarbības partneru ieguldījums kopražošanas kopējos izdevumos ir dominējošs, un kopražojumu nekontrolē viens vai vairāki producenti, kas veic uzņēmējdarbību kādā citā valstī; |
| --- | --- |

—

šo valstu sadarbības partneru ieguldījums kopražošanas kopējos izdevumos ir dominējošs, un kopražojumu nekontrolē viens vai vairāki producenti, kas veic uzņēmējdarbību kādā citā valstī;

| iii) | darbus, kas nav Eiropas darbi i) punkta nozīmē, bet ir tapuši pēc divpusējiem kopražošanas līgumiem starp dalībvalstīm un trešām valstīm, uzskata par Eiropas darbiem, ja līdzproducenti no Kopienas nodrošina lielāko kopējo ražošanas izmaksu daļu un ražošanu nekontrolē viens vai vairāki producenti, kas veic uzņēmējdarbību teritorijā, kura atrodas ārpus dalībvalstīm.”; |
| --- | --- |

iii)

darbus, kas nav Eiropas darbi i) punkta nozīmē, bet ir tapuši pēc divpusējiem kopražošanas līgumiem starp dalībvalstīm un trešām valstīm, uzskata par Eiropas darbiem, ja līdzproducenti no Kopienas nodrošina lielāko kopējo ražošanas izmaksu daļu un ražošanu nekontrolē viens vai vairāki producenti, kas veic uzņēmējdarbību teritorijā, kura atrodas ārpus dalībvalstīm.”;

| 3) | direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “2. pants
  1.   Katra dalībvalsts nodrošina, lai visi tās jurisdikcijā esošo mediju pakalpojumu sniedzēju sniegtie audiovizuālo mediju pakalpojumi atbilstu šīs dalībvalsts tiesību sistēmas noteikumiem, ko piemēro plašākai sabiedrībai paredzētiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem.
  2.   Šajā direktīvā dalībvalsts jurisdikcijā esošie mediju pakalpojumu sniedzēji ir:






  a) | mediju pakalpojumu sniedzēji, kas veic uzņēmējdarbību šajā dalībvalstī saskaņā ar 3. punktu; |
| --- | --- | --- |

3)

direktīvas 2. pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“2. pants

1.   Katra dalībvalsts nodrošina, lai visi tās jurisdikcijā esošo mediju pakalpojumu sniedzēju sniegtie audiovizuālo mediju pakalpojumi atbilstu šīs dalībvalsts tiesību sistēmas noteikumiem, ko piemēro plašākai sabiedrībai paredzētiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem.

2.   Šajā direktīvā dalībvalsts jurisdikcijā esošie mediju pakalpojumu sniedzēji ir:

a)

mediju pakalpojumu sniedzēji, kas veic uzņēmējdarbību šajā dalībvalstī saskaņā ar 3. punktu;

| b) | mediju pakalpojumu sniedzēji, uz kuriem attiecas 4. punkts. |
| --- | --- |

b)

mediju pakalpojumu sniedzēji, uz kuriem attiecas 4. punkts.

3.   Šajā direktīvā uzskata, ka mediju pakalpojumu sniedzējs veic uzņēmējdarbību dalībvalstī šādos gadījumos:

| a) | mediju pakalpojumu sniedzēja galvenais birojs ir šajā dalībvalstī, un redakcionālus lēmumus par audiovizuālo mediju pakalpojumiem pieņem minētajā dalībvalstī; |
| --- | --- |

a)

mediju pakalpojumu sniedzēja galvenais birojs ir šajā dalībvalstī, un redakcionālus lēmumus par audiovizuālo mediju pakalpojumiem pieņem minētajā dalībvalstī;

| b) | ja mediju pakalpojumu sniedzēja galvenais birojs ir vienā dalībvalstī, bet redakcionālus lēmumus par audiovizuālo mediju pakalpojumiem pieņem citā dalībvalstī, tad uzskata, ka tas veic uzņēmējdarbību tajā dalībvalstī, kurā darbojas audiovizuālo mediju pakalpojumu darbībā iesaistītā darbaspēka nozīmīga daļa. Ja audiovizuālo mediju pakalpojumu darbībās iesaistītā darbaspēka nozīmīga daļa darbojas katrā no šīm dalībvalstīm, tad uzskata, ka mediju pakalpojumu sniedzējs veic uzņēmējdarbību tajā dalībvalstī, kurā ir tā galvenais birojs. Ja nevienā no šīm dalībvalstīm nedarbojas audiovizuālo mediju pakalpojumu darbībās iesaistītā darbaspēka nozīmīga daļa, tad uzskata, ka mediju pakalpojumu sniedzējs veic uzņēmējdarbību tajā dalībvalstī, kurā tas pirmo reizi sāka darbību saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem, ar noteikumu, ka tā uztur stabilu un efektīvu saikni ar šīs dalībvalsts ekonomiku; |
| --- | --- |

b)

ja mediju pakalpojumu sniedzēja galvenais birojs ir vienā dalībvalstī, bet redakcionālus lēmumus par audiovizuālo mediju pakalpojumiem pieņem citā dalībvalstī, tad uzskata, ka tas veic uzņēmējdarbību tajā dalībvalstī, kurā darbojas audiovizuālo mediju pakalpojumu darbībā iesaistītā darbaspēka nozīmīga daļa. Ja audiovizuālo mediju pakalpojumu darbībās iesaistītā darbaspēka nozīmīga daļa darbojas katrā no šīm dalībvalstīm, tad uzskata, ka mediju pakalpojumu sniedzējs veic uzņēmējdarbību tajā dalībvalstī, kurā ir tā galvenais birojs. Ja nevienā no šīm dalībvalstīm nedarbojas audiovizuālo mediju pakalpojumu darbībās iesaistītā darbaspēka nozīmīga daļa, tad uzskata, ka mediju pakalpojumu sniedzējs veic uzņēmējdarbību tajā dalībvalstī, kurā tas pirmo reizi sāka darbību saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem, ar noteikumu, ka tā uztur stabilu un efektīvu saikni ar šīs dalībvalsts ekonomiku;

| c) | ja mediju pakalpojumu sniedzēja galvenais birojs ir dalībvalstī, bet lēmumus par audiovizuālo mediju pakalpojumiem pieņem trešā valstī vai arī otrādi, uzskata, ka tas veic uzņēmējdarbību attiecīgajā dalībvalstī, ar nosacījumu, ka šajā dalībvalstī darbojas nozīmīga daļa audiovizuālo mediju pakalpojumu darbībās iesaistītā darbaspēka. |
| --- | --- |

c)

ja mediju pakalpojumu sniedzēja galvenais birojs ir dalībvalstī, bet lēmumus par audiovizuālo mediju pakalpojumiem pieņem trešā valstī vai arī otrādi, uzskata, ka tas veic uzņēmējdarbību attiecīgajā dalībvalstī, ar nosacījumu, ka šajā dalībvalstī darbojas nozīmīga daļa audiovizuālo mediju pakalpojumu darbībās iesaistītā darbaspēka.

4.   Uzskata, ka mediju pakalpojumu sniedzēji, kam nav piemērojami 3. punktā minētie noteikumi, atrodas dalībvalsts jurisdikcijā šādos gadījumos:

| a) | tie izmanto satelīta raidošo zemesstaciju, kas atrodas šajā dalībvalstī; |
| --- | --- |

a)

tie izmanto satelīta raidošo zemesstaciju, kas atrodas šajā dalībvalstī;

| b) | kaut gan tie neizmanto satelīta raidošo zemesstaciju, kas atrodas šajā dalībvalstī, tie izmanto tā satelīta resursus, kas pieder šai dalībvalstij; |
| --- | --- |

b)

kaut gan tie neizmanto satelīta raidošo zemesstaciju, kas atrodas šajā dalībvalstī, tie izmanto tā satelīta resursus, kas pieder šai dalībvalstij;

5.   Ja to, kuras dalībvalsts jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs, nevar noteikt saskaņā ar 3. un 4. punktu, kompetentā dalībvalsts ir tā, kurā mediju pakalpojumu sniedzējs veic uzņēmējdarbību Līguma 43. līdz 48. panta nozīmē.

6.   Šī direktīva nav piemērojama audiovizuālo mediju pakalpojumiem, kas paredzēti uztveršanai tikai trešās valstīs un ko tieši vai netieši ar standarta galaiekārtām neuztver auditorija vienā vai vairākās dalībvalstīs.”;

| 4) | direktīvas 2.a pantu groza šādi:






  a) | panta 1. punktu aizstāj ar šādu tekstu:
  “1.   Dalībvalstis nodrošina uztveršanas brīvību un savā teritorijā neierobežo audiovizuālo mediju pakalpojumu retranslāciju no citām dalībvalstīm to apsvērumu dēļ, kas attiecas uz jomām, kuras koordinē ar šo direktīvu.”; |
| --- | --- | --- |

4)

direktīvas 2.a pantu groza šādi:

a)

panta 1. punktu aizstāj ar šādu tekstu:

“1.   Dalībvalstis nodrošina uztveršanas brīvību un savā teritorijā neierobežo audiovizuālo mediju pakalpojumu retranslāciju no citām dalībvalstīm to apsvērumu dēļ, kas attiecas uz jomām, kuras koordinē ar šo direktīvu.”;

| b) | panta 2. punktā ievadfrāzi un a) apakšpunktu aizstāj ar šādu tekstu:
  “2.   Attiecībā uz televīzijas apraidi dalībvalstis uz laiku var atkāpties no 1. punkta šādos gadījumos:






  a) | no citas dalībvalsts raidīts televīzijas raidījums nepārprotami, nopietni un būtiski pārkāpj 22. panta 1. vai 2. punktu un/vai 3.b pantu;”; |
| --- | --- | --- |

b)

panta 2. punktā ievadfrāzi un a) apakšpunktu aizstāj ar šādu tekstu:

“2.   Attiecībā uz televīzijas apraidi dalībvalstis uz laiku var atkāpties no 1. punkta šādos gadījumos:

a)

no citas dalībvalsts raidīts televīzijas raidījums nepārprotami, nopietni un būtiski pārkāpj 22. panta 1. vai 2. punktu un/vai 3.b pantu;”;

| c) | iekļauj šādus punktus:
  “4.   Attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma dalībvalstis var veikt pasākumus, lai atkāptos no 1. punkta saistībā ar konkrētu pakalpojumu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:






  a) | pasākumi ir:






  i) | nepieciešami viena no šādiem iemesliem dēļ:






  — | sabiedriskā kārtība, jo īpaši kriminālpārkāpumu novēršana, izmeklēšana, atklāšana un kriminālvajāšana, ietverot nepilngadīgo aizsardzību un cīņu pret naida kurināšanu rases, dzimuma, reliģijas vai valstspiederības dēļ un personu cieņas aizskaršanu attiecībā uz individuālām personām; |
| --- | --- | --- | --- | --- |

c)

iekļauj šādus punktus:

“4.   Attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma dalībvalstis var veikt pasākumus, lai atkāptos no 1. punkta saistībā ar konkrētu pakalpojumu, ja ir izpildīti šādi nosacījumi:

a)

pasākumi ir:

i)

nepieciešami viena no šādiem iemesliem dēļ:

—

sabiedriskā kārtība, jo īpaši kriminālpārkāpumu novēršana, izmeklēšana, atklāšana un kriminālvajāšana, ietverot nepilngadīgo aizsardzību un cīņu pret naida kurināšanu rases, dzimuma, reliģijas vai valstspiederības dēļ un personu cieņas aizskaršanu attiecībā uz individuālām personām;

| — | sabiedrības veselības aizsardzība; |
| --- | --- |

—

sabiedrības veselības aizsardzība;

| — | sabiedrības drošība, ietverot valsts drošības un aizsardzības nodrošināšanu; |
| --- | --- |

—

sabiedrības drošība, ietverot valsts drošības un aizsardzības nodrošināšanu;

| — | patērētāju aizsardzība, ietverot ieguldītāju aizsardzību; |
| --- | --- |

—

patērētāju aizsardzība, ietverot ieguldītāju aizsardzību;

| ii) | pieņemti pret audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma, kas ierobežo i) punktā minētos mērķus vai kas rada nopietnu un īpaši nopietnu risku, ka tie varētu ierobežot šos mērķus; |
| --- | --- |

ii)

pieņemti pret audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma, kas ierobežo i) punktā minētos mērķus vai kas rada nopietnu un īpaši nopietnu risku, ka tie varētu ierobežot šos mērķus;

| iii) | samērīgi ar šiem mērķiem; |
| --- | --- |

iii)

samērīgi ar šiem mērķiem;

| b) | pirms attiecīgo pasākumu pieņemšanas, neskarot tiesas procesus, tostarp iepriekšējo izmeklēšanu un darbības, kas veiktas saskaņā ar kriminālizmeklēšanu, dalībvalsts ir:






  — | prasījusi dalībvalstij, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs, veikt pasākumus, un tā šādus pasākumus nav veikusi, vai tie bijuši nepiemēroti; |
| --- | --- | --- |

b)

pirms attiecīgo pasākumu pieņemšanas, neskarot tiesas procesus, tostarp iepriekšējo izmeklēšanu un darbības, kas veiktas saskaņā ar kriminālizmeklēšanu, dalībvalsts ir:

—

prasījusi dalībvalstij, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs, veikt pasākumus, un tā šādus pasākumus nav veikusi, vai tie bijuši nepiemēroti;

| — | ir paziņojusi Komisijai un tai dalībvalstij, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs, par savu nodomu veikt šādus pasākumus. |
| --- | --- |

—

ir paziņojusi Komisijai un tai dalībvalstij, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs, par savu nodomu veikt šādus pasākumus.

5.   Dalībvalsts steidzamības gadījumā var atkāpties no 4. punkta b) apakšpunktā minētajiem noteikumiem. Šādā gadījumā par pasākumiem visīsākajā iespējamajā laikā jāpaziņo Komisijai un dalībvalstij, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs, norādot iemeslu, kādēļ dalībvalsts uzskata, ka gadījums ir steidzams.

6.   Neierobežojot iespēju dalībvalstīm veikt 4. un 5. pantā minētos pasākumus, Komisija pārbauda paziņoto pasākumu atbilstību Kopienas tiesību aktiem īsākajā iespējamajā laikā. Ja tā secina, ka pasākumi neatbilst Kopienas tiesībām, Komisija attiecīgajai dalībvalstij lūdz atturēties no piedāvāto pasākumu pieņemšanas vai nekavējoties pārtraukt attiecīgos pasākumus.”;

| 5) | direktīvas 3. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “3. pants
  1.   Dalībvalstis patur tiesības pieprasīt, lai to jurisdikcijā esošie mediju pakalpojumu sniedzēji ievērotu sīkāk izstrādātas vai stingrākas normas jomās, kuras koordinē ar šo direktīvu, ja šādas normas ir saderīgas ar Kopienas tiesību aktiem.
  2.   Ja dalībvalsts:






  a) | ir izmantojusi brīvas izvēles iespēju saskaņā ar 1. punktu pieņemt sīkāk izstrādātas vai stingrākas normas vispārēju sabiedrības interešu jomā; un |
| --- | --- | --- |

5)

direktīvas 3. pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“3. pants

1.   Dalībvalstis patur tiesības pieprasīt, lai to jurisdikcijā esošie mediju pakalpojumu sniedzēji ievērotu sīkāk izstrādātas vai stingrākas normas jomās, kuras koordinē ar šo direktīvu, ja šādas normas ir saderīgas ar Kopienas tiesību aktiem.

2.   Ja dalībvalsts:

a)

ir izmantojusi brīvas izvēles iespēju saskaņā ar 1. punktu pieņemt sīkāk izstrādātas vai stingrākas normas vispārēju sabiedrības interešu jomā; un

| b) | novērtē, ka raidorganizācija citas dalībvalsts jurisdikcijā veic televīzijas apraidi, kas pilnībā vai galvenokārt ir vērsta uz tās teritoriju,
  tā var sazināties ar dalībvalsti, kuras jurisdikcijā ir attiecīgā raidorganizācija, lai panāktu abpusēji pieņemamu risinājumu problēmām, kas radušās. Saņemot pamatotu lūgumu no pirmās minētās dalībvalsts, jurisdikcijas dalībvalsts lūdz raidorganizāciju ievērot attiecīgās normas vispārējo sabiedrības interešu jomā. Jurisdikcijas dalībvalsts divos mēnešos informē pirmo dalībvalsti par rezultātiem, kas panākti saistībā ar minēto lūgumu. Jebkura no abām dalībvalstīm var aicināt kontaktkomiteju, kas izveidota saskaņā ar 23.a pantu, izskatīt attiecīgo lietu. |
| --- | --- |

b)

novērtē, ka raidorganizācija citas dalībvalsts jurisdikcijā veic televīzijas apraidi, kas pilnībā vai galvenokārt ir vērsta uz tās teritoriju,

tā var sazināties ar dalībvalsti, kuras jurisdikcijā ir attiecīgā raidorganizācija, lai panāktu abpusēji pieņemamu risinājumu problēmām, kas radušās. Saņemot pamatotu lūgumu no pirmās minētās dalībvalsts, jurisdikcijas dalībvalsts lūdz raidorganizāciju ievērot attiecīgās normas vispārējo sabiedrības interešu jomā. Jurisdikcijas dalībvalsts divos mēnešos informē pirmo dalībvalsti par rezultātiem, kas panākti saistībā ar minēto lūgumu. Jebkura no abām dalībvalstīm var aicināt kontaktkomiteju, kas izveidota saskaņā ar 23.a pantu, izskatīt attiecīgo lietu.

3.   Ja dalībvalsts novērtē:

| a) | ka rezultāti, kas panākti, piemērojot 1. punktu, nav apmierinoši; un |
| --- | --- |

a)

ka rezultāti, kas panākti, piemērojot 1. punktu, nav apmierinoši; un

| b) | ka attiecīgā raidorganizācija veic uzņēmējdarbību jurisdikcijas dalībvalstī, lai apietu stingrākus noteikumus jomās, kuras koordinē ar šo direktīvu, un kas būtu piemērojami, ja minētā raidorganizācija veiktu uzņēmējdarbību pirmajā dalībvalstī,
  tā var pieņemt atbilstīgus pasākumus pret attiecīgo raidorganizāciju.
  Šādi pasākumi ir objektīvi nepieciešami, tos piemēro nediskriminējoši un samērīgi noteiktajiem mērķiem. |
| --- | --- |

b)

ka attiecīgā raidorganizācija veic uzņēmējdarbību jurisdikcijas dalībvalstī, lai apietu stingrākus noteikumus jomās, kuras koordinē ar šo direktīvu, un kas būtu piemērojami, ja minētā raidorganizācija veiktu uzņēmējdarbību pirmajā dalībvalstī,

tā var pieņemt atbilstīgus pasākumus pret attiecīgo raidorganizāciju.

Šādi pasākumi ir objektīvi nepieciešami, tos piemēro nediskriminējoši un samērīgi noteiktajiem mērķiem.

4.   Dalībvalstis var veikt pasākumus atbilstīgi 3. punktam tikai tad, ja ir ievēroti šādi nosacījumi:

| a) | tā ir paziņojusi Komisijai un tai dalībvalstij, kurā raidorganizācija veic uzņēmējdarbību, par savu nodomu veikt šādus pasākumus, vienlaikus sniedzot pamatojumu iemesliem, uz kā balstās tās novērtējums, un |
| --- | --- |

a)

tā ir paziņojusi Komisijai un tai dalībvalstij, kurā raidorganizācija veic uzņēmējdarbību, par savu nodomu veikt šādus pasākumus, vienlaikus sniedzot pamatojumu iemesliem, uz kā balstās tās novērtējums, un

| b) | Komisija ir nolēmusi, ka šie pasākumi atbilst Kopienas tiesību aktiem un jo īpaši, ka pasākumus piemērojušās dalībvalsts novērtējums saskaņā ar 2. un 3. punktu ir pareizi pamatots. |
| --- | --- |

b)

Komisija ir nolēmusi, ka šie pasākumi atbilst Kopienas tiesību aktiem un jo īpaši, ka pasākumus piemērojušās dalībvalsts novērtējums saskaņā ar 2. un 3. punktu ir pareizi pamatots.

5.   Komisija pieņem lēmumu trīs mēnešu laikā pēc tam, kad tā saņēmusi paziņojumu, kas paredzēts 4. punkta a) apakšpunktā. Ja Komisija nolemj, ka pasākumi neatbilst Kopienas tiesību aktiem attiecīgā dalībvalsts atturas no ierosināto pasākumu veikšanas.

6.   Dalībvalstis savā tiesību sistēmā ar atbilstīgiem līdzekļiem nodrošina, lai to jurisdikcijā esošie mediju pakalpojumu sniedzēji efektīvi izpildītu šīs direktīvas noteikumus.

7.   Dalībvalstis veicina kopregulēšanas un/vai pašregulēšanas režīmus valsts mērogā šīs direktīvas koordinētajās jomās, ciktāl to ļauj to attiecīgās tiesību sistēmas. Šie režīmi ir tādi, ka tos plaši atzīst galvenās ieinteresētās puses attiecīgajās dalībvalstīs, un ka tie nodrošina efektīvu ieviešanu.

8.   Direktīvu 2000/31/EK piemēro, izņemot gadījumus, ja vien šajā direktīvā paredzēts citādi. Ja rodas kolīzija starp Direktīvas 2000/31/EK noteikumu un šīs direktīvas noteikumu, prevalē šīs direktīvas noteikumi, ja vien šajā direktīvā nav paredzēts citādi.”;

| 6) | direktīvas 3.a pantu svītro; |
| --- | --- |

6)

direktīvas 3.a pantu svītro;

| 7) | iekļauj šādu nodaļu:
  “IIa NODAĻA
  Noteikumi, ko piemēro visiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem
  3.a pants
  Dalībvalstis nodrošina, ka to jurisdikcijā esošie audiovizuālo pakalpojumu sniedzēji ļauj pakalpojuma saņēmējiem vienkārši, tieši un pastāvīgi piekļūt vismaz šādai informācijai:






  a) | mediju pakalpojumu sniedzēja nosaukums, |
| --- | --- | --- |

7)

iekļauj šādu nodaļu:

“IIa NODAĻA

Noteikumi, ko piemēro visiem audiovizuālo mediju pakalpojumiem

3.a pants

Dalībvalstis nodrošina, ka to jurisdikcijā esošie audiovizuālo pakalpojumu sniedzēji ļauj pakalpojuma saņēmējiem vienkārši, tieši un pastāvīgi piekļūt vismaz šādai informācijai:

a)

mediju pakalpojumu sniedzēja nosaukums,

| b) | ģeogrāfiskā adrese, kurā mediju pakalpojumu sniedzējs reģistrēts kā tāds, kas veic uzņēmējdarbību, |
| --- | --- |

b)

ģeogrāfiskā adrese, kurā mediju pakalpojumu sniedzējs reģistrēts kā tāds, kas veic uzņēmējdarbību,

| c) | mediju pakalpojumu sniedzēja dati, tostarp tā elektroniskā pasta adrese vai tīmekļa vietne, kas ļauj sazināties ar to ātri tiešā un efektīvā veidā, |
| --- | --- |

c)

mediju pakalpojumu sniedzēja dati, tostarp tā elektroniskā pasta adrese vai tīmekļa vietne, kas ļauj sazināties ar to ātri tiešā un efektīvā veidā,

| d) | attiecīgos gadījumos — kompetentā regulējošā vai pārraudzības struktūra. |
| --- | --- |

d)

attiecīgos gadījumos — kompetentā regulējošā vai pārraudzības struktūra.

3.b pants

Dalībvalstis ar atbilstīgiem līdzekļiem nodrošina, ka audiovizuālo mediju pakalpojumi, kurus nodrošina to jurisdikcijā esoši mediju pakalpojumu sniedzēji, nesatur naida kurināšanu rases, dzimuma, reliģijas vai valstspiederības dēļ.

3.c pants

Dalībvalstis veicina to, lai to jurisdikcijā esošie mediju pakalpojumu sniedzēji nodrošinātu, ka viņu sniegtos pakalpojumus pakāpeniski dara pieejamus cilvēkiem, kam ir redzes vai dzirdes traucējumi.

3.d pants

Dalībvalstis nodrošina, ka to jurisdikcijā esošie mediju pakalpojumu sniedzēji nepārraida kinematogrāfiskos darbus ārpus laika, kas saskaņots ar tiesību īpašniekiem.

3.e pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka to jurisdikcijā esošo mediju pakalpojumu sniedzēju nodrošinātie audiovizuālie komerciālie paziņojumi atbilst šādām prasībām:

| a) | audiovizuālie komerciālie paziņojumi ir uzreiz atpazīstami. Slēpti audiovizuāli komerciālie paziņojumi ir aizliegti. |
| --- | --- |

a)

audiovizuālie komerciālie paziņojumi ir uzreiz atpazīstami. Slēpti audiovizuāli komerciālie paziņojumi ir aizliegti.

| b) | audiovizuālos komerciālajos paziņojumos neizmanto metodes, kas iedarbojas uz zemapziņu; |
| --- | --- |

b)

audiovizuālos komerciālajos paziņojumos neizmanto metodes, kas iedarbojas uz zemapziņu;

| c) | audiovizuālos komerciālajos paziņojumos:






  i) | neaizskar cilvēka cieņu; |
| --- | --- | --- |

c)

audiovizuālos komerciālajos paziņojumos:

i)

neaizskar cilvēka cieņu;

| ii) | neietver un nepopularizē diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, valstspiederības, reliģiskās piederības vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ; |
| --- | --- |

ii)

neietver un nepopularizē diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, valstspiederības, reliģiskās piederības vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas dēļ;

| iii) | nemudina uz rīcību, kas apdraud veselību vai drošību; |
| --- | --- |

iii)

nemudina uz rīcību, kas apdraud veselību vai drošību;

| iv) | nemudina uz rīcību, kas var spēcīgi kaitēt vides aizsardzībai; |
| --- | --- |

iv)

nemudina uz rīcību, kas var spēcīgi kaitēt vides aizsardzībai;

| d) | ir aizliegti visi cigarešu un citu tabakas izstrādājumu audiovizuālu komerciālo paziņojumu veidi; |
| --- | --- |

d)

ir aizliegti visi cigarešu un citu tabakas izstrādājumu audiovizuālu komerciālo paziņojumu veidi;

| e) | audiovizuālus komerciālos paziņojumus par alkoholiskajiem dzērieniem nevērš konkrēti uz nepilngadīgo auditoriju un tajos neveicina šādu dzērienu pārmērīgu lietošanu; |
| --- | --- |

e)

audiovizuālus komerciālos paziņojumus par alkoholiskajiem dzērieniem nevērš konkrēti uz nepilngadīgo auditoriju un tajos neveicina šādu dzērienu pārmērīgu lietošanu;

| f) | audiovizuāli komerciāli paziņojumi par zālēm un ārstēšanu, kas dalībvalstī, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs, pieejami tikai pēc ārsta norādījuma, ir aizliegti; |
| --- | --- |

f)

audiovizuāli komerciāli paziņojumi par zālēm un ārstēšanu, kas dalībvalstī, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs, pieejami tikai pēc ārsta norādījuma, ir aizliegti;

| g) | audiovizuāli komerciālie paziņojumi nerada fizisku vai morālu kaitējumu nepilngadīgajiem. Tādēļ ar šādiem paziņojumiem tieši nepārliecina nepilngadīgos iegādāties vai nomāt preces vai pakalpojumus, izmantojot viņu pieredzes trūkumu vai lētticību, tieši neiedrošina viņus pārliecināt savus vecākus vai citus iegādāties reklamētās preces vai pakalpojumus, neizmanto nepilngadīgo īpašo uzticēšanos vecākiem, skolotājiem vai citām personām vai nepamatoti neparāda nepilngadīgos bīstamās situācijās. |
| --- | --- |

g)

audiovizuāli komerciālie paziņojumi nerada fizisku vai morālu kaitējumu nepilngadīgajiem. Tādēļ ar šādiem paziņojumiem tieši nepārliecina nepilngadīgos iegādāties vai nomāt preces vai pakalpojumus, izmantojot viņu pieredzes trūkumu vai lētticību, tieši neiedrošina viņus pārliecināt savus vecākus vai citus iegādāties reklamētās preces vai pakalpojumus, neizmanto nepilngadīgo īpašo uzticēšanos vecākiem, skolotājiem vai citām personām vai nepamatoti neparāda nepilngadīgos bīstamās situācijās.

2.   Dalībvalstis un Komisija veicina to, lai mediju pakalpojumu sniedzēji izstrādātu rīcības kodeksus attiecībā uz nepieņemamiem audiovizuāliem komerciāliem paziņojumiem, kas ir iekļauti bērniem paredzētajos raidījumos vai pavada tos un kas ir veltīti pārtikai un dzērieniem, kuru sastāvā ir uzturvielas un vielas, kam ir noteikta uzturvērtība vai fizioloģiska ietekme, jo īpaši tādas vielas kā tauki, taukskābes, sāls/soda un cukuri, kuru pārmērīga lietošana uzturā nav ieteicama.

3.f pants

1.   Audiovizuālo mediju pakalpojumi vai raidījumi, kas tiek sponsorēti, atbilst šādām prasībām:

| a) | to saturu un televīzijas apraides gadījumā — raidījumu programmu nekādā ziņā neietekmē tā, ka tas iespaido mediju pakalpojuma sniedzēja atbildību un redakcionālo neatkarību; |
| --- | --- |

a)

to saturu un televīzijas apraides gadījumā — raidījumu programmu nekādā ziņā neietekmē tā, ka tas iespaido mediju pakalpojuma sniedzēja atbildību un redakcionālo neatkarību;

| b) | tie tiešā veidā neveicina preču vai pakalpojumu pirkšanu vai nomu, jo īpaši izdarot īpašas atsauces, lai ieteiktu šīs preces vai pakalpojumus; |
| --- | --- |

b)

tie tiešā veidā neveicina preču vai pakalpojumu pirkšanu vai nomu, jo īpaši izdarot īpašas atsauces, lai ieteiktu šīs preces vai pakalpojumus;

| c) | skatītājiem ir skaidri informēti par sponsorēšanas līguma eksistenci. Sponsorētos raidījumus skaidri identificē, norādot sponsora nosaukumu, logotipu un/vai citu sponsora simbolu, piemēram, atsauci uz produktu(-iem) vai pakalpojumu(-iem) vai tā (to) atšķirības zīmi raidījumiem piemērotā veidā raidījuma sākumā, laikā un/ vai beigās. |
| --- | --- |

c)

skatītājiem ir skaidri informēti par sponsorēšanas līguma eksistenci. Sponsorētos raidījumus skaidri identificē, norādot sponsora nosaukumu, logotipu un/vai citu sponsora simbolu, piemēram, atsauci uz produktu(-iem) vai pakalpojumu(-iem) vai tā (to) atšķirības zīmi raidījumiem piemērotā veidā raidījuma sākumā, laikā un/ vai beigās.

2.   Audiovizuālo mediju pakalpojumus vai raidījumus nesponsorē uzņēmumi, kuru pamatnodarbošanās ir cigarešu un citu tabakas izstrādājumu ražošana vai tirdzniecība.

3.   Ja audiovizuālo mediju pakalpojumus vai raidījumus sponsorē uzņēmumi, kuru darbība ir saistīta ar zāļu ražošanu vai tirdzniecību un ārstēšanu, var reklamēt uzņēmuma nosaukumu vai tēlu, bet nereklamē konkrētas zāles vai ārstēšanu, kas ir pieejami tikai pēc ārsta norādījuma dalībvalstī, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs.

4.   Ziņas un aktuālo notikumu raidījumus nesponsorē. Dalībvalstis var aizliegt sponsora logotipa parādīšanu bērniem paredzētajos raidījumos, dokumentālās filmās un reliģiskos raidījumos.

3.g pants

1.   Produktu izvietošana ir aizliegta.

2.   Atkāpjoties no 1. punkta, produktu izvietošanu pieļauj, ja vien dalībvalsts nav nolēmusi citādi, šādos gadījumos:

| — | kinematogrāfiskos darbos, filmās un seriālos, kas izveidoti audiovizuālo mediju pakalpojumu vajadzībām, sporta raidījumos un vieglas izklaides raidījumos; vai |
| --- | --- |

—

kinematogrāfiskos darbos, filmās un seriālos, kas izveidoti audiovizuālo mediju pakalpojumu vajadzībām, sporta raidījumos un vieglas izklaides raidījumos; vai

| — | ja tas netiek apmaksāts, un noteiktas preces vai pakalpojumi ir sniegti bez maksas, piemēram, ražotāja aksesuāri un balvas, lai tos iekļautu raidījumā. |
| --- | --- |

—

ja tas netiek apmaksāts, un noteiktas preces vai pakalpojumi ir sniegti bez maksas, piemēram, ražotāja aksesuāri un balvas, lai tos iekļautu raidījumā.

Pirmajā ievilkumā paredzēto atkāpi nepiemēro bērniem paredzētajiem raidījumiem.

Raidījumi, kuros ietverta produktu izvietošana, atbilst vismaz visām šādām prasībām:

| a) | to saturu un televīzijas pārraižu gadījumā — raidījumu programmu nekādā ziņā neietekmē tā, ka tas iespaido mediju pakalpojuma sniedzēju, skarot tā atbildību un redakcionālo neatkarību; |
| --- | --- |

a)

to saturu un televīzijas pārraižu gadījumā — raidījumu programmu nekādā ziņā neietekmē tā, ka tas iespaido mediju pakalpojuma sniedzēju, skarot tā atbildību un redakcionālo neatkarību;

| b) | tie tieši neveicina preču vai pakalpojumu pirkšanu vai nomu, jo īpaši izdarot īpašas atsauces, lai ieteiktu šīs preces vai pakalpojumus; |
| --- | --- |

b)

tie tieši neveicina preču vai pakalpojumu pirkšanu vai nomu, jo īpaši izdarot īpašas atsauces, lai ieteiktu šīs preces vai pakalpojumus;

| c) | tajos nav pārmērīgi izcelts attiecīgais produkts; |
| --- | --- |

c)

tajos nav pārmērīgi izcelts attiecīgais produkts;

| d) | skatītāji ir skaidri informēti par produktu izvietošanu. Raidījumos, kuros ir produktu izvietošana, to pienācīgi norāda raidījuma sākumā un beigās, kā arī tad, kad raidījumu atsāk pēc reklāmas pauzes, lai izvairītos no jebkādas skatītāja maldināšanas. |
| --- | --- |

d)

skatītāji ir skaidri informēti par produktu izvietošanu. Raidījumos, kuros ir produktu izvietošana, to pienācīgi norāda raidījuma sākumā un beigās, kā arī tad, kad raidījumu atsāk pēc reklāmas pauzes, lai izvairītos no jebkādas skatītāja maldināšanas.

Izņēmuma gadījumos dalībvalstis var atteikties no d) apakšpunktā noteiktās prasības ar nosacījumu, ka attiecīgo raidījumu nav izveidojis vai pasūtījis pats mediju pakalpojumu sniedzējs vai firma, kas saistīta ar mediju pakalpojumu sniedzēju.

3.   Jebkurā gadījumā raidījumos neietver šādu produktu izvietošanu:

| — | tabakas izstrādājumi vai cigaretes vai tādu uzņēmumu produkti, kuru pamatnodarbošanās ir cigarešu vai citu tabakas izstrādājumu ražošana vai pārdošana; vai |
| --- | --- |

—

tabakas izstrādājumi vai cigaretes vai tādu uzņēmumu produkti, kuru pamatnodarbošanās ir cigarešu vai citu tabakas izstrādājumu ražošana vai pārdošana; vai

| — | konkrētas zāles vai ārstēšana, kas ir pieejami tikai pēc ārsta norādījuma dalībvalstī, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs. |
| --- | --- |

—

konkrētas zāles vai ārstēšana, kas ir pieejami tikai pēc ārsta norādījuma dalībvalstī, kuras jurisdikcijā ir mediju pakalpojumu sniedzējs.

4.   Šā panta 1., 2. un 3. punktu piemēro vienīgi raidījumiem, kas veidoti pēc ... (30).”;

| 8) | iekļauj šādu nodaļu:
  “IIb NODAĻA
  Noteikumi, kas attiecas vienīgi uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma
  3.h pants
  Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka to jurisdikcijā esošu mediju pakalpojumu sniedzēju piedāvātos audiovizuālo mediju pakalpojumus pēc pieprasījuma, kas varētu nopietni kaitēt nepilngadīgo fiziskajai, garīgajai vai morālajai attīstībai, dara pieejamus vienīgi tādā veidā, ka ir nodrošināts, ka nepilngadīgie parastos apstākļos nedzirdēs vai neredzēs šādus audiovizuālo mediju pakalpojumus pēc pieprasījuma.
  3.i pants
  1.   Dalībvalstis nodrošina, ka to jurisdikcijā esošo mediju pakalpojumu sniedzēju piedāvātie audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma, ja tas ir iespējams, ar atbilstīgiem līdzekļiem veicina Eiropas darbu izveidi un piekļuvi tiem. Šāda veicināšana varētu būt saistīta, cita starpā, ar finanšu ieguldījumu, ko minēto pakalpojumu sniedzēji sniegtu Eiropas darbu ražošanā un tiesību iegūšanā, vai arī ar attiecīgu daļu un/vai ievērojamo vietu, ko Eiropas darbi ieņem audiovizuālo mediju pakalpojumu piedāvātajā raidījumu katalogā.
  2.   Dalībvalstis ne vēlāk kā ... (31) un pēc tam ik pēc četriem gadiem paziņo Komisijai par 1. punkta īstenošanu.
  3.   Komisija, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju un uz neatkarīga pētījuma rezultātiem paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par 1. punkta piemērošanu, ņemot vērā tirgus un tehnoloģiju attīstību, kā arī kultūras daudzveidības mērķi.”; |
| --- | --- |

8)

iekļauj šādu nodaļu:

“IIb NODAĻA

Noteikumi, kas attiecas vienīgi uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma

3.h pants

Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu, ka to jurisdikcijā esošu mediju pakalpojumu sniedzēju piedāvātos audiovizuālo mediju pakalpojumus pēc pieprasījuma, kas varētu nopietni kaitēt nepilngadīgo fiziskajai, garīgajai vai morālajai attīstībai, dara pieejamus vienīgi tādā veidā, ka ir nodrošināts, ka nepilngadīgie parastos apstākļos nedzirdēs vai neredzēs šādus audiovizuālo mediju pakalpojumus pēc pieprasījuma.

3.i pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka to jurisdikcijā esošo mediju pakalpojumu sniedzēju piedāvātie audiovizuālo mediju pakalpojumi pēc pieprasījuma, ja tas ir iespējams, ar atbilstīgiem līdzekļiem veicina Eiropas darbu izveidi un piekļuvi tiem. Šāda veicināšana varētu būt saistīta, cita starpā, ar finanšu ieguldījumu, ko minēto pakalpojumu sniedzēji sniegtu Eiropas darbu ražošanā un tiesību iegūšanā, vai arī ar attiecīgu daļu un/vai ievērojamo vietu, ko Eiropas darbi ieņem audiovizuālo mediju pakalpojumu piedāvātajā raidījumu katalogā.

2.   Dalībvalstis ne vēlāk kā ... (31) un pēc tam ik pēc četriem gadiem paziņo Komisijai par 1. punkta īstenošanu.

3.   Komisija, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju un uz neatkarīga pētījuma rezultātiem paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei par 1. punkta piemērošanu, ņemot vērā tirgus un tehnoloģiju attīstību, kā arī kultūras daudzveidības mērķi.”;

| 9) | iekļauj šādu nodaļu:
  “IIc NODAĻA
  Noteikumi par ekskluzīvām tiesībām un īso ziņu pārraidēm televīzijas apraidē
  3.j pants
  1.   Katra dalībvalsts var veikt pasākumus saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, lai nodrošinātu, ka tās jurisdikcijā esošās raidorganizācijas ekskluzīvi neraidītu notikumus, ko šajā dalībvalstī uzskatītu par īpaši svarīgiem sabiedrībai, tādā veidā, ka ievērojamai šīs dalībvalsts sabiedrības daļai ir liegta iespēja sekot šādiem notikumiem tiešraidē vai vēlākās reportāžās bezmaksas televīzijā. Ja šī raidorganizācija tā rīkojas, attiecīgā dalībvalsts izveido sarakstu ar noteiktiem notikumiem, valsts vai starptautiskiem pasākumiem, kurus tā uzskata par ļoti būtiskiem sabiedrībai. To veic skaidri un atklāti, un savlaicīgi. To veicot, attiecīgā dalībvalsts arī nosaka, vai šos pasākumus vajadzētu atspoguļot tiešraidē pilnībā vai daļēji, vai vajadzības gadījumā vai objektīvu iemeslu dēļ sabiedrības interesēs tos pilnībā vai daļēji raidīs vēlāk.
  2.   Dalībvalstis steidzami informē Komisiju par jebkuriem pasākumiem, kas veikti vai kas jāveic, ievērojot 1. punktu. Trīs mēnešu laikā pēc paziņojuma Komisija pārbauda, vai šie pasākumi atbilst Kopienas tiesību aktiem un paziņo to citām dalībvalstīm. Tā prasa kontaktkomitejas atzinumu, kas izveidota saskaņā ar 23.a pantu. “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī” tā steidzami publicē informāciju par veiktajiem pasākumiem un vismaz reizi gadā dalībvalstu veikto pasākumu apvienoto sarakstu.
  3.   Dalībvalstis savu tiesību sistēmā ar pienācīgiem līdzekļiem nodrošina, ka to jurisdikcijā esošās raidorganizācijas pēc šīs direktīvas publicēšanas datuma izņēmuma kārtā neizmanto savas nopirktās ekskluzīvās tiesības, tādā veidā, lai neliegtu būtiskai citas dalībvalsts sabiedrības daļai iespēju sekot līdzi notikumiem, ko šī cita dalībvalsts saskaņā ar 1. un 2. punktu plāno raidīt tiešraidē pilnībā vai daļēji, vai arī vajadzības gadījumā vai objektīvu iemeslu dēļ sabiedrības interesēs tos vēlāk pilnībā vai daļēji raidīs bezmaksas televīzijā, kā noteikusi šī cita dalībvalsts saskaņā ar 1. punktu.
  3.k pants
  1.   Dalībvalstis nodrošina, ka īsu ziņu reportāžu nolūkā visām raidorganizācijām, kas veic uzņēmējdarbību Kopienā, taisnīgā, saprātīgā un nediskriminējošā veidā ir piekļuve notikumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, kurus ekskluzīvā kārtībā pārraida to jurisdikcijā esoša raidorganizācija.
  2.   Ja citai raidorganizācijai, kas veic uzņēmējdarbību tajā pašā dalībvalstī, kurā veic uzņēmējdarbību raidorganizācija, kas cenšas iegūt piekļuvi, ir ekskluzīvas tiesības attiecībā uz notikumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, piekļuvi lūdz šai raidorganizācijai.
  3.   Dalībvalstis nodrošina, ka šāda piekļuve ir garantēta, ļaujot raidorganizācijām brīvi izvēlēties īsus izvilkumus, izmantojot raidorganizācijas pārraidīto signālu, norādot vismaz avotu, ja vien tas nav neiespējams praktisku iemeslu dēļ.
  4.   Kā alternatīvu 3. punktam dalībvalsts var izveidot līdzvērtīgu sistēmu, kurā panākta iespēja taisnīgā, saprātīgā un nediskriminējošā veidā gūt piekļuvi ar citiem līdzekļiem.
  5.   Īsus izvilkumus izmanto tikai vispārīgo ziņu raidījumiem un tos var izmantot audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma tikai tad, ja tas pats mediju pakalpojumu sniedzējs attiecīgo raidījumu piedāvā atliktā veidā.
  6.   Neskarot 1. līdz 5. punktu, dalībvalstis atbilstīgi to tiesību sistēmām un praksei nodrošina, ka ir definēti noteikumi un nosacījumi par šādu īsu izvilkumu sniegšanu, jo īpaši attiecībā uz jebkādas kompensēšanas kārtību, īsu izvilkumu maksimālo ilgumu un laika ierobežojumiem to translācijai. Ja ir paredzēta kompensācija, tā nepārsniedz papildu izmaksas, kas tieši radušās, sniedzot piekļuvi.”; |
| --- | --- |

9)

iekļauj šādu nodaļu:

“IIc NODAĻA

Noteikumi par ekskluzīvām tiesībām un īso ziņu pārraidēm televīzijas apraidē

3.j pants

1.   Katra dalībvalsts var veikt pasākumus saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, lai nodrošinātu, ka tās jurisdikcijā esošās raidorganizācijas ekskluzīvi neraidītu notikumus, ko šajā dalībvalstī uzskatītu par īpaši svarīgiem sabiedrībai, tādā veidā, ka ievērojamai šīs dalībvalsts sabiedrības daļai ir liegta iespēja sekot šādiem notikumiem tiešraidē vai vēlākās reportāžās bezmaksas televīzijā. Ja šī raidorganizācija tā rīkojas, attiecīgā dalībvalsts izveido sarakstu ar noteiktiem notikumiem, valsts vai starptautiskiem pasākumiem, kurus tā uzskata par ļoti būtiskiem sabiedrībai. To veic skaidri un atklāti, un savlaicīgi. To veicot, attiecīgā dalībvalsts arī nosaka, vai šos pasākumus vajadzētu atspoguļot tiešraidē pilnībā vai daļēji, vai vajadzības gadījumā vai objektīvu iemeslu dēļ sabiedrības interesēs tos pilnībā vai daļēji raidīs vēlāk.

2.   Dalībvalstis steidzami informē Komisiju par jebkuriem pasākumiem, kas veikti vai kas jāveic, ievērojot 1. punktu. Trīs mēnešu laikā pēc paziņojuma Komisija pārbauda, vai šie pasākumi atbilst Kopienas tiesību aktiem un paziņo to citām dalībvalstīm. Tā prasa kontaktkomitejas atzinumu, kas izveidota saskaņā ar 23.a pantu. “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī” tā steidzami publicē informāciju par veiktajiem pasākumiem un vismaz reizi gadā dalībvalstu veikto pasākumu apvienoto sarakstu.

3.   Dalībvalstis savu tiesību sistēmā ar pienācīgiem līdzekļiem nodrošina, ka to jurisdikcijā esošās raidorganizācijas pēc šīs direktīvas publicēšanas datuma izņēmuma kārtā neizmanto savas nopirktās ekskluzīvās tiesības, tādā veidā, lai neliegtu būtiskai citas dalībvalsts sabiedrības daļai iespēju sekot līdzi notikumiem, ko šī cita dalībvalsts saskaņā ar 1. un 2. punktu plāno raidīt tiešraidē pilnībā vai daļēji, vai arī vajadzības gadījumā vai objektīvu iemeslu dēļ sabiedrības interesēs tos vēlāk pilnībā vai daļēji raidīs bezmaksas televīzijā, kā noteikusi šī cita dalībvalsts saskaņā ar 1. punktu.

3.k pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka īsu ziņu reportāžu nolūkā visām raidorganizācijām, kas veic uzņēmējdarbību Kopienā, taisnīgā, saprātīgā un nediskriminējošā veidā ir piekļuve notikumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, kurus ekskluzīvā kārtībā pārraida to jurisdikcijā esoša raidorganizācija.

2.   Ja citai raidorganizācijai, kas veic uzņēmējdarbību tajā pašā dalībvalstī, kurā veic uzņēmējdarbību raidorganizācija, kas cenšas iegūt piekļuvi, ir ekskluzīvas tiesības attiecībā uz notikumiem, kas izraisa lielu sabiedrības ieinteresētību, piekļuvi lūdz šai raidorganizācijai.

3.   Dalībvalstis nodrošina, ka šāda piekļuve ir garantēta, ļaujot raidorganizācijām brīvi izvēlēties īsus izvilkumus, izmantojot raidorganizācijas pārraidīto signālu, norādot vismaz avotu, ja vien tas nav neiespējams praktisku iemeslu dēļ.

4.   Kā alternatīvu 3. punktam dalībvalsts var izveidot līdzvērtīgu sistēmu, kurā panākta iespēja taisnīgā, saprātīgā un nediskriminējošā veidā gūt piekļuvi ar citiem līdzekļiem.

5.   Īsus izvilkumus izmanto tikai vispārīgo ziņu raidījumiem un tos var izmantot audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma tikai tad, ja tas pats mediju pakalpojumu sniedzējs attiecīgo raidījumu piedāvā atliktā veidā.

6.   Neskarot 1. līdz 5. punktu, dalībvalstis atbilstīgi to tiesību sistēmām un praksei nodrošina, ka ir definēti noteikumi un nosacījumi par šādu īsu izvilkumu sniegšanu, jo īpaši attiecībā uz jebkādas kompensēšanas kārtību, īsu izvilkumu maksimālo ilgumu un laika ierobežojumiem to translācijai. Ja ir paredzēta kompensācija, tā nepārsniedz papildu izmaksas, kas tieši radušās, sniedzot piekļuvi.”;

| 10) | direktīvas 4. panta 1. punktā tekstu “6. panta nozīmē” svītro; |
| --- | --- |

10)

direktīvas 4. panta 1. punktā tekstu “6. panta nozīmē” svītro;

| 11) | direktīvas 6. un 7. pantu svītro; |
| --- | --- |

11)

direktīvas 6. un 7. pantu svītro;

| 12) | direktīvas IV nodaļas nosaukumu aizstāj ar šādu tekstu: |
| --- | --- |

12)

direktīvas IV nodaļas nosaukumu aizstāj ar šādu tekstu:

| 13) | direktīvas 10. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “10. pants
  1.   Televīzijas reklāma un televeikals ir skaidri atpazīstams un atšķirams no redakcionālā satura. Neskarot jaunu reklāmas paņēmienu lietojumu, televīzijas reklāmu un televeikalu pilnīgi nošķir no citām raidījumu daļām ar optiskiem un/vai akustiskiem, un/vai telpiskiem līdzekļiem.
  2.   Atsevišķa reklāma un televeikals, kas nav iestarpinājumi sporta pasākumu pārraidē, ir izņēmums.”; |
| --- | --- |

13)

direktīvas 10. pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“10. pants

1.   Televīzijas reklāma un televeikals ir skaidri atpazīstams un atšķirams no redakcionālā satura. Neskarot jaunu reklāmas paņēmienu lietojumu, televīzijas reklāmu un televeikalu pilnīgi nošķir no citām raidījumu daļām ar optiskiem un/vai akustiskiem, un/vai telpiskiem līdzekļiem.

2.   Atsevišķa reklāma un televeikals, kas nav iestarpinājumi sporta pasākumu pārraidē, ir izņēmums.”;

| 14) | direktīvas 11. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “11. pants
  1.   Dalībvalstis nodrošina, ka, iestarpinot televīzijas reklāmu vai televeikalu raidījumos, netiek kaitēts raidījumu viengabalainībai, ņemot vērā raidījuma dabiskos pārtraukumus un tā ilgumu un būtību, kā arī nekaitē tiesību īpašnieku tiesībām.
  2.   Televīzijas filmu (izņemot daudzsēriju filmas, seriālus un dokumentālās filmas), kinematogrāfisko darbu un ziņu raidījumu raidīšanu var pārtraukt vienreiz ar televīzijas reklāmu un/vai televeikalu ne biežāk kā pēc paredzētām vismaz trīsdesmit minūtēm. Bērniem paredzēto raidījumu pārraidi var pārtraukt vienreiz ar televīzijas reklāmu un/vai televeikalu ne biežāk kā pēc paredzētām vismaz trīsdesmit minūtēm, ja raidījuma paredzētais ilgums pārsniedz trīsdesmit minūtes. Televīzijas reklāmas vai televeikalu neiestarpina reliģisku ceremoniju pārraidēs.”; |
| --- | --- |

14)

direktīvas 11. pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“11. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka, iestarpinot televīzijas reklāmu vai televeikalu raidījumos, netiek kaitēts raidījumu viengabalainībai, ņemot vērā raidījuma dabiskos pārtraukumus un tā ilgumu un būtību, kā arī nekaitē tiesību īpašnieku tiesībām.

2.   Televīzijas filmu (izņemot daudzsēriju filmas, seriālus un dokumentālās filmas), kinematogrāfisko darbu un ziņu raidījumu raidīšanu var pārtraukt vienreiz ar televīzijas reklāmu un/vai televeikalu ne biežāk kā pēc paredzētām vismaz trīsdesmit minūtēm. Bērniem paredzēto raidījumu pārraidi var pārtraukt vienreiz ar televīzijas reklāmu un/vai televeikalu ne biežāk kā pēc paredzētām vismaz trīsdesmit minūtēm, ja raidījuma paredzētais ilgums pārsniedz trīsdesmit minūtes. Televīzijas reklāmas vai televeikalu neiestarpina reliģisku ceremoniju pārraidēs.”;

| 15) | direktīvas 12. un 13. pantu svītro; |
| --- | --- |

15)

direktīvas 12. un 13. pantu svītro;

| 16) | direktīvas 14. panta 1. punktu svītro; |
| --- | --- |

16)

direktīvas 14. panta 1. punktu svītro;

| 17) | direktīvas 16. un 17. pantu svītro; |
| --- | --- |

17)

direktīvas 16. un 17. pantu svītro;

| 18) | direktīvas 18. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “18. pants
  1.   Televīzijas reklāmas un televeikala kopapjoms vienā stundā nepārsniedz 20 %.
  2.   Panta 1. punktu nepiemēro attiecībā uz raidorganizācijas paziņojumiem saistībā ar saviem raidījumiem un citiem produktiem, kas tieši atvasināti no šiem raidījumiem, sponsoru paziņojumiem un produktu izvietošanas.”; |
| --- | --- |

18)

direktīvas 18. pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“18. pants

1.   Televīzijas reklāmas un televeikala kopapjoms vienā stundā nepārsniedz 20 %.

2.   Panta 1. punktu nepiemēro attiecībā uz raidorganizācijas paziņojumiem saistībā ar saviem raidījumiem un citiem produktiem, kas tieši atvasināti no šiem raidījumiem, sponsoru paziņojumiem un produktu izvietošanas.”;

| 19) | direktīvas 18.a pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “18.a pants
  Televeikala skatlogi ir skaidri norādīti ar optiskiem un akustiskiem līdzekļiem, un tie ir vismaz piecpadsmit minūšu gari un bez pārtraukumiem.”; |
| --- | --- |

19)

direktīvas 18.a pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“18.a pants

Televeikala skatlogi ir skaidri norādīti ar optiskiem un akustiskiem līdzekļiem, un tie ir vismaz piecpadsmit minūšu gari un bez pārtraukumiem.”;

| 20) | direktīvas 19. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “19. pants
  Šīs direktīvas noteikumus piemēro mutatis mutandis attiecībā uz televīzijas kanāliem, kas paredzēti tikai reklāmai un televeikalam, kā arī televīzijas kanāliem, kas paredzēti tikai pašreklāmai. Šiem kanāliem nepiemēro III nodaļu, kā arī 11. un 18. pantu.”; |
| --- | --- |

20)

direktīvas 19. pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“19. pants

Šīs direktīvas noteikumus piemēro mutatis mutandis attiecībā uz televīzijas kanāliem, kas paredzēti tikai reklāmai un televeikalam, kā arī televīzijas kanāliem, kas paredzēti tikai pašreklāmai. Šiem kanāliem nepiemēro III nodaļu, kā arī 11. un 18. pantu.”;

| 21) | direktīvas 19.a pantu svītro; |
| --- | --- |

21)

direktīvas 19.a pantu svītro;

| 22) | direktīvas 20. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “20. pants
  Neskarot 3. pantu, dalībvalstis, ņemot vērā Kopienas tiesību aktus, var paredzēt citādus nosacījumus nekā tie, kuri noteikti 11. panta 2. punktā un 18. pantā attiecībā uz televīzijas apraidi, kas domāta tikai savas valsts teritorijai un ko sabiedrība nevar tieši vai netieši uztvert vienā vai vairākās citās dalībvalstīs.”; |
| --- | --- |

22)

direktīvas 20. pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“20. pants

Neskarot 3. pantu, dalībvalstis, ņemot vērā Kopienas tiesību aktus, var paredzēt citādus nosacījumus nekā tie, kuri noteikti 11. panta 2. punktā un 18. pantā attiecībā uz televīzijas apraidi, kas domāta tikai savas valsts teritorijai un ko sabiedrība nevar tieši vai netieši uztvert vienā vai vairākās citās dalībvalstīs.”;

| 23) | direktīvas V nodaļas nosaukumu aizstāj ar šādu tekstu: |
| --- | --- |

23)

direktīvas V nodaļas nosaukumu aizstāj ar šādu tekstu:

| 24) | direktīvas 22.a un 22.b pantu svītro; |
| --- | --- |

24)

direktīvas 22.a un 22.b pantu svītro;

| 25) | direktīvas VI nodaļas nosaukumu aizstāj ar šādu tekstu: |
| --- | --- |

25)

direktīvas VI nodaļas nosaukumu aizstāj ar šādu tekstu:

| 26) | direktīvas 23.a panta 2. punkta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu tekstu:






  “e) | veicināt informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju par stāvokli un regulējošu darbību attīstību attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem, ņemot vērā Kopienas audiovizuālo politiku, kā arī attiecīgu tehnikas attīstību”; |
| --- | --- | --- |

26)

direktīvas 23.a panta 2. punkta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu tekstu:

“e)

veicināt informācijas apmaiņu starp dalībvalstīm un Komisiju par stāvokli un regulējošu darbību attīstību attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem, ņemot vērā Kopienas audiovizuālo politiku, kā arī attiecīgu tehnikas attīstību”;

| 27) | iekļauj šādu nodaļu:
  “VIb NODAĻA
  Sadarbība starp dalībvalstu regulējošajām struktūrām
  23.b pants
  Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu pārējās dalībvalstis un Komisiju ar informāciju, kas vajadzīga šīs direktīvas piemērošanai, jo īpaši tās 2., 2.a un 3. panta piemērošanai, proti, šim nolūkam izmantojot kompetentās neatkarīgās regulējošās struktūras.”; |
| --- | --- |

27)

iekļauj šādu nodaļu:

“VIb NODAĻA

Sadarbība starp dalībvalstu regulējošajām struktūrām

23.b pants

Dalībvalstis veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu pārējās dalībvalstis un Komisiju ar informāciju, kas vajadzīga šīs direktīvas piemērošanai, jo īpaši tās 2., 2.a un 3. panta piemērošanai, proti, šim nolūkam izmantojot kompetentās neatkarīgās regulējošās struktūras.”;

| 28) | direktīvas 25. un 25.a pantu svītro; |
| --- | --- |

28)

direktīvas 25. un 25.a pantu svītro;

| 29) | direktīvas 26. pantu aizstāj ar šādu tekstu:
  “26. pants
  Ne vēlāk kā ... (31) un pēc tam ik pēc trim gadiem Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu un, ja vajadzīgs, izstrādā turpmākus priekšlikumus, lai to pielāgotu pārmaiņām audiovizuālo mediju pakalpojumu jomā, jo īpaši, ņemot vērā jaunākos tehnoloģijas sasniegumus, konkurētspēju nozarē un mediju lietotājprasmes līmeni visās dalībvalstīs.
  Šajā ziņojumā novērtē arī jautājumu par televīzijas reklāmu, kas pavada bērniem paredzētos raidījumus vai ir iekļauta tajos, un jo īpaši tas, vai šajā direktīvā noteiktie noteikumi par reklāmas apjomu un kvalitāti ir nodrošinājuši prasīto aizsardzības līmeni.” |
| --- | --- |

29)

direktīvas 26. pantu aizstāj ar šādu tekstu:

“26. pants

Ne vēlāk kā ... (31) un pēc tam ik pēc trim gadiem Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu un, ja vajadzīgs, izstrādā turpmākus priekšlikumus, lai to pielāgotu pārmaiņām audiovizuālo mediju pakalpojumu jomā, jo īpaši, ņemot vērā jaunākos tehnoloģijas sasniegumus, konkurētspēju nozarē un mediju lietotājprasmes līmeni visās dalībvalstīs.

Šajā ziņojumā novērtē arī jautājumu par televīzijas reklāmu, kas pavada bērniem paredzētos raidījumus vai ir iekļauta tajos, un jo īpaši tas, vai šajā direktīvā noteiktie noteikumi par reklāmas apjomu un kvalitāti ir nodrošinājuši prasīto aizsardzības līmeni.”

2. pants

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 2006/2004 (2004. gada 27. oktobris) par sadarbību starp valstu iestādēm, kas atbildīgas par tiesību aktu īstenošanu patērētāju tiesību aizsardzības jomā (32) groza šādi:

| — | pielikuma “Direktīvas un regulas, uz kurām attiecas 3. panta a) apakšpunkts” 4. punktu aizstāj ar šādu tekstu:







  “4. | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 89/552/EEK (1989. gada 3. oktobris) par dažu audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanas noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīva) (33): 3.h līdz 3.i pants un 10. līdz 20. pants. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/.../EK (34). |
| --- | --- | --- |

—

pielikuma “Direktīvas un regulas, uz kurām attiecas 3. panta a) apakšpunkts” 4. punktu aizstāj ar šādu tekstu:

“4.

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 89/552/EEK (1989. gada 3. oktobris) par dažu audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanas noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (Audiovizuālo mediju pakalpojumu direktīva) (33): 3.h līdz 3.i pants un 10. līdz 20. pants. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/.../EK (34).

3. pants

1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai, vēlākais, līdz ... (35) izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.

35

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.

2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai to valsts tiesību aktu galvenos noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šī direktīva.

4. pants

Šī direktīva stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

5. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

...,

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

---

(1)  OV C 318, 23.12.2006., 202. lpp.

1

(2)  OV C 51, 6.3.2007., 7. lpp.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 13. decembra Atzinums (OV C 317 E, 23.12.2006.), Padomes 2007. gada 15. oktobra Kopēja nostāja, Eiropas Parlamenta ... nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

3

(4)  Padomes Direktīva 89/552/EEK (1989. gada 3. oktobris) par dažu tādu televīzijas raidījumu veidošanas un apraides noteikumu koordinēšanu, kas ietverti dalībvalstu normatīvajos un administratīvajos aktos (OV L 298, 17.10.1989., 23. lpp.). Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/36/EK (OV L 202, 30.7.1997., 60. lpp.).

4

(5)  OV C 285 E, 1.12.2006., 126. lpp.

5

(6)  OV C 293 E, 2.12.2006., 155. lpp.

6

(7)  OV C 296 E, 6.12.2006., 104. lpp.

7

(8)  OV L 201, 25.7.2006., 15. lpp.

8

(9)  OV C 30, 5.2.1999., 1. lpp.

9

(10)  Eiropas Parlamenta Rezolūcija par “Televīziju bez robežām” (OV C 76 E, 25.3.2004., 453. lpp.).

10

(11)  Eiropas Parlamenta Rezolūcija par vārda brīvības un informācijas brīvības ierobežošanas risku, it īpaši Itālijā (Pamattiesību hartas 11. panta 2. punkts) (OV C 104 E, 30.4.2004., 1026. lpp.).

11

(12)  Eiropas Parlamenta Rezolūcija par Direktīvas 89/552/EEK Direktīvas (“Televīzija bez robežām”), kas grozīta ar Direktīvu 97/36/EK, 4. un 5. panta piemērošanu no 2001. līdz 2002. gadam (OV C 193 E, 17.8.2006., 117. lpp.).

12

(13)  OV C 364, 18.12.2000., 1. lpp.

13

(14)  OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/96/EK (OV L 363, 20.12.2006., 81. lpp.).

14

(15)  OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp.

15

(16)  OV L 178, 17.7.2000., 1. lpp.

16

(17)  Lieta C-56/96 VT4, 22. punkts; lieta C-212/97 Centros/Erhvervs-og Selskabsstyrelsen; skatīt arī: lieta C-11/95 Komisija/Beļģijas Karaliste un lieta C-14/96 Paul Denuit.

17

(18)  Lieta C-212/97 Centros/Erhvervs-og Selskabsstyrelsen; lieta C-33/74 Van Binsbergen/Bestuur van de Bedrijfsvereniging; lieta C-23/93 TV 10 SA/Commissariaat voor de Media, 21. punkts.

18

(19)  Lieta C-355/98 Komisija/Beļģija, 2000, ECR, I-1221. lpp., 28. punkts; Lieta C-348/96 Calfa, 1999, ECR, I-0011. lpp., 23. punkts.

19

ECR,

ECR

(20)  OV L 378, 27.12.2006., 72. lpp.

20

(21)  OV L 167, 22.6.2001., 10. lpp.

21

(22)  Lieta C-89/04, Mediakabel.

22

(23)  OV L 13, 20.1.2004., 44. lpp.

23

(24)  OV C 102, 28.4.2004., 2. lpp.

24

(25)  OV L 149, 11.6.2005., 22. lpp.

25

(26)  OV L 152, 20.6.2003., 16. lpp.

26

(27)  OV L 311, 28.11.2001., 67. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1901/2006 (OV L 378, 27.12.2006., 1. lpp.).

27

(28)  OV L 404, 30.12.2006., 9. lpp. Labotā versija OV L 12, 18.1.2007., 3. lpp.

28

(29)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

29

(30)  Divi gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

30

(31)  Četri gadi pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

31

(32)  OV L 364, 9.12.2004., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/29/EK.

32

(33)  OV L 298, 17.10.1989., 23. lpp.

33

(34)  OV L ...”.

34

(35)  Divi gadi pēc šīs direktīvas stāšanās spēkā.

35

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

Komisija pieņēma priekšlikumu 2005. gada 13. decembrī.

Eiropas Parlaments plenārsēdē, kas notika no 2006. gada 11. līdz 14. decembrim, pieņēma atzinumu pirmajā lasījumā.

Komisija pieņēma grozītu priekšlikumu 2007. gada 29. martā.

2007. gada 15. oktobrī Padome pieņēma kopējo nostāju saskaņā ar Līguma 251. pantu.

Pildot savus uzdevumus, Padome ņēma vērā arī Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas un Reģionu komitejas atzinumus, kas pieņemti attiecīgi 2006. gada 13. septembrī un 2006. gada 11. oktobrī.

II.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

Kopējā nostājā atspoguļo neoficiālu sarunu iznākumu starp Parlamentu, Komisiju un Padomi, kā paredzēts 16. līdz 18. punktā kopīgajā deklarācijā par koplēmuma procedūras īstenošanas praktiskajiem nosacījumiem.

Lai gan kopējā nostājā ir veiktas gan strukturālas, gan būtiskas izmaiņas attiecībā uz Komisijas sākotnēju priekšlikumu, ir saglabāta Komisijas ierosināta pamata pieeja, kā arī tās priekšlikumā iekļautie galvenie elementi. Būtiskākās izmaiņas ir izklāstītas turpmāk A un B sadaļā.

A.   STRUKTURĀLAS IZMAIŅAS

Komisija ierosināja jaunu, divlīmeņu reglamentējošu sistēmu, ietverot pamatnoteikumus, kas piemērojami visiem audiovizuālajiem pakalpojumiem, un papildu pienākumus, kuri piemērojami tikai televīzijas raidījumu veidošanai un apraidei. Kopējā nostājā saglabā šo pamata jēdzienu, taču ievieš būtiskas strukturālas izmaiņas (pievienojot jaunas nodaļas un pārgrupējot dažus pantus), lai nodrošinātu, ka visiem pakalpojumu sniedzējiem piemērojami pienākumi ir sagrupēti atsevišķi no pienākumiem, kas piemērojami tikai pakalpojumiem pēc pieprasījuma; savukārt pakalpojumi pēc pieprasījuma ir sagrupēti atsevišķi no pakalpojumiem, kas piemērojami tikai televīzijas raidījumu veidošanai un apraidei. Šīs strukturālās izmaiņas būtiski padara tekstu vieglāk lasāmu un rada lielāku juridisku skaidrību.

B.   BŪTISKAS IZMAIŅAS

i)   Darbības joma (1. panta a) līdz e) punkts, 3. panta 8. punkts (1), 2., 13., 14., 16. līdz 25. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 2, 15, 16, 18, 213, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 41, 51, 57, 66, 67, 68, 205, 77, 79, 92

Kopējā nostājā ir precizēta Komisijas ierosinātās direktīvas darbības jomas paplašināšana. Pamata jēdziens ir izklāstīts 16. līdz 25. apsvērumā. Būtiskākā izmaiņa Komisijas priekšlikumā šajā sakarā ir jēdziena “programma” ieviešana, kā arī jēdziena “redakcionālai atbildība” izcelšana. Kopējā nostājā arī paredzēts radīt juridisku skaidrību attiecībā uz direktīvas attiecībām ar citiem juridiskiem instrumentiem, jo īpaši Direktīvu 2000/31/EK (e-komercijas direktīvu).

ii)   Jurisdikcija un brīva pakalpojumu aprite (2., 2.a un 3. pants, 27. līdz 35. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 10, 14, 29, 30, 32, 33, 34, 35, 80, 81, 82, 199, 84, 85, 220, 221, 222, 89, 90

Kopējā nostājā ir atbalstīta pamata pieeja Komisijas priekšlikumam, proti, ka būtu jāturpina noteikt jurisdikciju, pamatojoties uz valsti, kurā pakalpojuma sniedzējs veic uzņēmējdarbību (izcelsmes valsts princips), bet būtu jābūt mehānismam, kas attiecas uz gadījumiem, kad televīzijas pārraide pilnībā vai galvenokārt ir vērsta uz dalībvalsti, kas nav dalībvalsts, kurā raidorganizācija veic uzņēmējdarbību. Kopējā nostājā (3. pantā) ir izstrādāts Komisijas ierosinātais mehānisms, izveidojot pirmo “sadarbības” fāzi, kad cenšas atrast iesaistītām dalībvalstīm savstarpēji pieņemamus risinājumus un kurai seko otrā, “apiešanas” fāze, kad dažos stingri noteiktos gadījumos var veikt obligātus pasākumus. Otrā fāze ir saistīta ar Kopienas procedūru, kurā iekļauti vairāki nosacījumi, un tās mērķis galvenokārt ir sekundārajos tiesību aktos kodificēt spēkā esošo Tiesas judikatūru.

Attiecībā uz saistītu jautājumu par brīvu pakalpojumu apriti, kā arī pasākumiem, kas atkāpjas no šā principa, kopējās nostājas 2.a pantā ir saglabāts juridiskais status quo. Attiecībā uz pakalpojumiem pēc pieprasījuma nosacījumi un procedūras atkāpei (vairāku sabiedriskās kārtības apsvērumu dēļ, tostarp vajadzība pasargāt nepilngadīgos) ir tieši tādi, kādi paredzēti e-komercijas Direktīvā 2000/31/EK.

iii)   Kopregulēšana un pašregulēšana (3. panta 7. punkts un 36. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 36, 37, 78, 91

Kopējā nostājā ir atzīta šāda “nesaistošu tiesību normu” (“soft law”) lielā nozīme, 3. panta 7. punktā ietverot dalībvalstu pienākumu veicināt kopregulēšanas un/vai pašregulēšanas režīmus, ciktāl to ļauj to attiecīgās tiesību sistēmas.

iv)   Produktu izvietošana (1. panta m) punkts, 3.g pants, 60. līdz 63. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 56, 219, 61, 62, 72, 75, 76, 227, 133

Kopējā nostājā noteikts princips, ka produktu izvietošana ir aizliegta visām programmām, kas veidotas pēc direktīvas transponēšanas termiņa. Tomēr ir paredzēti atbrīvojumi no šā principa saistībā ar dažiem programmu tipiem (filmas, seriāli, sporta pārraides un vieglas izklaides programmas), ievērojot dažus nosacījumus. Atbrīvojumus piemēros automātiski, ja vien dalībvalsts neizmanto iespēju tos piemērot. Ir arī iekļauta prasība brīdināt par produktu izvietošanu brīdī, kad raidījums atsākas pēc reklāmas pauzes, un īpašais gadījums “tematiskā izvietošana” ir risināts 63. apsvērumā.

v)   Citi noteikumi par reklāmu, tostarp bērniem paredzēta reklāma (1. panta h) līdz l) punkts, 3.e, 3.f, 10., 11., 18., 18.a, 19., 20. punkts, 26., 52., 54. līdz 59. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 28, 58, 59, 70, 71, 73, 74, 110, 189, 200, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 225, 226, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 134, 138, 228, 208, 202, 229, 143, 144

Kopējā nostāja visumā atbilst Komisijas priekšlikuma pamatdomai, saskaņā ar kuru “kvalitatīvus” pamatnoteikumus par audiovizuāliem komerciāliem paziņojumiem piemēro visiem audiovizuāliem mediju pakalpojumiem, bet “kvantitatīvi” noteikumi, ko piemēro tikai televīzijas raidījumu veidošanai un apraidei, ir vienkāršoti un racionalizēti salīdzinājumā ar spēkā esošās direktīvas noteikumiem, lai izveidotu reglamentējošu sistēmu, kurā “vaļējas uztveršanas” apraides modelis var turpināt konkurēt ar televīzijas kanāliem, kuru pamatā ir abonementi.

Kopējā nostājā ir nodrošināta papildu aizsardzība bērniem. 3.e panta 2. punktā dalībvalstīm un Komisijai ir uzlikts pienākums veicināt rīcības kodeksu izstrādi attiecībā uz bērniem paredzētu “neveselīgas pārtikas” reklāmu, bet 11. panta 2. punktā kvantitatīvi noteikumi par programmu pārtraukšanu ir stingrāki attiecībā uz bērniem paredzētām programmām.

vi)   Īsas ziņu reportāžas (3.k pants, 38. līdz 40. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 21, 218, 223, 224, 207, 97, 98

Komisija ierosināja noteikumu, lai nodrošinātu nediskriminējošu to valstu sistēmu piemērošanu, kuru mērķis ir nodrošināt īsu ziņu reportāžu nolūkā raidorganizāciju piekļuvi sabiedrību ļoti interesējošiem pasākumiem. Kopējā nostājā teksts ir vērienīgāks, jo tas dalībvalstīm uzliek pienākumu izveidot šādu sistēmu, tādējādi būtībā izveidojot Kopienas mēroga tiesības. Šo tiesību galvenie aspekti ir saskaņoti tekstā, bet dalībvalstis pieņems lēmumus par sīkāk izstrādātām procedūrām un piemērošanas nosacījumiem atbilstīgi subsidiaritātes principam.

vii)   Pārvaldes iestādes (23.b pants, 65. un 66. pants)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 13, 63, 147, 148, 149

Kopējā nostājā ir atspoguļots delikāts kompromiss starp Eiropas Parlamentu un Padomi par šo jautājumu. Kompromisa pamats ir iekļauts jaunajā 23.b pantā par sadarbību un informācijas apmaiņu.

viii)   Nepilngadīgo aizsardzība (3.h pants, 44. līdz 47. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 46, 47, 100, 101, 103, 14, 105, 145, 146

Kopējā nostājā, atstājot nemainītus spēkā esošos noteikumus, kas piemērojami televīzijas raidījumu veidošanai un apraidei, ir iekļauts pienākums attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma. Pienākums nosaka, ka nepilngadīgos aizsargā, nodrošinot to, ka parastos apstākļos tie nevar piekļūt pakalpojumiem, kas varētu nopietni kaitēt to fiziskajai, garīgajai vai tikumiskajai attīstībai. Apsvērumos ir minētas filtrācijas sistēmas un PIN kodi kā izmantojamo pasākumu piemēri. Apsvērumos arī pievērš uzmanību Eiropas Parlamenta un Padomes ieteikumam par nepilngadīgu personu un cilvēka cieņas aizsardzību, kā arī atbildes tiesībām.

ix)   Eiropas darbi (3.i pants un 48. līdz 50. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 49, 214, 52, 53, 108, 109, 137, 150

Kopējā nostājā ir saglabāti nemainīti spēkā esošās direktīvas noteikumi, kas piemērojami televīzijas raidījumu veidošanai un apraidei, lai gan 49. apsvērums ir līdzīgs iepriekšējās pārskatīšanas (Direktīva 97/36/EK) 31. apsvēruma saturam attiecībā uz “neatkarīgajiem producentiem”. Tomēr attiecībā uz audiovizuālo mediju pakalpojumiem pēc pieprasījuma audiovizuālo pakalpojumu sniedzējiem ir uzlikts jauns pienākums veicināt Eiropas darbu producēšanu un piekļuvi tiem.

x)   Invalīdu piekļuve pakalpojumiem (3.c pants)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 43, 65, 135

Kopējā nostājā dalībvalstīm ir uzlikts pienākums mudināt pakalpojumu sniedzējus nodrošināt to, ka to pakalpojumi pakāpeniski kļūst pieejami redzes vai dzirdes invalīdiem.

xi)   Mediju izpratne (26. pants, 37. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 5, 8, 39, 45, 54, 93, 150

37. apsvērumā ir uzsvērta mediju izpratnes lielā nozīme un tajā atgādina par Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra ieteikumu, kas būtiski attiecas uz mediju izpratni. Saskaņā ar 26. pantu Komisijai tagad kā daļa no ziņošanas pienākumiem un, pieņemot lēmumus par direktīvas grozījumiem nākotnē, jāpievērš īpaša uzmanība mediju izpratnes līmeņiem dalībvalstīs.

xii)   Atbildes tiesības (53. apsvērums)

Attiecīgi Eiropas Parlamenta iesniegtie grozījumi: 55, 136

Spēkā esošie pienākumi attiecībā uz televīzijas raidījumu veidošanu un apraidi (23. pants) ir saglabāti nemainīti. 53. apsvērumā ir precizēts, ka atbildes tiesības varētu arī izmantot kā tiesiskās aizsardzības līdzekļi tiešsaistes vidē, un atgādināts par ieteikumu par nepilngadīgu personu un cilvēka cieņas aizsardzību, kā arī atbildes tiesībām.

III.   SECINĀJUMS

Kopējā nostājā, kas ir neoficiālu sarunu iznākums starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju, ir saglabāta Komisijas ierosināta pamata pieeja un tiesiskā sistēma, lai pielāgotu audiovizuālās nozares pārvaldi tirgus un tehnoloģijas izmaiņām. Ir veikti būtiski precizējumi direktīvas darbības jomā un noteikumos, kas attiecas uz jurisdikciju, kā arī vairāki citi būtiski pielāgojumi, tostarp attiecībā uz problemātiskiem jautājumiem, piemēram, produktu izvietošanu, reklāmu (īpaši bērniem paredzētu reklāmu), īsiem ziņu izvilkumiem, pārvaldes iestādēm un invalīdu piekļuvi pakalpojumiem.

---

(1)  Panti ir numurēti atbilstīgi Direktīvai 89/552/EEK, kurā grozījumi izdarīti ar šo direktīvu.

---

| 18.12.2007 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | CE 307/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.12.2007

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

CE 307/22

---

KOPĒJĀ NOSTĀJA (EK) Nr. 19/2007,

ko Padome pieņēmusi 2007. gada 8. novembrī

nolūkā pieņemt Eiropas Parlamenta un Padomes ... Direktīvu 2007/.../EK, ar ko groza Direktīvu 97/67/EK attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgu izveidi

(2007/C 307 E/02)

EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 47. panta 2. punktu, 55. un 95. pantu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),

ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),

saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),

tā kā:

| 1) | Ar 1994. gada 7. februāra Rezolūciju par Kopienas pasta pakalpojumu attīstību (4) Padome ir noteikusi, ka viens no galvenajiem Kopienas pasta politikas mērķiem ir saskaņot pakāpenisku, vadāmu pasta tirgus atvēršanu konkurencei un vispārējā pakalpojuma sniegšanas stabilu nodrošinājumu. |
| --- | --- |

1)

Ar 1994. gada 7. februāra Rezolūciju par Kopienas pasta pakalpojumu attīstību (4) Padome ir noteikusi, ka viens no galvenajiem Kopienas pasta politikas mērķiem ir saskaņot pakāpenisku, vadāmu pasta tirgus atvēršanu konkurencei un vispārējā pakalpojuma sniegšanas stabilu nodrošinājumu.

| 2) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/67/EK (1997. gada 15. decembris) par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (5) paredzēta sistēma pasta nozares reglamentēšanai Kopienas līmenī, tostarp pasākumi, ar ko nodrošina vispārējo pakalpojumu un nosaka maksimālos ierobežojumus tiem pasta pakalpojumiem, kuri pakāpeniski un progresīvi jāsamazina un kurus dalībvalstis drīkst rezervēt savam(-iem) vispārējā pakalpojuma sniedzējam(-iem), lai uzturētu vispārējo pakalpojumu, un termiņu lēmumu pieņemšanai par turpmāku tirgus atvēršanu konkurencei pasta pakalpojumu iekšēja tirgus izveides nolūkā. |
| --- | --- |

2)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 97/67/EK (1997. gada 15. decembris) par kopīgiem noteikumiem Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstībai un pakalpojumu kvalitātes uzlabošanai (5) paredzēta sistēma pasta nozares reglamentēšanai Kopienas līmenī, tostarp pasākumi, ar ko nodrošina vispārējo pakalpojumu un nosaka maksimālos ierobežojumus tiem pasta pakalpojumiem, kuri pakāpeniski un progresīvi jāsamazina un kurus dalībvalstis drīkst rezervēt savam(-iem) vispārējā pakalpojuma sniedzējam(-iem), lai uzturētu vispārējo pakalpojumu, un termiņu lēmumu pieņemšanai par turpmāku tirgus atvēršanu konkurencei pasta pakalpojumu iekšēja tirgus izveides nolūkā.

| 3) | Līguma 16. pantā ir uzsvērta vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu vieta Eiropas Savienības kopīgo vērtību sistēmā un to loma sociālās un teritoriālās kohēzijas veicināšanā. Turpat ir noteikts, ka jāgādā, lai šādi pakalpojumi balstītos uz tādiem principiem un nosacījumiem, kas ļauj īstenot to uzdevumus. |
| --- | --- |

3)

Līguma 16. pantā ir uzsvērta vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu vieta Eiropas Savienības kopīgo vērtību sistēmā un to loma sociālās un teritoriālās kohēzijas veicināšanā. Turpat ir noteikts, ka jāgādā, lai šādi pakalpojumi balstītos uz tādiem principiem un nosacījumiem, kas ļauj īstenot to uzdevumus.

| 4) | Vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu pozitīvā loma uzsvērta Eirobarometra 2005. gada oktobra īpašajā aptaujā Nr. 219, kura apliecināja, ka pasta pakalpojumi ir vieni no patērētāju visaugstāk vērtētajiem VTNP visā Eiropas Savienībā, ko apliecina 77 % respondentu apstiprinošas atbildes. |
| --- | --- |

4)

Vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu pozitīvā loma uzsvērta Eirobarometra 2005. gada oktobra īpašajā aptaujā Nr. 219, kura apliecināja, ka pasta pakalpojumi ir vieni no patērētāju visaugstāk vērtētajiem VTNP visā Eiropas Savienībā, ko apliecina 77 % respondentu apstiprinošas atbildes.

| 5) | Tā kā pasta pakalpojumi ir svarīgs komunikācijas un informācijas apmaiņas instruments, tiem ir būtiski svarīga nozīme, īstenojot Savienības sociālās, ekonomiskās un teritoriālās kohēzijas mērķus. Pasta iestāžu tīkliem ir būtiska teritoriālā un sociālā dimensija, kas nodrošina vispārēju piekļuvi svarīgiem vietējiem pakalpojumiem. |
| --- | --- |

5)

Tā kā pasta pakalpojumi ir svarīgs komunikācijas un informācijas apmaiņas instruments, tiem ir būtiski svarīga nozīme, īstenojot Savienības sociālās, ekonomiskās un teritoriālās kohēzijas mērķus. Pasta iestāžu tīkliem ir būtiska teritoriālā un sociālā dimensija, kas nodrošina vispārēju piekļuvi svarīgiem vietējiem pakalpojumiem.

| 6) | Pasākumiem pasta pakalpojumu jomā vajadzētu būt tādiem, lai to mērķi atbilstu Līguma 2. pantā noteiktajiem Kopienas uzdevumiem, proti, visā Kopienā veicināt harmonisku, līdzsvarotu un stabilu saimnieciskās darbības attīstību, augstu nodarbinātības un sociālās aizsardzības līmeni, noturīgu izaugsmi bez pārmērīgas inflācijas, augstu konkurētspējas un ekonomiskas konverģences pakāpi, dzīves līmeņa un dzīves kvalitātes celšanos, kā arī ekonomisko un sociālo kohēziju un solidaritāti starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

6)

Pasākumiem pasta pakalpojumu jomā vajadzētu būt tādiem, lai to mērķi atbilstu Līguma 2. pantā noteiktajiem Kopienas uzdevumiem, proti, visā Kopienā veicināt harmonisku, līdzsvarotu un stabilu saimnieciskās darbības attīstību, augstu nodarbinātības un sociālās aizsardzības līmeni, noturīgu izaugsmi bez pārmērīgas inflācijas, augstu konkurētspējas un ekonomiskas konverģences pakāpi, dzīves līmeņa un dzīves kvalitātes celšanos, kā arī ekonomisko un sociālo kohēziju un solidaritāti starp dalībvalstīm.

| 7) | Eiropas pasta tirgos pēdējā laikā ir notikusi ievērojama pārmaiņa, kuru ir veicinājuši tehnoloģiskie sasniegumi un lielāka konkurence, kas izveidojās ierobežojumu atcelšanas rezultātā. Globalizācijas dēļ ir svarīgi atbalstīt aktīvu rīcību un attīstību, lai Savienības pilsoņiem neliegtu šīs pārmaiņas sniegtās priekšrocības. |
| --- | --- |

7)

Eiropas pasta tirgos pēdējā laikā ir notikusi ievērojama pārmaiņa, kuru ir veicinājuši tehnoloģiskie sasniegumi un lielāka konkurence, kas izveidojās ierobežojumu atcelšanas rezultātā. Globalizācijas dēļ ir svarīgi atbalstīt aktīvu rīcību un attīstību, lai Savienības pilsoņiem neliegtu šīs pārmaiņas sniegtās priekšrocības.

| 8) | Eiropadomes 2005. gada 22. un 23. maija sanāksmes secinājumos saistībā ar Lisabonas Stratēģijas starpposma izvērtēšanu ir atkārtoti uzsvērta iekšējā tirgus izveides pabeigšanas nozīme, lai sekmētu izaugsmi un radītu jaunas un labākas darbavietas, kā arī svarīgā loma, kāda efektīviem vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumiem ir konkurētspējīgā un dinamiskā ekonomikā. Šie secinājumi attiecas arī uz pasta pakalpojumiem, kas ir svarīgs saziņas, tirdzniecības, kā arī sociālās un teritoriālās kohēzijas līdzeklis. |
| --- | --- |

8)

Eiropadomes 2005. gada 22. un 23. maija sanāksmes secinājumos saistībā ar Lisabonas Stratēģijas starpposma izvērtēšanu ir atkārtoti uzsvērta iekšējā tirgus izveides pabeigšanas nozīme, lai sekmētu izaugsmi un radītu jaunas un labākas darbavietas, kā arī svarīgā loma, kāda efektīviem vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumiem ir konkurētspējīgā un dinamiskā ekonomikā. Šie secinājumi attiecas arī uz pasta pakalpojumiem, kas ir svarīgs saziņas, tirdzniecības, kā arī sociālās un teritoriālās kohēzijas līdzeklis.

| 9) | Eiropas Parlamenta 2006. gada 2. februāra Rezolūcijā par Pasta direktīvas piemērošanu (6) ir uzsvērta efektīvu pasta pakalpojumu sociālā un ekonomiskā nozīme un svarīgā loma Lisabonas stratēģijas kontekstā, norādot, ka līdzšinējo reformu pasākumu rezultātā ir panākta pasta nozares ievērojama pozitīva attīstība, turklāt ir augusi kvalitāte un efektivitāte un pakalpojumi ir kļuvuši vairāk vērsti uz klientu vajadzībām. Ņemot vērā dažkārt nepārprotami atšķirīgās pārmaiņas dalībvalstīs attiecībā uz vispārējā pakalpojuma izpildes saistībām, Eiropas Parlaments rezolūcijā aicināja Komisiju, gatavojoties perspektīvas pētījumam, īpašu uzmanību pievērst vispārējā pakalpojuma sniegšanas kvalitātei un šā pakalpojuma turpmākai finansēšanai un, ņemot vērā minēto pētījumu, ierosināt vispārējā pakalpojuma definīciju, darbības jomu un atbilstīgu finansējumu. |
| --- | --- |

9)

Eiropas Parlamenta 2006. gada 2. februāra Rezolūcijā par Pasta direktīvas piemērošanu (6) ir uzsvērta efektīvu pasta pakalpojumu sociālā un ekonomiskā nozīme un svarīgā loma Lisabonas stratēģijas kontekstā, norādot, ka līdzšinējo reformu pasākumu rezultātā ir panākta pasta nozares ievērojama pozitīva attīstība, turklāt ir augusi kvalitāte un efektivitāte un pakalpojumi ir kļuvuši vairāk vērsti uz klientu vajadzībām. Ņemot vērā dažkārt nepārprotami atšķirīgās pārmaiņas dalībvalstīs attiecībā uz vispārējā pakalpojuma izpildes saistībām, Eiropas Parlaments rezolūcijā aicināja Komisiju, gatavojoties perspektīvas pētījumam, īpašu uzmanību pievērst vispārējā pakalpojuma sniegšanas kvalitātei un šā pakalpojuma turpmākai finansēšanai un, ņemot vērā minēto pētījumu, ierosināt vispārējā pakalpojuma definīciju, darbības jomu un atbilstīgu finansējumu.

| 10) | Saskaņā ar Direktīvu 97/67/EK ir veikts perspektīvas pētījums, kurā saistībā ar katru dalībvalsti ir novērtēts, kāda ietekme uz vispārējo pakalpojumu ir Kopienas pasta pakalpojumu tirgus pilnīgai izveidei 2009. gadā. Turklāt Komisija ir veikusi vispusīgu Kopienas pasta nozares novērtējumu, tostarp pasūtot pētījumus par nozares ekonomisko, sociālo un tehnisko attīstību, un rīkojusi plašas apspriedes ar ieinteresētajām pusēm. |
| --- | --- |

10)

Saskaņā ar Direktīvu 97/67/EK ir veikts perspektīvas pētījums, kurā saistībā ar katru dalībvalsti ir novērtēts, kāda ietekme uz vispārējo pakalpojumu ir Kopienas pasta pakalpojumu tirgus pilnīgai izveidei 2009. gadā. Turklāt Komisija ir veikusi vispusīgu Kopienas pasta nozares novērtējumu, tostarp pasūtot pētījumus par nozares ekonomisko, sociālo un tehnisko attīstību, un rīkojusi plašas apspriedes ar ieinteresētajām pusēm.

| 11) | Perspektīvas pētījumā ir norādīts, ka visā Kopienā līdz 2009. gadam ir iespējams sasniegt Direktīvā 97/67/EK izvirzīto pamatmērķi panākt vispārējā pakalpojuma sniegšanas stabilu nodrošinājumu, ievērojot dalībvalstu noteiktos kvalitātes standartus, un atteikties no rezervētajiem pakalpojumiem. |
| --- | --- |

11)

Perspektīvas pētījumā ir norādīts, ka visā Kopienā līdz 2009. gadam ir iespējams sasniegt Direktīvā 97/67/EK izvirzīto pamatmērķi panākt vispārējā pakalpojuma sniegšanas stabilu nodrošinājumu, ievērojot dalībvalstu noteiktos kvalitātes standartus, un atteikties no rezervētajiem pakalpojumiem.

| 12) | Pasta tirgus progresīva un pakāpeniska atvēršana konkurencei ir devusi vispārējā pakalpojuma sniedzējiem pietiekamu laiku, ļaujot veikt modernizācijas un pārstrukturizācijas pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu ilgtermiņa dzīvotspēju jaunajos tirgus apstākļos, un ļāvusi dalībvalstīm pielāgot valsts reglamentējošos noteikumus atvērtākai videi. Turklāt dalībvalstis var izmantot iespējas, ko sniedz transponēšanas periods, un ievērojamo laiku, ko prasa reālas konkurences ieviešana, lai pēc vajadzības turpinātu vispārējā pakalpojuma sniedzēju turpmāku modernizāciju un pārstrukturizāciju. |
| --- | --- |

12)

Pasta tirgus progresīva un pakāpeniska atvēršana konkurencei ir devusi vispārējā pakalpojuma sniedzējiem pietiekamu laiku, ļaujot veikt modernizācijas un pārstrukturizācijas pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nodrošinātu ilgtermiņa dzīvotspēju jaunajos tirgus apstākļos, un ļāvusi dalībvalstīm pielāgot valsts reglamentējošos noteikumus atvērtākai videi. Turklāt dalībvalstis var izmantot iespējas, ko sniedz transponēšanas periods, un ievērojamo laiku, ko prasa reālas konkurences ieviešana, lai pēc vajadzības turpinātu vispārējā pakalpojuma sniedzēju turpmāku modernizāciju un pārstrukturizāciju.

| 13) | Perspektīvas pētījums liecina, ka rezervētajiem pakalpojumiem turpmāk vairs nevajadzētu būt primārajam risinājumam, lai finansētu vispārējo pakalpojumu. Šajā novērtējumā ir ņemta vērā Kopienas un tās dalībvalstu ieinteresētība iekšējā tirgus pilnīgā izveidē un tā iespējās sekmēt izaugsmi un nodarbinātību un nodrošināt efektīvu vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu pieejamību visiem lietotājiem. Tādēļ ir lietderīgi apstiprināt pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgas izveides galīgo termiņu. |
| --- | --- |

13)

Perspektīvas pētījums liecina, ka rezervētajiem pakalpojumiem turpmāk vairs nevajadzētu būt primārajam risinājumam, lai finansētu vispārējo pakalpojumu. Šajā novērtējumā ir ņemta vērā Kopienas un tās dalībvalstu ieinteresētība iekšējā tirgus pilnīgā izveidē un tā iespējās sekmēt izaugsmi un nodarbinātību un nodrošināt efektīvu vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojumu pieejamību visiem lietotājiem. Tādēļ ir lietderīgi apstiprināt pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgas izveides galīgo termiņu.

| 14) | Pasta nozarē darbojas virkne pārmaiņu virzītājspēku, jo īpaši pieprasījums un mainīgās klientu vajadzības, organizatoriskas pārmaiņas, automatizācija un jaunu tehnoloģiju ieviešana, aizstāšana ar elektroniskiem komunikāciju līdzekļiem un tirgus atvēršana. Lai izturētu konkurenci un varētu apmierināt patērētāju jaunās vajadzības, kā arī nodrošinātu jaunus finansēšanas avotus, pasta pakalpojumu sniedzēji var dažādot savas darbības, sniedzot komerciālus elektroniskus pakalpojumus vai citus informācijas sabiedrības pakalpojumus. |
| --- | --- |

14)

Pasta nozarē darbojas virkne pārmaiņu virzītājspēku, jo īpaši pieprasījums un mainīgās klientu vajadzības, organizatoriskas pārmaiņas, automatizācija un jaunu tehnoloģiju ieviešana, aizstāšana ar elektroniskiem komunikāciju līdzekļiem un tirgus atvēršana. Lai izturētu konkurenci un varētu apmierināt patērētāju jaunās vajadzības, kā arī nodrošinātu jaunus finansēšanas avotus, pasta pakalpojumu sniedzēji var dažādot savas darbības, sniedzot komerciālus elektroniskus pakalpojumus vai citus informācijas sabiedrības pakalpojumus.

| 15) | Pasta pakalpojumu sniedzēji, tostarp norādītie vispārējā pakalpojuma sniedzēji, tiek mudināti palielināt to darbības efektivitāti saistībā ar jauniem konkurētspējīgiem risinājumiem (piemēram, digitalizāciju un elektronisko saziņu), kuri atšķiras no tradicionālajiem pasta pakalpojumiem, un tas pats par sevi dos ievērojamu ieguldījumu konkurētspējas palielināšanā. |
| --- | --- |

15)

Pasta pakalpojumu sniedzēji, tostarp norādītie vispārējā pakalpojuma sniedzēji, tiek mudināti palielināt to darbības efektivitāti saistībā ar jauniem konkurētspējīgiem risinājumiem (piemēram, digitalizāciju un elektronisko saziņu), kuri atšķiras no tradicionālajiem pasta pakalpojumiem, un tas pats par sevi dos ievērojamu ieguldījumu konkurētspējas palielināšanā.

| 16) | Pilnīga tirgus atvēršana palīdzēs paplašināt pasta tirgus kopējo apjomu. Tā turpinās sekmēt stabilu un kvalitatīvu darbavietu saglabāšanu vispārējā pakalpojuma sniedzēju uzņēmumos un atvieglinās jaunu darbavietu izveidi citu operatoru un jaunienācēju uzņēmumos, kā arī saistītās saimnieciskās darbības nozarēs. Šī direktīva neskar dalībvalstu kompetenci reglamentēt nodarbinātības nosacījumus pasta pakalpojumu nozarē, taču tam nevajadzētu izraisīt negodīgu konkurenci. Sagatavojot pasta tirgus atvēršanu, būtu pienācīgi jāņem vērā sociālie apsvērumi. |
| --- | --- |

16)

Pilnīga tirgus atvēršana palīdzēs paplašināt pasta tirgus kopējo apjomu. Tā turpinās sekmēt stabilu un kvalitatīvu darbavietu saglabāšanu vispārējā pakalpojuma sniedzēju uzņēmumos un atvieglinās jaunu darbavietu izveidi citu operatoru un jaunienācēju uzņēmumos, kā arī saistītās saimnieciskās darbības nozarēs. Šī direktīva neskar dalībvalstu kompetenci reglamentēt nodarbinātības nosacījumus pasta pakalpojumu nozarē, taču tam nevajadzētu izraisīt negodīgu konkurenci. Sagatavojot pasta tirgus atvēršanu, būtu pienācīgi jāņem vērā sociālie apsvērumi.

| 17) | Autopārvadājumus pašus par sevi nevar uzskatīt par pasta pakalpojumiem. Tiešo pastu, kas sastāv tikai no reklāmas, tirdzniecības vai publicitātes materiāla un satur identisku ziņojumu, izņemot adresāta vārdu, adresi un identifikācijas numuru, var uzskatīt par korespondenci. |
| --- | --- |

17)

Autopārvadājumus pašus par sevi nevar uzskatīt par pasta pakalpojumiem. Tiešo pastu, kas sastāv tikai no reklāmas, tirdzniecības vai publicitātes materiāla un satur identisku ziņojumu, izņemot adresāta vārdu, adresi un identifikācijas numuru, var uzskatīt par korespondenci.

| 18) | Lielākai konkurencei turklāt būtu jāsekmē pasta nozares un alternatīvu sakaru veidu integrācija un jāļauj pilnveidot arvien prasīgākajiem lietotājiem sniegto pakalpojumu kvalitāti. |
| --- | --- |

18)

Lielākai konkurencei turklāt būtu jāsekmē pasta nozares un alternatīvu sakaru veidu integrācija un jāļauj pilnveidot arvien prasīgākajiem lietotājiem sniegto pakalpojumu kvalitāti.

| 19) | Pasta iestāžu tīkliem lauku rajonos, tostarp kalnu un salu reģionos, ir svarīga nozīme, lai iesaistītu uzņēmējus valsts un pasaules ekonomikā un saglabātu kohēziju sociālajā un nodarbinātības jomā. Turklāt lauku pasta nodaļas kalnu vai salu reģionos var nodrošināt būtisku infrastruktūras tīklu, kas rada piekļuvi jauniem telekomunikāciju tehnoloģijas veidiem. |
| --- | --- |

19)

Pasta iestāžu tīkliem lauku rajonos, tostarp kalnu un salu reģionos, ir svarīga nozīme, lai iesaistītu uzņēmējus valsts un pasaules ekonomikā un saglabātu kohēziju sociālajā un nodarbinātības jomā. Turklāt lauku pasta nodaļas kalnu vai salu reģionos var nodrošināt būtisku infrastruktūras tīklu, kas rada piekļuvi jauniem telekomunikāciju tehnoloģijas veidiem.

| 20) | Līdzās pastāvošo komunikāciju tirgu attīstība ir atšķirīgi iespaidojusi dažādus Kopienas reģionus un iedzīvotāju grupas, un pasta pakalpojumu izmantošanu. Teritoriālā un sociālā kohēzija būtu jāuztur, un — ņemot vērā, ka, izmantojot Direktīvā 97/67/EK paredzēto elastīgumu, dalībvalstis var pielāgot atsevišķus konkrētu pakalpojumu elementus atbilstīgi vietējam pieprasījumam — ir lietderīgi pilnīgi saglabāt Direktīvā 97/67/EK paredzētos vispārējos pakalpojumus un ar tiem saistītās kvalitātes prasības. Tomēr ir būtiski paskaidrot, ka saskaņā ar pašreizējo praksi dalībvalstīm jānodrošina sūtījumu savākšana un piegāde tikai tajās nedēļas dienās, kas attiecīgās valsts tiesību aktos nav noteiktas kā brīvdienas. Lai nodrošinātu, ka tirgus atvēršana turpina nākt par labu visiem lietotājiem un jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, dalībvalstīm būtu jāuzrauga un jāpārrauga tirgus attīstība. Dalībvalstīm būtu pienācīgi jāīsteno Direktīvā 97/67/EK paredzētie regulatīvie pasākumi, lai nodrošinātu, ka pasta pakalpojumu pieejamība turpina atbilst lietotāju vajadzībām, un īpaši, lai nesamazinās to piekļuves punktu blīvums, kuros sniedz pasta pakalpojumus lauku un attālākajos reģionos. |
| --- | --- |

20)

Līdzās pastāvošo komunikāciju tirgu attīstība ir atšķirīgi iespaidojusi dažādus Kopienas reģionus un iedzīvotāju grupas, un pasta pakalpojumu izmantošanu. Teritoriālā un sociālā kohēzija būtu jāuztur, un — ņemot vērā, ka, izmantojot Direktīvā 97/67/EK paredzēto elastīgumu, dalībvalstis var pielāgot atsevišķus konkrētu pakalpojumu elementus atbilstīgi vietējam pieprasījumam — ir lietderīgi pilnīgi saglabāt Direktīvā 97/67/EK paredzētos vispārējos pakalpojumus un ar tiem saistītās kvalitātes prasības. Tomēr ir būtiski paskaidrot, ka saskaņā ar pašreizējo praksi dalībvalstīm jānodrošina sūtījumu savākšana un piegāde tikai tajās nedēļas dienās, kas attiecīgās valsts tiesību aktos nav noteiktas kā brīvdienas. Lai nodrošinātu, ka tirgus atvēršana turpina nākt par labu visiem lietotājiem un jo īpaši mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, dalībvalstīm būtu jāuzrauga un jāpārrauga tirgus attīstība. Dalībvalstīm būtu pienācīgi jāīsteno Direktīvā 97/67/EK paredzētie regulatīvie pasākumi, lai nodrošinātu, ka pasta pakalpojumu pieejamība turpina atbilst lietotāju vajadzībām, un īpaši, lai nesamazinās to piekļuves punktu blīvums, kuros sniedz pasta pakalpojumus lauku un attālākajos reģionos.

| 21) | Paredzētais vispārējais pakalpojums principā garantē vienu savākšanas un vienu piegādes reizi ikvienas fiziskas vai juridiskas personas mājās vai telpās katru darba dienu, pat nomaļos vai reti apdzīvotos rajonos. |
| --- | --- |

21)

Paredzētais vispārējais pakalpojums principā garantē vienu savākšanas un vienu piegādes reizi ikvienas fiziskas vai juridiskas personas mājās vai telpās katru darba dienu, pat nomaļos vai reti apdzīvotos rajonos.

| 22) | Kvalitātes ziņā augstvērtīgu pasta pakalpojumu nodrošināšana ievērojami sekmē sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķa sasniegšanu. It īpaši attālākajiem un mazapdzīvotajiem reģioniem elektroniskā tirdzniecība nodrošina jaunas iespējas iesaistīties saimnieciskajā darbībā, taču tās būtisks priekšnosacījums ir labi pasta pakalpojumi. |
| --- | --- |

22)

Kvalitātes ziņā augstvērtīgu pasta pakalpojumu nodrošināšana ievērojami sekmē sociālās un teritoriālās kohēzijas mērķa sasniegšanu. It īpaši attālākajiem un mazapdzīvotajiem reģioniem elektroniskā tirdzniecība nodrošina jaunas iespējas iesaistīties saimnieciskajā darbībā, taču tās būtisks priekšnosacījums ir labi pasta pakalpojumi.

| 23) | Direktīva 97/67/EK paredz, ka vispārējā pakalpojuma priviliģēta nodrošinājuma garantēšanas nolūkā dalībvalstis ex-ante norāda vispārējā pakalpojuma sniedzējus. Dalībvalstis var lūgt sniegt vispārējo pakalpojumu visā savas valsts teritorijā. Lielāka konkurence un izvēles iespējas nozīmē, ka dalībvalstīm būtu jādod arī lielāks elastīgums lemt par efektīvākajiem un piemērotākajiem vispārējā pakalpojuma pieejamības garantēšanas mehānismiem, ievērojot objektivitātes, pārredzamības, nediskriminācijas un proporcionalitātes principu, lai ar vismazākajiem tirgus darbības traucējumiem iekšējā tirgū nodrošinātu brīvu pasta pakalpojumu sniegšanu. Dalībvalstis var atsevišķi vai savstarpēji kombinējot piemērot kādu no šādiem mehānismiem: atstāt vispārējā pakalpojuma nodrošināšanu tirgus spēku ziņā, norādīt vienu vai vairākus uzņēmumus, kas sniedz dažādus vispārējā pakalpojuma elementus vai apkalpo dažādus reģionus, un izmantot pakalpojumu valsts iepirkumu.
  Gadījumā, ja dalībvalstis norāda vienu vai vairākus uzņēmumus, kas sniedz vispārējo pakalpojumu vai dažādus vispārējā pakalpojuma elementus, jānodrošina, ka kvalitātes prasības attiecībā uz vispārējo pakalpojumu tiek vispārējā pakalpojuma sniedzējiem piemērotas pārskatāmi un samērīgi. Ja dalībvalsts norāda vairāk nekā vienu uzņēmumu, ir jānodrošina, ka vispārējā pakalpojuma saistībās nav pārklāšanās. |
| --- | --- |

23)

Direktīva 97/67/EK paredz, ka vispārējā pakalpojuma priviliģēta nodrošinājuma garantēšanas nolūkā dalībvalstis ex-ante norāda vispārējā pakalpojuma sniedzējus. Dalībvalstis var lūgt sniegt vispārējo pakalpojumu visā savas valsts teritorijā. Lielāka konkurence un izvēles iespējas nozīmē, ka dalībvalstīm būtu jādod arī lielāks elastīgums lemt par efektīvākajiem un piemērotākajiem vispārējā pakalpojuma pieejamības garantēšanas mehānismiem, ievērojot objektivitātes, pārredzamības, nediskriminācijas un proporcionalitātes principu, lai ar vismazākajiem tirgus darbības traucējumiem iekšējā tirgū nodrošinātu brīvu pasta pakalpojumu sniegšanu. Dalībvalstis var atsevišķi vai savstarpēji kombinējot piemērot kādu no šādiem mehānismiem: atstāt vispārējā pakalpojuma nodrošināšanu tirgus spēku ziņā, norādīt vienu vai vairākus uzņēmumus, kas sniedz dažādus vispārējā pakalpojuma elementus vai apkalpo dažādus reģionus, un izmantot pakalpojumu valsts iepirkumu.

Gadījumā, ja dalībvalstis norāda vienu vai vairākus uzņēmumus, kas sniedz vispārējo pakalpojumu vai dažādus vispārējā pakalpojuma elementus, jānodrošina, ka kvalitātes prasības attiecībā uz vispārējo pakalpojumu tiek vispārējā pakalpojuma sniedzējiem piemērotas pārskatāmi un samērīgi. Ja dalībvalsts norāda vairāk nekā vienu uzņēmumu, ir jānodrošina, ka vispārējā pakalpojuma saistībās nav pārklāšanās.

| 24) | Ir svarīgi, lai lietotāji būtu informēti par visiem vispārējiem pakalpojumiem un lai pasta pakalpojumu sniedzēji būtu informēti par vispārējā pakalpojuma sniedzēja(-u) tiesībām un pienākumiem. Dalībvalstīm būtu jānodrošina patērētāju pastāvīga un pilnīga informēšana par konkrētu pakalpojumu elementiem un pieejamību. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai visa šāda informācija ir pieejama. Tomēr, ievērojot dalībvalstīm doto lielāko elastīgumu, ir lietderīgi nodrošināt vispārējā pakalpojuma sniegšanu citādi, nevis norādot vispārējā pakalpojuma sniedzēju(-s), lai dalībvalstīm dotu elastīgumu lemt par to, kā sabiedrībai darīt zināmu šo informāciju. |
| --- | --- |

24)

Ir svarīgi, lai lietotāji būtu informēti par visiem vispārējiem pakalpojumiem un lai pasta pakalpojumu sniedzēji būtu informēti par vispārējā pakalpojuma sniedzēja(-u) tiesībām un pienākumiem. Dalībvalstīm būtu jānodrošina patērētāju pastāvīga un pilnīga informēšana par konkrētu pakalpojumu elementiem un pieejamību. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai visa šāda informācija ir pieejama. Tomēr, ievērojot dalībvalstīm doto lielāko elastīgumu, ir lietderīgi nodrošināt vispārējā pakalpojuma sniegšanu citādi, nevis norādot vispārējā pakalpojuma sniedzēju(-s), lai dalībvalstīm dotu elastīgumu lemt par to, kā sabiedrībai darīt zināmu šo informāciju.

| 25) | Ņemot vērā veikto pētījumus un nolūkā pilnīgi atbrīvot pasta pakalpojumu iekšējā tirgus potenciālu, ir lietderīgi beigt izmantot rezervētos pakalpojumus un īpašās tiesības kā līdzekļus, lai nodrošinātu vispārējā pakalpojuma finansēšanu. |
| --- | --- |

25)

Ņemot vērā veikto pētījumus un nolūkā pilnīgi atbrīvot pasta pakalpojumu iekšējā tirgus potenciālu, ir lietderīgi beigt izmantot rezervētos pakalpojumus un īpašās tiesības kā līdzekļus, lai nodrošinātu vispārējā pakalpojuma finansēšanu.

| 26) | Dažām dalībvalstīm joprojām var būt vajadzība rast ārēju finansējumu, lai segtu vispārējā pakalpojuma atlikušās tīrās izmaksas. Tādēļ ir lietderīgi skaidri precizēt, kādas alternatīvas ir pieejamas, lai nodrošinātu vispārējā pakalpojuma finansēšanu, ciktāl tas ir vajadzīgs un pienācīgi pamatots, vienlaikus ļaujot dalībvalstīm izvēlēties piemērotāko finansēšanas mehānismu. Šīs alternatīvas ietver publiskā iepirkuma procedūru izmantošanu, tostarp, kā tas noteikts direktīvās par publisko iepirkumu, cenu aptauju vai sarunu procedūras ar vai bez līguma paziņojuma publicēšanas, kā arī valsts kompensācijas un pārredzamu izmaksu sadalījumu pakalpojumu sniedzēju un/vai lietotāju starpā ar iemaksām kompensāciju fondos visos gadījumos, kad vispārējā pakalpojuma sniedzēju saistību izpilde rada vispārējā pakalpojuma tīrās izmaksas un norādītajiem uzņēmumiem uzliek negodīgu finansiālo apgrūtinājumu. Dalībvalstis var izmantot citus finansēšanas līdzekļus, ko atļauj Kopienas tiesību akti, piemēram, vajadzības gadījumā pieņemt lēmumu, ka peļņa, ko dod citas vispārējā pakalpojuma sniedzēja/-u darbības, kuras nepieder pie vispārējā pakalpojuma, pilnībā vai daļēji jānovirza, lai finansētu vispārējā pakalpojuma tīrās izmaksas, ja tas atbilst Līgumam. Neskarot dalībvalstu pienākumu ievērot Līguma noteikumus par valsts atbalstu, tostarp īpašās paziņošanas prasības šajā sakarā, dalībvalstis var paziņot Komisijai par finansēšanas mehānismiem, ko izmanto jebkādu vispārējā pakalpojuma izmaksu finansēšanai, un tas būtu jāatspoguļo regulārajos ziņojumos, kas Komisijai būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei par Direktīvas 97/67/EK piemērošanu. |
| --- | --- |

26)

Dažām dalībvalstīm joprojām var būt vajadzība rast ārēju finansējumu, lai segtu vispārējā pakalpojuma atlikušās tīrās izmaksas. Tādēļ ir lietderīgi skaidri precizēt, kādas alternatīvas ir pieejamas, lai nodrošinātu vispārējā pakalpojuma finansēšanu, ciktāl tas ir vajadzīgs un pienācīgi pamatots, vienlaikus ļaujot dalībvalstīm izvēlēties piemērotāko finansēšanas mehānismu. Šīs alternatīvas ietver publiskā iepirkuma procedūru izmantošanu, tostarp, kā tas noteikts direktīvās par publisko iepirkumu, cenu aptauju vai sarunu procedūras ar vai bez līguma paziņojuma publicēšanas, kā arī valsts kompensācijas un pārredzamu izmaksu sadalījumu pakalpojumu sniedzēju un/vai lietotāju starpā ar iemaksām kompensāciju fondos visos gadījumos, kad vispārējā pakalpojuma sniedzēju saistību izpilde rada vispārējā pakalpojuma tīrās izmaksas un norādītajiem uzņēmumiem uzliek negodīgu finansiālo apgrūtinājumu. Dalībvalstis var izmantot citus finansēšanas līdzekļus, ko atļauj Kopienas tiesību akti, piemēram, vajadzības gadījumā pieņemt lēmumu, ka peļņa, ko dod citas vispārējā pakalpojuma sniedzēja/-u darbības, kuras nepieder pie vispārējā pakalpojuma, pilnībā vai daļēji jānovirza, lai finansētu vispārējā pakalpojuma tīrās izmaksas, ja tas atbilst Līgumam. Neskarot dalībvalstu pienākumu ievērot Līguma noteikumus par valsts atbalstu, tostarp īpašās paziņošanas prasības šajā sakarā, dalībvalstis var paziņot Komisijai par finansēšanas mehānismiem, ko izmanto jebkādu vispārējā pakalpojuma izmaksu finansēšanai, un tas būtu jāatspoguļo regulārajos ziņojumos, kas Komisijai būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei par Direktīvas 97/67/EK piemērošanu.

| 27) | Pasta pakalpojumu sniedzējiem var lūgt dot ieguldījumu vispārējā pakalpojuma finansēšanā gadījumos, ja ir paredzēts kompensāciju fonds. Lai noteiktu, kuriem uzņēmumiem būtu jāveic iemaksas kompensāciju fondā, dalībvalstīm būtu jāapsver, vai attiecīgo uzņēmumu sniegtos pakalpojumus, ņemot vērā to raksturojumu, tostarp pievienotās vērtības elementus, kā arī paredzēto izmantošanu un cenu veidošanu, no lietotāju viedokļa var uzskatīt par tādiem, kuri pieder pie vispārējā pakalpojuma, tā kā tie pietiekamā mērā ir savstarpēji aizstājami ar vispārējo pakalpojumu
  .
  Šiem pakalpojumiem nav obligāti jāaptver visi vispārējo pakalpojumu elementi, piemēram, ikdienas piegāde vai pilnīgs valsts pārklājums; eksprespakalpojumi un kurjerpakalpojumi nav uzskatāmi par tādiem pakalpojumiem, ar kuriem var aizstāt vispārējo pakalpojumu un nav uzskatāmi par tādiem pakalpojumiem, kas sniedz vispārējā pakalpojuma darbības jomā esošus pakalpojumus. |
| --- | --- |

27)

Pasta pakalpojumu sniedzējiem var lūgt dot ieguldījumu vispārējā pakalpojuma finansēšanā gadījumos, ja ir paredzēts kompensāciju fonds. Lai noteiktu, kuriem uzņēmumiem būtu jāveic iemaksas kompensāciju fondā, dalībvalstīm būtu jāapsver, vai attiecīgo uzņēmumu sniegtos pakalpojumus, ņemot vērā to raksturojumu, tostarp pievienotās vērtības elementus, kā arī paredzēto izmantošanu un cenu veidošanu, no lietotāju viedokļa var uzskatīt par tādiem, kuri pieder pie vispārējā pakalpojuma, tā kā tie pietiekamā mērā ir savstarpēji aizstājami ar vispārējo pakalpojumu
  .
  Šiem pakalpojumiem nav obligāti jāaptver visi vispārējo pakalpojumu elementi, piemēram, ikdienas piegāde vai pilnīgs valsts pārklājums; eksprespakalpojumi un kurjerpakalpojumi nav uzskatāmi par tādiem pakalpojumiem, ar kuriem var aizstāt vispārējo pakalpojumu un nav uzskatāmi par tādiem pakalpojumiem, kas sniedz vispārējā pakalpojuma darbības jomā esošus pakalpojumus.

| 28) | Lai, nosakot šo uzņēmumu veicamo ieguldījumu dalībvalstī sniegtā vispārējā pakalpojuma izmaksu segšanā, ievērotu proporcionalitātes principu, dalībvalstīm būtu jāizmanto tādi pārskatāmi un nediskriminējoši kritēriji kā šo uzņēmumu ieguldījums darbībās, kas šajā dalībvalstī pieder pie vispārējā pakalpojuma. Dalībvalstis var prasīt, lai pakalpojumu sniedzēji, kuriem ir jāveic iemaksas kompensāciju fondā, ievieš attiecīgu uzskaites nošķiršanu, lai nodrošinātu fonda darbību. |
| --- | --- |

28)

Lai, nosakot šo uzņēmumu veicamo ieguldījumu dalībvalstī sniegtā vispārējā pakalpojuma izmaksu segšanā, ievērotu proporcionalitātes principu, dalībvalstīm būtu jāizmanto tādi pārskatāmi un nediskriminējoši kritēriji kā šo uzņēmumu ieguldījums darbībās, kas šajā dalībvalstī pieder pie vispārējā pakalpojuma. Dalībvalstis var prasīt, lai pakalpojumu sniedzēji, kuriem ir jāveic iemaksas kompensāciju fondā, ievieš attiecīgu uzskaites nošķiršanu, lai nodrošinātu fonda darbību.

| 29) | Visiem finansēšanas mehānismiem būtu jāturpina piemērot pašlaik Direktīvā 97/67/EK noteiktos pārskatāmības, nediskriminācijas un proporcionalitātes principus, un visi lēmumi šajā jomā būtu jāpieņem, pamatojoties uz pārredzamiem, objektīviem un pārbaudāmiem kritērijiem. Jo īpaši valsts regulatīvās iestādes pārraudzībā vispārējā pakalpojuma tīrās izmaksas būtu jāaprēķina kā starpība starp norādītā vispārējā pakalpojuma sniedzēja tīrajām izmaksām, darbojoties ar vispārējā pakalpojuma saistībām un darbojoties bez vispārējā pakalpojuma saistībām. Aprēķinā būtu jāņem vērā visi pārējie atbilstīgie elementi, tostarp tirgus ieguvums, kas rodas pasta pakalpojumu sniedzējam, kurš ir norādīts vispārējā pakalpojuma sniegšanai, tiesības uz saprātīgu peļņu un rentabilitātes stimuli. |
| --- | --- |

29)

Visiem finansēšanas mehānismiem būtu jāturpina piemērot pašlaik Direktīvā 97/67/EK noteiktos pārskatāmības, nediskriminācijas un proporcionalitātes principus, un visi lēmumi šajā jomā būtu jāpieņem, pamatojoties uz pārredzamiem, objektīviem un pārbaudāmiem kritērijiem. Jo īpaši valsts regulatīvās iestādes pārraudzībā vispārējā pakalpojuma tīrās izmaksas būtu jāaprēķina kā starpība starp norādītā vispārējā pakalpojuma sniedzēja tīrajām izmaksām, darbojoties ar vispārējā pakalpojuma saistībām un darbojoties bez vispārējā pakalpojuma saistībām. Aprēķinā būtu jāņem vērā visi pārējie atbilstīgie elementi, tostarp tirgus ieguvums, kas rodas pasta pakalpojumu sniedzējam, kurš ir norādīts vispārējā pakalpojuma sniegšanai, tiesības uz saprātīgu peļņu un rentabilitātes stimuli.

| 30) | Ja dalībvalstis nolemj savā valsts teritorijā piedāvāt sabiedrībai papildpakalpojumus, izņemot tos, kas ir saistīti ar vispārējā pakalpojuma sniegšanas pienākumu, kā noteikts šajā direktīvā, piemēram, pensiju un pasta sūtījumu izplatīšana lauku apvidos, šiem pakalpojumiem nepiemēro kompensācijas mehānismus, kam nepieciešami ieguldījumi no īpašiem uzņēmumiem. Attiecīgos gadījumos dalībvalstis var piešķirt finansējumu papildpakalpojumiem, ievērojot Līguma noteikumus par valsts atbalstu. Izņemot attiecībā uz vispārējā pakalpojuma sniedzēju(-iem), atļauju priekšnosacījums nedrīkst būt pienākums sniegt šādus papildpakalpojumus. |
| --- | --- |

30)

Ja dalībvalstis nolemj savā valsts teritorijā piedāvāt sabiedrībai papildpakalpojumus, izņemot tos, kas ir saistīti ar vispārējā pakalpojuma sniegšanas pienākumu, kā noteikts šajā direktīvā, piemēram, pensiju un pasta sūtījumu izplatīšana lauku apvidos, šiem pakalpojumiem nepiemēro kompensācijas mehānismus, kam nepieciešami ieguldījumi no īpašiem uzņēmumiem. Attiecīgos gadījumos dalībvalstis var piešķirt finansējumu papildpakalpojumiem, ievērojot Līguma noteikumus par valsts atbalstu. Izņemot attiecībā uz vispārējā pakalpojuma sniedzēju(-iem), atļauju priekšnosacījums nedrīkst būt pienākums sniegt šādus papildpakalpojumus.

| 31) | Ir lietderīgi attiecībā uz dalībvalstīm, kuras pievienojās Savienībai pēc tam, kad stājās spēkā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/39/EK (2002. gada 10. jūnijs), ar ko Direktīvu 97/67/EK groza attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu turpmāko atvēršanu konkurencei (7), un kurām var būt īpašas grūtības attiecībā uz to pasta tirgu netraucētu pielāgošanos, jo tās pasta reformu procesam pievienojās vēlākā posmā, un dažām dalībvalstīm ar nelielu iedzīvotāju skaitu un ierobežotiem ģeogrāfiskajiem izmēriem, ar tādām īpatnībām, kas īpaši ietekmē pasta pakalpojumu sniegšanu, kā arī ar īpaši sarežģītu topogrāfiju, ar daudz salām, paredzēt iespēju uz ierobežotu laikposmu atlikt šīs direktīvas īstenošanu, lai arī turpmāk uzticētu pakalpojumus saviem vispārējā pakalpojuma sniedzējiem, par to paziņojot Komisijai. Ņemot vērā šādas iespējas izņēmuma raksturu, ir arī lietderīgi šajā ierobežotajā laikposmā un attiecībā uz ierobežotu skaitu pakalpojumu ļaut tām dalībvalstīm, kas pilnībā atvērušas savus tirgus, atteikt atļauju monopoliem, kas darbojas citās dalībvalstīs, darboties savā teritorijā. |
| --- | --- |

31)

Ir lietderīgi attiecībā uz dalībvalstīm, kuras pievienojās Savienībai pēc tam, kad stājās spēkā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/39/EK (2002. gada 10. jūnijs), ar ko Direktīvu 97/67/EK groza attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu turpmāko atvēršanu konkurencei (7), un kurām var būt īpašas grūtības attiecībā uz to pasta tirgu netraucētu pielāgošanos, jo tās pasta reformu procesam pievienojās vēlākā posmā, un dažām dalībvalstīm ar nelielu iedzīvotāju skaitu un ierobežotiem ģeogrāfiskajiem izmēriem, ar tādām īpatnībām, kas īpaši ietekmē pasta pakalpojumu sniegšanu, kā arī ar īpaši sarežģītu topogrāfiju, ar daudz salām, paredzēt iespēju uz ierobežotu laikposmu atlikt šīs direktīvas īstenošanu, lai arī turpmāk uzticētu pakalpojumus saviem vispārējā pakalpojuma sniedzējiem, par to paziņojot Komisijai. Ņemot vērā šādas iespējas izņēmuma raksturu, ir arī lietderīgi šajā ierobežotajā laikposmā un attiecībā uz ierobežotu skaitu pakalpojumu ļaut tām dalībvalstīm, kas pilnībā atvērušas savus tirgus, atteikt atļauju monopoliem, kas darbojas citās dalībvalstīs, darboties savā teritorijā.

| 32) | Komisijai vajadzētu nodrošināt dalībvalstīm palīdzību šās direktīvas īstenošanas dažādos aspektos, tostarp, aprēķinot jebkuras neto izmaksas. Turklāt valsts regulatīvo iestāžu sadarbībai, turpinot izstrādāt kritērijus un pamatnostādnes šajā jomā, būtu jāsekmē šīs direktīvas saskaņota piemērošana. |
| --- | --- |

32)

Komisijai vajadzētu nodrošināt dalībvalstīm palīdzību šās direktīvas īstenošanas dažādos aspektos, tostarp, aprēķinot jebkuras neto izmaksas. Turklāt valsts regulatīvo iestāžu sadarbībai, turpinot izstrādāt kritērijus un pamatnostādnes šajā jomā, būtu jāsekmē šīs direktīvas saskaņota piemērošana.

| 33) | Ir jāatļauj dalībvalstīm piešķirt vispārējās atļaujas un individuālas licences pamatoti un proporcionāli paredzētajam mērķim. Tomēr, kā uzsvērts trešajā ziņojumā par Direktīvas 97/67/EK piemērošanu, šķiet, ka nolūkā mazināt nepamatotus pakalpojumu nodrošinājuma traucēkļus iekšējā tirgū ir vajadzīga piemērojamo nosacījumu turpmāka saskaņošana. Šajā kontekstā dalībvalstis var, piemēram, ļaut uzņēmumiem izvēlēties vai nu uzņemties pienākumu sniegt kādu pakalpojumu, vai arī veikt finansiālu ieguldījumu, lai segtu izmaksas par šo pakalpojumu, ko sniedz cits uzņēmums, bet vairs nav vienlaikus pieļaujama prasība piedalīties izmaksu sadales mehānismos un vispārējā pakalpojuma vai kvalitātes saistības, kas paredzētas, lai kalpotu vienam un tam pašam mērķim. Tāpat ir lietderīgi paskaidrot, ka daži vispārējo atļauju un licenču piešķiršanas noteikumi nav attiecināmi uz norādītiem vispārējā pakalpojuma sniedzējiem. |
| --- | --- |

33)

Ir jāatļauj dalībvalstīm piešķirt vispārējās atļaujas un individuālas licences pamatoti un proporcionāli paredzētajam mērķim. Tomēr, kā uzsvērts trešajā ziņojumā par Direktīvas 97/67/EK piemērošanu, šķiet, ka nolūkā mazināt nepamatotus pakalpojumu nodrošinājuma traucēkļus iekšējā tirgū ir vajadzīga piemērojamo nosacījumu turpmāka saskaņošana. Šajā kontekstā dalībvalstis var, piemēram, ļaut uzņēmumiem izvēlēties vai nu uzņemties pienākumu sniegt kādu pakalpojumu, vai arī veikt finansiālu ieguldījumu, lai segtu izmaksas par šo pakalpojumu, ko sniedz cits uzņēmums, bet vairs nav vienlaikus pieļaujama prasība piedalīties izmaksu sadales mehānismos un vispārējā pakalpojuma vai kvalitātes saistības, kas paredzētas, lai kalpotu vienam un tam pašam mērķim. Tāpat ir lietderīgi paskaidrot, ka daži vispārējo atļauju un licenču piešķiršanas noteikumi nav attiecināmi uz norādītiem vispārējā pakalpojuma sniedzējiem.

| 34) | Apstākļos, kad vispārējā pakalpojuma jomā pakalpojumus sniedz vairāki pasta uzņēmumi, ir lietderīgi prasīt, lai visas dalībvalstis novērtētu, vai nolūkā sekmēt reālu konkurenci un/vai aizsargāt lietotājus un patērētājus, nodrošinot pasta pakalpojumu kopējo kvalitāti, atsevišķi pasta infrastruktūras elementi vai atsevišķi pakalpojumi, ko parasti nodrošina vispārējā pakalpojuma sniedzēji, būtu jādara pieejami citiem operatoriem, kas sniedz līdzīgus pakalpojumus. Ja ir vairāki vispārējā pakalpojuma sniedzēji ar reģionāliem pasta iestāžu tīkliem, dalībvalstīm būtu arī jānovērtē un, ja nepieciešams, jānodrošina to iespēja savstarpēji sadarboties, lai novērstu šķēršļus ātram pasta sūtījumu transportam. Ņemot vērā, ka šo elementu un pakalpojumu tiesiskais statuss un tirgus situācija dalībvalstīs atšķiras, ir lietderīgi prasīt, lai dalībvalstis vienīgi pieņem informētus lēmumus par vajadzību pēc regulatīviem instrumentiem un par to apjomu un izvēli, tostarp atbilstīgos gadījumos par izmaksu sadalīšanu. Šis noteikums nedrīkstētu skart dalībvalstu tiesības pieņemt pasākumus, lai nodrošinātu piekļuvi valsts pasta iestāžu tīklam, ievērojot pārredzamības un nediskriminācijas principu. |
| --- | --- |

34)

Apstākļos, kad vispārējā pakalpojuma jomā pakalpojumus sniedz vairāki pasta uzņēmumi, ir lietderīgi prasīt, lai visas dalībvalstis novērtētu, vai nolūkā sekmēt reālu konkurenci un/vai aizsargāt lietotājus un patērētājus, nodrošinot pasta pakalpojumu kopējo kvalitāti, atsevišķi pasta infrastruktūras elementi vai atsevišķi pakalpojumi, ko parasti nodrošina vispārējā pakalpojuma sniedzēji, būtu jādara pieejami citiem operatoriem, kas sniedz līdzīgus pakalpojumus. Ja ir vairāki vispārējā pakalpojuma sniedzēji ar reģionāliem pasta iestāžu tīkliem, dalībvalstīm būtu arī jānovērtē un, ja nepieciešams, jānodrošina to iespēja savstarpēji sadarboties, lai novērstu šķēršļus ātram pasta sūtījumu transportam. Ņemot vērā, ka šo elementu un pakalpojumu tiesiskais statuss un tirgus situācija dalībvalstīs atšķiras, ir lietderīgi prasīt, lai dalībvalstis vienīgi pieņem informētus lēmumus par vajadzību pēc regulatīviem instrumentiem un par to apjomu un izvēli, tostarp atbilstīgos gadījumos par izmaksu sadalīšanu. Šis noteikums nedrīkstētu skart dalībvalstu tiesības pieņemt pasākumus, lai nodrošinātu piekļuvi valsts pasta iestāžu tīklam, ievērojot pārredzamības un nediskriminācijas principu.

| 35) | Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pasta pakalpojumu sniedzēji, apstrādājot personas datus saskaņā ar Direktīvu 97/67/EK, piemēro Kopienas un attiecīgās valsts noteikumus par personas datu aizsardzību, jo īpaši tos, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (8). |
| --- | --- |

35)

Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka pasta pakalpojumu sniedzēji, apstrādājot personas datus saskaņā ar Direktīvu 97/67/EK, piemēro Kopienas un attiecīgās valsts noteikumus par personas datu aizsardzību, jo īpaši tos, kas noteikti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (8).

| 36) | Šīs direktīvas noteikumi nedrīkstētu ierobežot attiecīgo valstu noteikumus par atsavināšanas nosacījumiem, lai organizētu vispārējā pakalpojuma sniegšanu. |
| --- | --- |

36)

Šīs direktīvas noteikumi nedrīkstētu ierobežot attiecīgo valstu noteikumus par atsavināšanas nosacījumiem, lai organizētu vispārējā pakalpojuma sniegšanu.

| 37) | Ņemot vērā pasta pakalpojumu nozīmīgumu pilnīgi vai daļēji neredzīgām personām, ir lietderīgi apstiprināt, ka tirgus atvēršanai nevajadzētu liegt to, ka vispārējā pakalpojuma sniedzējs(-i) turpina sniegt pilnīgi vai daļēji neredzīgām personām noteiktus bezmaksas pakalpojumus, ko dalībvalstis ieviesušas saskaņā ar spēkā esošajām starptautiskajām saistībām. |
| --- | --- |

37)

Ņemot vērā pasta pakalpojumu nozīmīgumu pilnīgi vai daļēji neredzīgām personām, ir lietderīgi apstiprināt, ka tirgus atvēršanai nevajadzētu liegt to, ka vispārējā pakalpojuma sniedzējs(-i) turpina sniegt pilnīgi vai daļēji neredzīgām personām noteiktus bezmaksas pakalpojumus, ko dalībvalstis ieviesušas saskaņā ar spēkā esošajām starptautiskajām saistībām.

| 38) | Brīvas konkurences apstākļos gan vispārējā pakalpojuma finansiālā līdzsvara labā, gan nolūkā ierobežot tirgus darbības traucējumus, ir svarīgi nepieļaut atkāpes no principa, ka cenas atspoguļo parastus tirgus nosacījumus un izmaksas — vienīgā atkāpe ir pieļaujama sabiedrības interešu aizsardzības vārdā. Šis mērķis būtu jāsasniedz, turpinot dalībvalstīm atļaut attiecināt vienotos tarifus uz pasta sūtījumiem, kam piemēro vienas vienības tarifus, t.i., uz pakalpojumiem, ko visbiežāk izmanto patērētāji un mazie un vidējie uzņēmumi. Lai aizsargātu sabiedrības vispārējās intereses, piemēram, piekļuvi kultūrai, dalību demokrātiskā sabiedrībā (preses brīvība) vai reģionālo un sociālo kohēziju, dalībvalstis var arī saglabāt vienotus tarifus dažiem citiem pasta sūtījumiem, piemēram, laikrakstiem un grāmatām. |
| --- | --- |

38)

Brīvas konkurences apstākļos gan vispārējā pakalpojuma finansiālā līdzsvara labā, gan nolūkā ierobežot tirgus darbības traucējumus, ir svarīgi nepieļaut atkāpes no principa, ka cenas atspoguļo parastus tirgus nosacījumus un izmaksas — vienīgā atkāpe ir pieļaujama sabiedrības interešu aizsardzības vārdā. Šis mērķis būtu jāsasniedz, turpinot dalībvalstīm atļaut attiecināt vienotos tarifus uz pasta sūtījumiem, kam piemēro vienas vienības tarifus, t.i., uz pakalpojumiem, ko visbiežāk izmanto patērētāji un mazie un vidējie uzņēmumi. Lai aizsargātu sabiedrības vispārējās intereses, piemēram, piekļuvi kultūrai, dalību demokrātiskā sabiedrībā (preses brīvība) vai reģionālo un sociālo kohēziju, dalībvalstis var arī saglabāt vienotus tarifus dažiem citiem pasta sūtījumiem, piemēram, laikrakstiem un grāmatām.

| 39) | Sniedzot pakalpojumus, kas paredzēti visiem lietotājiem, tostarp juridiskām personām, vairumnosūtītājiem vai dažādu klientu pasta sūtījumu apkopotājiem, vispārējā pakalpojuma sniedzējiem var piešķirt lielāku elastīgumu tarifu jomā, ievērojot cenu pamatotības principu. Tarifos būtu jāņem vērā apietās izmaksas salīdzinājumā ar visām standarta pakalpojuma funkcijām, ko piedāvā individuālo pasta sūtījumu savākšanā, šķirošanā, pārvadāšanā un piegādē. |
| --- | --- |

39)

Sniedzot pakalpojumus, kas paredzēti visiem lietotājiem, tostarp juridiskām personām, vairumnosūtītājiem vai dažādu klientu pasta sūtījumu apkopotājiem, vispārējā pakalpojuma sniedzējiem var piešķirt lielāku elastīgumu tarifu jomā, ievērojot cenu pamatotības principu. Tarifos būtu jāņem vērā apietās izmaksas salīdzinājumā ar visām standarta pakalpojuma funkcijām, ko piedāvā individuālo pasta sūtījumu savākšanā, šķirošanā, pārvadāšanā un piegādē.

| 40) | Ņemot vērā katras valsts īpatnības, kas saistītas ar apstākļiem, kādos vadošajiem vispārējā pakalpojuma sniedzējiem jādarbojas brīvas konkurences apstākļos, ir lietderīgi ļaut dalībvalstīm brīvi lemt par šķērssubsīdiju labāko pārraudzības veidu. |
| --- | --- |

40)

Ņemot vērā katras valsts īpatnības, kas saistītas ar apstākļiem, kādos vadošajiem vispārējā pakalpojuma sniedzējiem jādarbojas brīvas konkurences apstākļos, ir lietderīgi ļaut dalībvalstīm brīvi lemt par šķērssubsīdiju labāko pārraudzības veidu.

| 41) | Pārejas periodā uz konkurencei pilnīgi atvērtu tirgu un, lai šķērssubsīdijas pasargātu no konkurences nelabvēlīgas ietekmes, ir lietderīgi atstāt spēkā prasību, kas paredz, ka dalībvalstis liek vispārējā pakalpojuma sniedzējiem turpināt nošķirtu un pārredzamu grāmatvedības uzskaiti, to pēc vajadzības pielāgojot.
  Šai prasībai jāļauj valsts regulatīvajām iestādēm, konkurences iestādēm un Komisijai iegūt vajadzīgo informāciju, lai līdz reālas konkurences ieviešanai pieņemtu ar vispārējo pakalpojumu saistītus lēmumus un uzraudzītu godīgu tirgus nosacījumu ievērošanu. Valsts regulatīvo iestāžu sadarbībai, turpinot izstrādāt kritērijus un pamatnostādnes šajā jomā, būtu jāsekmē šo noteikumu saskaņota piemērošana.
  Nošķirtai un pārskatāmai uzskaitei būtu jāsniedz dalībvalstīm un to regulatīvajām iestādēm pietiekami detalizētu uzskaites informāciju, lai:






  — | pieņemtu lēmumus saistībā ar vispārējo pakalpojumu; |
| --- | --- | --- |

41)

Pārejas periodā uz konkurencei pilnīgi atvērtu tirgu un, lai šķērssubsīdijas pasargātu no konkurences nelabvēlīgas ietekmes, ir lietderīgi atstāt spēkā prasību, kas paredz, ka dalībvalstis liek vispārējā pakalpojuma sniedzējiem turpināt nošķirtu un pārredzamu grāmatvedības uzskaiti, to pēc vajadzības pielāgojot.

Šai prasībai jāļauj valsts regulatīvajām iestādēm, konkurences iestādēm un Komisijai iegūt vajadzīgo informāciju, lai līdz reālas konkurences ieviešanai pieņemtu ar vispārējo pakalpojumu saistītus lēmumus un uzraudzītu godīgu tirgus nosacījumu ievērošanu. Valsts regulatīvo iestāžu sadarbībai, turpinot izstrādāt kritērijus un pamatnostādnes šajā jomā, būtu jāsekmē šo noteikumu saskaņota piemērošana.

Nošķirtai un pārskatāmai uzskaitei būtu jāsniedz dalībvalstīm un to regulatīvajām iestādēm pietiekami detalizētu uzskaites informāciju, lai:

—

pieņemtu lēmumus saistībā ar vispārējo pakalpojumu;

| — | to izmantotu kā līdzekli, nosakot to, vai vispārējā pakalpojuma saistības rada tīrās izmaksas un negodīgu finansiālu slogu vispārējā pakalpojuma sniedzējiem; |
| --- | --- |

—

to izmantotu kā līdzekli, nosakot to, vai vispārējā pakalpojuma saistības rada tīrās izmaksas un negodīgu finansiālu slogu vispārējā pakalpojuma sniedzējiem;

| — | nodrošinātu, ka vispārējam pakalpojumam piemērojamie tarifi atbilst šajā direktīvā izklāstītajiem tarifu principiem; |
| --- | --- |

—

nodrošinātu, ka vispārējam pakalpojumam piemērojamie tarifi atbilst šajā direktīvā izklāstītajiem tarifu principiem;

| — | nodrošinātu atbilstību galamaksas principiem, kā izklāstīts šajā direktīvā; un |
| --- | --- |

—

nodrošinātu atbilstību galamaksas principiem, kā izklāstīts šajā direktīvā; un

| — | uzraudzītu godīgus tirgus apstākļus, līdz ir nodrošināta reāla konkurence. |
| --- | --- |

—

uzraudzītu godīgus tirgus apstākļus, līdz ir nodrošināta reāla konkurence.

| 42) | Saskaņā ar citās pakalpojumu nozarēs spēkā esošajiem noteikumiem un nolūkā pastiprināt patērētāju aizsardzību ir lietderīgi paplašināt sūdzību procedūru principu minimuma piemērošanas jomu, lai tā neaptvertu tikai vispārējā pakalpojuma sniedzējus. Lai palielinātu sūdzību izskatīšanas procedūru efektivitāti, ir lietderīgi veicināt ārpustiesas strīdu izšķiršanas procedūru izmantošanu, kā izklāstīts Komisijas Ieteikumā 98/257/EK (1998. gada 30. marts) par principiem, kas piemērojami iestādēm, kuras ir atbildīgas par patērētāju strīdu izšķiršanu ārpustiesas kārtībā (9), un Komisijas Ieteikumā 2001/310/EK (2001. gada 4. aprīlis) par principiem attiecībā uz ārpustiesas struktūrām, kas iesaistītas patērētāju strīdu vienprātīgā atrisināšanā (10). Patērētāju interešu aizsardzību sekmētu arī labāka operatoru savietojamība, ko nodrošinātu piekļuve atsevišķiem infrastruktūras un pakalpojumu elementiem, un valsts regulatīvo iestāžu un patērētāju aizsardzības iestāžu sadarbības prasība.
  Lai aizsargātu lietotāju intereses pasta sūtījumu zādzības vai nozaudēšanas, vai sabojāšanas gadījumā, dalībvalstīm, ja tas ir pamatoti, būtu jāievieš atlīdzības un/vai kompensāciju sistēma. |
| --- | --- |

42)

Saskaņā ar citās pakalpojumu nozarēs spēkā esošajiem noteikumiem un nolūkā pastiprināt patērētāju aizsardzību ir lietderīgi paplašināt sūdzību procedūru principu minimuma piemērošanas jomu, lai tā neaptvertu tikai vispārējā pakalpojuma sniedzējus. Lai palielinātu sūdzību izskatīšanas procedūru efektivitāti, ir lietderīgi veicināt ārpustiesas strīdu izšķiršanas procedūru izmantošanu, kā izklāstīts Komisijas Ieteikumā 98/257/EK (1998. gada 30. marts) par principiem, kas piemērojami iestādēm, kuras ir atbildīgas par patērētāju strīdu izšķiršanu ārpustiesas kārtībā (9), un Komisijas Ieteikumā 2001/310/EK (2001. gada 4. aprīlis) par principiem attiecībā uz ārpustiesas struktūrām, kas iesaistītas patērētāju strīdu vienprātīgā atrisināšanā (10). Patērētāju interešu aizsardzību sekmētu arī labāka operatoru savietojamība, ko nodrošinātu piekļuve atsevišķiem infrastruktūras un pakalpojumu elementiem, un valsts regulatīvo iestāžu un patērētāju aizsardzības iestāžu sadarbības prasība.

Lai aizsargātu lietotāju intereses pasta sūtījumu zādzības vai nozaudēšanas, vai sabojāšanas gadījumā, dalībvalstīm, ja tas ir pamatoti, būtu jāievieš atlīdzības un/vai kompensāciju sistēma.

| 43) | Direktīvā 97/67/EK paredzēts, ka noteiktus pasākumus pieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (11). |
| --- | --- |

43)

Direktīvā 97/67/EK paredzēts, ka noteiktus pasākumus pieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (11).

| 44) | Lēmums 1999/468/EK ir grozīts ar Lēmumu 2006/512/EK, ar kuru ieviesa regulatīvo kontroles procedūru, lai pieņemtu vispārīgus pasākumus, kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus elementus pamataktā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā minēto procedūru, inter alia, svītrojot dažus šādus elementus vai instrumentu papildinot ar nebūtiskiem elementiem. |
| --- | --- |

44)

Lēmums 1999/468/EK ir grozīts ar Lēmumu 2006/512/EK, ar kuru ieviesa regulatīvo kontroles procedūru, lai pieņemtu vispārīgus pasākumus, kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus elementus pamataktā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā minēto procedūru, inter alia, svītrojot dažus šādus elementus vai instrumentu papildinot ar nebūtiskiem elementiem.

| 45) | Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt pasākumus saistībā ar nākotnē paredzamo pakalpojumu kvalitātes standartu pielāgošanu tehnikas vai tirgus attīstībai, kā arī saskaņotajiem nosacījumiem, pēc kuriem neatkarīgas ārējas struktūras veic neatkarīgo darbības uzraudzību. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus un papildināt šo direktīvu, iekļaujot jaunus nebūtiskus elementus, ir jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru. |
| --- | --- |

45)

Jo īpaši Komisija būtu jāpilnvaro pieņemt pasākumus saistībā ar nākotnē paredzamo pakalpojumu kvalitātes standartu pielāgošanu tehnikas vai tirgus attīstībai, kā arī saskaņotajiem nosacījumiem, pēc kuriem neatkarīgas ārējas struktūras veic neatkarīgo darbības uzraudzību. Šie pasākumi, kuri ir vispārīgi un kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šīs direktīvas elementus un papildināt šo direktīvu, iekļaujot jaunus nebūtiskus elementus, ir jāpieņem saskaņā ar Lēmuma 1999/468/EK 5.a pantā paredzēto regulatīvo kontroles procedūru.

| 46) | Komitejai, kura saskaņā ar Direktīvu 97/67/EK palīdz Komisijai, būtu jāseko vispārējā pakalpojuma sniegšanas attīstībai dalībvalstīs. |
| --- | --- |

46)

Komitejai, kura saskaņā ar Direktīvu 97/67/EK palīdz Komisijai, būtu jāseko vispārējā pakalpojuma sniegšanas attīstībai dalībvalstīs.

| 47) | Valstu regulatīvajām iestādēm joprojām varētu būt izšķirīga loma, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kur vēl nav pabeigta pāreja uz brīvu konkurenci. Saskaņā ar regulatīvo un operatīvo funkciju nošķiršanas principu dalībvalstīm būtu jāgarantē savas valsts regulatīvo iestāžu neatkarība, tādējādi nodrošinot šo iestāžu lēmumu neitralitāti. Šī neatkarības prasība neskar dalībvalstu institucionālo autonomiju un konstitucionālās saistības, un neitralitātes principu attiecībā uz dalībvalstu noteikumiem, kas reglamentē īpašumu un īpašumtiesību sistēmu, kā to nosaka Līguma 295. pants. Valstu regulatīvo iestāžu rīcībā vajadzētu būt visiem tām uzticēto pienākumu izpildei vajadzīgajiem līdzekļiem, t.i., personālam, kompetencei un finanšu līdzekļiem. |
| --- | --- |

47)

Valstu regulatīvajām iestādēm joprojām varētu būt izšķirīga loma, jo īpaši tajās dalībvalstīs, kur vēl nav pabeigta pāreja uz brīvu konkurenci. Saskaņā ar regulatīvo un operatīvo funkciju nošķiršanas principu dalībvalstīm būtu jāgarantē savas valsts regulatīvo iestāžu neatkarība, tādējādi nodrošinot šo iestāžu lēmumu neitralitāti. Šī neatkarības prasība neskar dalībvalstu institucionālo autonomiju un konstitucionālās saistības, un neitralitātes principu attiecībā uz dalībvalstu noteikumiem, kas reglamentē īpašumu un īpašumtiesību sistēmu, kā to nosaka Līguma 295. pants. Valstu regulatīvo iestāžu rīcībā vajadzētu būt visiem tām uzticēto pienākumu izpildei vajadzīgajiem līdzekļiem, t.i., personālam, kompetencei un finanšu līdzekļiem.

| 48) | Regulatīvo funkciju īstenošanā nereti ir iesaistītas dažādas valsts iestādes, tādēļ ir lietderīgi ieviest pārredzamu pienākumu sadalījumu un prasīt, lai dažādas attiecīgās struktūras, kas atbildīgas par nozares regulējumu, konkurences noteikumu piemērošanu un patērētāju jautājumiem, sadarbojas nolūkā nodrošināt tām uzticēto pie pienākumu efektīvas izpildi. |
| --- | --- |

48)

Regulatīvo funkciju īstenošanā nereti ir iesaistītas dažādas valsts iestādes, tādēļ ir lietderīgi ieviest pārredzamu pienākumu sadalījumu un prasīt, lai dažādas attiecīgās struktūras, kas atbildīgas par nozares regulējumu, konkurences noteikumu piemērošanu un patērētāju jautājumiem, sadarbojas nolūkā nodrošināt tām uzticēto pie pienākumu efektīvas izpildi.

| 49) | Ikvienai personai, kas ir kādas valsts regulatīvās iestādes lēmuma subjekts, vajadzētu būt tiesībām pārsūdzēt šo lēmumu no minētās iestādes neatkarīgā struktūrā. Šāda struktūra var būt arī tiesa. Pārsūdzības procedūras neskar dalībvalstu kompetences jomu sadalījumu valsts tiesu sistēmā un juridisko vai fizisko personu tiesības saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Kamēr minētās procedūras nav pabeigtas, ir jānodrošina valstu regulatīvo iestāžu lēmumu pagaidu spēkā esamība, lai garantētu tiesisko noteiktību un tirgus drošību. |
| --- | --- |

49)

Ikvienai personai, kas ir kādas valsts regulatīvās iestādes lēmuma subjekts, vajadzētu būt tiesībām pārsūdzēt šo lēmumu no minētās iestādes neatkarīgā struktūrā. Šāda struktūra var būt arī tiesa. Pārsūdzības procedūras neskar dalībvalstu kompetences jomu sadalījumu valsts tiesu sistēmā un juridisko vai fizisko personu tiesības saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Kamēr minētās procedūras nav pabeigtas, ir jānodrošina valstu regulatīvo iestāžu lēmumu pagaidu spēkā esamība, lai garantētu tiesisko noteiktību un tirgus drošību.

| 50) | Pildot Direktīvā 97/67/EK noteiktos pienākumus, valstu regulatīvajām iestādēm vajadzības gadījumā būtu jāsadarbojas ar citu dalībvalstu regulatīvajām iestādēm un Komisiju. Tas sekmētu pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstību un palīdzētu visās dalībvalstīs nodrošināt direktīvā paredzēto noteikumu konsekventu piemērošanu, jo īpaši jomās, kur saistībā ar attiecīgo noteikumu piemērošanu valsts tiesību akti, ar ko īsteno Kopienas tiesības, dod valsts regulatīvajām iestādēm ievērojamu rīcības brīvību. Šī sadarbība varētu notikt, inter alia, komitejā, kas palīdz Komisijai saskaņā ar direktīvu, vai grupā, kurā ir Eiropas regulatori. Dalībvalstīm būtu jālemj, kuras struktūras direktīvas nolūkā ir valsts regulatīvās iestādes. |
| --- | --- |

50)

Pildot Direktīvā 97/67/EK noteiktos pienākumus, valstu regulatīvajām iestādēm vajadzības gadījumā būtu jāsadarbojas ar citu dalībvalstu regulatīvajām iestādēm un Komisiju. Tas sekmētu pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstību un palīdzētu visās dalībvalstīs nodrošināt direktīvā paredzēto noteikumu konsekventu piemērošanu, jo īpaši jomās, kur saistībā ar attiecīgo noteikumu piemērošanu valsts tiesību akti, ar ko īsteno Kopienas tiesības, dod valsts regulatīvajām iestādēm ievērojamu rīcības brīvību. Šī sadarbība varētu notikt, inter alia, komitejā, kas palīdz Komisijai saskaņā ar direktīvu, vai grupā, kurā ir Eiropas regulatori. Dalībvalstīm būtu jālemj, kuras struktūras direktīvas nolūkā ir valsts regulatīvās iestādes.

| 51) | Lai efektīvi pildītu uzticētos pienākumus, valsts regulatīvajām iestādēm ir jāsaņem informācija no tirgus dalībniekiem. Informācijas pieprasījumiem jābūt proporcionāliem un tie nedrīkst nevajadzīgi apgrūtināt uzņēmumus. Šādas informācijas apkopošana var būt vajadzīga arī Komisijai, lai tā varētu pildīt pienākumus, ko paredz Kopienas tiesību akti. Informācijas saņēmējam ir jānodrošina konfidencialitāte saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem. |
| --- | --- |

51)

Lai efektīvi pildītu uzticētos pienākumus, valsts regulatīvajām iestādēm ir jāsaņem informācija no tirgus dalībniekiem. Informācijas pieprasījumiem jābūt proporcionāliem un tie nedrīkst nevajadzīgi apgrūtināt uzņēmumus. Šādas informācijas apkopošana var būt vajadzīga arī Komisijai, lai tā varētu pildīt pienākumus, ko paredz Kopienas tiesību akti. Informācijas saņēmējam ir jānodrošina konfidencialitāte saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem.

| 52) | Lai Eiropas Parlamentu un Padomi pastāvīgi informētu par pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstību, Komisijai būtu regulāri jāsniedz minētajām iestādēm ziņojumi par Direktīvas 97/67/EK piemērošanu. |
| --- | --- |

52)

Lai Eiropas Parlamentu un Padomi pastāvīgi informētu par pasta pakalpojumu iekšējā tirgus attīstību, Komisijai būtu regulāri jāsniedz minētajām iestādēm ziņojumi par Direktīvas 97/67/EK piemērošanu.

| 53) | Šī direktīva neskar darba tiesības, proti, jebkurus tiesību aktos vai līgumos paredzētus noteikumus, kuri attiecas uz nodarbinātības nosacījumiem, darba apstākļiem, tostarp veselības aizsardzību un drošību darbā, un darba devēju un darba ņēmēju savstarpējām attiecībām un kurus dalībvalstis piemēro atbilstīgi saviem tiesību aktiem, kas ir saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem. Tāpat šī direktīva neskar dalībvalstu sociālā nodrošinājuma tiesību aktus. Ja tas nepieciešams, dalībvalstis var atspoguļot darba apstākļus savās atļauju procedūrās, ievērojot pārredzamības un proporcionalitātes principus. |
| --- | --- |

53)

Šī direktīva neskar darba tiesības, proti, jebkurus tiesību aktos vai līgumos paredzētus noteikumus, kuri attiecas uz nodarbinātības nosacījumiem, darba apstākļiem, tostarp veselības aizsardzību un drošību darbā, un darba devēju un darba ņēmēju savstarpējām attiecībām un kurus dalībvalstis piemēro atbilstīgi saviem tiesību aktiem, kas ir saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem. Tāpat šī direktīva neskar dalībvalstu sociālā nodrošinājuma tiesību aktus. Ja tas nepieciešams, dalībvalstis var atspoguļot darba apstākļus savās atļauju procedūrās, ievērojot pārredzamības un proporcionalitātes principus.

| 54) | Dalībvalstīm ir jānodrošina, ka tiktu izveidots pietiekams skaits piekļuves vietu, ņemot vērā lietotāju vajadzības lauku rajonos un maz apdzīvotos apvidos. Dalībvalstīm ir jānodrošina, ka tiktu izveidotas piekļuves vietas pasta pakalpojumiem nepieciešamajā blīvumā, lai pildītu vispārējā pakalpojuma saistības. |
| --- | --- |

54)

Dalībvalstīm ir jānodrošina, ka tiktu izveidots pietiekams skaits piekļuves vietu, ņemot vērā lietotāju vajadzības lauku rajonos un maz apdzīvotos apvidos. Dalībvalstīm ir jānodrošina, ka tiktu izveidotas piekļuves vietas pasta pakalpojumiem nepieciešamajā blīvumā, lai pildītu vispārējā pakalpojuma saistības.

| 55) | Lai saglabātu sistēmu pasta nozares reglamentēšanai, Direktīvas 97/67/EK beigu termiņš būtu jāsvītro. Turpina piemērot noteikumus, kurus šī direktīva negroza. Pakalpojumi, kurus dalībvalstis drīkst turpināt rezervēt īstenošanas laikposmā, ir norādīti Direktīvā 97/67/EK. |
| --- | --- |

55)

Lai saglabātu sistēmu pasta nozares reglamentēšanai, Direktīvas 97/67/EK beigu termiņš būtu jāsvītro. Turpina piemērot noteikumus, kurus šī direktīva negroza. Pakalpojumi, kurus dalībvalstis drīkst turpināt rezervēt īstenošanas laikposmā, ir norādīti Direktīvā 97/67/EK.

| 56) | Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus — proti, panākt Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus izveidi, nodrošināt visiem lietotājiem vienādu vispārējā pakalpojuma līmeni un noteikt saskaņotus pasta pakalpojumu regulējuma principus — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka apjoma un rezultātu dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai. |
| --- | --- |

56)

Ņemot vērā to, ka šīs direktīvas mērķus — proti, panākt Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus izveidi, nodrošināt visiem lietotājiem vienādu vispārējā pakalpojuma līmeni un noteikt saskaņotus pasta pakalpojumu regulējuma principus — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, un to, ka apjoma un rezultātu dēļ minētos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā direktīvā paredz vienīgi tos pasākumus, kas vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

| 57) | Tādēļ Direktīva 97/67/EK būtu attiecīgi jāgroza. |
| --- | --- |

57)

Tādēļ Direktīva 97/67/EK būtu attiecīgi jāgroza.

| 58) | Šī direktīva ir saskaņota ar citiem Kopienas instrumentiem, kas reglamentē pakalpojumus. Rodoties kolīzijai starp kādu šīs direktīvas noteikumu un noteikumu kādā citā Kopienas instrumentā, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū (12), šīs direktīvas noteikums prevalēs un būs pilnībā piemērojams attiecībā uz pasta nozari. |
| --- | --- |

58)

Šī direktīva ir saskaņota ar citiem Kopienas instrumentiem, kas reglamentē pakalpojumus. Rodoties kolīzijai starp kādu šīs direktīvas noteikumu un noteikumu kādā citā Kopienas instrumentā, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū (12), šīs direktīvas noteikums prevalēs un būs pilnībā piemērojams attiecībā uz pasta nozari.

| 59) | Šī direktīva neskar to, kā piemēro Līguma noteikumus par konkurenci un pakalpojumu sniegšanas brīvību. Ciktāl mehānismi vispārējā pakalpojuma finansēšanai ir saistīti ar atbalstu, ko piešķīrusi dalībvalsts vai kas jebkādā veidā piešķirts no valsts atbalsta līdzekļiem, kā noteikts Līguma 87. panta 1. punktā, šī direktīva neskar dalībvalstu pienākumu ievērot Līguma noteikumus par valsts atbalstu. |
| --- | --- |

59)

Šī direktīva neskar to, kā piemēro Līguma noteikumus par konkurenci un pakalpojumu sniegšanas brīvību. Ciktāl mehānismi vispārējā pakalpojuma finansēšanai ir saistīti ar atbalstu, ko piešķīrusi dalībvalsts vai kas jebkādā veidā piešķirts no valsts atbalsta līdzekļiem, kā noteikts Līguma 87. panta 1. punktā, šī direktīva neskar dalībvalstu pienākumu ievērot Līguma noteikumus par valsts atbalstu.

| 60) | Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (13) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kur pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt šīs tabulas publiski pieejamas, |
| --- | --- |

60)

Saskaņā ar 34. punktu Iestāžu nolīgumā par labāku likumdošanas procesu (13) dalībvalstīm ir ieteikts gan savām vajadzībām, gan Kopienas interesēs izstrādāt savas tabulas, kur pēc iespējas precīzāk atspoguļota atbilstība starp šo direktīvu un tās transponēšanas pasākumiem, un padarīt šīs tabulas publiski pieejamas,

IR PIEŅĒMUŠI ŠO DIREKTĪVU.

1. pants

Ar šo Direktīvu 97/67/EK groza šādi:

| 1) | direktīvas 1. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “1. pants
  Ar šo direktīvu paredz kopējus noteikumus, kas attiecas uz:






  — | pasta pakalpojumu sniegšanas nosacījumiem; |
| --- | --- | --- |

1)

direktīvas 1. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“1. pants

Ar šo direktīvu paredz kopējus noteikumus, kas attiecas uz:

—

pasta pakalpojumu sniegšanas nosacījumiem;

| — | vispārējā pasta pakalpojuma sniegšanu Kopienā; |
| --- | --- |

—

vispārējā pasta pakalpojuma sniegšanu Kopienā;

| — | vispārējā pakalpojuma finansēšanu saskaņā ar nosacījumiem, ka nodrošina šā pakalpojuma pastāvīgu sniegšanu; |
| --- | --- |

—

vispārējā pakalpojuma finansēšanu saskaņā ar nosacījumiem, ka nodrošina šā pakalpojuma pastāvīgu sniegšanu;

| — | vispārējā pakalpojuma sniegšanas tarifu principiem un uzskaites caurskatāmību; |
| --- | --- |

—

vispārējā pakalpojuma sniegšanas tarifu principiem un uzskaites caurskatāmību;

| — | vispārējā pakalpojuma kvalitātes standartu noteikšanu un tādas sistēmas izveidi, ar ko nodrošina atbilstību minētajiem standartiem; |
| --- | --- |

—

vispārējā pakalpojuma kvalitātes standartu noteikšanu un tādas sistēmas izveidi, ar ko nodrošina atbilstību minētajiem standartiem;

| — | tehnisko standartu saskaņošanu; |
| --- | --- |

—

tehnisko standartu saskaņošanu;

| — | neatkarīgu valsts regulatīvo iestāžu izveidi.”; |
| --- | --- |

—

neatkarīgu valsts regulatīvo iestāžu izveidi.”;

| 2) | direktīvas 2. pantu groza šādi:






  a) | 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “1. | “Pasta pakalpojumi” ir pakalpojumi, kas saistīti ar pasta sūtījumu savākšanu, šķirošanu, pārvadāšanu un sadali.”; |
| --- | --- | --- | --- |

2)

direktīvas 2. pantu groza šādi:

a)

1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“1.

“Pasta pakalpojumi” ir pakalpojumi, kas saistīti ar pasta sūtījumu savākšanu, šķirošanu, pārvadāšanu un sadali.”;

| b) | iekļauj šādu punktu:






  “1.a | “Pasta pakalpojumu sniedzējs” ir uzņēmums, kas sniedz vienu vai vairākus pasta pakalpojumus.”; |
| --- | --- | --- |

b)

iekļauj šādu punktu:

“1.a

“Pasta pakalpojumu sniedzējs” ir uzņēmums, kas sniedz vienu vai vairākus pasta pakalpojumus.”;

| c) | 2. punktā vārdkopu “Valsts pasta iestāžu tīkls” aizstāj ar “Pasta iestāžu tīkls”; |
| --- | --- |

c)

2. punktā vārdkopu “Valsts pasta iestāžu tīkls” aizstāj ar “Pasta iestāžu tīkls”;

| d) | 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “3. | “Piekļuves vietas” ir fiziski objekti, tostarp publiskās pastkastes uz valsts automaģistrālēm vai pasta pakalpojumu sniedzēja
  /
  -u telpās, kur sūtītāji var pasta sūtījumus nodot pasta iestāžu tīklā.”; |
| --- | --- | --- |

d)

3. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“3.

“Piekļuves vietas” ir fiziski objekti, tostarp publiskās pastkastes uz valsts automaģistrālēm vai pasta pakalpojumu sniedzēja
  /
  -u telpās, kur sūtītāji var pasta sūtījumus nodot pasta iestāžu tīklā.”;

| e) | 4. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “4. | “Savākšana” ir pasta sūtījumu savākšana, ko veic pasta pakalpojumu sniedzējs.”; |
| --- | --- | --- |

e)

4. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“4.

“Savākšana” ir pasta sūtījumu savākšana, ko veic pasta pakalpojumu sniedzējs.”;

| f) | 6. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “6. | “Pasta sūtījums” ir adresēts sūtījums galīgajā formā, kādā pasta pakalpojumu sniedzējiem tas jānogādā. Papildus korespondencei šādi sūtījumi ir arī, piemēram, grāmatas, katalogi, laikraksti, periodiskie izdevumi un pasta pakas, kurās ir preces ar komercvērtību vai bez tās.”; |
| --- | --- | --- |

f)

6. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“6.

“Pasta sūtījums” ir adresēts sūtījums galīgajā formā, kādā pasta pakalpojumu sniedzējiem tas jānogādā. Papildus korespondencei šādi sūtījumi ir arī, piemēram, grāmatas, katalogi, laikraksti, periodiskie izdevumi un pasta pakas, kurās ir preces ar komercvērtību vai bez tās.”;

| g) | svītro 8. punktu; |
| --- | --- |

g)

svītro 8. punktu;

| h) | svītro 12. punktu; |
| --- | --- |

h)

svītro 12. punktu;

| i) | 13. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “13. | “Vispārējā pakalpojuma sniedzējs” ir valsts vai privāts pasta pakalpojumu sniedzējs, kurš dalībvalstī sniedz vispārēju pasta pakalpojumu vai kādu tā daļu un kura identitāte ir paziņota Komisijai saskaņā ar 4. pantu.”; |
| --- | --- | --- |

i)

13. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“13.

“Vispārējā pakalpojuma sniedzējs” ir valsts vai privāts pasta pakalpojumu sniedzējs, kurš dalībvalstī sniedz vispārēju pasta pakalpojumu vai kādu tā daļu un kura identitāte ir paziņota Komisijai saskaņā ar 4. pantu.”;

| j) | 14. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “14. | “Atļauja” ir jebkura atļauja, ar ko nosaka tiesības un pienākumus, kuri ir specifiski pasta nozarei, un kas ļauj uzņēmumiem sniegt pasta pakalpojumus un, attiecīgā gadījumā, izveidot un/vai ekspluatēt iestāžu tīklus šādu pakalpojumu sniegšanai, un kas var būt vispārēja atļauja vai individuāla licence saskaņā ar šādu definīciju:






  — | “vispārēja atļauja” — neatkarīgi no tā, vai to reglamentē ar noteiktas pakalpojumu grupas licenci vai ar vispārējiem tiesību aktiem un vai ar šādu reglamentāciju izvirza prasību par reģistrēšanas vai deklarēšanas procedūrām — ir atļauja, kas attiecīgajam uzņēmumam neuzliek pienākumu no attiecīgās valsts regulatīvās iestādes saņemt skaidru lēmumu pirms to tiesību izmantošanas, kuras izriet no atļaujas, |
| --- | --- | --- | --- |

j)

14. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“14.

“Atļauja” ir jebkura atļauja, ar ko nosaka tiesības un pienākumus, kuri ir specifiski pasta nozarei, un kas ļauj uzņēmumiem sniegt pasta pakalpojumus un, attiecīgā gadījumā, izveidot un/vai ekspluatēt iestāžu tīklus šādu pakalpojumu sniegšanai, un kas var būt vispārēja atļauja vai individuāla licence saskaņā ar šādu definīciju:

—

“vispārēja atļauja” — neatkarīgi no tā, vai to reglamentē ar noteiktas pakalpojumu grupas licenci vai ar vispārējiem tiesību aktiem un vai ar šādu reglamentāciju izvirza prasību par reģistrēšanas vai deklarēšanas procedūrām — ir atļauja, kas attiecīgajam uzņēmumam neuzliek pienākumu no attiecīgās valsts regulatīvās iestādes saņemt skaidru lēmumu pirms to tiesību izmantošanas, kuras izriet no atļaujas,

| — | “individuāla licence” ir atļauja, ko piešķīrusi attiecīgās valsts regulatīvā iestāde un ar ko pasta pakalpojumu sniedzējam piešķir īpašas tiesības, vai ar ko uz šā uzņēmuma darbībām attiecina īpašus pienākumus, ar kuriem attiecīgos gadījumos papildina vispārējo atļauju, ja pasta pakalpojumu sniedzēja nevar izmantot attiecīgās tiesības, pirms tas ir saņēmis attiecīgās valsts regulatīvās iestādes lēmumu.”; |
| --- | --- |

—

“individuāla licence” ir atļauja, ko piešķīrusi attiecīgās valsts regulatīvā iestāde un ar ko pasta pakalpojumu sniedzējam piešķir īpašas tiesības, vai ar ko uz šā uzņēmuma darbībām attiecina īpašus pienākumus, ar kuriem attiecīgos gadījumos papildina vispārējo atļauju, ja pasta pakalpojumu sniedzēja nevar izmantot attiecīgās tiesības, pirms tas ir saņēmis attiecīgās valsts regulatīvās iestādes lēmumu.”;

| k) | 17. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “17. | “Lietotājs” ir jebkura fiziskā vai juridiskā persona, kas sūtītāja vai adresāta statusā gūst labumu no pasta pakalpojumu sniegšanas.”; |
| --- | --- | --- |

k)

17. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“17.

“Lietotājs” ir jebkura fiziskā vai juridiskā persona, kas sūtītāja vai adresāta statusā gūst labumu no pasta pakalpojumu sniegšanas.”;

| l) | 19. punktu aizstāj ar šādu punktu:






  “19. | “Pamatprasības” ir vispārīgi iemesli, kas nav ekonomiski iemesli un kas var rosināt kādu dalībvalsti piemērot nosacījumus pasta pakalpojumu sniegšanai. Šie iemesli ir korespondences noslēpums, tīkla drošība saistībā ar bīstamu preču pārvadāšanu, nodarbinātības noteikumu ievērošana, sociālā nodrošinājuma shēmas, kas noteiktas normatīvajos vai administratīvajos aktos un/vai koplīgumos, par kuriem valsts līmenī panākta vienošanās starp sociālajiem partneriem saskaņā ar Kopienas un attiecīgās valsts tiesību aktiem, un — pamatotos gadījumos — datu aizsardzība, vides aizsardzība un reģionālā plānošana. Datu aizsardzība var ietvert personas datu aizsardzību, nosūtītās vai glabātās informācijas konfidencialitāti un privātās dzīves aizsardzību.”; |
| --- | --- | --- |

l)

19. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“19.

“Pamatprasības” ir vispārīgi iemesli, kas nav ekonomiski iemesli un kas var rosināt kādu dalībvalsti piemērot nosacījumus pasta pakalpojumu sniegšanai. Šie iemesli ir korespondences noslēpums, tīkla drošība saistībā ar bīstamu preču pārvadāšanu, nodarbinātības noteikumu ievērošana, sociālā nodrošinājuma shēmas, kas noteiktas normatīvajos vai administratīvajos aktos un/vai koplīgumos, par kuriem valsts līmenī panākta vienošanās starp sociālajiem partneriem saskaņā ar Kopienas un attiecīgās valsts tiesību aktiem, un — pamatotos gadījumos — datu aizsardzība, vides aizsardzība un reģionālā plānošana. Datu aizsardzība var ietvert personas datu aizsardzību, nosūtītās vai glabātās informācijas konfidencialitāti un privātās dzīves aizsardzību.”;

| m) | pievieno šādu punktu:






  “20. | “Vienas vienības tarifa pakalpojumi” ir pasta pakalpojumi, kuru tarifi par atsevišķiem pasta sūtījumiem ir noteikti vispārējā pakalpojuma sniedzēju vispārējos noteikumos.”; |
| --- | --- | --- |

m)

pievieno šādu punktu:

“20.

“Vienas vienības tarifa pakalpojumi” ir pasta pakalpojumi, kuru tarifi par atsevišķiem pasta sūtījumiem ir noteikti vispārējā pakalpojuma sniedzēju vispārējos noteikumos.”;

| 3) | direktīvas 3. pantu groza šādi:






  a) | 3. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu daļu:
  “3.   Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka — ja vien nepastāv apstākļi vai ģeogrāfiski nosacījumi, ko atzīst par izņēmumu — vispārējais pakalpojums ir garantēts ne mazāk kā piecas darbadienas nedēļā un ka tas ietver vismaz:






  — | vienu savākšanu, |
| --- | --- | --- | --- |

3)

direktīvas 3. pantu groza šādi:

a)

3. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu daļu:

“3.   Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka — ja vien nepastāv apstākļi vai ģeogrāfiski nosacījumi, ko atzīst par izņēmumu — vispārējais pakalpojums ir garantēts ne mazāk kā piecas darbadienas nedēļā un ka tas ietver vismaz:

—

vienu savākšanu,

| — | vienu piegādi mājās vai telpās visām fiziskajām vai juridiskajām personām vai — atkāpjoties no tā un ievērojot nosacījumus, ko var piemērot valsts regulatīvā iestāde — vienu piegādi attiecīgās iekārtās.”; |
| --- | --- |

—

vienu piegādi mājās vai telpās visām fiziskajām vai juridiskajām personām vai — atkāpjoties no tā un ievērojot nosacījumus, ko var piemērot valsts regulatīvā iestāde — vienu piegādi attiecīgās iekārtās.”;

| b) | 5. punktu aizstāj ar šādu punktu:
  “5.   Valsts regulatīvās iestādes var vispārējā pakalpojuma sniegšanai svara ierobežojumu palielināt līdz jebkuram svaram, nepārsniedzot 20 kilogramus, un paredzēt īpašus noteikumus šādu paku piegādei mājās.
  Neskarot kādas dalībvalsts noteikto svara ierobežojumu vispārējā pakalpojuma pasta pakām, dalībvalstis nodrošina, ka to teritorijā piegādā pasta pakas, kuras saņem no citām dalībvalstīm un kuru svars ir līdz 20 kilogramiem.”; |
| --- | --- |

b)

5. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“5.   Valsts regulatīvās iestādes var vispārējā pakalpojuma sniegšanai svara ierobežojumu palielināt līdz jebkuram svaram, nepārsniedzot 20 kilogramus, un paredzēt īpašus noteikumus šādu paku piegādei mājās.

Neskarot kādas dalībvalsts noteikto svara ierobežojumu vispārējā pakalpojuma pasta pakām, dalībvalstis nodrošina, ka to teritorijā piegādā pasta pakas, kuras saņem no citām dalībvalstīm un kuru svars ir līdz 20 kilogramiem.”;

| c) | 6. punktu aizstāj ar šādu punktu:
  “6.   Attiecīgo pasta sūtījumu minimālie un maksimālie izmēri ir tie, kas paredzēti attiecīgajos noteikumos, kurus pieņēmusi Pasaules Pasta savienība.”; |
| --- | --- |

c)

6. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“6.   Attiecīgo pasta sūtījumu minimālie un maksimālie izmēri ir tie, kas paredzēti attiecīgajos noteikumos, kurus pieņēmusi Pasaules Pasta savienība.”;

| 4) | direktīvas 4. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “4. pants
  1.   Ikviena dalībvalsts nodrošina to, ka vispārējais pakalpojums ir garantēts, un informē Komisiju par pasākumiem, ko tā ir veikusi, lai izpildītu šo pienākumu. Šīs direktīvas 21. pantā minēto komiteju informē par pasākumiem, ko dalībvalstis noteikušas, lai nodrošinātu vispārējā pakalpojuma sniegšanu.
  2.   Dalībvalstis var norādīt vienu vai vairākus uzņēmumus kā vispārējā pakalpojuma sniedzējus, lai nodrošinātu pakalpojuma sniegšanu visā attiecīgās valsts teritorijā. Dalībvalstis var norādīt dažādus uzņēmumus, lai nodrošinātu dažādus vispārējā pakalpojuma elementus un/vai lai pakalpojumu sniegtu dažādās attiecīgās valsts teritorijas daļās. To darot, dalībvalstis saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem nosaka šo uzņēmumu pienākumus un tiesības un publisko šos pienākumus un tiesības. Jo īpaši dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka nosacījumi, ar kuriem ir uzticēta vispārējā pakalpojuma sniegšana, ir balstīti uz pārskatāmības, nediskriminācijas un proporcionalitātes principiem, tādējādi garantējot vispārējā pakalpojuma sniegšanas nepārtrauktību, ņemot vērā tās ievērojamo nozīmi sociālajā un teritoriālajā kohēzijā.
  Dalībvalstis paziņo Komisijai savu norādīto vispārējā pakalpojuma sniedzēju identitāti. Vispārējā pakalpojuma sniedzēja norādīšana būtu periodiski jāpārskata un jāizvērtē, ņemot vērā šajā pantā izklāstītos nosacījumus un principus. Tomēr dalībvalstis nodrošina, ka šādas norādīšanas ilgums nodrošina pietiekamu laikposmu, lai gūtu atdevi no ieguldījumiem.”; |
| --- | --- |

4)

direktīvas 4. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“4. pants

1.   Ikviena dalībvalsts nodrošina to, ka vispārējais pakalpojums ir garantēts, un informē Komisiju par pasākumiem, ko tā ir veikusi, lai izpildītu šo pienākumu. Šīs direktīvas 21. pantā minēto komiteju informē par pasākumiem, ko dalībvalstis noteikušas, lai nodrošinātu vispārējā pakalpojuma sniegšanu.

2.   Dalībvalstis var norādīt vienu vai vairākus uzņēmumus kā vispārējā pakalpojuma sniedzējus, lai nodrošinātu pakalpojuma sniegšanu visā attiecīgās valsts teritorijā. Dalībvalstis var norādīt dažādus uzņēmumus, lai nodrošinātu dažādus vispārējā pakalpojuma elementus un/vai lai pakalpojumu sniegtu dažādās attiecīgās valsts teritorijas daļās. To darot, dalībvalstis saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem nosaka šo uzņēmumu pienākumus un tiesības un publisko šos pienākumus un tiesības. Jo īpaši dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka nosacījumi, ar kuriem ir uzticēta vispārējā pakalpojuma sniegšana, ir balstīti uz pārskatāmības, nediskriminācijas un proporcionalitātes principiem, tādējādi garantējot vispārējā pakalpojuma sniegšanas nepārtrauktību, ņemot vērā tās ievērojamo nozīmi sociālajā un teritoriālajā kohēzijā.

Dalībvalstis paziņo Komisijai savu norādīto vispārējā pakalpojuma sniedzēju identitāti. Vispārējā pakalpojuma sniedzēja norādīšana būtu periodiski jāpārskata un jāizvērtē, ņemot vērā šajā pantā izklāstītos nosacījumus un principus. Tomēr dalībvalstis nodrošina, ka šādas norādīšanas ilgums nodrošina pietiekamu laikposmu, lai gūtu atdevi no ieguldījumiem.”;

| 5) | direktīvas 5. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
  “2.   Šā panta 1. punkts neliedz veikt pasākumus, ko dalībvalstis pieņem saskaņā ar prasībām, kas attiecas uz Līgumā, jo īpaši tā 30. un 46. pantā, atzītām sabiedrības interesēm, saistībā ar, inter alia, sabiedrības morāli, valsts drošību, tostarp kriminālizmeklēšanu, un sabiedrisko kārtību.”; |
| --- | --- |

5)

direktīvas 5. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“2.   Šā panta 1. punkts neliedz veikt pasākumus, ko dalībvalstis pieņem saskaņā ar prasībām, kas attiecas uz Līgumā, jo īpaši tā 30. un 46. pantā, atzītām sabiedrības interesēm, saistībā ar, inter alia, sabiedrības morāli, valsts drošību, tostarp kriminālizmeklēšanu, un sabiedrisko kārtību.”;

| 6) | direktīvas 6. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “6. pants
  Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka vispārējā pakalpojuma sniedzējs(-i) lietotājiem un pasta pakalpojumu sniedzējiem regulāri sniedz pietiekami sīki izstrādātu un atjauninātu informāciju par konkrētiem piedāvātā vispārējā pakalpojuma elementiem, īpaši norādot uz šo pakalpojumu vispārīgajiem piekļuves nosacījumiem, kā arī uz cenām un kvalitātes standartu līmeni. Šo informāciju piemērotā veidā publisko.
  Dalībvalstis informē Komisiju par to, kā dara pieejamu informāciju, kas jāpublisko saskaņā ar šā panta pirmo daļu.”; |
| --- | --- |

6)

direktīvas 6. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“6. pants

Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka vispārējā pakalpojuma sniedzējs(-i) lietotājiem un pasta pakalpojumu sniedzējiem regulāri sniedz pietiekami sīki izstrādātu un atjauninātu informāciju par konkrētiem piedāvātā vispārējā pakalpojuma elementiem, īpaši norādot uz šo pakalpojumu vispārīgajiem piekļuves nosacījumiem, kā arī uz cenām un kvalitātes standartu līmeni. Šo informāciju piemērotā veidā publisko.

Dalībvalstis informē Komisiju par to, kā dara pieejamu informāciju, kas jāpublisko saskaņā ar šā panta pirmo daļu.”;

| 7) | direktīvas 3. nodaļas virsrakstu aizstāj ar šādu virsrakstu: |
| --- | --- |

7)

direktīvas 3. nodaļas virsrakstu aizstāj ar šādu virsrakstu:

| 8) | direktīvas 7. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “7. pants
  1.   Dalībvalstis nepiešķir un nepatur spēkā ekskluzīvas vai īpašas tiesības ieviest vai sniegt pasta pakalpojumus. Vispārējā pakalpojuma nodrošināšanu dalībvalstis var finansēt atbilstīgi vienai vai vairākām 2., 3. un 4. punktā paredzētajām iespējām vai citiem līdzekļiem, kas ir saderīgi ar Līgumu.
  2.   Dalībvalstis var nodrošināt vispārējā pakalpojuma sniegšanu, izmantojot iepirkuma procedūras saskaņā ar spēkā esošajiem publiskā iepirkuma noteikumiem, tostarp — kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/17/EK (2004. gada 31. marts), ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (14) — cenu aptauju vai sarunu procedūras, publicējot vai nepublicējot paziņojumu par līgumu.
  3.   Ja dalībvalsts konstatē, ka šajā direktīvā paredzētās vispārējā pakalpojuma saistības ir saistītas ar tīrajām izmaksām, kuras aprēķina, ņemot vērā I pielikumu, un ir negodīgs finansiālais slogs vispārējā pakalpojuma sniedzējam(-iem), tā var ieviest:






  a) | mehānismu, lai no valsts līdzekļiem nodrošinātu kompensāciju attiecīgajam(-iem) uzņēmumam(-iem); |
| --- | --- | --- |

8)

direktīvas 7. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“7. pants

1.   Dalībvalstis nepiešķir un nepatur spēkā ekskluzīvas vai īpašas tiesības ieviest vai sniegt pasta pakalpojumus. Vispārējā pakalpojuma nodrošināšanu dalībvalstis var finansēt atbilstīgi vienai vai vairākām 2., 3. un 4. punktā paredzētajām iespējām vai citiem līdzekļiem, kas ir saderīgi ar Līgumu.

2.   Dalībvalstis var nodrošināt vispārējā pakalpojuma sniegšanu, izmantojot iepirkuma procedūras saskaņā ar spēkā esošajiem publiskā iepirkuma noteikumiem, tostarp — kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/17/EK (2004. gada 31. marts), ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (14) — cenu aptauju vai sarunu procedūras, publicējot vai nepublicējot paziņojumu par līgumu.

3.   Ja dalībvalsts konstatē, ka šajā direktīvā paredzētās vispārējā pakalpojuma saistības ir saistītas ar tīrajām izmaksām, kuras aprēķina, ņemot vērā I pielikumu, un ir negodīgs finansiālais slogs vispārējā pakalpojuma sniedzējam(-iem), tā var ieviest:

a)

mehānismu, lai no valsts līdzekļiem nodrošinātu kompensāciju attiecīgajam(-iem) uzņēmumam(-iem);

| b) | mehānismu, ar lai vispārējā pakalpojuma saistību tīrās izmaksas sadalītu starp pakalpojumu sniedzējiem un/vai lietotājiem. |
| --- | --- |

b)

mehānismu, ar lai vispārējā pakalpojuma saistību tīrās izmaksas sadalītu starp pakalpojumu sniedzējiem un/vai lietotājiem.

4.   Ja tīrās izmaksas sadala saskaņā ar 3. punkta b) apakšpunktu, dalībvalstis var izveidot kompensāciju fondu, kurus var finansēt no pakalpojumu sniedzēju un/vai lietotāju maksājumiem un kurus šim nolūkam pārvalda no labumguvēja vai labumguvējiem neatkarīga struktūra. Dalībvalstis var atļauju piešķiršanai saskaņā ar 9. panta 2. punktu pakalpojumu sniedzējiem piemērot nosacījumu, ka ir jāveic finanšu iemaksa minētajā fondā vai jāpilda vispārējā pakalpojuma saistības. Šādi drīkst finansēt 3. pantā izklāstītās vispārējā pakalpojuma sniedzēja(-u) saistības attiecībā uz vispārējo pakalpojumu.

5.   Dalībvalstis nodrošina, ka, veidojot kompensācijas fondu un nosakot 3. un 4. punktā minēto iemaksu līmeni, tiek ievēroti pārredzamības, nediskriminācijas un proporcionalitātes principi. Saskaņā ar 3. un 4. punktu pieņemto lēmumu pamatā ir objektīvi un pārbaudāmi kritēriji, un šos lēmumus publisko.

| 9) | direktīvas 4. nodaļas virsrakstu aizstāj ar šādu virsrakstu: |
| --- | --- |

9)

direktīvas 4. nodaļas virsrakstu aizstāj ar šādu virsrakstu:

| 10) | direktīvas 9. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “9. pants
  1.   Attiecībā uz pakalpojumiem, kas nepieder pie vispārējā pakalpojuma, dalībvalstis var ieviest vispārīgas atļaujas, ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu pamatprasību ievērošanu.
  2.   Attiecībā uz pakalpojumiem, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma, dalībvalstis var ieviest atļauju procedūras, tostarp individuālas licences, ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu pamatprasību ievērošanu un nodrošinātu vispārējā pakalpojuma sniegšanu.
  Piešķirot atļaujas, var:






  — | piemērot vispārējā pakalpojuma sniegšanas saistības; |
| --- | --- | --- |

10)

direktīvas 9. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“9. pants

1.   Attiecībā uz pakalpojumiem, kas nepieder pie vispārējā pakalpojuma, dalībvalstis var ieviest vispārīgas atļaujas, ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu pamatprasību ievērošanu.

2.   Attiecībā uz pakalpojumiem, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma, dalībvalstis var ieviest atļauju procedūras, tostarp individuālas licences, ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu pamatprasību ievērošanu un nodrošinātu vispārējā pakalpojuma sniegšanu.

Piešķirot atļaujas, var:

—

piemērot vispārējā pakalpojuma sniegšanas saistības;

| — | ja nepieciešams un ja tas ir pamatoti, piemērot prasības attiecībā uz attiecīgo pakalpojumu kvalitāti, pieejamību un izpildi; |
| --- | --- |

—

ja nepieciešams un ja tas ir pamatoti, piemērot prasības attiecībā uz attiecīgo pakalpojumu kvalitāti, pieejamību un izpildi;

| — | attiecīgā gadījumā noteikt pienākumu veikt finansiālu iemaksu 7. pantā minētajos izmaksu sadales mehānismos, ja vispārējā pakalpojuma sniegšana rada tīrās izmaksas un ir negodīgs finansiāls slogs saskaņā ar 4. pantu norādītajam(-iem) vispārējo pakalpojumu sniedzējam(-iem); |
| --- | --- |

—

attiecīgā gadījumā noteikt pienākumu veikt finansiālu iemaksu 7. pantā minētajos izmaksu sadales mehānismos, ja vispārējā pakalpojuma sniegšana rada tīrās izmaksas un ir negodīgs finansiāls slogs saskaņā ar 4. pantu norādītajam(-iem) vispārējo pakalpojumu sniedzējam(-iem);

| — | attiecīgos gadījumos noteikt pienākumu finansiāli piedalīties 22. pantā minētās valsts regulatīvās iestādes darbības izmaksu segšanā; |
| --- | --- |

—

attiecīgos gadījumos noteikt pienākumu finansiāli piedalīties 22. pantā minētās valsts regulatīvās iestādes darbības izmaksu segšanā;

| — | attiecīgā gadījumā noteikt pienākumu ievērot attiecīgās valsts tiesību aktos noteiktos darba apstākļus. |
| --- | --- |

—

attiecīgā gadījumā noteikt pienākumu ievērot attiecīgās valsts tiesību aktos noteiktos darba apstākļus.

Saistības un prasības, kas minētas pirmajā ievilkumā un 3. pantā var piemērot vienīgi norādītajiem vispārējā pakalpojuma sniedzējiem.

Izņemot attiecībā uz uzņēmumiem, kas saskaņā ar 4. pantu ir norādīti kā vispārējā pakalpojuma sniedzēji, atļaujas nedrīkst:

| — | būt ierobežotas skaita ziņā; |
| --- | --- |

—

būt ierobežotas skaita ziņā;

| — | attiecībā uz vieniem un tiem pašiem vispārējā pakalpojuma elementiem vai attiecīgās valsts teritorijas daļām noteikt gan vispārējā pakalpojuma saistības, gan finansiālas iemaksas izmaksu sadales mehānismos; |
| --- | --- |

—

attiecībā uz vieniem un tiem pašiem vispārējā pakalpojuma elementiem vai attiecīgās valsts teritorijas daļām noteikt gan vispārējā pakalpojuma saistības, gan finansiālas iemaksas izmaksu sadales mehānismos;

| — | dublēt nosacījumus, ko uzņēmumiem piemēro saskaņā ar citiem attiecīgās valsts tiesību aktiem, kas nav saistīti ar nozari; |
| --- | --- |

—

dublēt nosacījumus, ko uzņēmumiem piemēro saskaņā ar citiem attiecīgās valsts tiesību aktiem, kas nav saistīti ar nozari;

| — | piemērot tehniskus vai darbības nosacījumus, kas nav nepieciešami šajā direktīvā paredzēto pienākumu izpildei. |
| --- | --- |

—

piemērot tehniskus vai darbības nosacījumus, kas nav nepieciešami šajā direktīvā paredzēto pienākumu izpildei.

3.   Procedūras, saistības un prasības, kas minētas 1. un 2. punktā, ir pārredzamas, pieejamas, nediskriminējošas, proporcionālas, precīzas un skaidras, iepriekš publiskotas un pamatotas ar objektīviem kritērijiem. Dalībvalstis nodrošina to, ka pretendentam dara zināmus atļaujas atteikuma vai pilnīgas vai daļējas atsaukšanas iemeslus, un nosaka pārsūdzēšanas procedūru.”;

| 11) | direktīvas 10. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
  “1.   Eiropas Parlaments un Padome pēc Komisijas priekšlikuma, pamatojoties uz Līguma 47. panta 2. punktu, 55. un 95. pantu, pieņem vajadzīgos pasākumus, lai saskaņotu 9. pantā minētās procedūras, ar ko reglamentē pasta pakalpojumu komerciālu sniegšanu sabiedrībai.”; |
| --- | --- |

11)

direktīvas 10. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“1.   Eiropas Parlaments un Padome pēc Komisijas priekšlikuma, pamatojoties uz Līguma 47. panta 2. punktu, 55. un 95. pantu, pieņem vajadzīgos pasākumus, lai saskaņotu 9. pantā minētās procedūras, ar ko reglamentē pasta pakalpojumu komerciālu sniegšanu sabiedrībai.”;

| 12) | direktīvas 11. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “11. pants
  Eiropas Parlaments un Padome pēc Komisijas priekšlikuma, pamatojoties uz Līguma 47. panta 2. punktu, 55. un 95. pantu, pieņem vajadzīgos saskaņošanas pasākumus, lai lietotājiem un pasta pakalpojumu sniedzējiem nodrošinātu piekļuvi pasta iestāžu tīklam ar pārredzamiem un nediskriminējošiem nosacījumiem.”; |
| --- | --- |

12)

direktīvas 11. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“11. pants

Eiropas Parlaments un Padome pēc Komisijas priekšlikuma, pamatojoties uz Līguma 47. panta 2. punktu, 55. un 95. pantu, pieņem vajadzīgos saskaņošanas pasākumus, lai lietotājiem un pasta pakalpojumu sniedzējiem nodrošinātu piekļuvi pasta iestāžu tīklam ar pārredzamiem un nediskriminējošiem nosacījumiem.”;

| 13) | iekļauj šādu pantu:
  “11.a pants
  Ja tas vajadzīgs, lai aizsargāt lietotāju intereses un/vai veicinātu reālu konkurenci, kā arī ņemot vērā attiecīgās valsts apstākļus un tiesību aktus, dalībvalstis nodrošina pārskatāmus, nediskriminējošus piekļuves nosacījumus tādiem pasta infrastruktūras elementiem vai pakalpojumiem, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma, kā pasta indeksu sistēma, adrešu datubāze, pasta iestāžu pastkastes, piegāžu pastkastes, informācija par adreses maiņu, pāradresēšanas pakalpojums un atpakaļnosūtīšanas pakalpojums. Šis noteikums neskar dalībvalstu tiesības pieņemt pasākumus, lai nodrošinātu piekļuvi pasta iestāžu tīklam, ievērojot pārredzamus, proporcionālus un nediskriminējošus nosacījumus.”; |
| --- | --- |

13)

iekļauj šādu pantu:

“11.a pants

Ja tas vajadzīgs, lai aizsargāt lietotāju intereses un/vai veicinātu reālu konkurenci, kā arī ņemot vērā attiecīgās valsts apstākļus un tiesību aktus, dalībvalstis nodrošina pārskatāmus, nediskriminējošus piekļuves nosacījumus tādiem pasta infrastruktūras elementiem vai pakalpojumiem, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma, kā pasta indeksu sistēma, adrešu datubāze, pasta iestāžu pastkastes, piegāžu pastkastes, informācija par adreses maiņu, pāradresēšanas pakalpojums un atpakaļnosūtīšanas pakalpojums. Šis noteikums neskar dalībvalstu tiesības pieņemt pasākumus, lai nodrošinātu piekļuvi pasta iestāžu tīklam, ievērojot pārredzamus, proporcionālus un nediskriminējošus nosacījumus.”;

| 14) | direktīvas 12. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “12. pants
  Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka visiem pakalpojumiem, kuri ir daļa no vispārējā pakalpojuma, tarifi atbilst šādiem principiem:






  — | cenas ir pieņemamas un tādas, lai visiem lietotājiem, neatkarīgi no ģeogrāfiskās atrašanās vietas, kā arī ņemot vērā attiecīgās valsts īpašos apstākļus, būtu piekļuve sniegtajiem pakalpojumiem. Dalībvalstis var saglabāt vai ieviest bezmaksas pasta pakalpojumus neredzīgām vai daļēji neredzīgām personām; |
| --- | --- | --- |

14)

direktīvas 12. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“12. pants

Dalībvalstis veic pasākumus, lai nodrošinātu, ka visiem pakalpojumiem, kuri ir daļa no vispārējā pakalpojuma, tarifi atbilst šādiem principiem:

—

cenas ir pieņemamas un tādas, lai visiem lietotājiem, neatkarīgi no ģeogrāfiskās atrašanās vietas, kā arī ņemot vērā attiecīgās valsts īpašos apstākļus, būtu piekļuve sniegtajiem pakalpojumiem. Dalībvalstis var saglabāt vai ieviest bezmaksas pasta pakalpojumus neredzīgām vai daļēji neredzīgām personām;

| — | cenas ir saskaņotas ar izmaksām, un tās stimulē efektīvu vispārējā pakalpojuma sniegšanu. Ja to prasa sabiedrības intereses, dalībvalstis var izlemt, ka vienas vienības tarifa sūtījumiem un citiem sūtījumiem visā attiecīgās valsts teritorijā un/vai uz citu dalībvalstu teritoriju piemēro vienotu tarifu; |
| --- | --- |

—

cenas ir saskaņotas ar izmaksām, un tās stimulē efektīvu vispārējā pakalpojuma sniegšanu. Ja to prasa sabiedrības intereses, dalībvalstis var izlemt, ka vienas vienības tarifa sūtījumiem un citiem sūtījumiem visā attiecīgās valsts teritorijā un/vai uz citu dalībvalstu teritoriju piemēro vienotu tarifu;

| — | vienota tarifa piemērošana neizslēdz vispārējā pakalpojuma sniedzēju tiesības slēgt ar lietotājiem individuālas vienošanās par cenām; |
| --- | --- |

—

vienota tarifa piemērošana neizslēdz vispārējā pakalpojuma sniedzēju tiesības slēgt ar lietotājiem individuālas vienošanās par cenām;

| — | tarifi ir pārredzami un nediskriminējoši; |
| --- | --- |

—

tarifi ir pārredzami un nediskriminējoši;

| — | ja vispārējā pakalpojuma sniedzēji piemēro īpašus tarifus, piemēram, par pakalpojumiem, ko sniedz uzņēmumiem, vairumnosūtītājiem vai dažādu lietotāju pasta sūtījumu apkopotājiem, tad tie attiecībā gan uz tarifiem, gan attiecīgajiem nosacījumiem piemēro pārredzamības un nediskriminācijas principu. Tarifus ar attiecīgajiem nosacījumiem vienādi piemēro gan dažādu trešo personu, gan trešo personu un to vispārējā pakalpojuma sniedzēju attiecībās, kas sniedz līdzvērtīgus pakalpojumus. Visi šie tarifi ir pieejami arī citiem lietotājiem, jo īpaši individuālajiem lietotājiem un mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas nosūta pastu ar līdzīgiem nosacījumiem.”; |
| --- | --- |

—

ja vispārējā pakalpojuma sniedzēji piemēro īpašus tarifus, piemēram, par pakalpojumiem, ko sniedz uzņēmumiem, vairumnosūtītājiem vai dažādu lietotāju pasta sūtījumu apkopotājiem, tad tie attiecībā gan uz tarifiem, gan attiecīgajiem nosacījumiem piemēro pārredzamības un nediskriminācijas principu. Tarifus ar attiecīgajiem nosacījumiem vienādi piemēro gan dažādu trešo personu, gan trešo personu un to vispārējā pakalpojuma sniedzēju attiecībās, kas sniedz līdzvērtīgus pakalpojumus. Visi šie tarifi ir pieejami arī citiem lietotājiem, jo īpaši individuālajiem lietotājiem un mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, kas nosūta pastu ar līdzīgiem nosacījumiem.”;

| 15) | direktīvas 14. pantu groza šādi:






  a) | 1., 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:
  “1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka vispārējā pakalpojuma sniedzēji veic uzskaiti saskaņā ar šo pantu.
  2.   Vispārējā pakalpojuma sniedzēji savās iekšējās uzskaites sistēmās uztur atsevišķus kontus, lai skaidri nošķirtu pakalpojumus un produktus, kas ir daļa no vispārējā pakalpojuma, un tos, kas nav. Šādu uzskaites nošķiršanu izmanto kā izejas datus, dalībvalstīm aprēķinot vispārējā pakalpojuma tīrās izmaksas. Šādas iekšējās uzskaites sistēmas darbojas, pamatojoties uz konsekventi piemērotiem un objektīvi pamatojamiem izmaksu uzskaites principiem.
  3.   Neskarot 4. punktu, 2. punktā minētajās uzskaites sistēmās izmaksas iedala šādi:






  a) | izmaksas, ko var tieši attiecināt uz noteiktu pakalpojumu vai produktu, tā arī attiecina; |
| --- | --- | --- | --- |

15)

direktīvas 14. pantu groza šādi:

a)

1., 2. un 3. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:

“1.   Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka vispārējā pakalpojuma sniedzēji veic uzskaiti saskaņā ar šo pantu.

2.   Vispārējā pakalpojuma sniedzēji savās iekšējās uzskaites sistēmās uztur atsevišķus kontus, lai skaidri nošķirtu pakalpojumus un produktus, kas ir daļa no vispārējā pakalpojuma, un tos, kas nav. Šādu uzskaites nošķiršanu izmanto kā izejas datus, dalībvalstīm aprēķinot vispārējā pakalpojuma tīrās izmaksas. Šādas iekšējās uzskaites sistēmas darbojas, pamatojoties uz konsekventi piemērotiem un objektīvi pamatojamiem izmaksu uzskaites principiem.

3.   Neskarot 4. punktu, 2. punktā minētajās uzskaites sistēmās izmaksas iedala šādi:

a)

izmaksas, ko var tieši attiecināt uz noteiktu pakalpojumu vai produktu, tā arī attiecina;

| b) | kopējās izmaksas, proti, izmaksas, ko nevar tieši attiecināt uz noteiktu pakalpojumu vai produktu, iedala šādi:






  i) | ja iespējams, kopējās izmaksas iedala, pamatojoties uz pašu izmaksu izcelsmes tiešu analīzi; |
| --- | --- | --- |

b)

kopējās izmaksas, proti, izmaksas, ko nevar tieši attiecināt uz noteiktu pakalpojumu vai produktu, iedala šādi:

i)

ja iespējams, kopējās izmaksas iedala, pamatojoties uz pašu izmaksu izcelsmes tiešu analīzi;

| ii) | ja tieša analīze nav iespējama, kopējo izmaksu kategorijas iedala, pamatojoties uz netiešu saistību ar citu izmaksu kategoriju vai izmaksu kategoriju grupu, uz kurām ir iespējams tiešs attiecinājums vai iedalījums; netiešās saistības pamatā ir salīdzināmas izmaksu struktūras; |
| --- | --- |

ii)

ja tieša analīze nav iespējama, kopējo izmaksu kategorijas iedala, pamatojoties uz netiešu saistību ar citu izmaksu kategoriju vai izmaksu kategoriju grupu, uz kurām ir iespējams tiešs attiecinājums vai iedalījums; netiešās saistības pamatā ir salīdzināmas izmaksu struktūras;

| iii) | ja izmaksas nevar iedalīt ne ar tiešiem, ne netiešiem pasākumiem, izmaksu kategoriju iedala, pamatojoties uz vispārēju sadalījumu, ko aprēķina pēc attiecības starp visiem izdevumiem, kas tieši vai netieši attiecināti vai iedalīti, no vienas puses, uz katru vispārējo pakalpojumu un, no otras puses, uz pārējiem pakalpojumiem; |
| --- | --- |

iii)

ja izmaksas nevar iedalīt ne ar tiešiem, ne netiešiem pasākumiem, izmaksu kategoriju iedala, pamatojoties uz vispārēju sadalījumu, ko aprēķina pēc attiecības starp visiem izdevumiem, kas tieši vai netieši attiecināti vai iedalīti, no vienas puses, uz katru vispārējo pakalpojumu un, no otras puses, uz pārējiem pakalpojumiem;

| iv) | kopējās izmaksas, kas ir vajadzīgas gan vispārējā pakalpojuma, gan citu pakalpojumu sniegšanai, iedala atbilstīgi; tie paši izmaksu faktori ir jāpiemēro gan attiecībā uz vispārējo pakalpojumu, gan citiem pakalpojumiem.”; |
| --- | --- |

iv)

kopējās izmaksas, kas ir vajadzīgas gan vispārējā pakalpojuma, gan citu pakalpojumu sniegšanai, iedala atbilstīgi; tie paši izmaksu faktori ir jāpiemēro gan attiecībā uz vispārējo pakalpojumu, gan citiem pakalpojumiem.”;

| b) | 8. punktu aizstāj ar šādu punktu:
  “8.   Ja kāda dalībvalsts nav izmantojusi vispārējā pakalpojuma sniegšanas finansēšanas mehānismu, kā atļauts saskaņā ar 7. pantu, un ja attiecīgās valsts regulatīvā iestāde ir pārliecinājusies, ka neviens no attiecīgās dalībvalsts norādītajiem vispārējā pakalpojuma sniedzējiem nesaņem netiešu vai citādu valsts palīdzību un ka tirgū pilnībā darbojas konkurence, attiecīgā valsts regulatīvā iestāde var izlemt nepiemērot šā panta prasības.”; |
| --- | --- |

b)

8. punktu aizstāj ar šādu punktu:

“8.   Ja kāda dalībvalsts nav izmantojusi vispārējā pakalpojuma sniegšanas finansēšanas mehānismu, kā atļauts saskaņā ar 7. pantu, un ja attiecīgās valsts regulatīvā iestāde ir pārliecinājusies, ka neviens no attiecīgās dalībvalsts norādītajiem vispārējā pakalpojuma sniedzējiem nesaņem netiešu vai citādu valsts palīdzību un ka tirgū pilnībā darbojas konkurence, attiecīgā valsts regulatīvā iestāde var izlemt nepiemērot šā panta prasības.”;

| c) | pievieno šādus punktus:
  “9.   Šo pantu tomēr var piemērot vispārējā pakalpojuma sniedzējam, kas norādīts līdz pilnīgas tirgus atvēršanas galīgajam termiņam, ja vien nav norādīti citi vispārējā pakalpojuma sniedzēji. Valsts regulatīvā iestāde par šādu lēmumu iepriekš informē Komisiju.
  10.   Dalībvalstis var prasīt, lai pakalpojumu sniedzēji, kuriem ir jāveic iemaksas kompensāciju fondā, ievieš attiecīgu uzskaites nošķiršanu, lai nodrošinātu fonda darbību.”; |
| --- | --- |

c)

pievieno šādus punktus:

“9.   Šo pantu tomēr var piemērot vispārējā pakalpojuma sniedzējam, kas norādīts līdz pilnīgas tirgus atvēršanas galīgajam termiņam, ja vien nav norādīti citi vispārējā pakalpojuma sniedzēji. Valsts regulatīvā iestāde par šādu lēmumu iepriekš informē Komisiju.

10.   Dalībvalstis var prasīt, lai pakalpojumu sniedzēji, kuriem ir jāveic iemaksas kompensāciju fondā, ievieš attiecīgu uzskaites nošķiršanu, lai nodrošinātu fonda darbību.”;

| 16) | direktīvas 16. pantu groza šādi:






  a) | trešās daļas otro ievilkumu aizstāj ar šādu ievilkumu:






  “— | Eiropas Parlaments un Padome pārrobežu pakalpojumiem Kopienā (sk. II pielikumu). Turpmāku šo standartu pielāgošanu tehnikas attīstībai vai tirgus pārmaiņām veic saskaņā ar 21. pantā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”; |
| --- | --- | --- | --- |

16)

direktīvas 16. pantu groza šādi:

a)

trešās daļas otro ievilkumu aizstāj ar šādu ievilkumu:

“—

Eiropas Parlaments un Padome pārrobežu pakalpojumiem Kopienā (sk. II pielikumu). Turpmāku šo standartu pielāgošanu tehnikas attīstībai vai tirgus pārmaiņām veic saskaņā ar 21. pantā minēto regulatīvo kontroles procedūru.”;

| b) | ceturto daļu aizstāj ar šādu daļu:
  “Rezultātu neatkarīgu pārraudzību vismaz reizi gadā veic ārējas struktūras, kurām nav nekādas saistības ar vispārējā pakalpojuma sniedzējiem, saskaņā ar standarta nosacījumiem, ko paredz saskaņā ar 21. pantā minēto regulatīvo kontroles procedūru, un par to sagatavo ziņojumus, ko publisko vismaz reizi gadā.”; |
| --- | --- |

b)

ceturto daļu aizstāj ar šādu daļu:

“Rezultātu neatkarīgu pārraudzību vismaz reizi gadā veic ārējas struktūras, kurām nav nekādas saistības ar vispārējā pakalpojuma sniedzējiem, saskaņā ar standarta nosacījumiem, ko paredz saskaņā ar 21. pantā minēto regulatīvo kontroles procedūru, un par to sagatavo ziņojumus, ko publisko vismaz reizi gadā.”;

| 17) | direktīvas 18. panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:
  “1.   Saskaņā ar 16. pantu kvalitātes standarti pārrobežu pakalpojumiem Kopienā ir noteikti II pielikumā.
  2.   Ja to prasa izņēmuma situācijas saistībā ar infrastruktūru vai ģeogrāfiju, valstu regulatīvās iestādes var noteikt atbrīvojumus no II pielikumā paredzētajiem kvalitātes standartiem. Ja valstu regulatīvās iestādes šādi nosaka atbrīvojumus, tad tās tūlīt attiecīgi informē Komisiju. Komisija informācijas nolūkā iesniedz 21. pantā minētajai komitejai gada ziņojumu par iepriekšējos 12 mēnešos saņemto informāciju.”; |
| --- | --- |

17)

direktīvas 18. panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem punktiem:

“1.   Saskaņā ar 16. pantu kvalitātes standarti pārrobežu pakalpojumiem Kopienā ir noteikti II pielikumā.

2.   Ja to prasa izņēmuma situācijas saistībā ar infrastruktūru vai ģeogrāfiju, valstu regulatīvās iestādes var noteikt atbrīvojumus no II pielikumā paredzētajiem kvalitātes standartiem. Ja valstu regulatīvās iestādes šādi nosaka atbrīvojumus, tad tās tūlīt attiecīgi informē Komisiju. Komisija informācijas nolūkā iesniedz 21. pantā minētajai komitejai gada ziņojumu par iepriekšējos 12 mēnešos saņemto informāciju.”;

| 18) | direktīvas 19. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “19. pants
  1.   Dalībvalstis nodrošina, ka visi pasta pakalpojumu sniedzēji nodrošina pārredzamas, vienkāršas un nesadārdzinātas procedūras pasta pakalpojumu lietotāju sūdzību izskatīšanai, jo īpaši gadījumos, kas saistīti ar zudumu, zādzību, bojājumu vai neatbilstību pakalpojumu kvalitātes standartiem (tostarp procedūras atbildības noteikšanai, ja ir iesaistīts vairāk nekā viens operators), neskarot attiecīgos starptautiskos un attiecīgo valstu noteikumus par kompensāciju shēmām.
  Dalībvalstis pieņem pasākumus, lai nodrošinātu, ka pirmajā daļā minētās procedūras ļauj taisnīgi un ātri izšķirt strīdus, vajadzības gadījumā nodrošinot atlīdzināšanas un/vai kompensācijas sistēmu.
  Tāpat dalībvalstis atbalsta neatkarīgas ārpustiesas strīdu izšķiršanas shēmas izstrādi strīdu izšķiršanai starp pasta pakalpojumu sniedzējiem un lietotājiem.
  2.   Neskarot citas attiecīgās valsts vai Kopienas tiesību aktos paredzētās pārsūdzības iespējas vai tiesiskās aizsardzības līdzekļus, dalībvalstis nodrošina, ka gadījumos, kad lietotāju sūdzības uzņēmumiem, kas sniedz pasta pakalpojumus, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma, nav izšķirtas apmierinoši, lietotāji individuāli vai, ja attiecīgās valsts tiesību akti to atļauj, kopīgi ar organizācijām, kuras pārstāv lietotāju un/vai patērētāju intereses, var attiecīgo lietu nodot valsts kompetentajām iestādēm.
  Saskaņā ar 16. pantu dalībvalstis nodrošina, ka vispārējā pakalpojuma sniedzēji un, atbilstīgos gadījumos, uzņēmumi, kas sniedz pakalpojumus, kuri pieder pie vispārējā pakalpojuma, kopā ar gada ziņojumu par to rezultātu pārraudzību publisko informāciju par sūdzību skaitu un to izskatīšanas veidu.”; |
| --- | --- |

18)

direktīvas 19. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“19. pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka visi pasta pakalpojumu sniedzēji nodrošina pārredzamas, vienkāršas un nesadārdzinātas procedūras pasta pakalpojumu lietotāju sūdzību izskatīšanai, jo īpaši gadījumos, kas saistīti ar zudumu, zādzību, bojājumu vai neatbilstību pakalpojumu kvalitātes standartiem (tostarp procedūras atbildības noteikšanai, ja ir iesaistīts vairāk nekā viens operators), neskarot attiecīgos starptautiskos un attiecīgo valstu noteikumus par kompensāciju shēmām.

Dalībvalstis pieņem pasākumus, lai nodrošinātu, ka pirmajā daļā minētās procedūras ļauj taisnīgi un ātri izšķirt strīdus, vajadzības gadījumā nodrošinot atlīdzināšanas un/vai kompensācijas sistēmu.

Tāpat dalībvalstis atbalsta neatkarīgas ārpustiesas strīdu izšķiršanas shēmas izstrādi strīdu izšķiršanai starp pasta pakalpojumu sniedzējiem un lietotājiem.

2.   Neskarot citas attiecīgās valsts vai Kopienas tiesību aktos paredzētās pārsūdzības iespējas vai tiesiskās aizsardzības līdzekļus, dalībvalstis nodrošina, ka gadījumos, kad lietotāju sūdzības uzņēmumiem, kas sniedz pasta pakalpojumus, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma, nav izšķirtas apmierinoši, lietotāji individuāli vai, ja attiecīgās valsts tiesību akti to atļauj, kopīgi ar organizācijām, kuras pārstāv lietotāju un/vai patērētāju intereses, var attiecīgo lietu nodot valsts kompetentajām iestādēm.

Saskaņā ar 16. pantu dalībvalstis nodrošina, ka vispārējā pakalpojuma sniedzēji un, atbilstīgos gadījumos, uzņēmumi, kas sniedz pakalpojumus, kuri pieder pie vispārējā pakalpojuma, kopā ar gada ziņojumu par to rezultātu pārraudzību publisko informāciju par sūdzību skaitu un to izskatīšanas veidu.”;

| 19) | direktīvas 21. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “21. pants
  1.   Komisijai palīdz komiteja.
  2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.”; |
| --- | --- |

19)

direktīvas 21. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“21. pants

1.   Komisijai palīdz komiteja.

2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 5.a panta 1. līdz 4. punktu un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.”;

| 20) | direktīvas 22. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “22. pants
  1.   Katra dalībvalsts norāda vienu vai vairākas pasta nozares valsts regulatīvās iestādes, kas ir juridiski nošķirtas un funkcionāli neatkarīgas no pasta operatoriem. Dalībvalstis, kas saglabā pasta pakalpojumu sniedzējus savā īpašumā vai kontrolē, nodrošina regulatīvo funkciju efektīvu nošķiršanu no darbībām, kas ir saistītas ar īpašumtiesībām vai kontroli.
  Dalībvalstis informē Komisiju par valsts regulatīvajām iestādēm, ko tās ir norādījušas no šīs direktīvas izrietošo uzdevumu veikšanai. Dalībvalstis viegli pieejamā veidā publisko valsts regulatīvo iestāžu pienākumus, jo īpaši ja šie pienākumi ir uzticēti vairāk nekā vienai struktūrai. Attiecīgos gadījumos saistībā ar kopējas ieinteresētības jautājumiem dalībvalstis nodrošina šo iestāžu apspriedes un sadarbību ar valsts iestādēm, kam ir uzticēta konkurences tiesību aktu un patērētāju tiesību aizsardzības aktu īstenošana.
  2.   Valsts regulatīvo iestāžu īpašs pienākumus ir nodrošināt no šīs direktīvas izrietošo pienākumu izpildi, jo īpaši nosakot pārraudzības un reglamentējošas procedūras, lai nodrošinātu vispārējā pakalpojuma sniegšanu. Tām var uzdot arī nodrošināt atbilstību konkurences noteikumiem pasta nozarē.
  Lai sekmētu šīs direktīvas piemērošanu attiecīgās esošajās struktūrās, valstu regulatīvās iestādes cieši sadarbojas un sniedz savstarpēju palīdzību.
  3.   Dalībvalstis nodrošina, ka valsts līmenī pastāv efektīvi mehānismi, atbilstīgi kuriem ikvienam lietotājam vai pasta pakalpojumu sniedzējam, kuru skar valsts regulatīvās iestādes lēmums, ir tiesības pārsūdzēt šo lēmumu no iesaistītajām pusēm neatkarīgā pārsūdzības struktūrā. Kamēr tiek izskatīta šāda pārsūdzība, valsts regulatīvās iestādes lēmums paliek spēkā, ja vien pārsūdzības struktūra neizlemj citādi.”; |
| --- | --- |

20)

direktīvas 22. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“22. pants

1.   Katra dalībvalsts norāda vienu vai vairākas pasta nozares valsts regulatīvās iestādes, kas ir juridiski nošķirtas un funkcionāli neatkarīgas no pasta operatoriem. Dalībvalstis, kas saglabā pasta pakalpojumu sniedzējus savā īpašumā vai kontrolē, nodrošina regulatīvo funkciju efektīvu nošķiršanu no darbībām, kas ir saistītas ar īpašumtiesībām vai kontroli.

Dalībvalstis informē Komisiju par valsts regulatīvajām iestādēm, ko tās ir norādījušas no šīs direktīvas izrietošo uzdevumu veikšanai. Dalībvalstis viegli pieejamā veidā publisko valsts regulatīvo iestāžu pienākumus, jo īpaši ja šie pienākumi ir uzticēti vairāk nekā vienai struktūrai. Attiecīgos gadījumos saistībā ar kopējas ieinteresētības jautājumiem dalībvalstis nodrošina šo iestāžu apspriedes un sadarbību ar valsts iestādēm, kam ir uzticēta konkurences tiesību aktu un patērētāju tiesību aizsardzības aktu īstenošana.

2.   Valsts regulatīvo iestāžu īpašs pienākumus ir nodrošināt no šīs direktīvas izrietošo pienākumu izpildi, jo īpaši nosakot pārraudzības un reglamentējošas procedūras, lai nodrošinātu vispārējā pakalpojuma sniegšanu. Tām var uzdot arī nodrošināt atbilstību konkurences noteikumiem pasta nozarē.

Lai sekmētu šīs direktīvas piemērošanu attiecīgās esošajās struktūrās, valstu regulatīvās iestādes cieši sadarbojas un sniedz savstarpēju palīdzību.

3.   Dalībvalstis nodrošina, ka valsts līmenī pastāv efektīvi mehānismi, atbilstīgi kuriem ikvienam lietotājam vai pasta pakalpojumu sniedzējam, kuru skar valsts regulatīvās iestādes lēmums, ir tiesības pārsūdzēt šo lēmumu no iesaistītajām pusēm neatkarīgā pārsūdzības struktūrā. Kamēr tiek izskatīta šāda pārsūdzība, valsts regulatīvās iestādes lēmums paliek spēkā, ja vien pārsūdzības struktūra neizlemj citādi.”;

| 21) | iekļauj šādu nodaļu:
  “9.a NODAĻA
  Informācijas sniegšana
  22.a pants
  1.   Dalībvalstis nodrošina, ka pasta pakalpojumu sniedzēji sniedz visu informāciju, jo īpaši valsts regulatīvajām iestādēm, tostarp finanšu informāciju un informāciju par vispārējā pakalpojuma sniegšanu, galvenokārt šādiem nolūkiem:






  a) | lai valsts regulatīvās iestādes varētu nodrošināt atbilstību šai direktīvai vai saskaņā ar šo direktīvu pieņemtiem lēmumiem; |
| --- | --- | --- |

21)

iekļauj šādu nodaļu:

“9.a NODAĻA

Informācijas sniegšana

22.a pants

1.   Dalībvalstis nodrošina, ka pasta pakalpojumu sniedzēji sniedz visu informāciju, jo īpaši valsts regulatīvajām iestādēm, tostarp finanšu informāciju un informāciju par vispārējā pakalpojuma sniegšanu, galvenokārt šādiem nolūkiem:

a)

lai valsts regulatīvās iestādes varētu nodrošināt atbilstību šai direktīvai vai saskaņā ar šo direktīvu pieņemtiem lēmumiem;

| b) | skaidri noteiktiem statistikas mērķiem. |
| --- | --- |

b)

skaidri noteiktiem statistikas mērķiem.

2.   Pasta pakalpojumu sniedzēji sniedz šādu informāciju pēc pieprasījuma un, vajadzības gadījumā, konfidenciāli, nekavējoties, noteiktajā termiņā un tik sīkā izklāstā, kā to prasa valsts regulatīvā iestāde. Valsts regulatīvās iestādes pieprasītā informācija ir proporcionāla šīs iestādes veicamajiem pienākumiem. Valsts regulatīvā iestāde pienācīgi pamato savus informācijas pieprasījumus.

3.   Dalībvalstis nodrošina, ka valstu regulatīvās iestādes pēc pieprasījuma sniedz Komisijai attiecīgu un nepieciešamu informāciju, lai tā varētu veikt savus uzdevumus saskaņā ar šo direktīvu.

4.   Ja valsts regulatīvā iestāde informāciju uzskata par konfidenciālu saskaņā ar Kopienas un attiecīgās valsts uzņēmējdarbības konfidencialitātes noteikumiem, Komisija un attiecīgās valsts regulatīvās iestādes ievēro šo konfidencialitāti.”;

| 22) | direktīvas 23. pantu aizstāj ar šādu pantu:
  “23. pants
  Katru ceturto gadu un pirmoreiz, vēlākais, 2013. gada 31. decembrī Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu, iekļaujot atbilstīgu informāciju par nozares attīstību, jo īpaši ekonomiskajām, sociālajām, nodarbinātības tendencēm un tehniskajiem aspektiem, kā arī par pakalpojumu kvalitāti. Vajadzības gadījumā ziņojumam pievieno priekšlikumus Eiropas Parlamentam un Padomei.”; |
| --- | --- |

22)

direktīvas 23. pantu aizstāj ar šādu pantu:

“23. pants

Katru ceturto gadu un pirmoreiz, vēlākais, 2013. gada 31. decembrī Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs direktīvas piemērošanu, iekļaujot atbilstīgu informāciju par nozares attīstību, jo īpaši ekonomiskajām, sociālajām, nodarbinātības tendencēm un tehniskajiem aspektiem, kā arī par pakalpojumu kvalitāti. Vajadzības gadījumā ziņojumam pievieno priekšlikumus Eiropas Parlamentam un Padomei.”;

| 23) | iekļauj šādu pantu:
  “23.a pants
  Komisija sniedz palīdzību dalībvalstīm attiecībā uz šīs direktīvas īstenošanu, tostarp attiecībā uz vispārējā pakalpojuma tīro izmaksu aprēķināšanu.”; |
| --- | --- |

23)

iekļauj šādu pantu:

“23.a pants

Komisija sniedz palīdzību dalībvalstīm attiecībā uz šīs direktīvas īstenošanu, tostarp attiecībā uz vispārējā pakalpojuma tīro izmaksu aprēķināšanu.”;

| 24) | svītro 24., 25., 26. un 27. pantu; |
| --- | --- |

24)

svītro 24., 25., 26. un 27. pantu;

| 25) | šādu tekstu iekļauj kā I pielikumu:

  “I PIELIKUMS
  Norādījumi par vispārējā pakalpojuma tīro izmaksu aprēķināšanu, ja tādas būtu
  A daļa: Vispārējā pakalpojuma saistību definīcija
  Vispārējā pakalpojuma saistības attiecas uz 3. pantā minētajām saistībām, ko dalībvalsts uzliek pasta pakalpojumu sniedzējam un kas attiecas uz tīkla un pakalpojuma nodrošināšanu kādā īpašā ģeogrāfiskā apgabalā, tostarp, ja vajadzīgs, vienotām cenām šā pakalpojuma nodrošināšanai attiecīgajā ģeogrāfiskajā apgabalā, vai noteiktu bezmaksas pasta pakalpojumu sniegšanu neredzīgām vai daļēji neredzīgām personām.
  Šīs saistības, cita starpā, var ietvert:






  — | lielāku sūtījumu piegādes dienu skaitu, nekā paredzēts šajā direktīvā; |
| --- | --- | --- |

25)

šādu tekstu iekļauj kā I pielikumu:

“I PIELIKUMS

Norādījumi par vispārējā pakalpojuma tīro izmaksu aprēķināšanu, ja tādas būtu

A daļa: Vispārējā pakalpojuma saistību definīcija

Vispārējā pakalpojuma saistības attiecas uz 3. pantā minētajām saistībām, ko dalībvalsts uzliek pasta pakalpojumu sniedzējam un kas attiecas uz tīkla un pakalpojuma nodrošināšanu kādā īpašā ģeogrāfiskā apgabalā, tostarp, ja vajadzīgs, vienotām cenām šā pakalpojuma nodrošināšanai attiecīgajā ģeogrāfiskajā apgabalā, vai noteiktu bezmaksas pasta pakalpojumu sniegšanu neredzīgām vai daļēji neredzīgām personām.

Šīs saistības, cita starpā, var ietvert:

—

lielāku sūtījumu piegādes dienu skaitu, nekā paredzēts šajā direktīvā;

| — | pakalpojumu piekļuves vietu pieejamību, lai pildītu vispārējā pakalpojuma saistības, |
| --- | --- |

—

pakalpojumu piekļuves vietu pieejamību, lai pildītu vispārējā pakalpojuma saistības,

| — | vispārējā pakalpojuma tarifu pieejamību; |
| --- | --- |

—

vispārējā pakalpojuma tarifu pieejamību;

| — | vienotas cenas par vispārējo pakalpojumu; |
| --- | --- |

—

vienotas cenas par vispārējo pakalpojumu;

| — | noteiktu bezmaksas pakalpojumu sniegšanu neredzīgām vai daļēji neredzīgām personām. |
| --- | --- |

—

noteiktu bezmaksas pakalpojumu sniegšanu neredzīgām vai daļēji neredzīgām personām.

B daļa: Tīro izmaksu aprēķināšana

Valsts regulatīvajām iestādēm jāizskata visi līdzekļi, lai nodrošinātu atbilstošus stimulus pasta pakalpojumu sniedzējiem (norādītiem vai nenorādītiem) rentabli izpildīt vispārējā pakalpojuma saistības.

Vispārējā pakalpojuma saistību tīrās izmaksas ir jebkuras izmaksas, kas ir saistītas ar vispārējā pakalpojuma sniegšanu un vajadzīgas tai. Vispārējā pakalpojuma tīrās izmaksas ir jāaprēķina kā starpība starp norādītā vispārējā pakalpojuma sniedzēja, kam ir vispārējā pakalpojuma saistības, tīrajām izmaksām un tā paša pasta pakalpojumu sniedzēja tīrajām izmaksām bez vispārējā pakalpojuma saistībām.

Aprēķinā ņem vērā visus pārējos attiecīgos elementus, tostarp nemateriālos un tirgus ieguvumus, kas rodas pasta pakalpojumu sniedzējam, kurš norādīts vispārējā pakalpojuma sniegšanai, tiesības uz saprātīgu peļņu un rentabilitātes stimulus.

Pienācīga uzmanība ir jāpievērš to izmaksu pareizai izvērtēšanai, no kurām ikviens norādītais vispārējā pakalpojuma sniedzējs vēlētos izvairīties, ja tam nebūtu vispārējā pakalpojuma saistību. Tīro izmaksu aprēķināšanā būtu jāizvērtē vispārējā pakalpojuma sniedzēja ieguvumi, tostarp nemateriālie ieguvumi.

Aprēķinu pamatā ir izmaksas, kas attiecināmas uz:

| i) | konkrēto pakalpojumu elementiem, ko var nodrošināt vienīgi ar zaudējumiem vai ar tādiem izmaksu nosacījumiem, kas neatbilst parastiem komerciāliem standartiem. Šī kategorija var ietvert tādus pakalpojumu elementus, kā A daļā definētie pakalpojumi; |
| --- | --- |

i)

konkrēto pakalpojumu elementiem, ko var nodrošināt vienīgi ar zaudējumiem vai ar tādiem izmaksu nosacījumiem, kas neatbilst parastiem komerciāliem standartiem. Šī kategorija var ietvert tādus pakalpojumu elementus, kā A daļā definētie pakalpojumi;

| ii) | īpašiem lietotājiem vai lietotāju grupām, ko, ņemot vērā konkrētā pakalpojuma nodrošināšanas izmaksas, radītos ieņēmumus un jebkādas dalībvalsts noteiktās vienotās cenas, var apkalpot vienīgi ar zaudējumiem vai ar tādiem izmaksu nosacījumiem, kuri neatbilst parastiem komerciāliem standartiem. |
| --- | --- |

ii)

īpašiem lietotājiem vai lietotāju grupām, ko, ņemot vērā konkrētā pakalpojuma nodrošināšanas izmaksas, radītos ieņēmumus un jebkādas dalībvalsts noteiktās vienotās cenas, var apkalpot vienīgi ar zaudējumiem vai ar tādiem izmaksu nosacījumiem, kuri neatbilst parastiem komerciāliem standartiem.

Šī kategorija ietver lietotājus vai lietotāju grupas, ko neapkalpotu komerciāls operators, kam nav vispārējā pakalpojuma sniegšanas saistību.

Vispārējā pakalpojuma saistību īpašu aspektu tīro izmaksu aprēķināšana jāveic atsevišķi un tā, lai izvairītos no jebkuru tiešu vai netiešu ieguvumu un izmaksu divkāršas uzskaitīšanas. Vispārējā pakalpojuma saistību kopējās tīrās izmaksas jebkuram norādītam vispārējā pakalpojuma sniedzējam jāaprēķina kā to tīro izmaksu summa, kuras rodas no īpašiem vispārējā pakalpojuma saistību komponentiem, ņemot vērā visus nemateriālos ieguvumus. Tīro izmaksu pārbaudīšana ir valsts regulatīvās iestādes pienākums. Vispārējā pakalpojuma sniedzējs(-i) sadarbojas ar valsts regulatīvo iestādi, lai tā varētu pārbaudīt tīrās izmaksas.

C daļa: Jebkādu vispārējā pakalpojuma saistību tīro izmaksu atgūšana

Jebkādu vispārējā pakalpojuma saistību tīro izmaksu atgūšanai vai finansēšanai norādītajiem vispārējā pakalpojuma sniedzēji var prasīt kompensāciju par pakalpojumiem, ko tie nodrošina saskaņā ar nekomerciāliem nosacījumiem. Tā kā šāda kompensēšana ir saistīta ar finansiāliem pārskaitījumiem, dalībvalstīm jānodrošina, ka tie tiek veikti objektīvi, pārredzami, nediskriminējoši un proporcionāli. Tādējādi šie pārskaitījumi radītu pēc iespējas mazāku konkurences un lietotāju pieprasījuma izkropļojumu.

Sadales mehānismā, kura pamatā ir 7. panta 4. punktā minētais fonds, būtu jāizmanto pārredzama un neitrāla sistēma iemaksu iekasēšanai, izvairoties no divkāršas iemaksu uzlikšanas, kas ietekmē gan uzņēmumu ieguldījumus, gan peļņu.

Neatkarīgajai struktūrai, kas pārvalda fondu, ir jābūt atbildīgai par iemaksu iekasēšanu no uzņēmumiem, kas dalībvalstī ir novērtēti kā tādi, kam jāpiedalās vispārējā pakalpojuma saistību tīro izmaksu segšanā, un jāpārrauga attiecīgo summu pārskaitīšana uzņēmumiem, kas tiesīgi saņemt maksājumus no fonda.”;

| 26) | pielikums kļūst par II pielikumu. |
| --- | --- |

26)

pielikums kļūst par II pielikumu.

2. pants

1.   Dalībvalstīs stājas spēkā normatīvie un administratīvie akti, kas vajadzīgi, lai līdz 2010. gada 31. decembrim izpildītu šīs direktīvas prasības. Dalībvalstis par to tūlīt informē Komisiju.

Kad dalībvalstis pieņem minētos noteikumus, tajos ietver atsauci uz šo direktīvu, vai arī šādu atsauci pievieno to oficiālajai publikācijai. Dalībvalstis nosaka paņēmienus, kā izdarīt šādas atsauces.

2.   Dalībvalstis dara zināmus Komisijai savus normatīvos un administratīvos aktus, kas attiecas uz šīs direktīvas piemērošanu.

3. pants

1.   Atkāpjoties no 2. panta, turpmāk norādītās dalībvalstis var atlikt šīs direktīvas īstenošanu līdz 2012. gada 31. decembrim, lai turpinātu pakalpojumu rezervēšanu vispārējā pakalpojuma sniedzējiem:

| — | Čehijas Republika; |
| --- | --- |

—

Čehijas Republika;

| — | Grieķija; |
| --- | --- |

—

Grieķija;

| — | Kipra; |
| --- | --- |

—

Kipra;

| — | Latvija; |
| --- | --- |

—

Latvija;

| — | Lietuva; |
| --- | --- |

—

Lietuva;

| — | Luksemburga; |
| --- | --- |

—

Luksemburga;

| — | Ungārija; |
| --- | --- |

—

Ungārija;

| — | Malta; |
| --- | --- |

—

Malta;

| — | Polija; |
| --- | --- |

—

Polija;

| — | Rumānija; |
| --- | --- |

—

Rumānija;

| — | Slovākija. |
| --- | --- |

—

Slovākija.

Šīs dalībvalstis var nolemt īstenot šo direktīvu arī agrāk.

2.   Attiecīgās dalībvalstis līdz ... (15) informē Komisiju par nodomu izmantot 1. punktā noteikto iespēju atlikt īstenošanu.

15

3.   Dalībvalstis, kuras līdz 2012. gada 31. decembrim atceļ sev rezervētos pakalpojumus, var no 2011. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 31. decembrim atteikties piešķirt Direktīvas 97/67/EK 9. panta 2. punktā minēto atļauju pakalpojumiem, kas ir atceltajā rezervēto pakalpojumu jomā, tiem pasta operatoriem, kuri sniedz pakalpojumus, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma, kā arī uzņēmējsabiedrībām, kuras šie pasta operatori kontrolē un kurām citā valstī ir dotas tiesības sniegt rezervētus pakalpojumus.

4. pants

Šī direktīva stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

5. pants

Šī direktīva ir adresēta dalībvalstīm.

...,

Eiropas Parlamenta vārdā —

priekšsēdētājs

...

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

...

---

(1)  OV C 168, 20.7.2007., 74. lpp.

1

(2)  OV C 197, 24.8.2007., 37. lpp. Atzinums sniegts pēc apspriešanās, kas nav obligāta.

2

(3)  Eiropas Parlamenta 2007. gada 11. jūlija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2007. gada 8. novembra Kopējā nostāja un Eiropas Parlamenta ... nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

3

Oficiālajā Vēstnesī

(4)  OV C 48, 16.2.1994., 3. lpp.

4

(5)  OV L 15, 21.1.1998., 14. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

5

(6)  OV C 288 E, 25.11.2006., 77. lpp.

6

(7)  OV L 176, 5.7.2002., 21. lpp.

7

(8)  OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

8

(9)  OV L 115, 17.4.1998., 31. lpp.

9

(10)  OV L 109, 19.4.2001., 56. lpp.

10

(11)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

11

(12)  OV L 376, 27.12.2006., 36. lpp.

12

(13)  OV C 321, 31.12.2003., 1. lpp.

13

(14)  OV L 134, 30.4.2004., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2006/97/EK (OV L 363, 20.12.2006., 107. lpp.).”.

14

(15)  Seši mēneši pēc šīs direktīvas spēkā stāšanās dienas.

15

---

PADOMES PASKAIDROJUMA RAKSTS

I.   IEVADS

| 1. | Komisija 2006. gada 18. oktobrī pieņēma priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai, ar ko groza Direktīvu 97/67/EK attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgu izveidi (1). Priekšlikums ir pamatots uz Līguma 47. panta 2. punktu, 55. pantu un 95. pantu. |
| --- | --- |

1.

Komisija 2006. gada 18. oktobrī pieņēma priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai, ar ko groza Direktīvu 97/67/EK attiecībā uz Kopienas pasta pakalpojumu iekšējā tirgus pilnīgu izveidi (1). Priekšlikums ir pamatots uz Līguma 47. panta 2. punktu, 55. pantu un 95. pantu.

| 2. | Eiropas Parlaments 2007. gada 9.-12. jūlija plenārsēdē pieņēma atzinumu pirmā lasījumā.
  Padome arī ņēma vērā atzinumus, ko pieņēmušas Ekonomikas un sociālās komiteja un Reģionu komiteja attiecīgi 2007. gada 26. aprīlī un 6. jūnijā (2) |
| --- | --- |

2.

Eiropas Parlaments 2007. gada 9.-12. jūlija plenārsēdē pieņēma atzinumu pirmā lasījumā.

Padome arī ņēma vērā atzinumus, ko pieņēmušas Ekonomikas un sociālās komiteja un Reģionu komiteja attiecīgi 2007. gada 26. aprīlī un 6. jūnijā (2)

| 3. | Padome 2007. gada 8. novembrī pieņēma kopējo nostāju saskaņā ar Līguma 251. pantu. |
| --- | --- |

3.

Padome 2007. gada 8. novembrī pieņēma kopējo nostāju saskaņā ar Līguma 251. pantu.

II.   MĒRĶI

Priekšlikums direktīvai, ar ko groza iepriekšējo direktīvu, ir iecerēts kā “pēdējais solis” pirms pilnīgas tirgus atvēršanas (Full Market Opening — FMO); ar to ir domāts atcelt visas atlikušās spēkā esošās ekskluzīvās vai īpašās vispārējā pakalpojuma sniedzēju tiesības un visus pārējos pasta pakalpojumu sniegšanai radītos šķēršļus, kā paredzēts spēkā esošajā Pasta pakalpojumu direktīvā 97/67/EK (kurā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/39/EK). Saskaņā ar 7. pantā paredzēto grafiku un pamatojoties uz vairākiem pētījumiem un rūpīgu ietekmes novērtējumu Komisija ir apliecinājusi, ka iekšējais pasta pakalpojumu tirgus būs pilnīgi izveidots vēlākais 2009. gada 1. janvārī. Ar grozījumiem paredzēts pielāgot normatīvo sistēmu jaunajiem apstākļiem, reizē nodrošinot vispārējā pakalpojuma sniegšanu un attiecīgu tā finansējumu; grozījumos piedāvāts papildināms indikatīvu atbalsta pasākumu saraksts. Jaunajai direktīvai stājoties spēkā, svītros 2002. gada direktīvā (3) ietverto darbības beigu klauzulu (1. pants (24. punkts), 55. apsvērums), tādējādi nodrošinot juridisku nepārtrauktību pēc spēkā esošās direktīvas termiņa beigām (2008. gada 31. decembra).

III.   KOPĒJĀS NOSTĀJAS ANALĪZE

1.   VISPĀRĒJA INFORMĀCIJA

2007. gada 11. jūlija plenārsēdē Eiropas Parlaments (EP) pieņēma 64 Komisijas priekšlikuma grozījumus. Komisijas priekšlikuma grozījumi ir atspoguļoti Padomes kopējā nostājā (sk. zemāk 2.a punktā), kurā ietverti daudz ierosināto grozījumu, kas pārņemti

| — | tieši vai gandrīz vārds vārdā (EP ierosinātie grozījumi Nr. 1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61, 79), |
| --- | --- |

—

tieši vai gandrīz vārds vārdā (EP ierosinātie grozījumi Nr. 1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61, 79),

| — | daļēji (EP ierosinātie grozījumi Nr. 10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56, 58) vai |
| --- | --- |

—

daļēji (EP ierosinātie grozījumi Nr. 10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56, 58) vai

| — | būtībā, izmantojot līdzīgu formulējumu (EP ierosinātie grozījumi Nr. 21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52, 55). |
| --- | --- |

—

būtībā, izmantojot līdzīgu formulējumu (EP ierosinātie grozījumi Nr. 21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52, 55).

Daži grozījumi kopējā nostājā tomēr nav atspoguļoti, jo Padome ir vienojusies, ka tie ir lieki (attiecīgie jautājumi ir atrisināti, izdarot citus grozījumus), vai arī tāpēc, ka sākotnējā Komisijas priekšlikuma noteikumi ir papildināti vai rūpīgi pārstrādāti (skatīt zemāk 2.b. punktu).

Kopējā nostājā arī ir ietverti vairāki grozījumi, kas nav minēti atzinumā, kuru Eiropas Parlaments ir pieņēmis pirmā lasījumā. Daudz kas ir mainīts, galvenokārt tāpēc, ka

| — | dokumentam ir pievienots jauns I pielikums (Norādījumi par to, kā aprēķināt tīrās izmaksas, ja tādas rodas) un pašreizējais I pielikums (Kopienas pārrobežu pasta kvalitātes standarti) ir ietverts grozījumu direktīvā kā II pielikums (1. panta 16., 17. un 25. punkts), un |
| --- | --- |

—

dokumentam ir pievienots jauns I pielikums (Norādījumi par to, kā aprēķināt tīrās izmaksas, ja tādas rodas) un pašreizējais I pielikums (Kopienas pārrobežu pasta kvalitātes standarti) ir ietverts grozījumu direktīvā kā II pielikums (1. panta 16., 17. un 25. punkts), un

| — | definīcijas ir papildinātas ar jauniem terminiem (1. panta 2. punktā, tādējādi ietekmējot terminu lietojumu visā dokumentā (piem., 1. pantā 18. punktā). |
| --- | --- |

—

definīcijas ir papildinātas ar jauniem terminiem (1. panta 2. punktā, tādējādi ietekmējot terminu lietojumu visā dokumentā (piem., 1. pantā 18. punktā).

Ar citiem grozījumiem tiecas nodrošināt direktīvas viengabalainību, jo īpaši attiecībā uz

| — | jautājumu par vispārējā pakalpojuma sniedzēja(-u) paziņošanu Komisijai (1. panta 4. punkts), |
| --- | --- |

—

jautājumu par vispārējā pakalpojuma sniedzēja(-u) paziņošanu Komisijai (1. panta 4. punkts),

| — | atsevišķu kontu uzturēšanu un pārskatāmības noteikumiem (1. panta 15. punkts saistībā ar 41. apsvērumu), |
| --- | --- |

—

atsevišķu kontu uzturēšanu un pārskatāmības noteikumiem (1. panta 15. punkts saistībā ar 41. apsvērumu),

| — | jauniem noteikumiem par komiteju procedūru (regulatīvo kontroles procedūru, 1. punkta 16. un 19. punktā un 43.-46. apsvērumā) un |
| --- | --- |

—

jauniem noteikumiem par komiteju procedūru (regulatīvo kontroles procedūru, 1. punkta 16. un 19. punktā un 43.-46. apsvērumā) un

| — | Iestāžu nolīgumu par labāku likumdošanas procesu (60. apsvērumā — Komisija par to ir nākusi klajā ar deklarāciju). |
| --- | --- |

—

Iestāžu nolīgumu par labāku likumdošanas procesu (60. apsvērumā — Komisija par to ir nākusi klajā ar deklarāciju).

2.   KONKRĒTI JAUTĀJUMI

a.   Komisijas priekšlikuma grozījumi

Svarīgākais sākotnējā Komisijas priekšlikuma grozījums attiecas uz vēlāko datumu, kad attiecīgo tirgu var pilnīgi atvērt. Tajā (2. pantā) noteikts, ka grozījumu direktīva ir jāīsteno — proti, iekšējam pasta pakalpojumu tirgum ir jābūt pilnīgi atvērtam — vēlākais līdz 2010. gada beigām. Dažām dalībvalstīm (kas uzskaitītas direktīvas 3. pantā) ir atļauts direktīvas īstenošanu atlikt līdz 2012. gada 31. decembrim, lai pārvarētu konkrētas ar pasta nozares reformu saistītas problēmas (skatīt zemāk x) punktu), ja ir ievēroti stingri nosacījumi.

Iepriekš minēto iemeslu dēļ pirmajā priekšlikumā ir izdarīti vairāki citi būtiski grozījumi (tos var aplūkot grozījumu direktīvas 1. pantā), ko varētu rezumēt šādi:

i)   Pamatojums un darbības joma (1. panta 1. punkts, 1.-9., 14.-15., 19.-20., 22. un 56. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: grozījumi Nr. 1-4, 8-9, 11-12, 13, 16

Kopējā nostājā ir apliecināti vispārēji Kopienas pasta politikas mērķi un dots šīs politikas pamatojums, kā arī uzsvērta pasta pakalpojumu kā vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu pozitīvā nozīme un to devums sociālas, saimnieciskas un teritoriālas kohēzijas mērķu sasniegšanā ES. Tajā ir precizēta direktīvas darbības joma attiecībā uz vispārējā pakalpojuma sniegšanu, uzskatot, ka svarīgs pasta reformas mērķis ir šos pakalpojumus finansēt, ievērojot nosacījumus, kas garantē to pastāvību. Minētais apliecinājums ir iekļauts direktīvas tekstā, un to var uzskatīt par grozījumu direktīvas īstenošanas pamatprincipu.

ii)   Definīcijas (1. panta 2. punkts, 17., 27. un 42. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: Nr. 15, 21 + 65, 36-37

Ar kopējo nostāju tiecas atjaunināt daudzas spēkā esošā direktīvā ietvertas definīcijas un tās pielāgot normatīviem grozījumiem un jauniem pasta tirgu apstākļiem. Jaunais termins “pasta pakalpojumu sniedzējs” un tā nošķīrums no“vispārējā pakalpojuma sniedzēja”, kā arī jaunā “lietotāju” definīcija ir būtiski svarīga; ar tiem cenšas precizēt katras personas uzdevumus un pienākumus pilnīgi atvērtā tirgū. Turklāt kopējā nostājā ir apzināti svarīgākie jēdziena “pakalpojumi, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma” aspekti, kas šo jēdzienu kvalificē atbilstīgi attiecīgai Eiropas Kopienu Tiesas judikatūrai, un “pamatprasībās” (kas var likt dalībvalstij ieviest pasta pakalpojumu sniegšanas nosacījumus) ir ietverta darba, kā arī sociālā nodrošinājuma noteikumu ievērošana atbilstīgi Kopienas un attiecīgu valstu tiesību aktiem. Tas saskan ar sociālu apsvērumu politisko nozīmi pilnīgā tirgus atvēršanā.

iii)   Vispārējā pakalpojuma sniegšana (1. panta 3.-6. punkts, 5., 8.-12., 20.-21., 23.-24., 27.-30., 36.-37., 40.-41., 46. un 54. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: grozījumi Nr. 4, 6, 13-14, 17-18, 24-27, 32, 39, 43, 62 + 64, 63

Kopējā nostāja balstās uz principa, kas paredz, ka vispārējā pakalpojumā sniegšana ir svarīga, lai izveidotu iekšēju pasta pakalpojumu tirgu, un ka tāda pakalpojuma sniegšanai ir ārkārtīgi liela nozīme sociālas un teritoriālas kohēzijas nodrošināšanā. Tālab dokumentā tiecas stiprināt spēkā esošās direktīvas noteikumus un, ņemot vērā gaidāmo pilnīgo tirgus atvēršanu, nodrošināt drīzu šīs direktīvas īstenošanu. Dokumentā dalībvalstīm ir dota ierobežota brīvība izraudzīt vispārējā pakalpojuma sniedzēju(-us) un rīkoties ar to(-iem), reizē nodrošinot, lai atbilstība direktīvā izklāstītiem normatīviem principiem periodiski pārskatītu, kā arī lai būtu paredzēts pietiekami ilgs laiks gūt ienākumus no ieguldījumiem.

Turklāt dokumentā ir skaidri norādīts, ka vispārējā pakalpojuma sniedzējs(-i) sniedz sīki izstrādātu un atjauninātu informāciju par konkrētiem piedāvātā vispārējā pakalpojuma aspektiem, tostarp par vispārīgiem šā pakalpojuma piekļuves nosacījumiem, kā arī par cenām un kvalitātes līmeni. Visbeidzot, kopējā nostājā paredzēts, ka grozījumu direktīvas darbības jomā neietilpst noteikumi, ar ko reglamentē nosacījumus par atsavināšanu, kuru veic, organizējot vispārējā pakalpojuma sniegšanu, un tajā atzīts, ka nevajadzētu ierobežot konkrētus brīvus dalībvalstu ieviestus pakalpojumus, ko sniedz aklām un daļēji neredzīgām personām.

iv)   Vispārējā pakalpojuma finansēšana (1. panta 7.-8. punkts un 25. punkts), 13, 25.-30., 33., 40.-41. un 59. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: grozījumi Nr. 4, 6, 20, 21 + 65, 22, 24, 29-30, 40, 41 + 66, 62 + 64

Kopējā nostājā, kas pamatojas uz Komisijas priekšlikumā paredzētiem principiem, īpaša uzmanība ir pievērsta paņēmieniem, kā garantēt vispārējā pakalpojuma finansējumu. Padome visnotaļ piekrīt Komisijas piedāvātiem paņēmieniem, jo tie pilnīgi saskan ar subsidiaritātes principu un ar tiem ir vērsta uzmanība uz tirgus apstākļiem attiecīgās valstīs. Lai garantētu finansējumu, dalībvalsts var izvēlēties attiecīgu īstenošanas pasākumu atkarībā no konkrētām attiecīgas valsts tirgus īpatnībām. Lai kliedētu dažu dalībvalstu bažas par tīro izmaksu aprēķināšanu, un lai dotu norādes, balstoties uz vienotu indikatīvu metodoloģiju, direktīvā ar kopējo nostāju ir pievienots jauns pielikums. Ierosme šādam pielikumam ir ņemta no Universālā pakalpojuma direktīvas IV pielikuma (4).

v)   Nosacījumi par pasta pakalpojumu sniegšanu un piekļuvi tīkliem (1. pielikuma 9.-13. punkts un 30. un 33. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: grozījumi Nr. 44 + 81

Kopējā nostājā ir izklāstīti jauni, sīki izstrādāti nosacījumi par pasta pakalpojumu sniegšanu un piekļuvi tīkliem; tādai iekļaušanai ir divējāds mērķis — vispārējā pakalpojuma sniedzējam(-jiem) un citiem pasta pakalpojumu sniedzējiem nodrošināt juridisku noteiktību, kā arī nepieļaut, ka šos nosacījumus izmanto kā slēptus šķēršļus jauniem tirgus dalībniekiem. Vispārējais mērķis ir nodrošināt, lai pasta tirgi pareizi darbotos un dažādie pasta tīkli cits citu papildinātu. Šis noteikums neskar dalībvalstu tiesības paredzēt pasākumus, lai nodrošinātu piekļuvi attiecīgas valsts pasta infrastruktūras tīklam, ievērojot pārskatāmības, samērības un diskriminācijas nepieļaušanas principu.

Attiecīgos gadījumos kopējā nostājā kā atļauju piešķiršanas nosacījumi ir minēti iespējama palīdzība segt attiecīgas valsts regulatīvās iestādes darbības izmaksas, kā arī ar attiecīgas valsts tiesību aktiem reglamentētu darba apstākļu ievērošana. Ir arī doti precizējumi, lai novērstu to, ka uzliek “divkāršu” pienākumu sniegt vispārējo pakalpojumu (proti, sniegt vienu un to pašu vispārējā pakalpojuma elementu, vai arī sniegt pakalpojumu vienā un tajā pašā valsts teritorijas daļā), reizē prasot veikt iemaksas sadales mehānismā (kompensāciju fondā).

vi)   Noteikumi par nodarbinātību un sociālo nodrošinājumu (1. panta 2. un 10. punkts, 16. un 53. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: grozījumi Nr. 10, 35, 37

Kā minēts ii) punktā, kopējā nostājā uzskaitītajās “pamatprasībās” ir arī nodarbinātības, kā arī sociālā nodrošinājuma noteikumu ievērošana saskaņā ar Kopienas un attiecīgu valstu tiesību aktiem. Turklāt noteikumos par atļauju piešķiršanas nosacījumiem ir ņemti vērā sociāli apsvērumi; vajadzības gadījumā atļauju piešķiršana var būt atkarīga no tā, vai attiecīgas valsts tiesību aktos reglamentētie darba apstākļi ir nodrošināti vai ir uzlikts pienākums tādus apstākļus nodrošināt (skatīt arī v. punktu).

vii)   Tarifu principi un uzskaites caurskatāmība (atsevišķu kontu uzturēšana) (1. panta 14.-15. punkts, 26., 28., 37.-39. un 41. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: grozījumi Nr. 27-28, 30, 47-49, 50-52, 79

Kopējā nostājā ir ietverti svarīgākie Komisijas priekšlikumā paredzētie jauninājumi, kas attiecas uz dažādajiem vispārējā pakalpojuma sniegšanas tarifu principiem (cenu pamatotības princips, konkrētos apstākļos tomēr pieļaujot vieglu elastību tarifu jomā). Dalībvalstīm turklāt ir ļauts saglabāt vai ieviest bezmaksas pasta pakalpojumus aklām vai daļēji neredzīgām personām.

Vispārējā pakalpojuma sniedzējam(-iem) ir jāuztur atsevišķi konti, lai nošķirtu vispārējo pakalpojumu un citus pakalpojumus. Konkrētos noteikumos teikts, ka dalībvalstīm ir atļauts noteikumus (kas izklāstīti 1. panta 15. punktā) piemērot izraudzītajam vispārējā pakalpojuma sniedzējam pirms pilnīgas tirgus atvēršanas pēdējā iespējamā datuma, ja vien nav izraudzīts(-i) neviens(-i) cits(-i) vispārējā pakalpojuma sniedzējs(-i).

viii)   Attiecīgu valstu regulatīvās iestādes un informācijas sniegšana (1. panta 20.-21. punkts, 41.-42. un 47.-51. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: grozījumi Nr. 18, 33, 55

Kopējā nostājā nav atstātas nekādas šaubas par to, kādai būtu jābūt attiecīgu valstu regulatīvo iestāžu sadarbībai, tādējādi nepieļaujot iespēju izveidot jaunas Eiropas mēroga iestādes vai struktūras.

Attiecīgu valstu regulatīvās iestādes vērš īpašu uzmanību uz pasta tirgu pārraudzību, tostarp nodrošinot, lai visi tirgus dalībnieki sniegtu pareizu informāciju. Vispārējie informācijas sniegšanas un konfidencialitātes noteikumu ievērošanas principi direktīvā ir izklāstīti pietiekami labi.

ix)   Komisijas palīdzība īstenot direktīvu (1. panta 22. un -23. punkts, 32. un 52. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: grozījumi Nr. 22, 34, 56-58

Komisija pilnīgi atvērtā tirgū uzņemas lielāku atbildību, jo tai ir uzticēts vispārējs uzdevums — palīdzēt jauno direktīvu īstenot, tostarp aprēķināt jebkuras tīrās vispārējā pakalpojuma izmaksas un regulāri izvērtēt visas būtiskās tendences, jo īpaši tautsaimniecības, sociālā un nodarbinātības un tehnoloģiju jomā, kā arī pakalpojumu kvalitātē.

x)   Pēdējais(-ie) iespējamais(-ie) pilnīgas tirgus atvēršanas datums(-i) (2. un 3. pants, 25., 31. un 55. apsvērums)

Attiecīgie Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi: Nr. 7 + 74, 19, 23, 41 + 66, kā arī 59, 61, 62 + 64

Attiecībā uz pēdējo(iem) iespējamo(-iem) termiņu(-iem), kad iekšējo Kopienas pasta pakalpojumu tirgu var pilnīgi izveidot, Padome ir rūpīgi apsvērusi attiecīgos Eiropas Parlamenta ierosinātos grozījumos piedāvāto pieeju. Eiropas Parlaments uzskata, ka Komisijas ierosinātais termiņš — 2009. gada 1. janvāris — nav pareizs un tādēļ ir ierosinājis, lai pasta tirgus būtu pilnīgi atvērts no 2010. gada 31. decembra. Turklāt tas ir ierosinājis, ka dalībvalstis, kas pievienojās ES pēc Direktīvas 2002/39/EK stāšanās spēkā, vai dalībvalstis, kam ir mazs iedzīvotāju skaits un maza teritorija, vai arī dalībvalstis, kam ir īpaši sarežģīts reljefs, jo īpaši tādas, kam ir daudz salu (angl. “huge number of islands”), līdz 2012. gada 31. decembrim pakalpojumu sniegšanu varētu joprojām uzticēt tikai vienam (dažiem) vispārējā pakalpojuma sniedzējam(-iem), ja ir ievēroti konkrēti ierobežojumi un nosacījumi.

Kopējā nostājā ir uzskaitītas vairākas dalībvalstis, kas ir skaidri lūgušas īstenošanu atlikt pēc iespējas ilgāk — vēlākais līdz 2012. gada 31. decembrim. Dalībvalstis tādu paziņojumu adresē Komisijai; tomēr tas tām neliedz īstenošanu sākt drīzāk. Ja dalībvalstis vēlas minēto īstenošanu atlikt, uz tām, kā arī uz dalībvalstīm, kas savu pasta tirgu jau ir pilnīgi atvērušas, uz ierobežotu laiku attiecina savstarpējības klauzulu.

b.   Eiropas Parlamenta ierosinātie grozījumi

Padome turklāt ir izskatījusi vairākus grozījumus, lai gan tai par tiem joprojām ir citi uzskati nekā Parlamentam. Dažos gadījumos, ņemot vērā dažādu noteikumu savstarpējo saistību, kļūst skaidrs, ka Padome tomēr ir atzinusi šos grozījumus par labiem. Konkrēti:

| | Apsvērumi:







  — | grozījums Nr. 6 nav pieņemts, jo perspektīvas pētījums ir viens no pamatelementiem, uz ko balstās Eiropas Parlamenta un Padomes vienošanās par grozījumu direktīvas pamatmērķi (skatīt arī 13. apsvērumu); |
| --- | --- | --- |

Apsvērumi:

—

grozījums Nr. 6 nav pieņemts, jo perspektīvas pētījums ir viens no pamatelementiem, uz ko balstās Eiropas Parlamenta un Padomes vienošanās par grozījumu direktīvas pamatmērķi (skatīt arī 13. apsvērumu);

| — | grozījumi Nr. 7 un 74, kas attiecas uz 13. apsvērumu, ir mainīti; apsvērumā konkrēts datums nav minēts, toties tajā ir skaidri apliecināta iecere paredzēt datumu, līdz kuram iekšējais pasta pakalpojumu tirgus ir jāizveido; |
| --- | --- |

—

grozījumi Nr. 7 un 74, kas attiecas uz 13. apsvērumu, ir mainīti; apsvērumā konkrēts datums nav minēts, toties tajā ir skaidri apliecināta iecere paredzēt datumu, līdz kuram iekšējais pasta pakalpojumu tirgus ir jāizveido;

| — | grozījumu Nr. 11 uzskata par lieku, jo attiecīgajam jautājumam pietiekami liela uzmanība ir pievērsta 14. un 18. apsvērumā; |
| --- | --- |

—

grozījumu Nr. 11 uzskata par lieku, jo attiecīgajam jautājumam pietiekami liela uzmanība ir pievērsta 14. un 18. apsvērumā;

| — | grozījums Nr. 13 nav pieņemts visā pilnībā; tā kā tam ir normatīvas iezīmes, to uzskata par nepiemērotu apsvērumam — būtu labāk to atspoguļot 1. pantā (18. punktā); |
| --- | --- |

—

grozījums Nr. 13 nav pieņemts visā pilnībā; tā kā tam ir normatīvas iezīmes, to uzskata par nepiemērotu apsvērumam — būtu labāk to atspoguļot 1. pantā (18. punktā);

| — | grozījuma Nr. 15 saturs tagad ir ietverts plašākā “lietotāja” definīcijā (1. panta 2. punktā); |
| --- | --- |

—

grozījuma Nr. 15 saturs tagad ir ietverts plašākā “lietotāja” definīcijā (1. panta 2. punktā);

| — | jautājums, uz ko attiecas grozījums Nr. 19, ir risināts kopējās nostājas noteikumos; tas kļūst jo īpaši skaidrs, ja lasa grozīto 2. pantu saistībā ar 13. apsvērumu; |
| --- | --- |

—

jautājums, uz ko attiecas grozījums Nr. 19, ir risināts kopējās nostājas noteikumos; tas kļūst jo īpaši skaidrs, ja lasa grozīto 2. pantu saistībā ar 13. apsvērumu;

| — | grozījums Nr. 22 ir rūpīgi apsvērts un tālab kopējā nostāja ir papildināta ar jaunu pantu, kas konkrēti attiecas uz šo jautājumu (1. panta 23. punkts); |
| --- | --- |

—

grozījums Nr. 22 ir rūpīgi apsvērts un tālab kopējā nostāja ir papildināta ar jaunu pantu, kas konkrēti attiecas uz šo jautājumu (1. panta 23. punkts);

| — | grozījumu Nr. 24 uzskata par lieku, jo attiecīgajam jautājumam uzmanība jau ir pievērsta vispārējos principos, ar ko reglamentē to, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma (NB! Komisija arī nāks klajā ar attiecīgu deklarāciju par Padomes kopējo nostāju); |
| --- | --- |

—

grozījumu Nr. 24 uzskata par lieku, jo attiecīgajam jautājumam uzmanība jau ir pievērsta vispārējos principos, ar ko reglamentē to, kas pieder pie vispārējā pakalpojuma (NB! Komisija arī nāks klajā ar attiecīgu deklarāciju par Padomes kopējo nostāju);

| — | grozījums Nr. 26: lai šim grozījumam būtu tiesiska ietekme, Padome uzskatīja, ka būtu vislabāk to ietvert noteikumos; tādēļ šis jautājums ir risināts 12. pantā (1. panta 14. punkts); |
| --- | --- |

—

grozījums Nr. 26: lai šim grozījumam būtu tiesiska ietekme, Padome uzskatīja, ka būtu vislabāk to ietvert noteikumos; tādēļ šis jautājums ir risināts 12. pantā (1. panta 14. punkts);

| — | grozījumu Nr. 27 uzskatīja par pārāk sīki izstrādātu un preskriptīvu; visi vajadzīgie precizējumi par apstākļiem, kādos pieļaujama elastība tarifa jomā, kā arī ar sabiedrības ieinteresētību saistīti iemesli, kādēļ pieļaujami vienoti tarifi, ir doti 12. pantā; svarīgi piemēri pēdējam no minētajiem gadījumiem ir doti 38. apsvērumā; |
| --- | --- |

—

grozījumu Nr. 27 uzskatīja par pārāk sīki izstrādātu un preskriptīvu; visi vajadzīgie precizējumi par apstākļiem, kādos pieļaujama elastība tarifa jomā, kā arī ar sabiedrības ieinteresētību saistīti iemesli, kādēļ pieļaujami vienoti tarifi, ir doti 12. pantā; svarīgi piemēri pēdējam no minētajiem gadījumiem ir doti 38. apsvērumā;

| — | grozījumu Nr. 29 neatbalstīja, jo svītrotajam vispārējam formulējumam vajadzētu būt patiesam visu laiku, kamēr tirgus nav pilnīgi atvērts; Padome tomēr atbalstīja saistīto EP ierosināto grozījumu Nr. 30; |
| --- | --- |

—

grozījumu Nr. 29 neatbalstīja, jo svītrotajam vispārējam formulējumam vajadzētu būt patiesam visu laiku, kamēr tirgus nav pilnīgi atvērts; Padome tomēr atbalstīja saistīto EP ierosināto grozījumu Nr. 30;

| — | grozījumu Nr. 31 pielāgoja 1. pantā (18. punktā) izklāstītajiem vispārējiem principiem; |
| --- | --- |

—

grozījumu Nr. 31 pielāgoja 1. pantā (18. punktā) izklāstītajiem vispārējiem principiem;

| — | attiecībā uz grozījumu Nr. 32 Padome joprojām uztur spēkā nostāju jautājumā par Pasta komitejas sastāvu; |
| --- | --- |

—

attiecībā uz grozījumu Nr. 32 Padome joprojām uztur spēkā nostāju jautājumā par Pasta komitejas sastāvu;

| — | attiecībā uz grozījumu Nr. 33 Padome atbalsta Komisijas priekšlikumu un uzskata, ka attiecīgu valstu regulatīvām iestādēm, citām regulatīvām iestādēm un Komisijai ir jāsadarbojas, ievērojot konkrētos 22. pantā izklāstītos nosacījumus (1. panta 20. punkts); |
| --- | --- |

—

attiecībā uz grozījumu Nr. 33 Padome atbalsta Komisijas priekšlikumu un uzskata, ka attiecīgu valstu regulatīvām iestādēm, citām regulatīvām iestādēm un Komisijai ir jāsadarbojas, ievērojot konkrētos 22. pantā izklāstītos nosacījumus (1. panta 20. punkts);

| | Panti:







  — | attiecībā uz grozījumiem Nr. 41 un 66 Padome atbalsta konsekventu pieeju vispārējā pakalpojuma finansēšanai; Komisijas priekšlikumā daudz kas ir uzlabots, lai labāk atspoguļotu dažādos paņēmienus, ko izmanto, lai garantētu pastāvīgu finansējumu. Turklāt jaunā I pielikumā izklāstīta vienota indikatīva metodoloģija, kā aprēķināt tīrās izmaksas. Dalībvalstis var darīt finansēšanas plānus zināmus Komisijai, kā minēts 26. apsvērumā; |
| --- | --- | --- |

Panti:

—

attiecībā uz grozījumiem Nr. 41 un 66 Padome atbalsta konsekventu pieeju vispārējā pakalpojuma finansēšanai; Komisijas priekšlikumā daudz kas ir uzlabots, lai labāk atspoguļotu dažādos paņēmienus, ko izmanto, lai garantētu pastāvīgu finansējumu. Turklāt jaunā I pielikumā izklāstīta vienota indikatīva metodoloģija, kā aprēķināt tīrās izmaksas. Dalībvalstis var darīt finansēšanas plānus zināmus Komisijai, kā minēts 26. apsvērumā;

| — | grozījumi Nr. 62 un 64 ir pamatojums grozījumu direktīvas 3. pantā izklāstītajai atkāpei; vispārējā un beznosacījumu atkāpe visām dalībvalstīm, kas pievienojušās ES kopš jaunākās Pasta direktīvas 2002/39/EK stāšanās spēkā, tomēr ir aizstāta ar sarakstu, kurā precīzi norādītas visas dalībvalstis, kas ir skaidri lūgušas tādu atkāpi; |
| --- | --- |

—

grozījumi Nr. 62 un 64 ir pamatojums grozījumu direktīvas 3. pantā izklāstītajai atkāpei; vispārējā un beznosacījumu atkāpe visām dalībvalstīm, kas pievienojušās ES kopš jaunākās Pasta direktīvas 2002/39/EK stāšanās spēkā, tomēr ir aizstāta ar sarakstu, kurā precīzi norādītas visas dalībvalstis, kas ir skaidri lūgušas tādu atkāpi;

| — | grozījums Nr. 43 ir izraisījis bažas un skepsi Padomē; tādēļ tā ir piekritusi saglabāt spēkā esošajā direktīvā lietoto formulējumu, par iemeslu minot, ka līdzšinējā prakse vēl joprojām nav apšaubīta; |
| --- | --- |

—

grozījums Nr. 43 ir izraisījis bažas un skepsi Padomē; tādēļ tā ir piekritusi saglabāt spēkā esošajā direktīvā lietoto formulējumu, par iemeslu minot, ka līdzšinējā prakse vēl joprojām nav apšaubīta;

| — | attiecībā uz grozījumiem Nr. 44 un 81 Padome ir rūpīgi izskatījusi un pārstrādājusi pantu, kas attiecas uz atļauju piešķiršanu, lai tādējādi nodrošinātu netraucētu pasta pakalpojumu sniegšanu. Attiecībā uz precīzām norādēm par to, kuri pakalpojumi pieder pie vispārējiem pakalpojumiem, Padome ir vienojusies saglabāt spēkā esošos noteikumus un Komisija ir nākusi klajā ar deklarāciju. Turklāt jāpiemin, ka jautājums par darba apstākļu ievērošanu ir attiecīgi risināts citur kopējā nostājā (kā minēts 2.a.vi punktā); |
| --- | --- |

—

attiecībā uz grozījumiem Nr. 44 un 81 Padome ir rūpīgi izskatījusi un pārstrādājusi pantu, kas attiecas uz atļauju piešķiršanu, lai tādējādi nodrošinātu netraucētu pasta pakalpojumu sniegšanu. Attiecībā uz precīzām norādēm par to, kuri pakalpojumi pieder pie vispārējiem pakalpojumiem, Padome ir vienojusies saglabāt spēkā esošos noteikumus un Komisija ir nākusi klajā ar deklarāciju. Turklāt jāpiemin, ka jautājums par darba apstākļu ievērošanu ir attiecīgi risināts citur kopējā nostājā (kā minēts 2.a.vi punktā);

| — | grozījums Nr. 46 daļēji ir ņemts vērā 35. apsvērumā, daļēji 1. pantā (13. punkts); |
| --- | --- |

—

grozījums Nr. 46 daļēji ir ņemts vērā 35. apsvērumā, daļēji 1. pantā (13. punkts);

| — | grozījumu Nr. 51 uzskatīja par lieku atsauci uz citu tās pašas direktīvas grozījumu; |
| --- | --- |

—

grozījumu Nr. 51 uzskatīja par lieku atsauci uz citu tās pašas direktīvas grozījumu;

| — | Padome nepieņēma grozījumu Nr. 54, uzskatot, ka tas neietilpst grozījumu direktīvas darbības jomā un nesaskan ar subsidiaritātes principu; |
| --- | --- |

—

Padome nepieņēma grozījumu Nr. 54, uzskatot, ka tas neietilpst grozījumu direktīvas darbības jomā un nesaskan ar subsidiaritātes principu;

| — | Padome atbalstīja grozījumu Nr. 56, kaut arī tā piekrīt, ka būtu jānāk klajā ar pirmo ziņojumu vēlākais 2013. gada 31. decembrī (nevis 2011. gada 31. decembrī), lai tajā būtu sniegta pilnīga informācija par direktīvas īstenošanu visās dalībvalstīs, tostarp tajās, kurās īstenošana atlikta vēlākais līdz 2012. gada beigām; |
| --- | --- |

—

Padome atbalstīja grozījumu Nr. 56, kaut arī tā piekrīt, ka būtu jānāk klajā ar pirmo ziņojumu vēlākais 2013. gada 31. decembrī (nevis 2011. gada 31. decembrī), lai tajā būtu sniegta pilnīga informācija par direktīvas īstenošanu visās dalībvalstīs, tostarp tajās, kurās īstenošana atlikta vēlākais līdz 2012. gada beigām;

| — | grozījums Nr. 57 būtībā jau ir ņemts vērā 1. pantā (22. punkts); Komisija sniegs rūpīgu pasta nozarē novērotu nodarbinātības tendenču analīzi kārtējā ziņojumā; |
| --- | --- |

—

grozījums Nr. 57 būtībā jau ir ņemts vērā 1. pantā (22. punkts); Komisija sniegs rūpīgu pasta nozarē novērotu nodarbinātības tendenču analīzi kārtējā ziņojumā;

| — | Padomes kopējā nostājā ir ņemts vērā grozījuma Nr. 58 mērķis (1. panta 23. punktā); laika ierobežojumi tomēr nav pieņemti, jo Komisijas palīdzība īstenot direktīvu ir jāuzskata par vispārēju uzdevumu un darbību, kas jāveic nepārtraukti, visas direktīvas īstenošanas laikā. Turklāt Padome stingri atbalsta viedokli, ka visām dalībvalstīm nebūtu obligāti jāiesniedz Komisijai finansēšanas plāni (26. apsvērums); |
| --- | --- |

—

Padomes kopējā nostājā ir ņemts vērā grozījuma Nr. 58 mērķis (1. panta 23. punktā); laika ierobežojumi tomēr nav pieņemti, jo Komisijas palīdzība īstenot direktīvu ir jāuzskata par vispārēju uzdevumu un darbību, kas jāveic nepārtraukti, visas direktīvas īstenošanas laikā. Turklāt Padome stingri atbalsta viedokli, ka visām dalībvalstīm nebūtu obligāti jāiesniedz Komisijai finansēšanas plāni (26. apsvērums);

| — | visbeidzot, grozījums Nr. 59 vairs nav saderīgs ar vispārējo, kopējā nostājā izklāstīto transponēšanas grafiku. |
| --- | --- |

—

visbeidzot, grozījums Nr. 59 vairs nav saderīgs ar vispārējo, kopējā nostājā izklāstīto transponēšanas grafiku.

IV.   SECINĀJUMI

Kopējā nostāja visnotaļ balstās uz Eiropas Parlamenta pirmajā lasījumā doto atzinumu, un atspoguļo aptuvenu viedokļu līdzsvaru, kas panākts neoficiālās Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas sarunās, lai pēc iespējas drīzāk, otrajā lasījumā varētu noslēgt drīzu vienošanos ar Eiropas Parlamentu. Dokumentā joprojām ir izmantota Komisijas piedāvātā pieeja un tiesiskais regulējums (kas balstās uz spēkā esošo un grozīto Direktīvu 97/67/EK), lai pielāgotu pasta nozares regulējumu jauniem nosacījumiem par pilnīgu iekšēja tirgus izveidi līdz 2010. gada beigām. Tas dod dažām dalībvalstīm iespēju lūgt jaunās direktīvas īstenošanu atlikt (vēlākais līdz 2012. gada 31. decembrim), lai atrisinātu konkrētus jautājumus, kas saistīti ar savām pasta tirgus struktūrām.

Ņemot to vērā, ir veikti svarīgi precizējumi un pielāgojumi, jo īpaši attiecīgajās priekšlikumā ietvertajās definīcijās, garantijās par vispārējā pakalpojuma, kā arī tās finansējuma sniegšanu, atļauju piešķiršanas režīmā, attiecīgu valstu iestāžu uzdevumos un saistībā ar informācijas sniegšanu, ko veic visi pasta pakalpojumu sniedzēji.

Padome cer, ka Eiropas Parlaments apstiprinās vienošanos par kopējo nostāju, lai direktīvu varētu pieņemt pēc iespējas drīzāk.

---

(1)  COM(2006) 594 galīgā redakcija, OV C ...

(2)  OV C 168, 20.7.2007., 74. lpp.

OV C 197, 24.8.2007., 37. lpp.

(3)  27. pantā teikts, ka spēkā esošās direktīvas noteikumi zaudēs spēku 2008. gada 31. decembrī, ja vien nepieņem citu lēmumu.

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/22/EK (2002. gada 7. marts) par universālo pakalpojumu un lietotāju tiesībām attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem, OV L 108, 24.4.2002., 51. (73.) lpp.

---