# Europeiska unionens C 307E/2007

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 307E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 50 årgången18 december 2007 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 307E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

50 årgången18 december 2007

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | III   Förberedande rättsakter |
| | RÅDET |
| 2007/C 307E/01 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 18/2007 av den 15 oktober 2007, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (
  1
  ) | 1 |
| 2007/C 307E/02 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 19/2007 av den 8 november 2007, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 97/67/EG beträffande fullständigt genomförande av gemenskapens inre marknad för posttjänster | 22 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

III   Förberedande rättsakter

RÅDET

2007/C 307E/01

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 18/2007 av den 15 oktober 2007, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (
  1
  )

1

1

2007/C 307E/02

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 19/2007 av den 8 november 2007, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 97/67/EG beträffande fullständigt genomförande av gemenskapens inre marknad för posttjänster

22

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

III Förberedande rättsakter

RÅDET

| 18.12.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 307/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.12.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 307/1

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 18/2007

antagen av rådet den 15 oktober 2007

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/.../EG av den ... om ändring av rådets direktiv 89/552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television

(Text av betydelse för EES)

(2007/C 307 E/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 47.2 och artikel 55,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och

av följande skäl:

| (1) | Genom rådets direktiv 89/552/EEG (4) samordnas vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television. Ny teknik för överföring av audiovisuella medietjänster påkallar emellertid en anpassning av den rättsliga ramen för att ta hänsyn till att affärsverksamheten påverkas av strukturella förändringar, informations- och kommunikationsteknikens spridning och den tekniska utvecklingen, i synnerhet när det gäller finansieringen av kommersiell sändningsverksamhet, och för att garantera optimala konkurrensvillkor och rättssäkerhet för informationsteknik, mediebransch och medietjänster i Europa, liksom respekt för kulturell och språklig mångfald. |
| --- | --- |

(1)

Genom rådets direktiv 89/552/EEG (4) samordnas vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television. Ny teknik för överföring av audiovisuella medietjänster påkallar emellertid en anpassning av den rättsliga ramen för att ta hänsyn till att affärsverksamheten påverkas av strukturella förändringar, informations- och kommunikationsteknikens spridning och den tekniska utvecklingen, i synnerhet när det gäller finansieringen av kommersiell sändningsverksamhet, och för att garantera optimala konkurrensvillkor och rättssäkerhet för informationsteknik, mediebransch och medietjänster i Europa, liksom respekt för kulturell och språklig mångfald.

| (2) | Medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television samordnas redan i dag genom direktiv 89/552/EEG, medan reglerna för annan verksamhet, som audiovisuella medietjänster på begäran, skiljer sig åt och i en del fall kan hindra den fria rörligheten för dessa tjänster inom Europeiska gemenskapen och snedvrida konkurrensen på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(2)

Medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television samordnas redan i dag genom direktiv 89/552/EEG, medan reglerna för annan verksamhet, som audiovisuella medietjänster på begäran, skiljer sig åt och i en del fall kan hindra den fria rörligheten för dessa tjänster inom Europeiska gemenskapen och snedvrida konkurrensen på den inre marknaden.

| (3) | De audiovisuella medietjänsterna är i lika hög grad kulturella som ekonomiska tjänster. Deras ökande betydelse för samhälle och demokrati – särskilt som garanter för informationsfrihet, åsiktsmångfald och mediepluralism – utbildning och kultur motiverar särskilda regler för dessa tjänster. |
| --- | --- |

(3)

De audiovisuella medietjänsterna är i lika hög grad kulturella som ekonomiska tjänster. Deras ökande betydelse för samhälle och demokrati – särskilt som garanter för informationsfrihet, åsiktsmångfald och mediepluralism – utbildning och kultur motiverar särskilda regler för dessa tjänster.

| (4) | Enligt artikel 151.4 i fördraget ska gemenskapen beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i fördraget, särskilt för att respektera och främja sin kulturella mångfald. |
| --- | --- |

(4)

Enligt artikel 151.4 i fördraget ska gemenskapen beakta de kulturella aspekterna då den handlar enligt andra bestämmelser i fördraget, särskilt för att respektera och främja sin kulturella mångfald.

| (5) | I sina resolutioner av den 1 december 2005 (5) och den 4 april 2006 (6) om Doharundan och WTO:s ministerkonferenser kräver Europaparlamentet att de viktigaste offentliga tjänsterna, såsom audiovisuella tjänster, bör undantas från liberaliseringen inom ramen för förhandlingsrundan om Gats. I sin resolution av den 27 april 2006 (7) stödde Europaparlamentet Unescos konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck, vilken särskilt anger att ”kulturella aktiviteter, varor och tjänster är av både ekonomisk och kulturell art eftersom de är bärare av identiteter, värderingar och betydelser och därför inte bör behandlas som om de enbart hade ett handelsvärde”. Genom rådets beslut av den 18 maj 2006 om ingående av konventionen om skydd för och främjande av mångfalden av kulturyttringar (8) godkänns Unescokonventionen på gemenskapens vägnar. Konventionen trädde i kraft den 18 mars 2007. Detta direktiv respekterar principerna i den konventionen. |
| --- | --- |

(5)

I sina resolutioner av den 1 december 2005 (5) och den 4 april 2006 (6) om Doharundan och WTO:s ministerkonferenser kräver Europaparlamentet att de viktigaste offentliga tjänsterna, såsom audiovisuella tjänster, bör undantas från liberaliseringen inom ramen för förhandlingsrundan om Gats. I sin resolution av den 27 april 2006 (7) stödde Europaparlamentet Unescos konvention om främjande av och skydd för mångfalden av kulturella uttryck, vilken särskilt anger att ”kulturella aktiviteter, varor och tjänster är av både ekonomisk och kulturell art eftersom de är bärare av identiteter, värderingar och betydelser och därför inte bör behandlas som om de enbart hade ett handelsvärde”. Genom rådets beslut av den 18 maj 2006 om ingående av konventionen om skydd för och främjande av mångfalden av kulturyttringar (8) godkänns Unescokonventionen på gemenskapens vägnar. Konventionen trädde i kraft den 18 mars 2007. Detta direktiv respekterar principerna i den konventionen.

| (6) | Traditionella audiovisuella medietjänster – såsom television – och nya audiovisuella medietjänster kan skapa många arbetstillfällen i gemenskapen, särskilt i små och medelstora företag, och främja ekonomisk tillväxt och investeringar. Med tanke på betydelsen av lika konkurrensvillkor och en verklig europeisk marknad för audiovisuella medietjänster bör de grundläggande principerna för den inre marknaden, som fri konkurrens och likabehandling, efterlevas i syfte att säkra öppenhet och förutsebarhet på marknaderna för audiovisuella medietjänster och skapa låga hinder för tillträde. |
| --- | --- |

(6)

Traditionella audiovisuella medietjänster – såsom television – och nya audiovisuella medietjänster kan skapa många arbetstillfällen i gemenskapen, särskilt i små och medelstora företag, och främja ekonomisk tillväxt och investeringar. Med tanke på betydelsen av lika konkurrensvillkor och en verklig europeisk marknad för audiovisuella medietjänster bör de grundläggande principerna för den inre marknaden, som fri konkurrens och likabehandling, efterlevas i syfte att säkra öppenhet och förutsebarhet på marknaderna för audiovisuella medietjänster och skapa låga hinder för tillträde.

| (7) | Det råder rättsosäkerhet liksom olika konkurrensvillkor för europeiska företag som tillhandahåller audiovisuella medietjänster när det gäller de rättsliga bestämmelserna för nya audiovisuella medietjänster på begäran. Det är därför nödvändigt att se till att alla audiovisuella medietjänster, både tv-sändningar (dvs. linjära audiovisuella medietjänster) och audiovisuella medietjänster på begäran (dvs. icke-linjära audiovisuella medietjänster), omfattas av åtminstone en grunduppsättning samordnade regler, för att förhindra snedvridning av konkurrensen, öka rättssäkerheten, bidra till att fullborda den inre marknaden och underlätta framväxten av ett gemensamt informationsområde. De grundläggande principerna i direktiv 89/552/EEG, nämligen ursprungslandsprincipen och gemensamma minimiregler, har fått genomslag och bör därför bibehållas. |
| --- | --- |

(7)

Det råder rättsosäkerhet liksom olika konkurrensvillkor för europeiska företag som tillhandahåller audiovisuella medietjänster när det gäller de rättsliga bestämmelserna för nya audiovisuella medietjänster på begäran. Det är därför nödvändigt att se till att alla audiovisuella medietjänster, både tv-sändningar (dvs. linjära audiovisuella medietjänster) och audiovisuella medietjänster på begäran (dvs. icke-linjära audiovisuella medietjänster), omfattas av åtminstone en grunduppsättning samordnade regler, för att förhindra snedvridning av konkurrensen, öka rättssäkerheten, bidra till att fullborda den inre marknaden och underlätta framväxten av ett gemensamt informationsområde. De grundläggande principerna i direktiv 89/552/EEG, nämligen ursprungslandsprincipen och gemensamma minimiregler, har fått genomslag och bör därför bibehållas.

| (8) | Den 15 december 2003 antog kommissionen ett meddelande om framtiden för den europeiska lagstiftningen på det audiovisuella området, i vilket det betonas att regleringspolitiken inom den sektorn måste värna vissa allmänna intressen, som kulturell mångfald, rätt till information, mediepluralism, skydd av minderåriga och konsumentskydd samt att förstärka allmänhetens medvetenhet och mediekunskap, nu och i framtiden. |
| --- | --- |

(8)

Den 15 december 2003 antog kommissionen ett meddelande om framtiden för den europeiska lagstiftningen på det audiovisuella området, i vilket det betonas att regleringspolitiken inom den sektorn måste värna vissa allmänna intressen, som kulturell mångfald, rätt till information, mediepluralism, skydd av minderåriga och konsumentskydd samt att förstärka allmänhetens medvetenhet och mediekunskap, nu och i framtiden.

| (9) | I resolution från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet av den 25 januari 1999 om radio och tv i allmänhetens tjänst (9) bekräftas att de programföretag som verkar i allmänhetens tjänst även fortsättningsvis måste dra nytta av den tekniska utvecklingen för att genomföra sitt uppdrag. Kännetecknande för den europeiska audiovisuella mediemarknaden är att privata och offentliga leverantörer av audiovisuella medietjänster verkar sida vid sida. |
| --- | --- |

(9)

I resolution från rådet och företrädarna för medlemsstaternas regeringar, församlade i rådet av den 25 januari 1999 om radio och tv i allmänhetens tjänst (9) bekräftas att de programföretag som verkar i allmänhetens tjänst även fortsättningsvis måste dra nytta av den tekniska utvecklingen för att genomföra sitt uppdrag. Kännetecknande för den europeiska audiovisuella mediemarknaden är att privata och offentliga leverantörer av audiovisuella medietjänster verkar sida vid sida.

| (10) | Kommissionen har antagit initiativet ”i2010 – Det europeiska informationssamhället för tillväxt och sysselsättning” som syftar till att främja tillväxt och sysselsättning inom it- och mediebranschen. Detta är en övergripande strategi som ska uppmuntra produktion med europeiskt innehåll, den digitala ekonomins utveckling och användningen av informations- och kommunikationsteknik, mot bakgrund av konvergensen mellan informationssamhällets tjänster och medietjänster, nät och utrustning, genom att modernisera och utnyttja alla verktyg som EU förfogar över: lagstiftning, forskning och partnerskap med branschen. Kommissionen har förbundit sig att skapa en enhetlig ram för den inre marknaden för it-tjänster och medietjänster, genom att modernisera den rättsliga ramen för audiovisuella tjänster; detta arbete inleddes med kommissionens förslag från 2005 om att modernisera direktivet om television utan gränser och omarbeta det till direktivet om audiovisuella medietjänster. Målsättningen med i2010 kommer i princip att uppnås genom att branschen får utvecklas med endast den reglering som är nödvändig, och genom att små, nystartade företag som kommer att skapa välstånd och sysselsättning i framtiden ges möjlighet att utvecklas samt förnya och skapa nya arbetstillfällen på en öppen marknad. |
| --- | --- |

(10)

Kommissionen har antagit initiativet ”i2010 – Det europeiska informationssamhället för tillväxt och sysselsättning” som syftar till att främja tillväxt och sysselsättning inom it- och mediebranschen. Detta är en övergripande strategi som ska uppmuntra produktion med europeiskt innehåll, den digitala ekonomins utveckling och användningen av informations- och kommunikationsteknik, mot bakgrund av konvergensen mellan informationssamhällets tjänster och medietjänster, nät och utrustning, genom att modernisera och utnyttja alla verktyg som EU förfogar över: lagstiftning, forskning och partnerskap med branschen. Kommissionen har förbundit sig att skapa en enhetlig ram för den inre marknaden för it-tjänster och medietjänster, genom att modernisera den rättsliga ramen för audiovisuella tjänster; detta arbete inleddes med kommissionens förslag från 2005 om att modernisera direktivet om television utan gränser och omarbeta det till direktivet om audiovisuella medietjänster. Målsättningen med i2010 kommer i princip att uppnås genom att branschen får utvecklas med endast den reglering som är nödvändig, och genom att små, nystartade företag som kommer att skapa välstånd och sysselsättning i framtiden ges möjlighet att utvecklas samt förnya och skapa nya arbetstillfällen på en öppen marknad.

| (11) | Den 4 september 2003 (10), den 22 april 2004 (11) och den 6 september 2005 (12) antog Europaparlamentet resolutioner i vilket det förespråkas att direktiv 89/552/EEG ska spegla de strukturella förändringarna och den tekniska utvecklingen, men att de underliggande principerna ska ligga fast eftersom de fortfarande är relevanta. I resolutionen stöds i princip det allmänna tillvägagångssättet med grundläggande regler som omfattar alla audiovisuella medietjänster och kompletterande regler för tv-sändningar. |
| --- | --- |

(11)

Den 4 september 2003 (10), den 22 april 2004 (11) och den 6 september 2005 (12) antog Europaparlamentet resolutioner i vilket det förespråkas att direktiv 89/552/EEG ska spegla de strukturella förändringarna och den tekniska utvecklingen, men att de underliggande principerna ska ligga fast eftersom de fortfarande är relevanta. I resolutionen stöds i princip det allmänna tillvägagångssättet med grundläggande regler som omfattar alla audiovisuella medietjänster och kompletterande regler för tv-sändningar.

| (12) | Det här direktivet ökar överensstämmelsen med de grundläggande rättigheterna och är helt i enlighet med de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (13), särskilt artikel 11. I detta hänseende bör direktivet inte på något sätt hindra medlemsstaterna från att tillämpa sina konstitutionella bestämmelser om pressfrihet och yttrandefrihet i medierna. |
| --- | --- |

(12)

Det här direktivet ökar överensstämmelsen med de grundläggande rättigheterna och är helt i enlighet med de principer som erkänns i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (13), särskilt artikel 11. I detta hänseende bör direktivet inte på något sätt hindra medlemsstaterna från att tillämpa sina konstitutionella bestämmelser om pressfrihet och yttrandefrihet i medierna.

| (13) | Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (14). Förslag till nationella åtgärder, tillämpliga på beställmedietjänster, av striktare eller mer detaljerad art än de som behövs för att endast införliva det här direktivet bör därför följa de förfaranderegler som fastställs i artikel 8 i direktiv 98/34/EG. |
| --- | --- |

(13)

Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (14). Förslag till nationella åtgärder, tillämpliga på beställmedietjänster, av striktare eller mer detaljerad art än de som behövs för att endast införliva det här direktivet bör därför följa de förfaranderegler som fastställs i artikel 8 i direktiv 98/34/EG.

| (14) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) (15) påverkar inte, enligt artikel 1.3 i det direktivet, de åtgärder som antagits på gemenskapsnivå eller nationell nivå för att arbeta för mål som avser allmänintresset, särskilt när det gäller reglering av innehåll och audiovisuell politik. |
| --- | --- |

(14)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/21/EG av den 7 mars 2002 om ett gemensamt regelverk för elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (ramdirektiv) (15) påverkar inte, enligt artikel 1.3 i det direktivet, de åtgärder som antagits på gemenskapsnivå eller nationell nivå för att arbeta för mål som avser allmänintresset, särskilt när det gäller reglering av innehåll och audiovisuell politik.

| (15) | Inga bestämmelser i detta direktiv bör ålägga eller uppmuntra medlemsstaterna att införa nya licens- eller tillståndssystem för någon typ av audiovisuella medietjänster. |
| --- | --- |

(15)

Inga bestämmelser i detta direktiv bör ålägga eller uppmuntra medlemsstaterna att införa nya licens- eller tillståndssystem för någon typ av audiovisuella medietjänster.

| (16) | I detta direktiv bör definitionen av audiovisuella medietjänster omfatta endast sådana audiovisuella medietjänster – oavsett om det rör sig om tv-sändningar eller beställtjänster – som är massmedier, dvs. som är avsedda att tas emot av och kan tänkas ha en klar påverkan på en betydande andel av allmänheten. Tillämpningsområdet bör begränsas till tjänster enligt definitionen i fördraget och bör därför omfatta alla typer av ekonomisk verksamhet, även public service-företagens verksamhet, men bör inte omfatta verksamhet som primärt har icke-ekonomiska syften och som inte konkurrerar med tv-sändningar, såsom privata webbplatser och tjänster som innebär tillhandahållande eller distribution av audiovisuellt innehåll som framställs av privata användare i syfte att delas och utbytas inom intressegrupper. |
| --- | --- |

(16)

I detta direktiv bör definitionen av audiovisuella medietjänster omfatta endast sådana audiovisuella medietjänster – oavsett om det rör sig om tv-sändningar eller beställtjänster – som är massmedier, dvs. som är avsedda att tas emot av och kan tänkas ha en klar påverkan på en betydande andel av allmänheten. Tillämpningsområdet bör begränsas till tjänster enligt definitionen i fördraget och bör därför omfatta alla typer av ekonomisk verksamhet, även public service-företagens verksamhet, men bör inte omfatta verksamhet som primärt har icke-ekonomiska syften och som inte konkurrerar med tv-sändningar, såsom privata webbplatser och tjänster som innebär tillhandahållande eller distribution av audiovisuellt innehåll som framställs av privata användare i syfte att delas och utbytas inom intressegrupper.

| (17) | Audiovisuella medietjänster på begäran kännetecknas av att de är ”televisionsliknande”, dvs. att de konkurrerar om samma publik som tv-sändningar och att utformningen av och sättet att få tillgång till tjänsten får användaren att rimligen förvänta sig lagstadgat skydd enligt detta direktiv. Mot bakgrund av detta och för att förebygga skillnader beträffande fri rörlighet och konkurrens bör begreppet ”program” tolkas på ett dynamiskt sätt så att hänsyn tas till utvecklingen inom tv-sändningsverksamheten. |
| --- | --- |

(17)

Audiovisuella medietjänster på begäran kännetecknas av att de är ”televisionsliknande”, dvs. att de konkurrerar om samma publik som tv-sändningar och att utformningen av och sättet att få tillgång till tjänsten får användaren att rimligen förvänta sig lagstadgat skydd enligt detta direktiv. Mot bakgrund av detta och för att förebygga skillnader beträffande fri rörlighet och konkurrens bör begreppet ”program” tolkas på ett dynamiskt sätt så att hänsyn tas till utvecklingen inom tv-sändningsverksamheten.

| (18) | I detta direktiv bör definitionen av audiovisuella medietjänster omfatta massmedier i deras informativa, underhållande och utbildande funktion för allmänheten, och bör inbegripa audiovisuella kommersiella meddelanden, men bör utesluta alla former av privat korrespondens, som e-postmeddelanden som sänds till ett begränsat antal mottagare. Definitionen bör utesluta alla tjänster vilkas huvudsakliga syfte inte är tillhandahållande av program, dvs. när det audiovisuella innehållet enbart är en sidoeffekt av tjänsten och inte dess huvudsakliga syfte. Ett exempel är webbplatser som innehåller audiovisuella element som endast är av underordnad betydelse, t.ex. animerade grafiska element, korta reklaminslag eller information om en produkt eller tjänst som inte är av audiovisuell art. Av dessa skäl bör direktivet inte heller vara tillämpligt på hasardspel med en penninginsats, inklusive lotterier och vadslagning och andra former av speltjänster, och inte heller på online-spel och sökmotorer, men däremot på sändningar som handlar om hasardspel eller andra spel. |
| --- | --- |

(18)

I detta direktiv bör definitionen av audiovisuella medietjänster omfatta massmedier i deras informativa, underhållande och utbildande funktion för allmänheten, och bör inbegripa audiovisuella kommersiella meddelanden, men bör utesluta alla former av privat korrespondens, som e-postmeddelanden som sänds till ett begränsat antal mottagare. Definitionen bör utesluta alla tjänster vilkas huvudsakliga syfte inte är tillhandahållande av program, dvs. när det audiovisuella innehållet enbart är en sidoeffekt av tjänsten och inte dess huvudsakliga syfte. Ett exempel är webbplatser som innehåller audiovisuella element som endast är av underordnad betydelse, t.ex. animerade grafiska element, korta reklaminslag eller information om en produkt eller tjänst som inte är av audiovisuell art. Av dessa skäl bör direktivet inte heller vara tillämpligt på hasardspel med en penninginsats, inklusive lotterier och vadslagning och andra former av speltjänster, och inte heller på online-spel och sökmotorer, men däremot på sändningar som handlar om hasardspel eller andra spel.

| (19) | I detta direktiv bör definitionen av ”leverantör av medietjänst” inte omfatta fysiska eller juridiska personer som endast överför program för vilka tredje man har det redaktionella ansvaret. |
| --- | --- |

(19)

I detta direktiv bör definitionen av ”leverantör av medietjänst” inte omfatta fysiska eller juridiska personer som endast överför program för vilka tredje man har det redaktionella ansvaret.

| (20) | Som tv-sändningar betraktas för närvarande i synnerhet analoga och digitala tv-sändningar, direktsändningar via Internet, webbutsändning och schemalagd beställvideo, medan exempelvis beställvideo är en audiovisuell medietjänst på begäran. För tv-sändningar eller tv-program som också tillhandahålls som audiovisuella medietjänster på begäran av samma leverantör av medietjänster bör kraven enligt detta direktiv anses uppfyllda genom uppfyllandet av kraven avseende tv-sändning, dvs. linjär sändning. Om olika tjänster erbjuds parallellt, men är klart separerade tjänster, bör detta direktiv emellertid vara tillämpligt på var och en av de berörda tjänsterna. |
| --- | --- |

(20)

Som tv-sändningar betraktas för närvarande i synnerhet analoga och digitala tv-sändningar, direktsändningar via Internet, webbutsändning och schemalagd beställvideo, medan exempelvis beställvideo är en audiovisuell medietjänst på begäran. För tv-sändningar eller tv-program som också tillhandahålls som audiovisuella medietjänster på begäran av samma leverantör av medietjänster bör kraven enligt detta direktiv anses uppfyllda genom uppfyllandet av kraven avseende tv-sändning, dvs. linjär sändning. Om olika tjänster erbjuds parallellt, men är klart separerade tjänster, bör detta direktiv emellertid vara tillämpligt på var och en av de berörda tjänsterna.

| (21) | Direktivet bör inte omfatta nätupplagor av tidningar och tidskrifter. |
| --- | --- |

(21)

Direktivet bör inte omfatta nätupplagor av tidningar och tidskrifter.

| (22) | I detta direktiv bör begreppet ”audiovisuell” avse rörliga bilder med eller utan ljud, vilket således innefattar filmer utan ljud men inte ljudöverföring eller radiotjänster. Även om det viktigaste syftet med en audiovisuell medietjänst är att tillhandahålla program, bör definitionen av en sådan tjänst även omfatta textbaserat innehåll som åtföljer programmen, såsom undertextningstjänster och elektroniska programguider. Separata textbaserade tjänster bör inte omfattas av detta direktiv, som inte bör påverka medlemsstaternas rätt att reglera sådana tjänster på nationell nivå i enlighet med fördraget. |
| --- | --- |

(22)

I detta direktiv bör begreppet ”audiovisuell” avse rörliga bilder med eller utan ljud, vilket således innefattar filmer utan ljud men inte ljudöverföring eller radiotjänster. Även om det viktigaste syftet med en audiovisuell medietjänst är att tillhandahålla program, bör definitionen av en sådan tjänst även omfatta textbaserat innehåll som åtföljer programmen, såsom undertextningstjänster och elektroniska programguider. Separata textbaserade tjänster bör inte omfattas av detta direktiv, som inte bör påverka medlemsstaternas rätt att reglera sådana tjänster på nationell nivå i enlighet med fördraget.

| (23) | Begreppet redaktionellt ansvar är grundläggande för fastställandet av vilken funktion leverantören av medietjänster har och därmed för definitionen av audiovisuella medietjänster. Medlemsstaterna får dessutom fastställa aspekter av denna definition av redaktionellt ansvar, bl.a. begreppet ”faktisk kontroll”, när de antar bestämmelser för att genomföra detta direktiv. Det här direktivet påverkar inte tillämpningen av de undantag från ansvar som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (Direktiv om elektronisk handel) (16). |
| --- | --- |

(23)

Begreppet redaktionellt ansvar är grundläggande för fastställandet av vilken funktion leverantören av medietjänster har och därmed för definitionen av audiovisuella medietjänster. Medlemsstaterna får dessutom fastställa aspekter av denna definition av redaktionellt ansvar, bl.a. begreppet ”faktisk kontroll”, när de antar bestämmelser för att genomföra detta direktiv. Det här direktivet påverkar inte tillämpningen av de undantag från ansvar som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (Direktiv om elektronisk handel) (16).

| (24) | I samband med tv-sändningar bör begreppet samtidigt tittande även innefatta nästan samtidigt tittande på grund av de variationer i den korta tidsförskjutningen mellan sändning och mottagande av sändningen som uppstår av tekniska orsaker i samband med sändningsprocessen. |
| --- | --- |

(24)

I samband med tv-sändningar bör begreppet samtidigt tittande även innefatta nästan samtidigt tittande på grund av de variationer i den korta tidsförskjutningen mellan sändning och mottagande av sändningen som uppstår av tekniska orsaker i samband med sändningsprocessen.

| (25) | Alla kännetecken för audiovisuella medietjänster enligt definitionen i direktivet och såsom förklaras i skälen 16-23, bör föreligga samtidigt. |
| --- | --- |

(25)

Alla kännetecken för audiovisuella medietjänster enligt definitionen i direktivet och såsom förklaras i skälen 16-23, bör föreligga samtidigt.

| (26) | Utöver tv-reklam och teleshopping (även kallat tv-köp) bör en bredare definition av audiovisuell marknadskommunikation införas i detta direktiv, vilken emellertid inte bör omfatta samhällsinformation och välgörenhetsinslag som sänds utan avgift. |
| --- | --- |

(26)

Utöver tv-reklam och teleshopping (även kallat tv-köp) bör en bredare definition av audiovisuell marknadskommunikation införas i detta direktiv, vilken emellertid inte bör omfatta samhällsinformation och välgörenhetsinslag som sänds utan avgift.

| (27) | Ursprungslandsprincipen bör fortfarande vara central för detta direktiv, eftersom den är grundläggande för skapandet av en inre marknad. Denna princip bör därför tillämpas på alla audiovisuella medietjänster för att ge leverantörerna av medietjänster den rättssäkerhet som är en förutsättning för nya affärsmodeller och utbyggnaden av sådana tjänster. Den är också nödvändig för att garantera den fria rörligheten för information och audiovisuella program på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(27)

Ursprungslandsprincipen bör fortfarande vara central för detta direktiv, eftersom den är grundläggande för skapandet av en inre marknad. Denna princip bör därför tillämpas på alla audiovisuella medietjänster för att ge leverantörerna av medietjänster den rättssäkerhet som är en förutsättning för nya affärsmodeller och utbyggnaden av sådana tjänster. Den är också nödvändig för att garantera den fria rörligheten för information och audiovisuella program på den inre marknaden.

| (28) | För att främja en stark, konkurrenskraftig och integrerad europeisk audiovisuell industri och en ökad mediepluralism i hela Europeiska unionen bör en leverantör av audiovisuella medietjänster omfattas av en enda medlemsstats jurisdiktion och informationspluralism bör vara en grundläggande princip i Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(28)

För att främja en stark, konkurrenskraftig och integrerad europeisk audiovisuell industri och en ökad mediepluralism i hela Europeiska unionen bör en leverantör av audiovisuella medietjänster omfattas av en enda medlemsstats jurisdiktion och informationspluralism bör vara en grundläggande princip i Europeiska unionen.

| (29) | Den tekniska utvecklingen, särskilt i fråga om digitala satellitprogram, medför att de kompletterande kriterierna bör ändras för att garantera en ändamålsenlig reglering och ett effektivt genomförande av denna i syfte att ge aktörerna verklig makt över innehållet i audiovisuella medietjänster. |
| --- | --- |

(29)

Den tekniska utvecklingen, särskilt i fråga om digitala satellitprogram, medför att de kompletterande kriterierna bör ändras för att garantera en ändamålsenlig reglering och ett effektivt genomförande av denna i syfte att ge aktörerna verklig makt över innehållet i audiovisuella medietjänster.

| (30) | Eftersom detta direktiv rör tjänster som tillhandahålls allmänheten i Europeiska unionen, bör det endast vara tillämpligt på audiovisuella medietjänster som direkt eller indirekt kan tas emot av allmänheten i en eller fler medlemsstater med hjälp av vanlig konsumentutrustning. Det bör överlåtas åt de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna att fastställa hur ”vanlig konsumentutrustning” ska definieras. |
| --- | --- |

(30)

Eftersom detta direktiv rör tjänster som tillhandahålls allmänheten i Europeiska unionen, bör det endast vara tillämpligt på audiovisuella medietjänster som direkt eller indirekt kan tas emot av allmänheten i en eller fler medlemsstater med hjälp av vanlig konsumentutrustning. Det bör överlåtas åt de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna att fastställa hur ”vanlig konsumentutrustning” ska definieras.

| (31) | I artiklarna 43–48 i fördraget fastställs att etableringsfriheten är en grundläggande rättighet. Detta innebär att leverantörer av medietjänster i allmänhet bör vara fria att välja den medlemsstat där de etablerar sig. EG-domstolen har också understrukit följande: ”Enligt fördraget är det inte förbjudet för ett företag att utöva friheten att tillhandahålla tjänster på grund av att det inte tillhandahåller några tjänster i den medlemsstat där det är etablerat” (17). |
| --- | --- |

(31)

I artiklarna 43–48 i fördraget fastställs att etableringsfriheten är en grundläggande rättighet. Detta innebär att leverantörer av medietjänster i allmänhet bör vara fria att välja den medlemsstat där de etablerar sig. EG-domstolen har också understrukit följande: ”Enligt fördraget är det inte förbjudet för ett företag att utöva friheten att tillhandahålla tjänster på grund av att det inte tillhandahåller några tjänster i den medlemsstat där det är etablerat” (17).

| (32) | Medlemsstaterna bör inom de områden som samordnas genom detta direktiv kunna tillämpa mer detaljerade eller strängare regler på de leverantörer av audiovisuella medietjänster som tillhör deras jurisdiktion och därvid se till att dessa regler överensstämmer med de allmänna principerna i gemenskapsrätten. Om ett programföretag under en medlemsstats jurisdiktion tillhandahåller en tv-sändning som helt eller huvudsakligen är riktad mot en annan medlemsstats territorium, är det lämpligt att hantera detta genom ett krav på samarbete mellan medlemsstaterna och, vid kringgående av sådana regler, kodifiering av EG-domstolens rättspraxis (18) i kombination med ett effektivare förfarande; på så sätt tar man hänsyn till medlemsstaternas intressen utan att ifrågasätta den korrekta tillämpningen av ursprungslandsprincipen. Begreppet ”bestämmelser i allmänhetens intresse” har utvecklats i EG-domstolens rättspraxis rörande artiklarna 43 och 49 i fördraget och inbegriper bl.a. bestämmelser om konsumentskydd, skydd av minderåriga och kulturpolitik. Den medlemsstat som begär samarbete bör säkerställa att de mer specifika nationella bestämmelserna i fråga objektivt sett är nödvändiga, tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt och är proportionerliga. |
| --- | --- |

(32)

Medlemsstaterna bör inom de områden som samordnas genom detta direktiv kunna tillämpa mer detaljerade eller strängare regler på de leverantörer av audiovisuella medietjänster som tillhör deras jurisdiktion och därvid se till att dessa regler överensstämmer med de allmänna principerna i gemenskapsrätten. Om ett programföretag under en medlemsstats jurisdiktion tillhandahåller en tv-sändning som helt eller huvudsakligen är riktad mot en annan medlemsstats territorium, är det lämpligt att hantera detta genom ett krav på samarbete mellan medlemsstaterna och, vid kringgående av sådana regler, kodifiering av EG-domstolens rättspraxis (18) i kombination med ett effektivare förfarande; på så sätt tar man hänsyn till medlemsstaternas intressen utan att ifrågasätta den korrekta tillämpningen av ursprungslandsprincipen. Begreppet ”bestämmelser i allmänhetens intresse” har utvecklats i EG-domstolens rättspraxis rörande artiklarna 43 och 49 i fördraget och inbegriper bl.a. bestämmelser om konsumentskydd, skydd av minderåriga och kulturpolitik. Den medlemsstat som begär samarbete bör säkerställa att de mer specifika nationella bestämmelserna i fråga objektivt sett är nödvändiga, tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt och är proportionerliga.

| (33) | När en medlemsstat i ett enskilt fall ska bedöma huruvida en sändning från en leverantör av medietjänster som är etablerad i en annan medlemsstat helt eller huvudsakligen är riktat mot sitt territorium, får den hänvisa till indikatorer, såsom tv-reklam- och/eller abonnemangsintäkternas ursprung, tjänstens huvudsakliga språk eller förekomsten av program eller kommersiella meddelanden som särskilt riktar sig till allmänheten i den medlemsstat där de mottas. |
| --- | --- |

(33)

När en medlemsstat i ett enskilt fall ska bedöma huruvida en sändning från en leverantör av medietjänster som är etablerad i en annan medlemsstat helt eller huvudsakligen är riktat mot sitt territorium, får den hänvisa till indikatorer, såsom tv-reklam- och/eller abonnemangsintäkternas ursprung, tjänstens huvudsakliga språk eller förekomsten av program eller kommersiella meddelanden som särskilt riktar sig till allmänheten i den medlemsstat där de mottas.

| (34) | Utan hinder av tillämpningen av ursprungslandsprincipen får medlemsstaterna enligt detta direktiv fortfarande vidta åtgärder som begränsar friheten att tillhandahålla tv-sändningar, men endast enligt de villkor och i enlighet med det förfarande som fastställs i direktivet. EG-domstolen har dock konsekvent intagit ståndpunkten att varje begränsning av friheten att tillhandahålla tjänster, såsom alla avvikelser från en grundläggande princip i fördraget, ska tolkas restriktivt (19). |
| --- | --- |

(34)

Utan hinder av tillämpningen av ursprungslandsprincipen får medlemsstaterna enligt detta direktiv fortfarande vidta åtgärder som begränsar friheten att tillhandahålla tv-sändningar, men endast enligt de villkor och i enlighet med det förfarande som fastställs i direktivet. EG-domstolen har dock konsekvent intagit ståndpunkten att varje begränsning av friheten att tillhandahålla tjänster, såsom alla avvikelser från en grundläggande princip i fördraget, ska tolkas restriktivt (19).

| (35) | Det fria tillhandahållandet av audiovisuella beställmedietjänster bör endast kunna begränsas i överensstämmelse med villkor och förfaranden som motsvarar dem som redan gäller enligt artikel 3.4, 3.5 och 3.6 direktiv 2000/31/EG. |
| --- | --- |

(35)

Det fria tillhandahållandet av audiovisuella beställmedietjänster bör endast kunna begränsas i överensstämmelse med villkor och förfaranden som motsvarar dem som redan gäller enligt artikel 3.4, 3.5 och 3.6 direktiv 2000/31/EG.

| (36) | I kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet, ”Lagstifta bättre för tillväxt och arbetstillfällen i Europeiska unionen”, betonades att det är nödvändigt med en noggrann analys av vilken lagstiftningsmetod som är lämplig, särskilt för att fastställa huruvida konventionell lagstiftning är att föredra för den aktuella sektorn och det aktuella problemet, eller huruvida alternativ som samreglering eller självreglering bör övervägas. Erfarenheten har dessutom visat att både samreglering och självreglering som genomförs i enlighet med medlemsstaternas olika rättsliga traditioner i hög grad kan bidra till en god nivå på konsumentskyddet. Åtgärder som syftar till att uppnå mål i allmänhetens intresse inom den framväxande audiovisuella medietjänstsektorn är mer effektiva om de vidtas med aktivt stöd av tjänsteleverantörerna själva.
  Självreglering är således ett slags frivilligt initiativ som ger ekonomiska aktörer, arbetsmarknadens parter, icke-statliga organisationer eller föreningar möjlighet att själva och för eget vidkommande anta gemensamma riktlinjer. Medlemsstaterna bör i enlighet med sina olika rättsliga traditioner erkänna den roll som effektiv självreglering kan ha för att komplettera befintliga mekanismer inom lagstiftning, domstolsväsende och/eller administration samt dess viktiga bidrag till uppnåendet av målen i detta direktiv. Även om självreglering skulle kunna vara en kompletterande metod för att genomföra vissa av bestämmelserna i detta direktiv, bör den inte ersätta den nationella lagstiftarens skyldigheter.
  Samreglering utgör, i sin minimala form, en ”rättslig länk” mellan självreglering och den nationella lagstiftaren, i enlighet med medlemsstaternas rättsliga traditioner. Samregleringen bör ge fortsatt möjlighet för staten att ingripa om samregleringsmålen inte uppfylls. Även om direktivet inte påverkar medlemsstaternas formella skyldighet när det gäller införlivande, uppmuntras användning av samreglering och självreglering. Detta bör varken innebära att medlemsstaterna åläggs att upprätta system för sam- och/eller självreglering eller att nuvarande sam- eller självregleringsinitiativ som redan finns i medlemsstaterna och som fungerar effektivt avbryts eller äventyras. |
| --- | --- |

(36)

I kommissionens meddelande till Europaparlamentet och rådet, ”Lagstifta bättre för tillväxt och arbetstillfällen i Europeiska unionen”, betonades att det är nödvändigt med en noggrann analys av vilken lagstiftningsmetod som är lämplig, särskilt för att fastställa huruvida konventionell lagstiftning är att föredra för den aktuella sektorn och det aktuella problemet, eller huruvida alternativ som samreglering eller självreglering bör övervägas. Erfarenheten har dessutom visat att både samreglering och självreglering som genomförs i enlighet med medlemsstaternas olika rättsliga traditioner i hög grad kan bidra till en god nivå på konsumentskyddet. Åtgärder som syftar till att uppnå mål i allmänhetens intresse inom den framväxande audiovisuella medietjänstsektorn är mer effektiva om de vidtas med aktivt stöd av tjänsteleverantörerna själva.

Självreglering är således ett slags frivilligt initiativ som ger ekonomiska aktörer, arbetsmarknadens parter, icke-statliga organisationer eller föreningar möjlighet att själva och för eget vidkommande anta gemensamma riktlinjer. Medlemsstaterna bör i enlighet med sina olika rättsliga traditioner erkänna den roll som effektiv självreglering kan ha för att komplettera befintliga mekanismer inom lagstiftning, domstolsväsende och/eller administration samt dess viktiga bidrag till uppnåendet av målen i detta direktiv. Även om självreglering skulle kunna vara en kompletterande metod för att genomföra vissa av bestämmelserna i detta direktiv, bör den inte ersätta den nationella lagstiftarens skyldigheter.

Samreglering utgör, i sin minimala form, en ”rättslig länk” mellan självreglering och den nationella lagstiftaren, i enlighet med medlemsstaternas rättsliga traditioner. Samregleringen bör ge fortsatt möjlighet för staten att ingripa om samregleringsmålen inte uppfylls. Även om direktivet inte påverkar medlemsstaternas formella skyldighet när det gäller införlivande, uppmuntras användning av samreglering och självreglering. Detta bör varken innebära att medlemsstaterna åläggs att upprätta system för sam- och/eller självreglering eller att nuvarande sam- eller självregleringsinitiativ som redan finns i medlemsstaterna och som fungerar effektivt avbryts eller äventyras.

| (37) | ”Mediekunskap” handlar om de kunskaper, de färdigheter och den förståelse som konsumenten behöver för att kunna använda medier på ett effektivt och säkert sätt. Mediekompetenta människor kan göra väl underbyggda val, förstå vad slags innehåll och tjänster det handlar om och dra nytta av alla de möjligheter som den nya kommunikationstekniken erbjuder. De kommer att bättre kunna skydda sig och sina familjer mot skadligt eller anstötligt material. Därför bör ökad mediekunskap främjas överallt i samhället och dess utveckling följas noga.
  Europaparlamentets oh rådets rekommendation av den 20 december 2006 om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle med avseende på konkurrenskraften hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och nätverksbaserade informationstjänster (20) innehåller redan en rad möjliga åtgärder för att främja mediekunskap, till exempel fortbildning för lärare och utbildare, särskild undervisning om Internet för barn från mycket tidig ålder, inklusive lektioner där föräldrar får närvara, eller nationella kampanjer riktade till medborgarna, via alla kommunikationsmedier, för att ge information om hur man använder Internet på ett ansvarsfullt sätt. |
| --- | --- |

(37)

”Mediekunskap” handlar om de kunskaper, de färdigheter och den förståelse som konsumenten behöver för att kunna använda medier på ett effektivt och säkert sätt. Mediekompetenta människor kan göra väl underbyggda val, förstå vad slags innehåll och tjänster det handlar om och dra nytta av alla de möjligheter som den nya kommunikationstekniken erbjuder. De kommer att bättre kunna skydda sig och sina familjer mot skadligt eller anstötligt material. Därför bör ökad mediekunskap främjas överallt i samhället och dess utveckling följas noga.

Europaparlamentets oh rådets rekommendation av den 20 december 2006 om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle med avseende på konkurrenskraften hos den europeiska industrin för audiovisuella tjänster och nätverksbaserade informationstjänster (20) innehåller redan en rad möjliga åtgärder för att främja mediekunskap, till exempel fortbildning för lärare och utbildare, särskild undervisning om Internet för barn från mycket tidig ålder, inklusive lektioner där föräldrar får närvara, eller nationella kampanjer riktade till medborgarna, via alla kommunikationsmedier, för att ge information om hur man använder Internet på ett ansvarsfullt sätt.

| (38) | Tv-sändningsrättigheter avseende evenemang av stort allmänintresse kan förvärvas av programföretag med ensamrätt. Det är dock viktigt att främja mångfald genom en diversifierad nyhetsproduktion och ett diversifierat programutbud i Europeiska unionen och följa de principer som erkänns i artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

(38)

Tv-sändningsrättigheter avseende evenemang av stort allmänintresse kan förvärvas av programföretag med ensamrätt. Det är dock viktigt att främja mångfald genom en diversifierad nyhetsproduktion och ett diversifierat programutbud i Europeiska unionen och följa de principer som erkänns i artikel 11 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| (39) | För att skydda den grundläggande friheten att ta emot information och se till att tittarnas intressen i Europeiska unionen skyddas helt och fullt, bör de aktörer som har ensamrätt till tv-sändning av ett evenemang av stort allmänintresse ge andra programföretag rätt att använda korta utdrag i allmänna nyhetsprogram på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande villkor, med vederbörlig hänsyn till ensamrätter. Dessa villkor bör meddelas i så god tid före ett evenemang av stort allmänintresse att övriga aktörer får den tid de behöver för att utöva sin rätt. Ett programföretag bör kunna utöva denna rätt genom en mellanhand som uttryckligen agerar på programföretagets vägnar från fall till fall. Alla kanaler, däribland kanaler med uteslutande inriktning på sport, får använda sådana korta utdrag för sändningar inom hela EU. Utdragen bör inte vara längre än 90 sekunder.
  Rätten till tillgång till korta utdrag bör gälla i gränsöverskridande fall endast när det är nödvändigt. Därför bör ett programföretag först ansöka om tillgång från ett programföretag som är etablerat i samma medlemsstat som har ensamrätt till evenemanget av stort allmänintresse.
  Begreppet allmänna nyhetsprogram bör inte omfatta en sammansättning av korta utdrag till ett underhållningsprogram.
  Ursprungslandsprincipen bör gälla både för tillgången till och för sändningen av de korta utdragen. I gränsöverskridande fall betyder det att respektive lagstiftning bör tillämpas i tur och ordning: För det första, när det gäller tillgång till korta utdrag, är det lagstiftningen i den medlemsstat där det programföretag som levererar den ursprungliga signalen (dvs. ger tillgång) är etablerat, som bör tillämpas. Det är normalt den medlemsstat där det ifrågavarande evenemanget äger rum. Om en medlemsstat har inrättat ett likvärdigt system för tillgången till det ifrågavarande evenemanget, bör den medlemsstatens lagstiftning alltid gälla. För det andra, när det gäller sändning av korta utdrag, är det lagstiftningen i den medlemsstat där det programföretag som sänder korta utdrag är etablerat som bör tillämpas. |
| --- | --- |

(39)

För att skydda den grundläggande friheten att ta emot information och se till att tittarnas intressen i Europeiska unionen skyddas helt och fullt, bör de aktörer som har ensamrätt till tv-sändning av ett evenemang av stort allmänintresse ge andra programföretag rätt att använda korta utdrag i allmänna nyhetsprogram på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande villkor, med vederbörlig hänsyn till ensamrätter. Dessa villkor bör meddelas i så god tid före ett evenemang av stort allmänintresse att övriga aktörer får den tid de behöver för att utöva sin rätt. Ett programföretag bör kunna utöva denna rätt genom en mellanhand som uttryckligen agerar på programföretagets vägnar från fall till fall. Alla kanaler, däribland kanaler med uteslutande inriktning på sport, får använda sådana korta utdrag för sändningar inom hela EU. Utdragen bör inte vara längre än 90 sekunder.

Rätten till tillgång till korta utdrag bör gälla i gränsöverskridande fall endast när det är nödvändigt. Därför bör ett programföretag först ansöka om tillgång från ett programföretag som är etablerat i samma medlemsstat som har ensamrätt till evenemanget av stort allmänintresse.

Begreppet allmänna nyhetsprogram bör inte omfatta en sammansättning av korta utdrag till ett underhållningsprogram.

Ursprungslandsprincipen bör gälla både för tillgången till och för sändningen av de korta utdragen. I gränsöverskridande fall betyder det att respektive lagstiftning bör tillämpas i tur och ordning: För det första, när det gäller tillgång till korta utdrag, är det lagstiftningen i den medlemsstat där det programföretag som levererar den ursprungliga signalen (dvs. ger tillgång) är etablerat, som bör tillämpas. Det är normalt den medlemsstat där det ifrågavarande evenemanget äger rum. Om en medlemsstat har inrättat ett likvärdigt system för tillgången till det ifrågavarande evenemanget, bör den medlemsstatens lagstiftning alltid gälla. För det andra, när det gäller sändning av korta utdrag, är det lagstiftningen i den medlemsstat där det programföretag som sänder korta utdrag är etablerat som bör tillämpas.

| (40) | Kraven i detta direktiv angående tillgång till evenemang av stort allmänintresse för korta nyhetsinslag bör inte påverka Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (21) och de tillämpliga internationella konventionerna på området för upphovsrätt och närstående rättigheter. Medlemsstaterna bör underlätta tillgång till evenemang av stort allmänintresse genom att bevilja tillgång till programföretagets signal i den mening som avses i direktivet. De får dock välja andra liknande sätt i den mening som avses i detta direktiv. Sådana sätt inbegriper bl.a. att bevilja tillgång till platsen för dessa evenemang innan de beviljar tillgång till signalen. Programföretag ska inte vara förhindrade att ingå mer detaljerade avtal. |
| --- | --- |

(40)

Kraven i detta direktiv angående tillgång till evenemang av stort allmänintresse för korta nyhetsinslag bör inte påverka Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/29/EG av den 22 maj 2001 om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (21) och de tillämpliga internationella konventionerna på området för upphovsrätt och närstående rättigheter. Medlemsstaterna bör underlätta tillgång till evenemang av stort allmänintresse genom att bevilja tillgång till programföretagets signal i den mening som avses i direktivet. De får dock välja andra liknande sätt i den mening som avses i detta direktiv. Sådana sätt inbegriper bl.a. att bevilja tillgång till platsen för dessa evenemang innan de beviljar tillgång till signalen. Programföretag ska inte vara förhindrade att ingå mer detaljerade avtal.

| (41) | Det bör säkerställas att medietjänstleverantörerna kan fortsätta med sin praxis att i efterhand tillhandahålla sina direktsända nyhetsprogram i tv som beställ-tv efter direktsändning utan krav på att skräddarsy det enskilda programmet genom att de korta utdragen utelämnas. Denna möjlighet bör endast föreligga när exakt samma tv-program tillhandahålls på beställning av samma medietjänstleverantör och kan därför inte användas för att skapa nya affärsmodeller för beställtjänster grundade på korta utdrag. |
| --- | --- |

(41)

Det bör säkerställas att medietjänstleverantörerna kan fortsätta med sin praxis att i efterhand tillhandahålla sina direktsända nyhetsprogram i tv som beställ-tv efter direktsändning utan krav på att skräddarsy det enskilda programmet genom att de korta utdragen utelämnas. Denna möjlighet bör endast föreligga när exakt samma tv-program tillhandahålls på beställning av samma medietjänstleverantör och kan därför inte användas för att skapa nya affärsmodeller för beställtjänster grundade på korta utdrag.

| (42) | Audiovisuella medietjänster på begäran skiljer sig från tv-sändning när det gäller användarens valfrihet och kontrollmöjligheter samt när det gäller tjänsternas samhällseffekter (22). Detta gör det motiverat med en mindre omfattande reglering av audiovisuella medietjänster på begäran, som endast behöver följa de grundläggande regler som avses i detta direktiv. |
| --- | --- |

(42)

Audiovisuella medietjänster på begäran skiljer sig från tv-sändning när det gäller användarens valfrihet och kontrollmöjligheter samt när det gäller tjänsternas samhällseffekter (22). Detta gör det motiverat med en mindre omfattande reglering av audiovisuella medietjänster på begäran, som endast behöver följa de grundläggande regler som avses i detta direktiv.

| (43) | Med tanke på de audiovisuella medietjänsternas speciella natur – särskilt deras påverkan på människors åsiktsbildning – är det viktigt att användarna får veta exakt vem som har ansvaret för tjänsternas innehåll. Därför bör medlemsstaterna säkerställa att användarna hela tiden har smidig och direkt tillgång till information om medietjänstleverantören. Det är de enskilda medlemsstaterna som fastställer de praktiska detaljerna för hur detta mål kan uppnås utan att det påverkar tillämpningen av andra relevanta bestämmelser i gemenskapslagstiftningen. |
| --- | --- |

(43)

Med tanke på de audiovisuella medietjänsternas speciella natur – särskilt deras påverkan på människors åsiktsbildning – är det viktigt att användarna får veta exakt vem som har ansvaret för tjänsternas innehåll. Därför bör medlemsstaterna säkerställa att användarna hela tiden har smidig och direkt tillgång till information om medietjänstleverantören. Det är de enskilda medlemsstaterna som fastställer de praktiska detaljerna för hur detta mål kan uppnås utan att det påverkar tillämpningen av andra relevanta bestämmelser i gemenskapslagstiftningen.

| (44) | Tillgången till skadligt innehåll i audiovisuella medietjänster fortsätter att vara en viktig fråga för lagstiftare, medier och föräldrar. Nya utmaningar kommer också att uppkomma, särskilt i samband med nya plattformar och nya produkter. Därför är det nödvändigt att införa regler som skyddar den fysiska, mentala och moraliska utvecklingen för minderåriga samt den mänskliga värdigheten i alla audiovisuella medietjänster, inbegripet audiovisuell marknadskommunikation. |
| --- | --- |

(44)

Tillgången till skadligt innehåll i audiovisuella medietjänster fortsätter att vara en viktig fråga för lagstiftare, medier och föräldrar. Nya utmaningar kommer också att uppkomma, särskilt i samband med nya plattformar och nya produkter. Därför är det nödvändigt att införa regler som skyddar den fysiska, mentala och moraliska utvecklingen för minderåriga samt den mänskliga värdigheten i alla audiovisuella medietjänster, inbegripet audiovisuell marknadskommunikation.

| (45) | De åtgärder som vidtas för att skydda den fysiska, mentala och moraliska utvecklingen för minderåriga och den mänskliga värdigheten bör noga vägas mot den grundläggande yttrandefriheten, såsom den slås fast i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Syftet med dessa åtgärder, såsom användning av personliga identifieringsnummer (PIN-koder), filtersystem eller märkning, bör därmed vara att garantera en tillfredsställande nivå på skyddet för den fysiska, mentala och moraliska utvecklingen för minderåriga och mänsklig värdighet, särskilt när det gäller audiovisuella medietjänster på begäran.
  Rekommendationen om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle erkänner redan betydelsen av filtersystem och märkning och ger ett antal exempel på möjliga åtgärder som kan vidtas till förmån för minderåriga, till exempel att systematiskt ge användarna tillgång till ett effektivt filtersystem som kan uppdateras och är lätt att använda när de tecknar abonnemang hos en Internetleverantör, eller utrusta tillgången till tjänster som särskilt är avsedda för barn med automatiska filtersystem. |
| --- | --- |

(45)

De åtgärder som vidtas för att skydda den fysiska, mentala och moraliska utvecklingen för minderåriga och den mänskliga värdigheten bör noga vägas mot den grundläggande yttrandefriheten, såsom den slås fast i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Syftet med dessa åtgärder, såsom användning av personliga identifieringsnummer (PIN-koder), filtersystem eller märkning, bör därmed vara att garantera en tillfredsställande nivå på skyddet för den fysiska, mentala och moraliska utvecklingen för minderåriga och mänsklig värdighet, särskilt när det gäller audiovisuella medietjänster på begäran.

Rekommendationen om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle erkänner redan betydelsen av filtersystem och märkning och ger ett antal exempel på möjliga åtgärder som kan vidtas till förmån för minderåriga, till exempel att systematiskt ge användarna tillgång till ett effektivt filtersystem som kan uppdateras och är lätt att använda när de tecknar abonnemang hos en Internetleverantör, eller utrusta tillgången till tjänster som särskilt är avsedda för barn med automatiska filtersystem.

| (46) | Leverantörer av audiovisuella medietjänster som tillhör en medlemsstats jurisdiktion bör under alla förhållanden omfattas av förbudet mot spridning av barnpornografi enligt bestämmelserna i rådets rambeslut 2004/68/RIF av den 22 december 2003 om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi (23). |
| --- | --- |

(46)

Leverantörer av audiovisuella medietjänster som tillhör en medlemsstats jurisdiktion bör under alla förhållanden omfattas av förbudet mot spridning av barnpornografi enligt bestämmelserna i rådets rambeslut 2004/68/RIF av den 22 december 2003 om bekämpande av sexuellt utnyttjande av barn och barnpornografi (23).

| (47) | Inga av de bestämmelser som införs genom det här direktivet och som rör skyddet av den fysiska, mentala och moraliska utvecklingen för minderåriga och mänsklig värdighet innefattar nödvändigtvis krav på att de åtgärder som vidtas för att skydda dessa intressen bör genomföras genom offentliga organs förhandskontroll av audiovisuella medietjänster. |
| --- | --- |

(47)

Inga av de bestämmelser som införs genom det här direktivet och som rör skyddet av den fysiska, mentala och moraliska utvecklingen för minderåriga och mänsklig värdighet innefattar nödvändigtvis krav på att de åtgärder som vidtas för att skydda dessa intressen bör genomföras genom offentliga organs förhandskontroll av audiovisuella medietjänster.

| (48) | Audiovisuella medietjänster på begäran kan delvis komma att ersätta tv-sändningar. Därför bör de, när det är praktiskt möjligt, främja produktion och distribution av europeiska produktioner och på så sätt aktivt bidra till att främja den kulturella mångfalden. Sådant stöd till europeiska produktioner skulle till exempel kunna ges i form av ekonomiska bidrag från sådana tjänster till produktion och förvärv av rättigheterna till europeiska produktioner, en minsta andel av europeiska produktioner i beställvideokataloger eller en attraktiv presentation av europeiska produktioner i elektroniska programguider. Det är viktigt att tillämpningen av de bestämmelser som rör främjandet av europeisk produktion genom audiovisuella medietjänster kontinuerligt följs upp. I de rapporter som avses i detta direktiv, bör medlemsstaterna också beakta det finansiella bidraget från dessa tjänster till europeiska produktioner och förvärv sådana sändningsrätter till sådana; de bör också beakta andelen europeiska produktioner i de audiovisuella medietjänsternas utbud samt den faktiska konsumtion som utgörs av de europeiska produktionerna i tjänstens utbud. |
| --- | --- |

(48)

Audiovisuella medietjänster på begäran kan delvis komma att ersätta tv-sändningar. Därför bör de, när det är praktiskt möjligt, främja produktion och distribution av europeiska produktioner och på så sätt aktivt bidra till att främja den kulturella mångfalden. Sådant stöd till europeiska produktioner skulle till exempel kunna ges i form av ekonomiska bidrag från sådana tjänster till produktion och förvärv av rättigheterna till europeiska produktioner, en minsta andel av europeiska produktioner i beställvideokataloger eller en attraktiv presentation av europeiska produktioner i elektroniska programguider. Det är viktigt att tillämpningen av de bestämmelser som rör främjandet av europeisk produktion genom audiovisuella medietjänster kontinuerligt följs upp. I de rapporter som avses i detta direktiv, bör medlemsstaterna också beakta det finansiella bidraget från dessa tjänster till europeiska produktioner och förvärv sådana sändningsrätter till sådana; de bör också beakta andelen europeiska produktioner i de audiovisuella medietjänsternas utbud samt den faktiska konsumtion som utgörs av de europeiska produktionerna i tjänstens utbud.

| (49) | När medlemsstaterna definierar begreppet ”producent som är oberoende av programföretag” enligt artikel 5 i direktiv 89/552/EEG bör de ta lämplig hänsyn till sådana kriterier som produktionsföretagets ägande, antalet program levererade till samma programföretag och äganderätten till andrahandsrättigheterna. |
| --- | --- |

(49)

När medlemsstaterna definierar begreppet ”producent som är oberoende av programföretag” enligt artikel 5 i direktiv 89/552/EEG bör de ta lämplig hänsyn till sådana kriterier som produktionsföretagets ägande, antalet program levererade till samma programföretag och äganderätten till andrahandsrättigheterna.

| (50) | När bestämmelserna i artikel 4 i direktiv 89/552/EEG, i dess ändrade lydelse, genomförs, bör medlemsstaterna uppmuntra programföretagen att i sina programutbud ha en lämplig andel europeiska samproduktioner eller produktioner från andra europeiska länder. |
| --- | --- |

(50)

När bestämmelserna i artikel 4 i direktiv 89/552/EEG, i dess ändrade lydelse, genomförs, bör medlemsstaterna uppmuntra programföretagen att i sina programutbud ha en lämplig andel europeiska samproduktioner eller produktioner från andra europeiska länder.

| (51) | Det bör säkerställas att biograffilmer sänds inom den tidsperiod som överenskommits mellan rättighetshavarna och medietjänstleverantörerna. |
| --- | --- |

(51)

Det bör säkerställas att biograffilmer sänds inom den tidsperiod som överenskommits mellan rättighetshavarna och medietjänstleverantörerna.

| (52) | Tillgången till audiovisuella medietjänster på begäran ökar konsumenternas valfrihet. Därmed förefaller det varken motiverat eller logiskt ur tekniskt perspektiv att införa detaljerade bestämmelser som reglerar audiovisuell marknadskommunikation för audiovisuella medietjänster på begäran. All audiovisuell marknadskommunikation bör dock inte endast utformas på så sätt att den inte bara följer reglerna om identifiering utan också ett antal grundläggande kvalitativa regler i syfte att uppnå tydliga mål av allmänt intresse. |
| --- | --- |

(52)

Tillgången till audiovisuella medietjänster på begäran ökar konsumenternas valfrihet. Därmed förefaller det varken motiverat eller logiskt ur tekniskt perspektiv att införa detaljerade bestämmelser som reglerar audiovisuell marknadskommunikation för audiovisuella medietjänster på begäran. All audiovisuell marknadskommunikation bör dock inte endast utformas på så sätt att den inte bara följer reglerna om identifiering utan också ett antal grundläggande kvalitativa regler i syfte att uppnå tydliga mål av allmänt intresse.

| (53) | Rätten till genmäle är ett lämpligt rättsmedel för tv-sändningar och kan även tillämpas pånätverksbaserade tjänster. Rekommendationen om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle innehåller redan lämpliga riktlinjer för genomförandet av bestämmelser i nationell lagstiftning eller praxis för att i tillräcklig utsträckning säkerställa rätten till genmäle eller motsvarande medel i fråga om nätverksbaserade medietjänster. |
| --- | --- |

(53)

Rätten till genmäle är ett lämpligt rättsmedel för tv-sändningar och kan även tillämpas pånätverksbaserade tjänster. Rekommendationen om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle innehåller redan lämpliga riktlinjer för genomförandet av bestämmelser i nationell lagstiftning eller praxis för att i tillräcklig utsträckning säkerställa rätten till genmäle eller motsvarande medel i fråga om nätverksbaserade medietjänster.

| (54) | Såsom erkändes i kommissionens tolkningsmeddelande om vissa aspekter av bestämmelserna om reklam i direktivet om television utan gränser (24), har utvecklingen av ny teknik för reklam och marknadsföringsinnovationerna skapat nya effektiva möjligheter för audiovisuell marknadskommunikation i traditionella sändningstjänster, vilket kan göra det möjligt för dem att konkurrera på lika villkor med innovativa beställtjänster. |
| --- | --- |

(54)

Såsom erkändes i kommissionens tolkningsmeddelande om vissa aspekter av bestämmelserna om reklam i direktivet om television utan gränser (24), har utvecklingen av ny teknik för reklam och marknadsföringsinnovationerna skapat nya effektiva möjligheter för audiovisuell marknadskommunikation i traditionella sändningstjänster, vilket kan göra det möjligt för dem att konkurrera på lika villkor med innovativa beställtjänster.

| (55) | Affärsmässig och teknisk utveckling ger användarna större valfrihet och ett ökat ansvar i användningen av audiovisuella medietjänster. För att regleringen även fortsättningsvis ska stå i proportion till målen av allmänintresse bör den ge utrymme för en viss flexibilitet när det gäller tv-sändningar. Principen om åtskillnad bör begränsas till tv-reklam och teleshopping, men produktplacering bör tillåtas under vissa omständigheter, såvida inte en medlemsstat beslutar något annat, och vissa kvantitativa restriktioner bör avskaffas. Produktplacering som har formen av smygreklam bör dock förbjudas. Principen om åtskillnad bör inte förhindra användningen av ny reklamteknik. |
| --- | --- |

(55)

Affärsmässig och teknisk utveckling ger användarna större valfrihet och ett ökat ansvar i användningen av audiovisuella medietjänster. För att regleringen även fortsättningsvis ska stå i proportion till målen av allmänintresse bör den ge utrymme för en viss flexibilitet när det gäller tv-sändningar. Principen om åtskillnad bör begränsas till tv-reklam och teleshopping, men produktplacering bör tillåtas under vissa omständigheter, såvida inte en medlemsstat beslutar något annat, och vissa kvantitativa restriktioner bör avskaffas. Produktplacering som har formen av smygreklam bör dock förbjudas. Principen om åtskillnad bör inte förhindra användningen av ny reklamteknik.

| (56) | Utöver de metoder som omfattas av det här direktivet, är Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden (25) tillämpligt på illojala affärsmetoder, såsom vilseledande och aggressiva metoder i samband med audiovisuella medietjänster. Eftersom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/33/EG av den 26 maj 2003 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam och sponsring till förmån för tobaksvaror (26), som förbjuder reklam och sponsring för cigaretter och andra tobaksvaror i tryckta medier, informationssamhällets tjänster och radiosändningar, inte påverkar tillämpningen av direktiv 89/552/EEG, och med tanke på de audiovisuella medietjänsternas speciella karaktär, bör förhållandet mellan direktiv 2003/33/EG och direktiv 89/552/EEG inte påverkas av det här direktivets ikraftträdande. Artikel 88.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (27), som förbjuder reklam riktad till allmänheten för vissa läkemedel, är tillämplig i enlighet med artikel 88.5 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 i direktiv 89/552/EEG. Förhållandet mellan direktiv 2001/83/EG och direktiv 89/552/EEG bör inte påverkas av det här direktivets ikraftträdande. Detta direktiv bör heller inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 av den 20 december 2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel (28). |
| --- | --- |

(56)

Utöver de metoder som omfattas av det här direktivet, är Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/29/EG av den 11 maj 2005 om otillbörliga affärsmetoder som tillämpas av näringsidkare gentemot konsumenter på den inre marknaden (25) tillämpligt på illojala affärsmetoder, såsom vilseledande och aggressiva metoder i samband med audiovisuella medietjänster. Eftersom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/33/EG av den 26 maj 2003 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om reklam och sponsring till förmån för tobaksvaror (26), som förbjuder reklam och sponsring för cigaretter och andra tobaksvaror i tryckta medier, informationssamhällets tjänster och radiosändningar, inte påverkar tillämpningen av direktiv 89/552/EEG, och med tanke på de audiovisuella medietjänsternas speciella karaktär, bör förhållandet mellan direktiv 2003/33/EG och direktiv 89/552/EEG inte påverkas av det här direktivets ikraftträdande. Artikel 88.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel (27), som förbjuder reklam riktad till allmänheten för vissa läkemedel, är tillämplig i enlighet med artikel 88.5 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14 i direktiv 89/552/EEG. Förhållandet mellan direktiv 2001/83/EG och direktiv 89/552/EEG bör inte påverkas av det här direktivets ikraftträdande. Detta direktiv bör heller inte påverka tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1924/2006 av den 20 december 2006 om näringspåståenden och hälsopåståenden om livsmedel (28).

| (57) | Eftersom tittarna nu med hjälp av ny teknik, som personliga digitala videoinspelare och ett utökat kanalutbud har större möjlighet att undvika reklam, är det inte längre motiverat med en detaljerad reglering av hur reklaminslagen skall placeras för att skydda tittarna. Detta direktiv bör visserligen inte öka den tillåtna mängden reklam per timme, men bör ge programföretagen flexibilitet i fråga om placering av reklaminslag, när detta inte på ett oskäligt sätt skadar programmens integritet. |
| --- | --- |

(57)

Eftersom tittarna nu med hjälp av ny teknik, som personliga digitala videoinspelare och ett utökat kanalutbud har större möjlighet att undvika reklam, är det inte längre motiverat med en detaljerad reglering av hur reklaminslagen skall placeras för att skydda tittarna. Detta direktiv bör visserligen inte öka den tillåtna mängden reklam per timme, men bör ge programföretagen flexibilitet i fråga om placering av reklaminslag, när detta inte på ett oskäligt sätt skadar programmens integritet.

| (58) | Detta direktiv syftar till att värna den europeiska televisionens speciella karaktär, där reklam företrädesvis infogas mellan programmen, och begränsar därför de avbrott som får göras i biograffilmer och tv-filmer samt avbrott i vissa kategorier av program som fortfarande behöver ett särskilt skydd. |
| --- | --- |

(58)

Detta direktiv syftar till att värna den europeiska televisionens speciella karaktär, där reklam företrädesvis infogas mellan programmen, och begränsar därför de avbrott som får göras i biograffilmer och tv-filmer samt avbrott i vissa kategorier av program som fortfarande behöver ett särskilt skydd.

| (59) | Den tidigare begränsningen av mängden tv-reklam per dygn var i stor utsträckning rent teoretisk. Begränsningen per timme har större betydelse eftersom den också omfattar ”bästa sändningstid”. Därför bör maximigränsen per dygn avskaffas, medan maximigränsen per timme bör bibehållas för tv-reklaminslag och teleshoppinginslag. Kvantitativa begränsningar av den tid som avsätts för teleshopping- och reklamkanaler förefaller inte längre vara motiverade med tanke på konsumenternas ökade valfrihet. Gränsen på 20 % tv-reklaminslag och teleshoppinginslag per timme mellan hela klockslag fortsätter dock att gälla. Begreppet tv-reklaminslag bör avse tv-reklam enligt artikel 1 i i direktiv 89/552/EEG, ändrat genom detta direktiv, som varar högst tolv minuter. |
| --- | --- |

(59)

Den tidigare begränsningen av mängden tv-reklam per dygn var i stor utsträckning rent teoretisk. Begränsningen per timme har större betydelse eftersom den också omfattar ”bästa sändningstid”. Därför bör maximigränsen per dygn avskaffas, medan maximigränsen per timme bör bibehållas för tv-reklaminslag och teleshoppinginslag. Kvantitativa begränsningar av den tid som avsätts för teleshopping- och reklamkanaler förefaller inte längre vara motiverade med tanke på konsumenternas ökade valfrihet. Gränsen på 20 % tv-reklaminslag och teleshoppinginslag per timme mellan hela klockslag fortsätter dock att gälla. Begreppet tv-reklaminslag bör avse tv-reklam enligt artikel 1 i i direktiv 89/552/EEG, ändrat genom detta direktiv, som varar högst tolv minuter.

| (60) | Direktivet förbjuder dolda audiovisuella kommersiella meddelanden på grund av deras negativa inverkan på konsumenterna. Förbudet mot dold audiovisuell marknadskommunikation bör inte omfatta tillåten produktplacering inom ramen för detta direktiv, om tittaren på ett godtagbart sätt informeras om produktplaceringen Detta kan ske genom att man, till exempel med hjälp av en neutral logotyp, påpekar att produktplacering förekommer i ett visst program. |
| --- | --- |

(60)

Direktivet förbjuder dolda audiovisuella kommersiella meddelanden på grund av deras negativa inverkan på konsumenterna. Förbudet mot dold audiovisuell marknadskommunikation bör inte omfatta tillåten produktplacering inom ramen för detta direktiv, om tittaren på ett godtagbart sätt informeras om produktplaceringen Detta kan ske genom att man, till exempel med hjälp av en neutral logotyp, påpekar att produktplacering förekommer i ett visst program.

| (61) | Produktplacering förekommer i biograffilmer och audiovisuella produktioner som görs för TV, men medlemsstaterna reglerar detta fenomen på olika sätt. För att säkerställa lika konkurrensvillkor, och därmed förbättra den europeiska mediebranschens konkurrenskraft, är det nödvändigt att anta regler för produktplacering. Den definition av produktplacering som införs genom detta direktiv bör omfatta varje form av audiovisuell marknadskommunikation som innehåller eller hänvisar till en produkt, en tjänst eller ett varumärke, som på så sätt framhävs i ett program, mot betalning eller liknande ersättning. Gratis tillhandahållande av varor eller tjänster, t.ex. rekvisita och priser, bör betraktas som produktplacering endast om dessa varor eller tjänster är av betydande värde. Produktplacering bör omfattas av samma kvalitativa regler och restriktioner som gäller för audiovisuella kommersiella meddelanden. Det avgörande kriteriet för att skilja mellan sponsring och produktplacering är att vid produktplacering är hänvisningen till produkten infogad i programhandlingen, vilket är anledningen till att definitionen i artikel 1 m i direktiv 89/552/EEG, ändrat genom detta direktiv, innehåller ordet ”i”. Hänvisningar till sponsring får däremot visas under ett program, men de ingår inte i handlingen. |
| --- | --- |

(61)

Produktplacering förekommer i biograffilmer och audiovisuella produktioner som görs för TV, men medlemsstaterna reglerar detta fenomen på olika sätt. För att säkerställa lika konkurrensvillkor, och därmed förbättra den europeiska mediebranschens konkurrenskraft, är det nödvändigt att anta regler för produktplacering. Den definition av produktplacering som införs genom detta direktiv bör omfatta varje form av audiovisuell marknadskommunikation som innehåller eller hänvisar till en produkt, en tjänst eller ett varumärke, som på så sätt framhävs i ett program, mot betalning eller liknande ersättning. Gratis tillhandahållande av varor eller tjänster, t.ex. rekvisita och priser, bör betraktas som produktplacering endast om dessa varor eller tjänster är av betydande värde. Produktplacering bör omfattas av samma kvalitativa regler och restriktioner som gäller för audiovisuella kommersiella meddelanden. Det avgörande kriteriet för att skilja mellan sponsring och produktplacering är att vid produktplacering är hänvisningen till produkten infogad i programhandlingen, vilket är anledningen till att definitionen i artikel 1 m i direktiv 89/552/EEG, ändrat genom detta direktiv, innehåller ordet ”i”. Hänvisningar till sponsring får däremot visas under ett program, men de ingår inte i handlingen.

| (62) | Produktplacering bör i princip vara förbjuden. Det är dock lämpligt att undanta vissa program med utgångspunkt i en positivlista. En medlemsstat bör ha möjlighet att helt eller delvis avstå från att tillämpa dessa undantag, till exempel genom att endast tillåta produktplacering i program som inte helt och hållet producerats inom den medlemsstaten. |
| --- | --- |

(62)

Produktplacering bör i princip vara förbjuden. Det är dock lämpligt att undanta vissa program med utgångspunkt i en positivlista. En medlemsstat bör ha möjlighet att helt eller delvis avstå från att tillämpa dessa undantag, till exempel genom att endast tillåta produktplacering i program som inte helt och hållet producerats inom den medlemsstaten.

| (63) | Dessutom bör sponsring och produktplacering som påverkar programinnehållet på ett sådant sätt att medietjänstleverantörens ansvar och redaktionella oberoende påverkas förbjudas. Detta är fallet vid tematisk placering. |
| --- | --- |

(63)

Dessutom bör sponsring och produktplacering som påverkar programinnehållet på ett sådant sätt att medietjänstleverantörens ansvar och redaktionella oberoende påverkas förbjudas. Detta är fallet vid tematisk placering.

| (64) | Rätten för funktionshindrade och äldre att delta i det sociala och kulturella livet i gemenskapen är oskiljbart förknippad med att audiovisuella medietjänster görs tillgängliga. Tillgänglighet bör uppnås exempelvis genom teckenspråk, programtextning, ljudbeskrivning och lättbegripliga skärmmenyer. |
| --- | --- |

(64)

Rätten för funktionshindrade och äldre att delta i det sociala och kulturella livet i gemenskapen är oskiljbart förknippad med att audiovisuella medietjänster görs tillgängliga. Tillgänglighet bör uppnås exempelvis genom teckenspråk, programtextning, ljudbeskrivning och lättbegripliga skärmmenyer.

| (65) | Medlemsstaterna är enligt sina skyldigheter i fördraget ansvariga för genomförandet och ett effektivt införlivande av detta direktiv. De får fritt välja lämpliga instrument enligt sina rättsliga traditioner och etablerade strukturer – och framför allt formen för deras oberoende nationella kontrollorgan – så att de kan utföra sitt arbete med att genomföra detta direktiv opartiskt och på ett öppet sätt. Närmare bestämt bör de instrument som medlemsstaterna väljer bidra till att främja mediepluralism. |
| --- | --- |

(65)

Medlemsstaterna är enligt sina skyldigheter i fördraget ansvariga för genomförandet och ett effektivt införlivande av detta direktiv. De får fritt välja lämpliga instrument enligt sina rättsliga traditioner och etablerade strukturer – och framför allt formen för deras oberoende nationella kontrollorgan – så att de kan utföra sitt arbete med att genomföra detta direktiv opartiskt och på ett öppet sätt. Närmare bestämt bör de instrument som medlemsstaterna väljer bidra till att främja mediepluralism.

| (66) | Ett nära samarbete mellan behöriga kontrollorgan i medlemstaterna och kommissionen krävs för att säkerställa en korrekt tillämpning av detta direktiv. Likaså är ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaternas regleringsorgan särskilt betydelsefullt med tanke på den inverkan programföretag som är etablerade i en medlemsstat kan ha på en annan medlemsstat. När det i nationell lagstiftning finns bestämmelser om tillståndsförfaranden och om mer än en medlemsstat berörs, är det önskvärt att kontakter äger rum mellan respektive organ innan sådana licenser beviljas. Samarbetet bör omfatta samtliga områden som samordnas genom direktiv 89/552/EEG, ändrat genom detta direktiv, och särskilt artiklarna 2, 2a och 3 i direktivet. |
| --- | --- |

(66)

Ett nära samarbete mellan behöriga kontrollorgan i medlemstaterna och kommissionen krävs för att säkerställa en korrekt tillämpning av detta direktiv. Likaså är ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och mellan medlemsstaternas regleringsorgan särskilt betydelsefullt med tanke på den inverkan programföretag som är etablerade i en medlemsstat kan ha på en annan medlemsstat. När det i nationell lagstiftning finns bestämmelser om tillståndsförfaranden och om mer än en medlemsstat berörs, är det önskvärt att kontakter äger rum mellan respektive organ innan sådana licenser beviljas. Samarbetet bör omfatta samtliga områden som samordnas genom direktiv 89/552/EEG, ändrat genom detta direktiv, och särskilt artiklarna 2, 2a och 3 i direktivet.

| (67) | Eftersom målen för detta direktiv, nämligen upprättandet av ett område utan inre gränser för audiovisuella medietjänster samtidigt som ett starkt skydd av allmänintresset, särskilt skyddet för minderåriga och mänsklig värdighet samt främjande av funktionshindrades rättigheter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(67)

Eftersom målen för detta direktiv, nämligen upprättandet av ett område utan inre gränser för audiovisuella medietjänster samtidigt som ett starkt skydd av allmänintresset, särskilt skyddet för minderåriga och mänsklig värdighet samt främjande av funktionshindrades rättigheter, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (68) | I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (29) uppmanas medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som, så långt det är möjligt, visar överensstämmelsen mellan direktivet och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. |
| --- | --- |

(68)

I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (29) uppmanas medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som, så långt det är möjligt, visar överensstämmelsen mellan direktivet och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

Direktiv 89/552/EEG ändras enligt följande:

| 1. | Titeln ska ersättas av följande: |
| --- | --- |

1.

Titeln ska ersättas av följande:

| 2. | Artikel 1 ska ersättas av följande:
  ”Artikel 1
  I detta direktiv gäller följande definitioner:






  a) | audiovisuell medietjänst:






  — | en tjänst enligt definitionen i artiklarna 49 och 50 i fördraget som faller under det redaktionella ansvaret hos en leverantör av medietjänster och vars huvudsakliga syfte är att i informations-, underhållnings- eller utbildningssyfte tillhandahålla program i syfte att informera, underhålla eller utbilda, till allmänheten via elektroniska kommunikationsnät i den mening som avses i artikel 2 a i direktiv 2002/21/EG. Sådana audiovisuella medietjänster utgörs av antingen tv-sändningar enligt definitionen i led e i denna artikel eller audiovisuella medietjänster på begäran enligt definitionen i led g i denna artikel,
  och/eller |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Artikel 1 ska ersättas av följande:

”Artikel 1

I detta direktiv gäller följande definitioner:

a)

audiovisuell medietjänst:

—

en tjänst enligt definitionen i artiklarna 49 och 50 i fördraget som faller under det redaktionella ansvaret hos en leverantör av medietjänster och vars huvudsakliga syfte är att i informations-, underhållnings- eller utbildningssyfte tillhandahålla program i syfte att informera, underhålla eller utbilda, till allmänheten via elektroniska kommunikationsnät i den mening som avses i artikel 2 a i direktiv 2002/21/EG. Sådana audiovisuella medietjänster utgörs av antingen tv-sändningar enligt definitionen i led e i denna artikel eller audiovisuella medietjänster på begäran enligt definitionen i led g i denna artikel,

och/eller

| — | ett audiovisuellt kommersiellt meddelande. |
| --- | --- |

—

ett audiovisuellt kommersiellt meddelande.

| b) | program: en uppsättning rörliga bilder med eller utan ljud som utgör ett enskilt inslag i en programtablå eller en katalog som har sammanställts av en leverantör av medietjänster och vars form och innehåll är jämförbara med formen och innehållet för tv-sändningar. Exempel på sådana program är långfilmer, sportevenemang, komediserier, dokumentärer, barnprogram och dramaproduktioner. |
| --- | --- |

b)

program: en uppsättning rörliga bilder med eller utan ljud som utgör ett enskilt inslag i en programtablå eller en katalog som har sammanställts av en leverantör av medietjänster och vars form och innehåll är jämförbara med formen och innehållet för tv-sändningar. Exempel på sådana program är långfilmer, sportevenemang, komediserier, dokumentärer, barnprogram och dramaproduktioner.

| c) | redaktionellt ansvar: faktisk kontroll av såväl valet av program som hur de ska struktureras, antingen i en kronologisk programtablå, när det gäller tv-sändningar, eller i en katalog, när det gäller audiovisuella medietjänster på begäran. Det redaktionella ansvaret medför inte nödvändigtvis något rättsligt ansvar enligt nationell lagstiftning för innehållet eller tillhandahållna tjänster. |
| --- | --- |

c)

redaktionellt ansvar: faktisk kontroll av såväl valet av program som hur de ska struktureras, antingen i en kronologisk programtablå, när det gäller tv-sändningar, eller i en katalog, när det gäller audiovisuella medietjänster på begäran. Det redaktionella ansvaret medför inte nödvändigtvis något rättsligt ansvar enligt nationell lagstiftning för innehållet eller tillhandahållna tjänster.

| d) | leverantör av medietjänster: den fysiska eller juridiska person som har det redaktionella ansvaret för valet av audiovisuellt innehåll för den audiovisuella medietjänsten och som avgör hur det ska struktureras. |
| --- | --- |

d)

leverantör av medietjänster: den fysiska eller juridiska person som har det redaktionella ansvaret för valet av audiovisuellt innehåll för den audiovisuella medietjänsten och som avgör hur det ska struktureras.

| e) | tv-sändning (dvs. en linjär audiovisuell medietjänst): en audiovisuell medietjänst som tillhandahålls av en leverantör av medietjänster för samtidigt tv-tittande enligt en programtablå. |
| --- | --- |

e)

tv-sändning (dvs. en linjär audiovisuell medietjänst): en audiovisuell medietjänst som tillhandahålls av en leverantör av medietjänster för samtidigt tv-tittande enligt en programtablå.

| f) | programföretag: en leverantör av medietjänster som tillhandahåller tv-sändningar. |
| --- | --- |

f)

programföretag: en leverantör av medietjänster som tillhandahåller tv-sändningar.

| g) | beställtjänst (dvs. en icke-linjär audiovisuell medietjänst): en audiovisuell medietjänst som tillhandahålls av en leverantör av medietjänster för att ge möjlighet att se program vid en tidpunkt som användaren väljer och på dennes egen begäran utifrån en katalog med program som valts ut av leverantören av medietjänster. |
| --- | --- |

g)

beställtjänst (dvs. en icke-linjär audiovisuell medietjänst): en audiovisuell medietjänst som tillhandahålls av en leverantör av medietjänster för att ge möjlighet att se program vid en tidpunkt som användaren väljer och på dennes egen begäran utifrån en katalog med program som valts ut av leverantören av medietjänster.

| h) | audiovisuellt kommersiellt meddelande: bilder med eller utan ljud som är utformade för att direkt eller indirekt marknadsföra varor eller tjänster tillhandahållna av en fysisk eller juridisk person som bedriver ekonomisk verksamhet eller främja dennes anseende; sådana bilder åtföljer eller ingår i ett program mot betalning eller liknande ersättning eller i form av egenreklam. Till de olika formerna av audiovisuella kommersiella meddelanden hör bl.a. tv-reklam, sponsring, teleshopping och produktplacering. |
| --- | --- |

h)

audiovisuellt kommersiellt meddelande: bilder med eller utan ljud som är utformade för att direkt eller indirekt marknadsföra varor eller tjänster tillhandahållna av en fysisk eller juridisk person som bedriver ekonomisk verksamhet eller främja dennes anseende; sådana bilder åtföljer eller ingår i ett program mot betalning eller liknande ersättning eller i form av egenreklam. Till de olika formerna av audiovisuella kommersiella meddelanden hör bl.a. tv-reklam, sponsring, teleshopping och produktplacering.

| i) | tv-reklam: varje form av sänt meddelande antingen mot betalning eller mot liknande ersättning eller sändning för egenreklam, som utförs av ett offentligt eller privat företag eller en fysisk person i samband med handel, affärsverksamhet, hantverk eller yrke i avsikt att främja tillhandahållande mot betalning av varor eller tjänster, inklusive fast egendom, rättigheter och förpliktelser. |
| --- | --- |

i)

tv-reklam: varje form av sänt meddelande antingen mot betalning eller mot liknande ersättning eller sändning för egenreklam, som utförs av ett offentligt eller privat företag eller en fysisk person i samband med handel, affärsverksamhet, hantverk eller yrke i avsikt att främja tillhandahållande mot betalning av varor eller tjänster, inklusive fast egendom, rättigheter och förpliktelser.

| j) | dolda audiovisuella kommersiella meddelanden: återgivning i ord eller bild av varor, tjänster, namn, varumärke eller verksamheter som utövas av en varu- eller tjänsteproducent i program, då sådan presentation av leverantören av medietjänster avser att sådan återgivning ska tjäna som reklam, och då allmänheten kan vilseledas i fråga om dess art. Sådan återgivning bör betraktas som avsiktlig särskilt om den görs mot betalning eller liknande ersättning. |
| --- | --- |

j)

dolda audiovisuella kommersiella meddelanden: återgivning i ord eller bild av varor, tjänster, namn, varumärke eller verksamheter som utövas av en varu- eller tjänsteproducent i program, då sådan presentation av leverantören av medietjänster avser att sådan återgivning ska tjäna som reklam, och då allmänheten kan vilseledas i fråga om dess art. Sådan återgivning bör betraktas som avsiktlig särskilt om den görs mot betalning eller liknande ersättning.

| k) | sponsring: varje bidrag, som ges för finansiering av audiovisuella medietjänster eller program av ett offentligt eller privat företag eller en fysisk person som inte är engagerat/engagerad i tillhandahållande av audiovisuella medietjänster eller i produktion av audiovisuella verk, i syfte att främja företagets namn, varumärke, anseende, verksamhet eller produkter. |
| --- | --- |

k)

sponsring: varje bidrag, som ges för finansiering av audiovisuella medietjänster eller program av ett offentligt eller privat företag eller en fysisk person som inte är engagerat/engagerad i tillhandahållande av audiovisuella medietjänster eller i produktion av audiovisuella verk, i syfte att främja företagets namn, varumärke, anseende, verksamhet eller produkter.

| l) | teleshopping (tidigare tv-köp): sändning av direkta erbjudanden till allmänheten med avseende på att mot betalning tillhandahålla varor eller tjänster, inklusive fast egendom, eller rättigheter och förpliktelser. |
| --- | --- |

l)

teleshopping (tidigare tv-köp): sändning av direkta erbjudanden till allmänheten med avseende på att mot betalning tillhandahålla varor eller tjänster, inklusive fast egendom, eller rättigheter och förpliktelser.

| m) | produktplacering: varje form av audiovisuellt kommersiellt meddelande som innebär att en vara, tjänst eller varumärket för varan eller tjänsten förekommer genom att det ingår eller omnämns i ett program, mot betalning eller liknande ersättning. |
| --- | --- |

m)

produktplacering: varje form av audiovisuellt kommersiellt meddelande som innebär att en vara, tjänst eller varumärket för varan eller tjänsten förekommer genom att det ingår eller omnämns i ett program, mot betalning eller liknande ersättning.

| n) | i) | Med europeiska produktioner avses:






  — | produktioner som härrör från medlemsstaterna, |
| --- | --- | --- | --- |

n)

i)

Med europeiska produktioner avses:

—

produktioner som härrör från medlemsstaterna,

| — | produktioner som härrör från europeiska tredjestater som är anslutna till Europarådets konvention om gränsöverskridande television och som uppfyller villkoren i led ii, |
| --- | --- |

—

produktioner som härrör från europeiska tredjestater som är anslutna till Europarådets konvention om gränsöverskridande television och som uppfyller villkoren i led ii,

| — | samproduktioner inom ramen för avtal inom den audiovisuella sektorn som har ingåtts mellan Europeiska gemenskapen och tredjestater och som uppfyller de villkor som fastställs i vart och ett av dessa avtal.
  Tillämpningen av bestämmelserna i andra och tredje strecksatserna ska vara beroende av att produktioner som härrör från medlemsstaterna inte är föremål för diskriminerande åtgärder i de berörda tredjestaterna. |
| --- | --- |

—

samproduktioner inom ramen för avtal inom den audiovisuella sektorn som har ingåtts mellan Europeiska gemenskapen och tredjestater och som uppfyller de villkor som fastställs i vart och ett av dessa avtal.

Tillämpningen av bestämmelserna i andra och tredje strecksatserna ska vara beroende av att produktioner som härrör från medlemsstaterna inte är föremål för diskriminerande åtgärder i de berörda tredjestaterna.

| ii) | Med produktioner som anges i första och andra strecksatserna i led i avses sådana produktioner som huvudsakligen är gjorda tillsammans med författare och personal som är bosatta i en eller flera av de stater som anges i första och andra strecksatserna i led i, under förutsättning att produktionerna uppfyller något av följande tre villkor:






  — | De har gjorts av en eller flera producenter som är etablerade i en eller flera av dessa stater. |
| --- | --- | --- |

ii)

Med produktioner som anges i första och andra strecksatserna i led i avses sådana produktioner som huvudsakligen är gjorda tillsammans med författare och personal som är bosatta i en eller flera av de stater som anges i första och andra strecksatserna i led i, under förutsättning att produktionerna uppfyller något av följande tre villkor:

—

De har gjorts av en eller flera producenter som är etablerade i en eller flera av dessa stater.

| — | Framställningen av produktionerna har övervakats och styrts av en eller flera producenter som är etablerade i en eller flera av dessa stater. |
| --- | --- |

—

Framställningen av produktionerna har övervakats och styrts av en eller flera producenter som är etablerade i en eller flera av dessa stater.

| — | Bidrag från samproducenter i dessa stater utgör en övervägande del av den totala samproduktionskostnaden och samproduktionen styrs inte av en eller flera producenter som är etablerade utanför dessa stater. |
| --- | --- |

—

Bidrag från samproducenter i dessa stater utgör en övervägande del av den totala samproduktionskostnaden och samproduktionen styrs inte av en eller flera producenter som är etablerade utanför dessa stater.

| iii) | De produktioner som inte är europeiska produktioner enligt led i men som har framställts inom ramen för bilaterala avtal om samproduktion, som har ingåtts mellan medlemsstaterna och tredjestater, ska anses utgöra europeiska produktioner om samproducenterna från gemenskapen bidrar med huvuddelen av de totala produktionskostnaderna och produktionen inte kontrolleras av en eller flera producenter som är etablerade utanför medlemsstaterna.” |
| --- | --- |

iii)

De produktioner som inte är europeiska produktioner enligt led i men som har framställts inom ramen för bilaterala avtal om samproduktion, som har ingåtts mellan medlemsstaterna och tredjestater, ska anses utgöra europeiska produktioner om samproducenterna från gemenskapen bidrar med huvuddelen av de totala produktionskostnaderna och produktionen inte kontrolleras av en eller flera producenter som är etablerade utanför medlemsstaterna.”

| 3. | Artikel 2 ska ersättas av följande:
  ”Artikel 2
  1.   Varje medlemsstat ska säkerställa att alla audiovisuella medietjänster som sänds av leverantörer av medietjänster under dess jurisdiktion överensstämmer med reglerna i det rättssystem som är tillämpligt på audiovisuella medietjänster avsedda för allmänheten i den medlemsstaten.
  2.   I detta direktiv avses med leverantörer av medietjänster under en medlemsstats jurisdiktion:






  a) | De leverantörer av medietjänster som enligt punkt 3 är etablerade i den medlemsstaten. |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 2 ska ersättas av följande:

”Artikel 2

1.   Varje medlemsstat ska säkerställa att alla audiovisuella medietjänster som sänds av leverantörer av medietjänster under dess jurisdiktion överensstämmer med reglerna i det rättssystem som är tillämpligt på audiovisuella medietjänster avsedda för allmänheten i den medlemsstaten.

2.   I detta direktiv avses med leverantörer av medietjänster under en medlemsstats jurisdiktion:

a)

De leverantörer av medietjänster som enligt punkt 3 är etablerade i den medlemsstaten.

| b) | De leverantörer av medietjänster på vilka punkt 4 är tillämplig. |
| --- | --- |

b)

De leverantörer av medietjänster på vilka punkt 4 är tillämplig.

3.   I detta direktiv anses en leverantör av medietjänster vara etablerad i en medlemsstat i följande fall:

| a) | Leverantören av medietjänster har sitt huvudkontor i medlemsstaten och redaktionella beslut om den audiovisuella medietjänsten fattas i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

a)

Leverantören av medietjänster har sitt huvudkontor i medlemsstaten och redaktionella beslut om den audiovisuella medietjänsten fattas i den medlemsstaten.

| b) | Om en leverantör av medietjänster har sitt huvudkontor i en medlemsstat medan redaktionella beslut om den audiovisuella medietjänsten fattas i en annan medlemsstat, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den medlemsstat där en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten är verksam. Om en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten är verksam i båda medlemsstaterna, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den medlemsstat där denne har sitt huvudkontor. Om en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten inte är verksam i någon av de medlemsstaterna, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den medlemsstat där den först började sin verksamhet i enlighet med den medlemsstatens lagstiftning, under förutsättning att den upprätthåller en varaktig och verklig anknytning till ekonomin i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

b)

Om en leverantör av medietjänster har sitt huvudkontor i en medlemsstat medan redaktionella beslut om den audiovisuella medietjänsten fattas i en annan medlemsstat, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den medlemsstat där en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten är verksam. Om en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten är verksam i båda medlemsstaterna, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den medlemsstat där denne har sitt huvudkontor. Om en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten inte är verksam i någon av de medlemsstaterna, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den medlemsstat där den först började sin verksamhet i enlighet med den medlemsstatens lagstiftning, under förutsättning att den upprätthåller en varaktig och verklig anknytning till ekonomin i den medlemsstaten.

| c) | Om en leverantör av medietjänster har sitt huvudkontor i en medlemsstat medan beslut om den audiovisuella medietjänsten fattas i ett tredjeland, eller vice versa, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den berörda medlemsstaten, under förutsättning att en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten är verksam i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

c)

Om en leverantör av medietjänster har sitt huvudkontor i en medlemsstat medan beslut om den audiovisuella medietjänsten fattas i ett tredjeland, eller vice versa, ska leverantören av medietjänster anses vara etablerad i den berörda medlemsstaten, under förutsättning att en betydande del av arbetsstyrkan som arbetar med den audiovisuella medietjänstverksamheten är verksam i den medlemsstaten.

4.   Leverantörer av medietjänster på vilka bestämmelserna i punkt 3 inte är tillämpliga ska anses höra under en medlemsstats jurisdiktion i följande fall:

| a) | De använder sig av en satellitupplänk belägen i den medlemsstaten. |
| --- | --- |

a)

De använder sig av en satellitupplänk belägen i den medlemsstaten.

| b) | De använder sig inte av en satellitupplänk belägen i den medlemsstaten men av en satellitkapacitet som hör till den medlemsstaten. |
| --- | --- |

b)

De använder sig inte av en satellitupplänk belägen i den medlemsstaten men av en satellitkapacitet som hör till den medlemsstaten.

5.   Om frågan om en medlemsstats jurisdiktion inte kan avgöras i enlighet med punkterna 3 och 4, är den behöriga medlemsstaten den i vilken leverantören av medietjänster är etablerad enligt artiklarna 43–48 i fördraget.

6.   Detta direktiv ska inte omfatta audiovisuella medietjänster som är avsedda uteslutande för mottagning i tredjestater och som inte tas emot med vanlig konsumentutrustning direkt eller indirekt av allmänheten i en eller flera medlemsstater.”

| 4. | Artikel 2a ändras enligt följande:






  a) | Första stycket ska ersättas av följande:
  ”1.   Medlemsstaterna ska säkerställa fri mottagning och får inte begränsa vidaresändning inom sina territorier av audiovisuella medietjänster från andra medlemsstater av skäl som hör under områden som samordnas enligt av detta direktiv.” |
| --- | --- | --- |

4.

Artikel 2a ändras enligt följande:

a)

Första stycket ska ersättas av följande:

”1.   Medlemsstaterna ska säkerställa fri mottagning och får inte begränsa vidaresändning inom sina territorier av audiovisuella medietjänster från andra medlemsstater av skäl som hör under områden som samordnas enligt av detta direktiv.”

| b) | I andra stycket ska den inledande meningen och led a ersättas med följande:
  ”2.   Medlemsstaterna får, när det gäller tv-sändningar, tillfälligt göra undantag från punkt 1 om följande villkor är uppfyllda:






  a) | En tv-sändning som kommer från en annan medlemsstat överträder uppenbarligen, allvarligt och grovt artikel 22.1 eller 22.2 och/eller artikel 3b.” |
| --- | --- | --- |

b)

I andra stycket ska den inledande meningen och led a ersättas med följande:

”2.   Medlemsstaterna får, när det gäller tv-sändningar, tillfälligt göra undantag från punkt 1 om följande villkor är uppfyllda:

a)

En tv-sändning som kommer från en annan medlemsstat överträder uppenbarligen, allvarligt och grovt artikel 22.1 eller 22.2 och/eller artikel 3b.”

| c) | Följande stycken ska läggas till:
  ”4.   När det gäller audiovisuella medietjänster på begäran får medlemsstaterna vidta åtgärder för att göra undantag från punkt 1 för en viss tjänst om följande villkor är uppfyllda:






  a) | Åtgärderna ska






  i) | vara nödvändiga av någon av följande anledningar






  — | den allmänna ordningen, särskilt förebyggande, utredning, upptäckt av och åtal för brott, inklusive skydd av minderåriga och bekämpning av uppammande till hat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet samt kränkningar av enskilda personers mänskliga värdighet, |
| --- | --- | --- | --- | --- |

c)

Följande stycken ska läggas till:

”4.   När det gäller audiovisuella medietjänster på begäran får medlemsstaterna vidta åtgärder för att göra undantag från punkt 1 för en viss tjänst om följande villkor är uppfyllda:

a)

Åtgärderna ska

i)

vara nödvändiga av någon av följande anledningar

—

den allmänna ordningen, särskilt förebyggande, utredning, upptäckt av och åtal för brott, inklusive skydd av minderåriga och bekämpning av uppammande till hat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet samt kränkningar av enskilda personers mänskliga värdighet,

| — | skydd av folkhälsan, |
| --- | --- |

—

skydd av folkhälsan,

| — | allmän säkerhet, inklusive skydd av nationell säkerhet och försvar, |
| --- | --- |

—

allmän säkerhet, inklusive skydd av nationell säkerhet och försvar,

| — | skydd av konsumenter, inklusive investerare, |
| --- | --- |

—

skydd av konsumenter, inklusive investerare,

| ii) | vidtas med avseende på en beställtjänst som är till förfång för de mål som avses i punkt i eller utgör en allvarlig risk för att dessa mål inte uppnås, |
| --- | --- |

ii)

vidtas med avseende på en beställtjänst som är till förfång för de mål som avses i punkt i eller utgör en allvarlig risk för att dessa mål inte uppnås,

| iii) | vara proportionerliga i förhållande till dessa mål. |
| --- | --- |

iii)

vara proportionerliga i förhållande till dessa mål.

| b) | Innan åtgärderna vidtas och utan att det påverkar domstolsförfaranden, inklusive förberedande förhandlingar och åtgärder som vidtas inom ramen för en brottsutredning, ska medlemsstaten






  — | ha uppmanat den medlemsstat under vars jurisdiktion tjänsteleverantören lyder att vidta åtgärder, varpå denna senare medlemsstat inte vidtagit några åtgärder eller endast vidtagit otillräckliga åtgärder, |
| --- | --- | --- |

b)

Innan åtgärderna vidtas och utan att det påverkar domstolsförfaranden, inklusive förberedande förhandlingar och åtgärder som vidtas inom ramen för en brottsutredning, ska medlemsstaten

—

ha uppmanat den medlemsstat under vars jurisdiktion tjänsteleverantören lyder att vidta åtgärder, varpå denna senare medlemsstat inte vidtagit några åtgärder eller endast vidtagit otillräckliga åtgärder,

| — | ha anmält till kommissionen och till den medlemsstat under vars jurisdiktion tjänsteleverantören lyder sin avsikt att vidta sådana åtgärder. |
| --- | --- |

—

ha anmält till kommissionen och till den medlemsstat under vars jurisdiktion tjänsteleverantören lyder sin avsikt att vidta sådana åtgärder.

5.   Medlemsstaterna kan i brådskande fall göra undantag från de villkor som anges i punkt 4 b. I sådana fall ska åtgärderna snarast möjligt anmälas till kommissionen och till den medlemsstat under vars jurisdiktion tjänsteleverantören lyder med uppgift om varför medlemsstaten bedömer att fallet är brådskande.

6.   Utan att det påverkar medlemsstaternas möjlighet att fortsätta att vidta åtgärderna enligt punkterna 4 och 5 ska kommissionen snarast möjligt undersöka huruvida de anmälda åtgärderna är förenliga med gemenskapsrätten. Om kommissionen kommer fram till att åtgärden är oförenlig med gemenskapsrätten, ska den uppmana medlemsstaten i fråga att avhålla sig från att vidta de planerade åtgärderna eller skyndsamt avbryta vidtagna åtgärder.”

| 5. | Artikel 3 ska ersättas av följande:
  ”Artikel 3
  1.   Medlemsstaterna ska ha frihet att föreskriva att leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion ska följa mer detaljerade eller striktare regler inom de områden som samordnas enligt detta direktiv, förutsatt att dessa regler överensstämmer med gemenskapsrätten.
  2.   I de fall en medlemsstat






  a) | har utövat sin frihet enligt punkt 1 att införa mer detaljerade eller striktare bestämmelser i allmänhetens intresse och |
| --- | --- | --- |

5.

Artikel 3 ska ersättas av följande:

”Artikel 3

1.   Medlemsstaterna ska ha frihet att föreskriva att leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion ska följa mer detaljerade eller striktare regler inom de områden som samordnas enligt detta direktiv, förutsatt att dessa regler överensstämmer med gemenskapsrätten.

2.   I de fall en medlemsstat

a)

har utövat sin frihet enligt punkt 1 att införa mer detaljerade eller striktare bestämmelser i allmänhetens intresse och

| b) | bedömer att ett programföretag under en annan medlemsstats jurisdiktion tillhandahåller en tv-sändning som helt eller huvudsakligen är inriktad på dess territorium
  får den ta kontakt med den medlemsstat som har jurisdiktion i syfte att nå en ömsesidigt tillfredsställande lösning på eventuella problem som uppstår. Den medlemsstat som har jurisdiktion ska när de mottar en motiverad begäran från den förstnämnda medlemsstaten begära att programföretaget följer de ifrågavarande bestämmelserna i allmänhetens intresse. Den medlemsstat som har jurisdiktion ska inom två månader informera den förstnämnda medlemsstaten om resultatet av denna begäran. Båda medlemsstaterna får anmoda den kontaktkommitté som inrättas enligt artikel 23a att undersöka fallet. |
| --- | --- |

b)

bedömer att ett programföretag under en annan medlemsstats jurisdiktion tillhandahåller en tv-sändning som helt eller huvudsakligen är inriktad på dess territorium

får den ta kontakt med den medlemsstat som har jurisdiktion i syfte att nå en ömsesidigt tillfredsställande lösning på eventuella problem som uppstår. Den medlemsstat som har jurisdiktion ska när de mottar en motiverad begäran från den förstnämnda medlemsstaten begära att programföretaget följer de ifrågavarande bestämmelserna i allmänhetens intresse. Den medlemsstat som har jurisdiktion ska inom två månader informera den förstnämnda medlemsstaten om resultatet av denna begäran. Båda medlemsstaterna får anmoda den kontaktkommitté som inrättas enligt artikel 23a att undersöka fallet.

3.   Om den förstnämnda medlemstaten bedömer

| a) | att det resultat som uppnåtts genom tillämpning av punkt 2 inte är tillfredsställande och |
| --- | --- |

a)

att det resultat som uppnåtts genom tillämpning av punkt 2 inte är tillfredsställande och

| b) | att programföretaget i fråga har etablerat sig i medlemsstaten med jurisdiktion i syfte att kringgå de striktare bestämmelser inom de områden som samordnas enligt detta direktiv som skulle gälla om det var etablerat i den förstnämna medlemsstaten,
  får den vidta lämpliga åtgärder mot det berörda programföretaget.
  Sådana åtgärder ska objektivt sett vara nödvändiga, tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt och vara proportionerliga i förhållande till de avsedda målen. |
| --- | --- |

b)

att programföretaget i fråga har etablerat sig i medlemsstaten med jurisdiktion i syfte att kringgå de striktare bestämmelser inom de områden som samordnas enligt detta direktiv som skulle gälla om det var etablerat i den förstnämna medlemsstaten,

får den vidta lämpliga åtgärder mot det berörda programföretaget.

Sådana åtgärder ska objektivt sett vara nödvändiga, tillämpas på ett icke-diskriminerande sätt och vara proportionerliga i förhållande till de avsedda målen.

4.   En medlemsstat får vidta åtgärder i enlighet med punkt 3 endast om samtliga nedanstående villkor är uppfyllda:

| a) | den har underrättat kommissionen och den medlemsstat där programföretaget är etablerat att den avser att vidta sådana åtgärder och beskriver på vilket underlag den grundar sin bedömning och |
| --- | --- |

a)

den har underrättat kommissionen och den medlemsstat där programföretaget är etablerat att den avser att vidta sådana åtgärder och beskriver på vilket underlag den grundar sin bedömning och

| b) | kommissionen har fastställt att åtgärderna är förenliga med gemenskapsrätten, särskilt att de bedömningar som har gjorts av den medlemsstat som vidtar dessa åtgärder i enlighet med punkterna 2 och 3 är välgrundade. |
| --- | --- |

b)

kommissionen har fastställt att åtgärderna är förenliga med gemenskapsrätten, särskilt att de bedömningar som har gjorts av den medlemsstat som vidtar dessa åtgärder i enlighet med punkterna 2 och 3 är välgrundade.

5.   Kommissionen ska inom tre månader efter underrättelsen enligt punkt 4 a fastställa huruvida åtgärderna är förenliga med gemenskapsrätten. Om kommissionen fastställer att så inte är fallet ska den berörda medlemsstaten avstå från att vidta de föreslagna åtgärderna.

6.   Medlemsstaterna ska inom ramen för sin lagstiftning och på lämpligt sätt säkerställa att leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion effektivt uppfyller bestämmelserna i detta direktiv.

7.   Medlemsstaterna ska främja system för sam- och/eller självreglering på nationell nivå inom de områden som samordnas genom detta direktiv i den utsträckning det är möjligt inom deras rättsordningar. Dessa system ska utformas så att de blir allmänt accepterade av de viktigaste aktörerna i de berörda medlemsstaterna och säkrar en effektiv tillämpning.

8.   Direktiv 2000/31/EG ska tillämpas om inte något annat anges i det här direktivet. Vid en konflikt mellan en bestämmelse i direktiv 2000/31/EG och en bestämmelse i det här direktivet ska bestämmelserna i det här direktivet ha företräde, såvida inte något annat föreskrivs i detta direktiv.”

| 6. | Artikel 3a ska utgå. |
| --- | --- |

6.

Artikel 3a ska utgå.

| 7. | Följande kapitel ska införas:
  ”KAPITEL IIa
  Bestämmelser som är tillämpliga på samtliga audiovisuella medietjänster
  Artikel 3a
  Medlemsstaterna ska säkerställa att leverantörer av audiovisuella medietjänster under deras jurisdiktion sörjer för att mottagarna av deras tjänster hela tiden har direkt tillgång till åtminstone följande information, vilken ska vara lättillgänglig:






  a) | Namnet på leverantören av medietjänster. |
| --- | --- | --- |

7.

Följande kapitel ska införas:

”KAPITEL IIa

Bestämmelser som är tillämpliga på samtliga audiovisuella medietjänster

Artikel 3a

Medlemsstaterna ska säkerställa att leverantörer av audiovisuella medietjänster under deras jurisdiktion sörjer för att mottagarna av deras tjänster hela tiden har direkt tillgång till åtminstone följande information, vilken ska vara lättillgänglig:

a)

Namnet på leverantören av medietjänster.

| b) | Den geografiska adress där leverantören av medietjänster är etablerad. |
| --- | --- |

b)

Den geografiska adress där leverantören av medietjänster är etablerad.

| c) | Uppgifter om leverantören av medietjänster, inbegripet dennes e-postadress eller webbplats, så att det snabbt och effektivt går att få direkt kontakt med denne. |
| --- | --- |

c)

Uppgifter om leverantören av medietjänster, inbegripet dennes e-postadress eller webbplats, så att det snabbt och effektivt går att få direkt kontakt med denne.

| d) | I tillämpliga fall, de behöriga kontroll- eller övervakningsorganen. |
| --- | --- |

d)

I tillämpliga fall, de behöriga kontroll- eller övervakningsorganen.

Artikel 3b

Medlemsstaterna ska på lämpligt sätt säkerställa att audiovisuella medietjänster som tillhandahålls av medietjänstföretag under deras jurisdiktion inte innehåller något som uppammar hat, grundat på ras, kön, religion eller nationalitet.

Artikel 3c

Medlemsstaterna ska uppmuntra medietjänstleverantörerna inom den egna jurisdiktionen att se till att deras tjänster successivt görs tillgängliga för syn- och hörselskadade personer.

Artikel 3d

Medlemsstaterna ska säkerställa att leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion inte sänder biograffilmer under andra tidsperioder än de som överenskommits med rättighetsinnehavarna.

Artikel 3e

1.   Medlemsstaterna ska se till att audiovisuella kommersiella meddelanden som tillhandahålls av medietjänstleverantörer under deras jurisdiktion uppfyller följande krav:

| a) | Audiovisuella kommersiella meddelanden ska vara lättigenkännliga som sådana. Dolda audiovisuella kommersiella meddelanden är förbjudna. |
| --- | --- |

a)

Audiovisuella kommersiella meddelanden ska vara lättigenkännliga som sådana. Dolda audiovisuella kommersiella meddelanden är förbjudna.

| b) | Audiovisuella kommersiella meddelanden får inte använda subliminal teknik. |
| --- | --- |

b)

Audiovisuella kommersiella meddelanden får inte använda subliminal teknik.

| c) | Audiovisuella kommersiella meddelanden får inte






  i) | strida mot respekten för mänsklig värdighet, |
| --- | --- | --- |

c)

Audiovisuella kommersiella meddelanden får inte

i)

strida mot respekten för mänsklig värdighet,

| ii) | innehålla eller främja diskriminering på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller trosuppfattning, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning, |
| --- | --- |

ii)

innehålla eller främja diskriminering på grund av kön, ras eller etniskt ursprung, religion eller trosuppfattning, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning,

| iii) | uppmuntra till ett beteende som är skadligt för hälsa eller säkerhet, |
| --- | --- |

iii)

uppmuntra till ett beteende som är skadligt för hälsa eller säkerhet,

| iv) | uppmuntra till ett beteende som är mycket skadligt för miljön. |
| --- | --- |

iv)

uppmuntra till ett beteende som är mycket skadligt för miljön.

| d) | Det är förbjudet med alla former av audiovisuella kommersiella meddelanden för cigaretter och andra tobaksvaror. |
| --- | --- |

d)

Det är förbjudet med alla former av audiovisuella kommersiella meddelanden för cigaretter och andra tobaksvaror.

| e) | Audiovisuella kommersiella meddelanden för alkoholhaltiga drycker får inte vara särskilt riktade till minderåriga och får inte uppmuntra till överkonsumtion av sådana drycker. |
| --- | --- |

e)

Audiovisuella kommersiella meddelanden för alkoholhaltiga drycker får inte vara särskilt riktade till minderåriga och får inte uppmuntra till överkonsumtion av sådana drycker.

| f) | Audiovisuella kommersiella meddelanden om medicinska produkter och medicinsk behandling ska vara förbjudna om produkterna eller behandlingarna är tillgängliga endast efter ordination i den medlemsstat till vars jurisdiktion leverantören av medietjänster hör. |
| --- | --- |

f)

Audiovisuella kommersiella meddelanden om medicinska produkter och medicinsk behandling ska vara förbjudna om produkterna eller behandlingarna är tillgängliga endast efter ordination i den medlemsstat till vars jurisdiktion leverantören av medietjänster hör.

| g) | Audiovisuella kommersiella meddelanden får inte orsaka minderåriga fysisk eller moralisk skada. Därför får de inte direkt uppmana minderåriga att köpa eller hyra en produkt eller tjänst genom att utnyttja deras oerfarenhet eller godtrogenhet, direkt uppmuntra dem att övertala sina föräldrar eller någon annan att köpa de varor eller tjänster som ingår i reklamen, utnyttja det speciella förtroende som minderåriga hyser för föräldrar, lärare eller andra personer, eller utan skäl visa minderåriga i farliga situationer. |
| --- | --- |

g)

Audiovisuella kommersiella meddelanden får inte orsaka minderåriga fysisk eller moralisk skada. Därför får de inte direkt uppmana minderåriga att köpa eller hyra en produkt eller tjänst genom att utnyttja deras oerfarenhet eller godtrogenhet, direkt uppmuntra dem att övertala sina föräldrar eller någon annan att köpa de varor eller tjänster som ingår i reklamen, utnyttja det speciella förtroende som minderåriga hyser för föräldrar, lärare eller andra personer, eller utan skäl visa minderåriga i farliga situationer.

2.   Medlemsstaterna och kommissionen ska uppmuntra leverantörer av medietjänster att ta fram uppförandekoder om sådana olämpliga audiovisuella kommersiella meddelanden som åtföljer eller ingår i barnprogram och som avser livsmedel eller drycker som innehåller näringsämnen eller ämnen som har en näringsmässig eller fysiologisk effekt, särskilt fett, transfettsyror, salt/natrium och sockerarter, som enligt rekommendationerna inte bör utgöra en alltför stor del av den totala kosten.

Artikel 3f

1.   Audiovisuella medietjänster eller program som sponsras ska uppfylla följande krav:

| a) | Deras innehåll och, när det gäller tv-sändningar, deras programläggning ska inte under några förhållanden påverkas på ett sådant sätt att det inverkar på ansvaret och det redaktionella oberoendet hos leverantören av medietjänster. |
| --- | --- |

a)

Deras innehåll och, när det gäller tv-sändningar, deras programläggning ska inte under några förhållanden påverkas på ett sådant sätt att det inverkar på ansvaret och det redaktionella oberoendet hos leverantören av medietjänster.

| b) | De får inte direkt uppmuntra till inköp eller förhyrning av varor eller tjänster, särskilt inte genom särskilda säljfrämjande hänvisningar till dessa varor eller tjänster. |
| --- | --- |

b)

De får inte direkt uppmuntra till inköp eller förhyrning av varor eller tjänster, särskilt inte genom särskilda säljfrämjande hänvisningar till dessa varor eller tjänster.

| c) | Tittarna ska tydligt informeras om att det existerar ett sponsoravtal. Sponsrade program ska tydligt kunna identifieras som sådana genom att sponsorns namn, logotyp och/eller eventuell annan symbol, såsom en hänvisning till sponsorns produkt(er) eller tjänst(er) eller något annat kännetecken, visas på lämpligt sätt i början av programmet, under programmet och/eller i slutet av programmet. |
| --- | --- |

c)

Tittarna ska tydligt informeras om att det existerar ett sponsoravtal. Sponsrade program ska tydligt kunna identifieras som sådana genom att sponsorns namn, logotyp och/eller eventuell annan symbol, såsom en hänvisning till sponsorns produkt(er) eller tjänst(er) eller något annat kännetecken, visas på lämpligt sätt i början av programmet, under programmet och/eller i slutet av programmet.

2.   Audiovisuella medietjänster eller program får inte sponsras av företag vars huvudsakliga verksamhet är tillverkning eller försäljning av cigarretter och andra tobaksvaror.

3.   Om företag vars verksamhet omfattar tillverkning eller försäljning av medicinska produkter och medicinsk behandling sponsrar audiovisuella medietjänster eller program, ska denna sponsring främja företagets namn eller anseende, men inte särskilda medicinska produkter eller medicinska behandlingar som är tillgängliga endast efter ordination i den medlemsstat under vars jurisdiktion leverantören av medietjänster hör.

4.   Nyhets- och samhällsprogram får inte sponsras. Medlemsstaterna får besluta att förbjuda att sponsorns logo visas under barnprogram, dokumentärprogram och religiösa program.

Artikel 3g

1.   Produktplacering ska vara förbjuden.

2.   Med avvikelse från punkt 1 ska produktplacering vara tillåten, såvida medlemsstaterna inte beslutar något annat,

| — | i biograffilmer, filmer och serier producerade för audiovisuella medietjänster, sportprogram och lätta underhållningsprogram, eller |
| --- | --- |

—

i biograffilmer, filmer och serier producerade för audiovisuella medietjänster, sportprogram och lätta underhållningsprogram, eller

| — | när det inte förekommer någon betalning utan endast gratis tillhandahållande av vissa varor eller tjänster, exempelvis rekvisita och priser, för att de ska ingå i ett program. |
| --- | --- |

—

när det inte förekommer någon betalning utan endast gratis tillhandahållande av vissa varor eller tjänster, exempelvis rekvisita och priser, för att de ska ingå i ett program.

Undantaget i den första strecksatsen ska inte gälla barnprogram.

De program som innehåller produktplacering ska uppfylla åtminstone samtliga följande krav:

| a) | Deras innehåll och, när det gäller tv-sändningar, deras programläggning får inte under några omständigheter påverkas på ett sådant sätt att det inverkar på ansvaret och det redaktionella oberoendet hos leverantören av medietjänster. |
| --- | --- |

a)

Deras innehåll och, när det gäller tv-sändningar, deras programläggning får inte under några omständigheter påverkas på ett sådant sätt att det inverkar på ansvaret och det redaktionella oberoendet hos leverantören av medietjänster.

| b) | De får inte direkt uppmuntra till inköp eller förhyrning av varor eller tjänster, särskilt inte genom särskilda säljfrämjande hänvisningar till dessa varor eller tjänster. |
| --- | --- |

b)

De får inte direkt uppmuntra till inköp eller förhyrning av varor eller tjänster, särskilt inte genom särskilda säljfrämjande hänvisningar till dessa varor eller tjänster.

| c) | De får inte otillbörligen framhäva den berörda produkten. |
| --- | --- |

c)

De får inte otillbörligen framhäva den berörda produkten.

| d) | Tittarna ska tydligt informeras om att det förekommer produktplacering. Program som innehåller produktplacering ska identifieras på lämpligt sätt i början och i slutet av programmet, och när programmet börjar igen efter ett reklamavbrott, för att undvika all osäkerhet hos tittaren. |
| --- | --- |

d)

Tittarna ska tydligt informeras om att det förekommer produktplacering. Program som innehåller produktplacering ska identifieras på lämpligt sätt i början och i slutet av programmet, och när programmet börjar igen efter ett reklamavbrott, för att undvika all osäkerhet hos tittaren.

I undantagsfall får medlemstaterna besluta att göra avkall på de krav som anges i led d ovan, förutsatt att programmet i fråga varken har producerats eller beställts av leverantören av medietjänster själv eller av ett närstående företag till en sådan leverantör.

3.   Programmen får inte under några omständigheter innehålla någon produktplacering av

| — | tobaksvaror eller cigaretter eller produktplacering från företag vars huvudsakliga verksamhet är tillverkning eller försäljning av cigaretter och andra tobaksvaror, eller |
| --- | --- |

—

tobaksvaror eller cigaretter eller produktplacering från företag vars huvudsakliga verksamhet är tillverkning eller försäljning av cigaretter och andra tobaksvaror, eller

| — | särskilda medicinska produkter eller medicinska behandlingar som är tillgängliga endast efter ordination i den medlemsstat under vars jurisdiktion leverantören av medietjänster hör. |
| --- | --- |

—

särskilda medicinska produkter eller medicinska behandlingar som är tillgängliga endast efter ordination i den medlemsstat under vars jurisdiktion leverantören av medietjänster hör.

4.   Bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 ska endast gälla program som producerats efter den ... (30).”

| 8. | Följande kapitel ska införas:
  ”KAPITEL IIb
  Bestämmelser som är tillämpliga endast på audiovisuella medietjänster på begäran
  Artikel 3h
  Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att audiovisuella medietjänster på begäran som tillhandahålls av leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion och som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga endast tillhandahålls på ett sådant sätt att minderåriga normalt inte hör eller ser sådana audiovisuella medietjänster på begäran.
  Artikel 3i
  1.   Medlemsstaterna ska se till att audiovisuella medietjänster på begäran som tillhandahålls av leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion, där så är praktiskt möjligt och på lämpligt sätt, främjar framställningen och tillgången till europeiska produktioner. Sådant främjande kan bl.a. avse det finansiella bidraget från sådana tjänster till produktionen och förvärv av sändningsrätter till europeiska produktioner eller andelen och/eller framhävandet av europeiska produktioner i den programkatalog som erbjuds av beställtjänsten.
  2.   Medlemsstaterna ska, senast den ... (31) och därefter vart fjärde år, rapportera till kommissionen om genomförandet av punkt 1.
  3.   Kommissionen ska på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna lämnar och en oberoende undersökning rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av punkt 1, med beaktande av marknadsutvecklingen och den tekniska utvecklingen samt målet kulturell mångfald.” |
| --- | --- |

8.

Följande kapitel ska införas:

”KAPITEL IIb

Bestämmelser som är tillämpliga endast på audiovisuella medietjänster på begäran

Artikel 3h

Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att se till att audiovisuella medietjänster på begäran som tillhandahålls av leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion och som allvarligt kan skada den fysiska, mentala eller moraliska utvecklingen hos minderåriga endast tillhandahålls på ett sådant sätt att minderåriga normalt inte hör eller ser sådana audiovisuella medietjänster på begäran.

Artikel 3i

1.   Medlemsstaterna ska se till att audiovisuella medietjänster på begäran som tillhandahålls av leverantörer av medietjänster under deras jurisdiktion, där så är praktiskt möjligt och på lämpligt sätt, främjar framställningen och tillgången till europeiska produktioner. Sådant främjande kan bl.a. avse det finansiella bidraget från sådana tjänster till produktionen och förvärv av sändningsrätter till europeiska produktioner eller andelen och/eller framhävandet av europeiska produktioner i den programkatalog som erbjuds av beställtjänsten.

2.   Medlemsstaterna ska, senast den ... (31) och därefter vart fjärde år, rapportera till kommissionen om genomförandet av punkt 1.

3.   Kommissionen ska på grundval av de uppgifter som medlemsstaterna lämnar och en oberoende undersökning rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av punkt 1, med beaktande av marknadsutvecklingen och den tekniska utvecklingen samt målet kulturell mångfald.”

| 9. | Följande kapitel ska införas:
  ”KAPITEL IIc
  Bestämmelse om exklusiva rättigheter och bestämmelser om korta nyhetsinslag i tv-sändningar
  Artikel 3j
  1.   Varje medlemsstat får vidta åtgärder som är förenliga med gemenskapsrätten för att säkerställa att programföretag under dess jurisdiktion, med utnyttjande av exklusiva rättigheter, inte sänder evenemang som av den medlemsstaten anses vara av särskild vikt för samhället på ett sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i den medlemsstaten utestängs från möjligheten att följa sådana evenemang genom direktsändning eller tidsförskjuten sändning i fri television. I sådana fall ska den berörda medlemsstaten upprätta en förteckning över de nationella eller icke-nationella evenemang som den anser vara av särskild vikt för samhället. Detta ska göras på ett klart och öppet sätt i rätt och god tid. Den berörda medlemsstaten ska härvid också bestämma om dessa evenemang ska vara tillgängliga helt eller delvis genom direktsändning eller, när så är nödvändigt eller lämpligt av objektiva skäl i allmänhetens intresse, helt eller delvis via tidsförskjuten sändning.
  2.   Medlemsstaterna ska omedelbart till kommissionen anmäla alla åtgärder som har vidtagits eller kommer att vidtas enligt punkt 1. Inom tre månader efter anmälan ska kommissionen kontrollera att sådana åtgärder är förenliga med gemenskapsrätten och meddela dem till de andra medlemsstaterna. Den ska inhämta yttrande från den konktaktkommitté som inrättas i enlighet med artikel 23a. Den ska i Europeiska unionens officiella tidning skyndsamt offentliggöra de åtgärder som har vidtagits samt minst en gång om året offentliggöra en samlad förteckning över de åtgärder som medlemsstaterna har vidtagit.
  3.   Medlemsstaterna ska – med lämpliga medel och inom ramen för sin lagstiftning – se till att programföretag under deras jurisdiktion inte utövar de exklusiva rättigheter som förvärvats av dessa programföretag efter den dag då detta direktiv offentliggörs på sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i en annan medlemsstat utestängs från möjligheten att följa evenemang på det sätt som den andra medlemsstaten bestämt i enlighet med punkterna 1 och 2 helt eller delvis genom direktsändning eller, när så är nödvändigt eller lämpligt av objektiva skäl i allmänhetens intresse, helt eller delvis genom tidsförskjuten sändning i fri television såsom den andra medlemsstaten har bestämt i enlighet med punkt 1.
  Artikel 3k
  1.   Medlemsstaterna ska när det gäller korta nyhetsinslag se till att varje programföretag som är etablerat i gemenskapen på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande villkor har tillgång till evenemang av stort allmänintresse som sänds med utnyttjande av exklusiva rättigheter av ett programföretag under deras jurisdiktion.
  2.   Om ett annat programföretag som är etablerat i samma medlemsstat som det programföretag som ansöker om tillgång har fått exklusiva rättigheter till det berörda evenemanget av stort allmänintresse, måste ansökan om tillgång göras hos det programföretaget.
  3.   Medlemsstaterna ska se till att sådan tillgång säkerställs genom att tillåta programföretag att fritt välja korta utdrag från det sändande programföretagets signal med åtminstone angivande av källan, om detta inte är omöjligt av praktiska skäl.
  4.   Som ett alternativ till punkt 3 får medlemsstaterna fastställa ett liknande system genom vilket tillgång ges på rättvisa, rimliga och icke diskriminerande villkor på något annat sätt.
  5.   Korta utdrag får endast användas i allmänna nyhetsprogram och får användas i audiovisuella medietjänster på begäran endast om samma program erbjuds med tidsförskjutning från samma leverantör av medietjänster.
  6.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1–5 ska medlemsstaterna se till att i enlighet med sina rättsliga system och praxis fastställa närmare bestämmelser och villkor för tillhandahållandet av sådana korta utdrag, särskilt eventuella ersättningsbestämmelser, maximal längd för utdragen och tidsgränser för sändning av dem. Om ersättning betalas ut, får den inte överstiga de extrakostnader som är resultatet av att tillgången tillhandahålls.” |
| --- | --- |

9.

Följande kapitel ska införas:

”KAPITEL IIc

Bestämmelse om exklusiva rättigheter och bestämmelser om korta nyhetsinslag i tv-sändningar

Artikel 3j

1.   Varje medlemsstat får vidta åtgärder som är förenliga med gemenskapsrätten för att säkerställa att programföretag under dess jurisdiktion, med utnyttjande av exklusiva rättigheter, inte sänder evenemang som av den medlemsstaten anses vara av särskild vikt för samhället på ett sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i den medlemsstaten utestängs från möjligheten att följa sådana evenemang genom direktsändning eller tidsförskjuten sändning i fri television. I sådana fall ska den berörda medlemsstaten upprätta en förteckning över de nationella eller icke-nationella evenemang som den anser vara av särskild vikt för samhället. Detta ska göras på ett klart och öppet sätt i rätt och god tid. Den berörda medlemsstaten ska härvid också bestämma om dessa evenemang ska vara tillgängliga helt eller delvis genom direktsändning eller, när så är nödvändigt eller lämpligt av objektiva skäl i allmänhetens intresse, helt eller delvis via tidsförskjuten sändning.

2.   Medlemsstaterna ska omedelbart till kommissionen anmäla alla åtgärder som har vidtagits eller kommer att vidtas enligt punkt 1. Inom tre månader efter anmälan ska kommissionen kontrollera att sådana åtgärder är förenliga med gemenskapsrätten och meddela dem till de andra medlemsstaterna. Den ska inhämta yttrande från den konktaktkommitté som inrättas i enlighet med artikel 23a. Den ska i Europeiska unionens officiella tidning skyndsamt offentliggöra de åtgärder som har vidtagits samt minst en gång om året offentliggöra en samlad förteckning över de åtgärder som medlemsstaterna har vidtagit.

3.   Medlemsstaterna ska – med lämpliga medel och inom ramen för sin lagstiftning – se till att programföretag under deras jurisdiktion inte utövar de exklusiva rättigheter som förvärvats av dessa programföretag efter den dag då detta direktiv offentliggörs på sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i en annan medlemsstat utestängs från möjligheten att följa evenemang på det sätt som den andra medlemsstaten bestämt i enlighet med punkterna 1 och 2 helt eller delvis genom direktsändning eller, när så är nödvändigt eller lämpligt av objektiva skäl i allmänhetens intresse, helt eller delvis genom tidsförskjuten sändning i fri television såsom den andra medlemsstaten har bestämt i enlighet med punkt 1.

Artikel 3k

1.   Medlemsstaterna ska när det gäller korta nyhetsinslag se till att varje programföretag som är etablerat i gemenskapen på rättvisa, rimliga och icke-diskriminerande villkor har tillgång till evenemang av stort allmänintresse som sänds med utnyttjande av exklusiva rättigheter av ett programföretag under deras jurisdiktion.

2.   Om ett annat programföretag som är etablerat i samma medlemsstat som det programföretag som ansöker om tillgång har fått exklusiva rättigheter till det berörda evenemanget av stort allmänintresse, måste ansökan om tillgång göras hos det programföretaget.

3.   Medlemsstaterna ska se till att sådan tillgång säkerställs genom att tillåta programföretag att fritt välja korta utdrag från det sändande programföretagets signal med åtminstone angivande av källan, om detta inte är omöjligt av praktiska skäl.

4.   Som ett alternativ till punkt 3 får medlemsstaterna fastställa ett liknande system genom vilket tillgång ges på rättvisa, rimliga och icke diskriminerande villkor på något annat sätt.

5.   Korta utdrag får endast användas i allmänna nyhetsprogram och får användas i audiovisuella medietjänster på begäran endast om samma program erbjuds med tidsförskjutning från samma leverantör av medietjänster.

6.   Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 1–5 ska medlemsstaterna se till att i enlighet med sina rättsliga system och praxis fastställa närmare bestämmelser och villkor för tillhandahållandet av sådana korta utdrag, särskilt eventuella ersättningsbestämmelser, maximal längd för utdragen och tidsgränser för sändning av dem. Om ersättning betalas ut, får den inte överstiga de extrakostnader som är resultatet av att tillgången tillhandahålls.”

| 10. | I artikel 4.1 ska meningen ”definierade i artikel 6” utgå. |
| --- | --- |

10.

I artikel 4.1 ska meningen ”definierade i artikel 6” utgå.

| 11. | Artiklarna 6 och 7 ska utgå. |
| --- | --- |

11.

Artiklarna 6 och 7 ska utgå.

| 12. | Titeln på kapitel IV ska ersättas av följande: |
| --- | --- |

12.

Titeln på kapitel IV ska ersättas av följande:

| 13. | Artikel 10 ska ersättas av följande:
  ”Artikel 10
  1.   Tv-reklam och teleshopping ska vara lätta att känna igen som sådana och kunna skiljas från det redaktionella innehållet. Utan att det påverkar tillämpningen av nya annonseringstekniker ska tv-reklam och teleshopping hållas klart åtskilda från andra delar av programmet med optiska och/eller akustiska och/eller rumsliga hjälpmedel.
  2.   Enstaka reklaminslag och teleshoppinginslag ska förekomma endast undantagsvis, utom vid sändningar av sportevenemang.” |
| --- | --- |

13.

Artikel 10 ska ersättas av följande:

”Artikel 10

1.   Tv-reklam och teleshopping ska vara lätta att känna igen som sådana och kunna skiljas från det redaktionella innehållet. Utan att det påverkar tillämpningen av nya annonseringstekniker ska tv-reklam och teleshopping hållas klart åtskilda från andra delar av programmet med optiska och/eller akustiska och/eller rumsliga hjälpmedel.

2.   Enstaka reklaminslag och teleshoppinginslag ska förekomma endast undantagsvis, utom vid sändningar av sportevenemang.”

| 14. | Artikel 11 ska ersättas av följande:
  ”Artikel 11
  1.   När tv-reklam eller teleshopping infogas i programmen ska medlemsstaterna säkerställa att detta inte påverkar programmens integritet eller rättighetsinnehavarnas rättigheter och ska då beakta naturliga avbrott i programmen samt programmens längd och karaktär.
  2.   Sändningar av filmer producerade för tv (med undantag för tv-serier och dokumentärer), biograffilmer och nyhetsprogram får avbrytas av tv-reklam och/eller teleshoppinginslag en gång varje tablålagd period på minst trettio minuter. Sändningar av barnprogram får avbrytas av tv-reklam och/eller teleshopping en gång under varje tablålagd period på minst trettio minuter, förutsatt att programmets tablålagda längd överstiger trettio minuter. TV-reklam eller teleshopping får inte infogas i sändningar av gudstjänster.” |
| --- | --- |

14.

Artikel 11 ska ersättas av följande:

”Artikel 11

1.   När tv-reklam eller teleshopping infogas i programmen ska medlemsstaterna säkerställa att detta inte påverkar programmens integritet eller rättighetsinnehavarnas rättigheter och ska då beakta naturliga avbrott i programmen samt programmens längd och karaktär.

2.   Sändningar av filmer producerade för tv (med undantag för tv-serier och dokumentärer), biograffilmer och nyhetsprogram får avbrytas av tv-reklam och/eller teleshoppinginslag en gång varje tablålagd period på minst trettio minuter. Sändningar av barnprogram får avbrytas av tv-reklam och/eller teleshopping en gång under varje tablålagd period på minst trettio minuter, förutsatt att programmets tablålagda längd överstiger trettio minuter. TV-reklam eller teleshopping får inte infogas i sändningar av gudstjänster.”

| 15. | Artiklarna 12 och 13 ska utgå. |
| --- | --- |

15.

Artiklarna 12 och 13 ska utgå.

| 16. | Artikel 14.1 ska utgå. |
| --- | --- |

16.

Artikel 14.1 ska utgå.

| 17. | Artiklarna 16 och 17 ska utgå. |
| --- | --- |

17.

Artiklarna 16 och 17 ska utgå.

| 18. | Artikel 18 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 18
  1.   Tv-reklaminslagens och teleshoppinginslagens längd inom en given klocktimme får inte överstiga 20 %.
  2.   Punkt 1 är inte tillämplig på de av programföretagets meddelanden som rör dess egna program och biprodukter med direkt koppling till dessa program, sponsormeddelanden och produktplaceringar.” |
| --- | --- |

18.

Artikel 18 ska ersättas med följande:

”Artikel 18

1.   Tv-reklaminslagens och teleshoppinginslagens längd inom en given klocktimme får inte överstiga 20 %.

2.   Punkt 1 är inte tillämplig på de av programföretagets meddelanden som rör dess egna program och biprodukter med direkt koppling till dessa program, sponsormeddelanden och produktplaceringar.”

| 19. | Artikel 18a ska ersättas av följande:
  ”Artikel 18a
  Teleshoppingblock ska tydligt identifieras som sådana med optiska och akustiska hjälpmedel och ska ha en sammanhängande varaktighet av minst femton minuter.” |
| --- | --- |

19.

Artikel 18a ska ersättas av följande:

”Artikel 18a

Teleshoppingblock ska tydligt identifieras som sådana med optiska och akustiska hjälpmedel och ska ha en sammanhängande varaktighet av minst femton minuter.”

| 20. | Artikel 19 ska ersättas av följande:
  ”Artikel 19
  Bestämmelserna i detta direktiv ska i tillämpliga delar gälla för tv-kanaler som uteslutande ägnas åt reklam och teleshopping samt tv-kanaler som uteslutande ägnas åt egenreklam. Kapitel III samt artiklarna 11 och 18 ska inte vara tillämpliga på dessa kanaler.” |
| --- | --- |

20.

Artikel 19 ska ersättas av följande:

”Artikel 19

Bestämmelserna i detta direktiv ska i tillämpliga delar gälla för tv-kanaler som uteslutande ägnas åt reklam och teleshopping samt tv-kanaler som uteslutande ägnas åt egenreklam. Kapitel III samt artiklarna 11 och 18 ska inte vara tillämpliga på dessa kanaler.”

| 21. | Artikel 19a ska utgå. |
| --- | --- |

21.

Artikel 19a ska utgå.

| 22. | Artikel 20 ska ersättas av följande:
  ”Artikel 20
  Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3 får medlemsstaterna, med vederbörlig hänsyn till gemenskapsrätten, fastställa andra villkor än de som fastställs i artikel 11.2 och i artikel 18 i fråga om tv-sändningar som är avsedda uteslutande för det nationella territoriet och som inte kan tas emot, direkt eller indirekt, av allmänheten i en eller flera andra medlemsstater.” |
| --- | --- |

22.

Artikel 20 ska ersättas av följande:

”Artikel 20

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 3 får medlemsstaterna, med vederbörlig hänsyn till gemenskapsrätten, fastställa andra villkor än de som fastställs i artikel 11.2 och i artikel 18 i fråga om tv-sändningar som är avsedda uteslutande för det nationella territoriet och som inte kan tas emot, direkt eller indirekt, av allmänheten i en eller flera andra medlemsstater.”

| 23. | Titeln på kapitel V ska ersättas av följande: |
| --- | --- |

23.

Titeln på kapitel V ska ersättas av följande:

| 24. | Artiklarna 22a och 22b ska utgå. |
| --- | --- |

24.

Artiklarna 22a och 22b ska utgå.

| 25. | Titeln på kapitel V ska ersättas av följande: |
| --- | --- |

25.

Titeln på kapitel V ska ersättas av följande:

| 26. | I artikel 23a ska led 2 e ersättas av följande:






  ”e) | Att underlätta informationsutbytet mellan medlemsstaterna och kommissionen om situationen och utvecklingen på området för reglering av audiovisuella medietjänster med hänsyn både till gemenskapens politik på det audiovisuella området och till den relevanta tekniska utvecklingen.” |
| --- | --- | --- |

26.

I artikel 23a ska led 2 e ersättas av följande:

”e)

Att underlätta informationsutbytet mellan medlemsstaterna och kommissionen om situationen och utvecklingen på området för reglering av audiovisuella medietjänster med hänsyn både till gemenskapens politik på det audiovisuella området och till den relevanta tekniska utvecklingen.”

| 27. | Följande kapitel ska införas:
  ”KAPITEL VIb
  Samarbete mellan regleringsorgan i medlemsstaterna
  Artikel 23b
  Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att förse varandra och kommissionen med den information som är nödvändig för att tillämpa bestämmelserna i detta direktiv, särskilt artiklarna 2, 2a och 3, framför allt genom sina behöriga oberoende regleringsorgan.” |
| --- | --- |

27.

Följande kapitel ska införas:

”KAPITEL VIb

Samarbete mellan regleringsorgan i medlemsstaterna

Artikel 23b

Medlemsstaterna ska vidta lämpliga åtgärder för att förse varandra och kommissionen med den information som är nödvändig för att tillämpa bestämmelserna i detta direktiv, särskilt artiklarna 2, 2a och 3, framför allt genom sina behöriga oberoende regleringsorgan.”

| 28. | Artiklarna 25 och 25a ska utgå. |
| --- | --- |

28.

Artiklarna 25 och 25a ska utgå.

| 29. | Artikel 26 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 26
  Senast ... (31) och vart tredje år därefter ska kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv i dess ändrade lydelse och, vid behov, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det till utvecklingen i fråga om audiovisuella medietjänster, särskilt mot bakgrund av den senaste tekniska utvecklingen, sektorns konkurrenskraft och nivåerna för mediekunskap i alla medlemsstater.
  Denna rapport ska även omfatta en bedömning av frågan om tv-reklam som åtföljer eller ingår i barnprogram, i synnerhet huruvida de kvantitativa och kvalitativa bestämmelserna i detta direktiv har gett den skyddsnivå som krävs.” |
| --- | --- |

29.

Artikel 26 ska ersättas med följande:

”Artikel 26

Senast ... (31) och vart tredje år därefter ska kommissionen till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv i dess ändrade lydelse och, vid behov, utarbeta ytterligare förslag för att anpassa det till utvecklingen i fråga om audiovisuella medietjänster, särskilt mot bakgrund av den senaste tekniska utvecklingen, sektorns konkurrenskraft och nivåerna för mediekunskap i alla medlemsstater.

Denna rapport ska även omfatta en bedömning av frågan om tv-reklam som åtföljer eller ingår i barnprogram, i synnerhet huruvida de kvantitativa och kvalitativa bestämmelserna i detta direktiv har gett den skyddsnivå som krävs.”

Artikel 2

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2006/2004 av den 27 oktober 2004 om samarbete mellan de nationella tillsynsmyndigheter som ansvarar för konsumentskyddslagstiftningen (32) ska ändras på följande sätt:

| — | Punkt 4 i bilagan ”Direktiv och förordningar” som omfattas av artikel 3 a ska ersättas med följande:







  ”4. | Europaparlamentets och rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (33): artiklarna 3h–3i och artiklarna 10–20. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv .../2007/EG (34). |
| --- | --- | --- |

—

Punkt 4 i bilagan ”Direktiv och förordningar” som omfattas av artikel 3 a ska ersättas med följande:

”4.

Europaparlamentets och rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (33): artiklarna 3h–3i och artiklarna 10–20. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv .../2007/EG (34).

Artikel 3

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ... (30). De ska genast underrätta kommissionen om detta.

30

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 4

Detta direktiv träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 5

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdad i ... den ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 318, 23.12.2006, s. 202.

1

(2)  EUT C 51, 6.3.2007, s. 7.

2

(3)  Europaparlamentets yttrande av den 13 december 2006 (EUT C 317 E, 23.12.2006) rådets gemensamma ståndpunkt av den 15 oktober 2007, Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

3

(4)  Rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet (EUT L 298, 17.10.1989, s. 23). Direktivet senast ändrat genom direktiv 97/36/EG (EUT L 202, 30.7.1997, s. 60).

4

(5)  EUT C 285 E, 1.12.2006, s. 126.

5

(6)  EUT C 293 E, 2.12.2006, s. 155.

6

(7)  EUT C 296 E, 6.12.2006, s. 104.

7

(8)  EUT L 201, 25.7.2006, s. 15.

8

(9)  EGT C 30, 5.2.1999, s. 1.

9

(10)  Europaparlamentets resolution om television utan gränser (EUT C 76 E, 25.3.2004, s. 453).

10

(11)  Europaparlamentets resolution om riskerna för åsidosättande, i EU och särskilt i Italien, av yttrande- och informationsfriheten (artikel 11.2 i stadgan om de grundläggande rättigheterna) (EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 1026).

11

(12)  Europaparlamentets resolution om tillämpningen av artiklarna 4 och 5 i direktiv 89/552/EEG ”Television utan gränser”, ändrat genom direktiv 97/36/EG, för perioden 2001–2002 (EUT C 193 E, 17.8.2006, s. 117).

12

(13)  EUT C 364, 18.12.2000. s. 1.

13

(14)  EUT L 204, 21.7.1998, s. 37. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 2006/96/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 81).

14

(15)  EGT L 108, 24.4.2002, s. 33.

15

(16)  EUT L 178, 17.7.2000. s. 1.

16

(17)  Mål C-56/96, VT4, punkt 22, och mål C-212/97 Centros Ltd mot Erhvervs- og Selskabsstyrelsen. Se även mål C-11/95, Europeiska kommissionen mot Konungariket Belgien, samt mål C-14/96, Brottmål mot Paul Denuit.

17

(18)  Mål C-212/97, Centros Ltd mot Erhvervs- og Selskabsstyrelsen, mål C-33/74, Van Binsbergen mot Bestuur van de Bedrijfsvereniging, och mål C-23/93, TV 10 SA mot Commissariaat voor de Media, punkt 21.

18

(19)  Mål C-355/98, Europeiska kommissionen mot Konungariket Belgien, REG 2000, s. I-1221, punkt 28, och mål C-348/96, Brottmål mot Donatella Calfa, REG 1999, s. I-0011, punkt 23.

19

(20)  EUT L 378, 27.12.2006, s. 72.

20

(21)  EUT L 167, 22.6.2001, s. 10.

21

(22)  Domen i mål C-89/04, Mediakabel.

22

(23)  EUT L 13, 20.1.2004, s. 44.

23

(24)  EUT C 102, 28.4.2004, s. 2.

24

(25)  EUT L 149, 11.6.2005, s. 22.

25

(26)  EUT L 152, 20.6.2003, s. 16.

26

(27)  EUT L 311, 28.11.2001, s. 67. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1901/2006 (EUT L 378, 27.12.2006, s. 1).

27

(28)  EUT L 404, 30.12.2006, s. 9. Rättad version i EUT L 12, 18.1.2007, s. 3.

28

(29)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

29

(30)  Två år efter den dag då detta direktiv träder ikraft.

30

(31)  Fyra år efter den dag då detta direktiv träder ikraft.

31

(32)  EUT L 364, 9.12.2004, s. 1. Förordningen senast ändrad genom direktiv 2005/29/EG.

32

(33)  EUT L 298, 17.10.1989, s. 23.

33

(34)  EUT L ...”.

34

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

Den 13 december 2005 antog kommissionen sitt förslag.

Europaparlamentet antog sitt yttrande vid första behandlingen under sammanträdesperioden 11–14 december 2006.

Den 29 mars 2007 antog kommissionen ett ändrat förslag.

Den 15 oktober 2007 antog rådet en gemensam ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

Rådet tog i sitt arbete hänsyn till yttranden från Europeiska ekonomiska och sociala kommittén och från Regionkommittén som antagits den 13 september 2006 respektive den 11 oktober 2006.

II.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

Den gemensamma ståndpunkten speglar resultatet av informella kontakter mellan Europaparlamentet, kommissionen och rådet i enlighet med punkterna 16–18 i den gemensamma förklaringen om praktiska bestämmelser för medbeslutandeförfarandet.

Trots att den gemensamma ståndpunkten innehåller vissa betydande förändringar i förhållande till kommissionens ursprungliga förslag både när det gäller struktur och innehåll, har den grundläggande inställning som föreslås av kommissionen och de viktigaste inslagen i dess förslag behållits. De viktigaste ändringarna återges i avsnitt A och B nedan.

A.   STRUKTURFÖRÄNDRINGAR

Kommissionen föreslog en ny uppbyggnad av ett regelverk med två nivåer bestående av centrala bestämmelser som är tillämpliga på samtliga audiovisuella medietjänster och en ytterligare nivå med bestämmelser som endast är tillämpliga på sändningsverksamhet för television. Den gemensamma ståndpunkten bibehåller denna grundläggande filosofi, men den inför viktiga strukturförändringar (införande av nya kapitel och en ändrad ordningsföljd för vissa artiklar) för att säkerställa att de förpliktelser som åligger samtliga tjänsteleverantörer placeras tillsammans åtskilda från de förpliktelser som endast är tillämpliga på beställtjänster, som i sin tur har en separat placering i förhållande till de förpliktelser som endast gäller sändningsverksamhet för television. Dessa strukturförändringar ökar i hög grad textens läsbarheten och den rättsliga klarheten.

B.   INNEHÅLLSMÄSSIGA ÄNDRINGAR

i)   Räckvidd (artikel 1, punkterna a–e, artikel 3.8 (1), skälen 2, 13, 14, 16–25)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 2, 15, 16, 18, 213, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 41, 51, 57, 66, 67, 68, 205, 77, 79 och 92

I den gemensamma ståndpunkten klargörs den utvidgning av direktivets räckvidd som föreslås av kommissionen. Den underliggande filosofin återfinns i skälen 16–25. Den viktigaste förändringen i förhållande till kommissionens förslag i detta hänseende är införandet av begreppet ”program” och att begreppet ”redaktionellt ansvar” framhävs ytterligare. I den gemensamma ståndpunkten finns också en strävan att skapa en rättslig klarhet när det gäller förhållandet mellan detta direktiv och andra rättsliga instrument, särskilt direktiv 2000/31/EG (direktivet om elektronisk handel).

ii)   Jurisdiktion och fri rörlighet för tjänster (artiklarna 2, 2a och 3, skälen 27–35)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 10, 14, 29, 30, 32, 33, 34, 35, 80, 81, 82, 199, 84, 85, 220, 221, 222, 89 och 90

I den gemensamma ståndpunkten stöds den grundläggande inställningen i kommissionens förslag dvs. att jurisdiktion även i fortsättningen bör vara avhängig den plats där tjänsteleverantören är etablerad (principen om ursprungsland) men att det bör finnas en mekanism för hantering av de fall när en tv-sändning helt eller huvudsakligen är riktad mot en annan medlemsstat än den medlemsstat där programföretaget är etablerat. I den gemensamma ståndpunkten (artikel 3) utvecklas den mekanism som föreslås av kommissionen, genom inrättandet av en första samarbetsfas under vilken man strävar efter att finna godtagbara lösningar mellan de berörda medlemsstaterna, vilken följs av en andra ”omringande” fas under vilken i vissa väl definierade fall bindande åtgärder kan vidtas. Under denna andra fas, då ett gemenskapsförfarande med ett antal villkor har bifogats, söker man att i sekundärlagstiftning kodifiera befintlig rättspraxis från Europeiska gemenskapernas domstol.

När det gäller besläktade frågor om fri rörlighet för tjänster och åtgärder som medför undantag från den principen bibehålls det nuvarande rättsläget genom artikel 2a i den gemensamma ståndpunkten. När det gäller beställtjänster motsvar villkor och förfaranden för undantag (av ett antal skäl som hänför sig till den allmänna ordningen, inklusive behovet av att skydda minderåriga) helt bestämmelserna i direktivet om elektronisk handel, direktiv 2000/31/EG.

iii)   Samreglering och självreglering (artikel 3.7 och skäl 36)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 36, 37, 78 och 91

I den gemensamma ståndpunkten erkänns den viktiga roll som spelas av denna typ av icke-bindande regler genom att i artikel 3.7 inkludera ett åtagande för medlemsstaterna att uppmuntra en ordning för självreglering och/eller samreglering i den omfattning som deras rättssystem tillåter.

iv)   Produktplacering (artikel 1m, artikel 3g, skälen 60–63)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 56, 219, 61, 62, 72, 75, 76. 227, 133

I den gemensamma ståndpunkten fastställs principen att produktplacering ska vara förbjuden för alla program som produceras efter tidsfristen för införlivande av direktivet. Undantag från denna princip medges emellertid för vissa typer av program (filmer, serier, sport och lätta underhållningsprogram) under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda. Dessa undantag kommer att gälla automatiskt om inte medlemsstaten väljer bort dem. Kravet på att identifiera produktplacering när ett program börjar igen efter ett reklamavbrott har också lagts till och det särskilda fallet med tematisk placering har tagits upp i skäl 63.

v)   Andra bestämmelser om reklam inbegripet reklam som vänder sig till barn (artiklarna 1 h–1 l, 3e, 3f, 10, 11, 18, 18a, 19, 20, skälen 26, 52, 54–59)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 28, 58, 59, 70, 71, 73, 74, 110, 189, 200, 112, 113, 114, 115, 116, 117, 225, 226, 120, 121, 122, 123, 124, 125, 134, 138, 228, 208, 202, 229, 143, 144

Den gemensamma ståndpunkten följer huvudsakligen kommissionsförslagets filosofi där en kärna av kvalitativa regler för audiovisuell marknadskommunikation gäller alla audiovisuella medietjänster medan de kvantitativa reglerna som endast gäller tv-sändningar har förenklats och nationaliserats jämfört med reglerna i det befintliga direktivet, i syfte att skapa en lagstiftningsmiljö där den fritt tillgängliga sändningsmodellen kan fortsätta att konkurrera med abonnemangsbaserade tv-kanaler.

Den gemensamma ståndpunkten garanterar ytterligare skydd för barn. I artikel 3e.2 åläggs medlemsstaterna och kommissionen att uppmuntra utarbetandet av uppförandekoden om skräpmatsreklam som vänder sig till barn och de kvantitativa reglerna om avbrott av program i artikel 11.2 är strängare när det gäller barnprogram.

vi)   Korta nyhetsinslag (artikel 3k, skälen 38–40)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 21, 218, 223, 224, 207, 97, 98)

Kommissionen föreslog en bestämmelse för att garantera icke-diskriminerande tillämpning av nationella system som syftar till att när det gäller korta nyhetsinslag garantera programföretags tillgång till evenemang av stort allmänintresse. Den gemensamma ståndpunkten är mer ambitiös genom att den ålägger medlemsstaterna att inrätta ett sådant system och på det sättet i själva verket inför en gemenskapsomfattande rättighet. Nyckelaspekterna av denna rättighet harmoniseras genom texten, medan de detaljerade bestämmelserna och villkoren för dess tillämpning överlåts åt medlemsstaterna att besluta om i enlighet med subsidiaritetsprincipen.

vii)   Tillsynsmyndigheter (artikel 23b, skälen 65 och 66)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 13, 63, 147, 148, 149

Den gemensamma ståndpunkten återspeglar en ömtålig kompromiss mellan Europaparlamentet och rådet i denna fråga. Kärnan i kompromissen återges i den nya artikel 23b, som handlar om samarbete och utbyte av information.

viii)   Skydd av minderåriga (artikel 3h, skälen 44–47)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 46, 47, 100, 101, 103, 14, 105, 145, 146

Samtidigt som de nuvarande bestämmelserna om tv-sändningar lämnas oförändrade läggs det i den gemensamma ståndpunkten till en skyldighet när det gäller audiovisuella beställtjänster. Tanken bakom skyldigheten är att minderåriga skyddas genom att man ser till att de i normalfall inte har tillgång till tjänster som allvarligt kan skada deras fysiska, mentala eller moraliska utveckling. Skälen hänvisar till filtreringssystem och personliga koder som exempel på åtgärder som skulle kunna användas. I skälen uppmärksammas även Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 20 december 2006 om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle.

ix)   Europeiska produktioner (artikel 3i och skälen 48–50)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 49, 214, 52, 53, 108, 109, 137, 150

Bestämmelserna i det nuvarande direktivet om tv-sändningar lämnas oförändrade i den gemensamma ståndpunkten även om det i skäl 49 erinras om innehållet i skäl 31 i den tidigare revideringen (direktiv 97/36/EG) i fråga om oberoende producenter. När det gäller audiovisuella beställtjänster har emellertid leverantörer av medietjänster en ny skyldighet att främja produktion av och tillgång till europeiska produktioner.

x)   Funktionshindrades tillgång till tjänster (artikel 3c)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 43, 65, 135

Den gemensamma ståndpunkten innehåller en skyldighet för medlemsstaterna att uppmuntra tjänsteleverantör att se till att deras tjänster successivt görs tillgängliga för syn- och hörselskadade personer.

xi)   Mediekunskap (artikel 26, skäl 37)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 5, 8, 39, 45, 54, 93, 150

I skäl 37 betonas mediekunskapens stora betydelse och man erinrar också om Europaparlamentets och rådets rekommendation av den 20 december 2006 som har ett viktigt innehåll när det gäller mediekunskap. Enligt artikel 26 åläggs kommissionen nu att som en del av sin rapporteringsskyldighet och vid beslut om framtida förslag till anpassningar av direktivet särskilt uppmärksamma mediekunskapen i medlemsstaterna.

xii)   Rätt till genmäle (skäl 53)

Europaparlamentets relevanta ändringar: 55, 136

De nuvarande skyldigheterna när det gäller tv-sändningar (artikel 23) förblir oförändrade. I skäl 53 förklaras det att rätten till genmäle också skulle kunna tillämpas som rättsmedel i onlinemiljön och det erinras om rekommendationen om skyddet av minderåriga och människans värdighet och om rätten till genmäle.

III.   SAMMANFATTNING

Den gemensamma ståndpunkten, som är ett resultat av förhandlingar mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen, behåller den inställning och den rättsliga struktur som kommissionen föreslagit för att anpassa förordningen om den audiovisuella sektorn till en förändrad marknad och teknik. Man har gjort viktiga förtydliganden när det gäller direktivets tillämpningsområde och de bestämmelser som handlar om jurisdiktion, och ett antal viktiga anpassningar har gjorts, inbegripet sådant som gäller ömtåliga frågor som produktplacering, reklam, (särskilt till barn), utdrag i korta nyhetsinslag, tillsynsmyndigheter och funktionshindrades tillgång till tjänster.

---

(1)  Artikelnumreringen hänför sig till direktiv 89/552/EEG med ändringar i detta direktiv.

---

| 18.12.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 307/22 |
| --- | --- | --- | --- |

18.12.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 307/22

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 19/2007

antagen av rådet den 8 november 2007

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/.../EG av den ... om ändring av direktiv 97/67/EG beträffande fullständigt genomförande av gemenskapens inre marknad för posttjänster

(2007/C 307 E/02)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 47.2, 55 och 95,

med beaktande kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och

av följande skäl:

| (1) | I sin resolution av den 7 februari 1994 om utvecklingen av posttjänster inom gemenskapen (4) uttalade rådet att ett av huvudmålen för gemenskapens politik inom postsektorn är att gradvis konkurrensutsätta postsektorn under kontrollerade former, samtidigt som man långsiktigt garanterar tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster. |
| --- | --- |

(1)

I sin resolution av den 7 februari 1994 om utvecklingen av posttjänster inom gemenskapen (4) uttalade rådet att ett av huvudmålen för gemenskapens politik inom postsektorn är att gradvis konkurrensutsätta postsektorn under kontrollerade former, samtidigt som man långsiktigt garanterar tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster.

| (2) | Ett regelverk för postsektorn inom gemenskapen infördes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (5), vilket inbegriper åtgärder för att garantera samhällsomfattande posttjänster, och fastställande av maximigränser för sådana posttjänster som medlemsstaterna får fortsätta att låta omfattas av monopol för tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster med målsättningen att bevara de samhällsomfattande tjänsterna för att sedan gradvis och successivt avveckla dem. En tidtabell fastställdes också för de beslut som ska fattas för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn, med målet att skapa en inre marknad för posttjänster. |
| --- | --- |

(2)

Ett regelverk för postsektorn inom gemenskapen infördes genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/67/EG av den 15 december 1997 om gemensamma regler för utvecklingen av gemenskapens inre marknad för posttjänster och för förbättring av kvaliteten på tjänsterna (5), vilket inbegriper åtgärder för att garantera samhällsomfattande posttjänster, och fastställande av maximigränser för sådana posttjänster som medlemsstaterna får fortsätta att låta omfattas av monopol för tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster med målsättningen att bevara de samhällsomfattande tjänsterna för att sedan gradvis och successivt avveckla dem. En tidtabell fastställdes också för de beslut som ska fattas för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn, med målet att skapa en inre marknad för posttjänster.

| (3) | I artikel 16 i fördraget betonas den betydelse som tjänster av allmänt ekonomiskt intresse har för Europeiska unionens gemensamma värderingar och den roll som dessa tjänster spelar när det gäller att främja social och territoriell sammanhållning. Vidare anges att det är viktigt att sörja för att sådana tjänster utförs på grundval av principer och villkor som gör det möjligt för dem att fullgöra sina uppgifter. |
| --- | --- |

(3)

I artikel 16 i fördraget betonas den betydelse som tjänster av allmänt ekonomiskt intresse har för Europeiska unionens gemensamma värderingar och den roll som dessa tjänster spelar när det gäller att främja social och territoriell sammanhållning. Vidare anges att det är viktigt att sörja för att sådana tjänster utförs på grundval av principer och villkor som gör det möjligt för dem att fullgöra sina uppgifter.

| (4) | Den positiva roll som tjänster av allmänt ekonomiskt intresse spelar betonas i Eurobarometerundersökning 219 från oktober 2005, enligt vilken 77 % av användarna i EU anser att posttjänsterna är de tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som uppskattas allra mest. |
| --- | --- |

(4)

Den positiva roll som tjänster av allmänt ekonomiskt intresse spelar betonas i Eurobarometerundersökning 219 från oktober 2005, enligt vilken 77 % av användarna i EU anser att posttjänsterna är de tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som uppskattas allra mest.

| (5) | Posttjänsterna utgör ett viktigt instrument för kommunikation och utbyte av information och är därför av stor betydelse för målet att uppnå social, ekonomisk och territoriell sammanhållning i unionen. Postnätverkens territoriella och sociala betydelse är oersättlig, eftersom de ger allmän tillgång till nödvändiga närtjänster. |
| --- | --- |

(5)

Posttjänsterna utgör ett viktigt instrument för kommunikation och utbyte av information och är därför av stor betydelse för målet att uppnå social, ekonomisk och territoriell sammanhållning i unionen. Postnätverkens territoriella och sociala betydelse är oersättlig, eftersom de ger allmän tillgång till nödvändiga närtjänster.

| (6) | Åtgärderna på området för posttjänster bör utformas så att gemenskapens uppgifter enligt artikel 2 i fördraget fullgörs, nämligen att främja en harmonisk, väl avvägd och hållbar utveckling av näringslivet inom gemenskapen som helhet, en hög nivå i fråga om sysselsättning och socialt skydd, en hållbar och icke-inflatorisk tillväxt, en hög grad av konkurrenskraft och ekonomisk konvergens, en höjning av levnadsstandarden och livskvaliteten samt ekonomisk och social sammanhållning och solidaritet mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(6)

Åtgärderna på området för posttjänster bör utformas så att gemenskapens uppgifter enligt artikel 2 i fördraget fullgörs, nämligen att främja en harmonisk, väl avvägd och hållbar utveckling av näringslivet inom gemenskapen som helhet, en hög nivå i fråga om sysselsättning och socialt skydd, en hållbar och icke-inflatorisk tillväxt, en hög grad av konkurrenskraft och ekonomisk konvergens, en höjning av levnadsstandarden och livskvaliteten samt ekonomisk och social sammanhållning och solidaritet mellan medlemsstaterna.

| (7) | De europeiska postmarknaderna har genomgått dramatiska förändringar under de senaste åren och utvecklingen har drivits av tekniska framsteg och ökad konkurrens till följd av avreglering. Globaliseringen gör det nödvändigt att inta en proaktiv och utvecklingsvänlig hållning, så att fördelarna med dessa förändringar kan komma unionens medborgare till godo. |
| --- | --- |

(7)

De europeiska postmarknaderna har genomgått dramatiska förändringar under de senaste åren och utvecklingen har drivits av tekniska framsteg och ökad konkurrens till följd av avreglering. Globaliseringen gör det nödvändigt att inta en proaktiv och utvecklingsvänlig hållning, så att fördelarna med dessa förändringar kan komma unionens medborgare till godo.

| (8) | I sina slutsatser om halvtidsöversynen av Lissabonstrategin upprepade Europeiska rådet vid mötet den 22-23 mars 2005 att det är viktigt att fullborda den inre marknaden som ett instrument för att skapa tillväxt och sysselsättning samt att effektiva tjänster av allmänt ekonomiskt intresse är av stor betydelse i en effektiv och dynamisk ekonomi. Dessa slutsatser är fortfarande tillämpliga på posttjänster, som är ett viktigt instrument för kommunikation, handel samt social och territoriell sammanhållning. |
| --- | --- |

(8)

I sina slutsatser om halvtidsöversynen av Lissabonstrategin upprepade Europeiska rådet vid mötet den 22-23 mars 2005 att det är viktigt att fullborda den inre marknaden som ett instrument för att skapa tillväxt och sysselsättning samt att effektiva tjänster av allmänt ekonomiskt intresse är av stor betydelse i en effektiv och dynamisk ekonomi. Dessa slutsatser är fortfarande tillämpliga på posttjänster, som är ett viktigt instrument för kommunikation, handel samt social och territoriell sammanhållning.

| (9) | I Europaparlamentets resolution av den 2 februari 2006 om tillämpningen av postdirektivet (6) betonades att effektiva posttjänster är mycket viktiga för det ekonomiska och sociala livet och att de spelar en viktig roll inom Lissabonstrategin. Det påpekades att reformerna hittills lett till en mycket positiv utveckling inom postsektorn, tillsammans med förbättrad kvalitet, ökad effektivitet och en mer användarinriktad service. Med tanke på att skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster ibland utvecklats på mycket olika sätt i medlemsstaterna, uppmanade Europaparlamentet i denna resolution kommissionen att när den utarbetar sin prognosstudie särskilt koncentrera sig på de samhällsomfattande tjänsternas kvalitet och den framtida finansieringen av dem och att inom ramen för studien föreslå en definition, ett tillämpningsområde och lämplig finansiering för de samhällsomfattande tjänsterna. |
| --- | --- |

(9)

I Europaparlamentets resolution av den 2 februari 2006 om tillämpningen av postdirektivet (6) betonades att effektiva posttjänster är mycket viktiga för det ekonomiska och sociala livet och att de spelar en viktig roll inom Lissabonstrategin. Det påpekades att reformerna hittills lett till en mycket positiv utveckling inom postsektorn, tillsammans med förbättrad kvalitet, ökad effektivitet och en mer användarinriktad service. Med tanke på att skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster ibland utvecklats på mycket olika sätt i medlemsstaterna, uppmanade Europaparlamentet i denna resolution kommissionen att när den utarbetar sin prognosstudie särskilt koncentrera sig på de samhällsomfattande tjänsternas kvalitet och den framtida finansieringen av dem och att inom ramen för studien föreslå en definition, ett tillämpningsområde och lämplig finansiering för de samhällsomfattande tjänsterna.

| (10) | I enlighet med direktiv 97/67/EG har en prognosstudie genomförts som för varje medlemsstat bedömer konsekvenserna för de samhällsomfattande tjänsterna av att den inre marknaden för posttjänster i gemenskapen genomförs fullt ut år 2009. Kommissionen har också gjort en noggrann genomgång av postsektorn inom gemenskapen, bl.a. i form av beställda studier av den ekonomiska, sociala och tekniska utvecklingen inom denna sektor. Den har även gett berörda parter goda möjligheter att yttra sig. |
| --- | --- |

(10)

I enlighet med direktiv 97/67/EG har en prognosstudie genomförts som för varje medlemsstat bedömer konsekvenserna för de samhällsomfattande tjänsterna av att den inre marknaden för posttjänster i gemenskapen genomförs fullt ut år 2009. Kommissionen har också gjort en noggrann genomgång av postsektorn inom gemenskapen, bl.a. i form av beställda studier av den ekonomiska, sociala och tekniska utvecklingen inom denna sektor. Den har även gett berörda parter goda möjligheter att yttra sig.

| (11) | I prognosstudien sägs det att det grundläggande målet, att på lång sikt garantera samhällsomfattande tjänster som motsvarar de kvalitetsnormer medlemsstaterna definierat i enlighet med direktiv 97/67/EG, kan säkerställas i hela gemenskapen till 2009 utan att ett monopoliserat område skulle behövas. |
| --- | --- |

(11)

I prognosstudien sägs det att det grundläggande målet, att på lång sikt garantera samhällsomfattande tjänster som motsvarar de kvalitetsnormer medlemsstaterna definierat i enlighet med direktiv 97/67/EG, kan säkerställas i hela gemenskapen till 2009 utan att ett monopoliserat område skulle behövas.

| (12) | Den successiva och gradvisa konkurrensutsättningen av postmarknaderna har gett tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster tillräckligt med tid att vidta nödvändiga moderniserings- och omstruktureringsåtgärder för att göra dem långsiktigt bärkraftiga med de nya marknadsvillkoren. Den har också gjort det möjligt för medlemsstaterna att anpassa sina tillsynssystem till en öppnare miljö. Medlemsstaterna kan också utnyttja införlivandeperioden, liksom den ansenliga tid som krävs för att införa effektiv konkurrens, till att vid behov ytterligare modernisera och omstrukturera tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster. |
| --- | --- |

(12)

Den successiva och gradvisa konkurrensutsättningen av postmarknaderna har gett tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster tillräckligt med tid att vidta nödvändiga moderniserings- och omstruktureringsåtgärder för att göra dem långsiktigt bärkraftiga med de nya marknadsvillkoren. Den har också gjort det möjligt för medlemsstaterna att anpassa sina tillsynssystem till en öppnare miljö. Medlemsstaterna kan också utnyttja införlivandeperioden, liksom den ansenliga tid som krävs för att införa effektiv konkurrens, till att vid behov ytterligare modernisera och omstrukturera tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster.

| (13) | Prognosstudien visar att det monopoliserade området inte längre bör föredras vid finansieringen av samhällsomfattande tjänster. Denna bedömning utgår från gemenskapens och medlemsstaternas intresse av att genomföra den inre marknaden och dra nytta av dess förmåga att skapa tillväxt och sysselsättning och samtidigt garantera tillhandahållandet av effektiva tjänster av allmänt ekonomiskt intresse för alla användare. Det är därför lämpligt att bekräfta slutdatumet för genomförandet av den inre marknaden för posttjänster. |
| --- | --- |

(13)

Prognosstudien visar att det monopoliserade området inte längre bör föredras vid finansieringen av samhällsomfattande tjänster. Denna bedömning utgår från gemenskapens och medlemsstaternas intresse av att genomföra den inre marknaden och dra nytta av dess förmåga att skapa tillväxt och sysselsättning och samtidigt garantera tillhandahållandet av effektiva tjänster av allmänt ekonomiskt intresse för alla användare. Det är därför lämpligt att bekräfta slutdatumet för genomförandet av den inre marknaden för posttjänster.

| (14) | Inom postsektorn finns ett antal förändringsfaktorer, särskilt efterfrågan och förändrade användarbehov, organisatoriska förändringar, automatisering och införande av ny teknik, ersättning med elektroniska kommunikationsmedel och konkurrensutsättning. För att klara konkurrensen, tillmötesgå nya konsumentkrav och trygga nya finansieringskällor kan tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster diversifiera sin verksamhet genom att tillhandahålla e-affärstjänster eller andra tjänster med anknytning till informationssamhället. |
| --- | --- |

(14)

Inom postsektorn finns ett antal förändringsfaktorer, särskilt efterfrågan och förändrade användarbehov, organisatoriska förändringar, automatisering och införande av ny teknik, ersättning med elektroniska kommunikationsmedel och konkurrensutsättning. För att klara konkurrensen, tillmötesgå nya konsumentkrav och trygga nya finansieringskällor kan tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster diversifiera sin verksamhet genom att tillhandahålla e-affärstjänster eller andra tjänster med anknytning till informationssamhället.

| (15) | Tillhandahållare av posttjänster, inbegripet de som har utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, sporras till att bli mer effektiva på grund av nya utmaningar som följer av konkurrensen (t.ex. digitalisering och elektronisk kommunikation) som avviker från traditionella posttjänster, vilket i sig kommer att bidra till en avsevärd ökning av konkurrenskraften. |
| --- | --- |

(15)

Tillhandahållare av posttjänster, inbegripet de som har utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, sporras till att bli mer effektiva på grund av nya utmaningar som följer av konkurrensen (t.ex. digitalisering och elektronisk kommunikation) som avviker från traditionella posttjänster, vilket i sig kommer att bidra till en avsevärd ökning av konkurrenskraften.

| (16) | Fullständig liberalisering kommer att bidra till att postmarknaderna ökar. Den kommer också att bidra till hållbar sysselsättning och arbetskvalitet hos tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster samt gynna skapandet av nya arbetstillfällen hos andra operatörer, nya aktörer och anknuten ekonomiska sektorer. Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas behörighet att reglera sysselsättningsvillkoren inom postsektorn, men denna reglering bör dock inte ge upphov till illojal konkurrens. Sociala hänsyn bör beaktas i samband med förberedelserna inför liberaliseringen av postmarknaden. |
| --- | --- |

(16)

Fullständig liberalisering kommer att bidra till att postmarknaderna ökar. Den kommer också att bidra till hållbar sysselsättning och arbetskvalitet hos tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster samt gynna skapandet av nya arbetstillfällen hos andra operatörer, nya aktörer och anknuten ekonomiska sektorer. Detta direktiv påverkar inte medlemsstaternas behörighet att reglera sysselsättningsvillkoren inom postsektorn, men denna reglering bör dock inte ge upphov till illojal konkurrens. Sociala hänsyn bör beaktas i samband med förberedelserna inför liberaliseringen av postmarknaden.

| (17) | Enbart transport bör inte betraktas som posttjänst. Direktreklam som uteslutande består av annons-, marknadsförings- och reklammaterial och som innehåller ett identiskt budskap med undantag för adressatens namn, adress och registreringsnummer kan betraktas som brevförsändelse. |
| --- | --- |

(17)

Enbart transport bör inte betraktas som posttjänst. Direktreklam som uteslutande består av annons-, marknadsförings- och reklammaterial och som innehåller ett identiskt budskap med undantag för adressatens namn, adress och registreringsnummer kan betraktas som brevförsändelse.

| (18) | Ökad konkurrenskraft bör också göra det möjligt att integrera postsektorn med alternativa kommunikationsmedel och förbättra kvaliteten på de tjänster som erbjuds allt mer krävande användare. |
| --- | --- |

(18)

Ökad konkurrenskraft bör också göra det möjligt att integrera postsektorn med alternativa kommunikationsmedel och förbättra kvaliteten på de tjänster som erbjuds allt mer krävande användare.

| (19) | Nätet av postkontor på landsbygden, bland annat i bergsområden och på öar, spelar en väsentlig roll för att integrera näringslivet i den nationella/globala ekonomin och för att bevara social sammanhållning och sysselsättning. Dessutom kan postkontor i avlägsna regioner tillhandahålla ett viktigt infrastrukturnät för allmän åtkomst till ny telekommunikationsteknik. |
| --- | --- |

(19)

Nätet av postkontor på landsbygden, bland annat i bergsområden och på öar, spelar en väsentlig roll för att integrera näringslivet i den nationella/globala ekonomin och för att bevara social sammanhållning och sysselsättning. Dessutom kan postkontor i avlägsna regioner tillhandahålla ett viktigt infrastrukturnät för allmän åtkomst till ny telekommunikationsteknik.

| (20) | Utvecklingen på angränsande kommunikationsmarknader har fått olika effekter på gemenskapens olika regioner, på olika befolkningssegment och på användningen av posttjänster. Territoriell och social sammanhållning bör bevaras, och med beaktande av att medlemsstaterna kan anpassa vissa särskilda tjänster till lokal efterfrågan genom att utnyttja den flexibilitet som direktiv 97/67/EG erbjuder är det lämpligt att de samhällsomfattande tjänsterna och kvalitetskraven bevaras i full utsträckning i enlighet med vad som anges i direktiv 97/67/EG. Det är lämpligt att i överensstämmelse med befintlig praxis klargöra att medlemsstaterna bör tillhandahålla insamling och utdelning av post endast de vardagar i veckan som inte i nationell lagstiftning fastställs som allmänna helgdagar. Medlemsstaterna bör granska och övervaka marknadsutvecklingen för att se till att konkurrensutsättningen tillfredsställer alla användare, särskilt konsumenter och små och medelstora företag. De bör vidta lämpliga regleringsåtgärder enligt direktiv 97/67/EG för att se till att tillgången på posttjänster fortsätter att motsvara användarnas behov bland annat genom att vid behov säkerställa ett minimiutbud av tjänster på samma inlämningsställe och särskilt ett tillräckligt antal inlämningsställen för posttjänster i landsbygdsområden och avlägsna regioner. |
| --- | --- |

(20)

Utvecklingen på angränsande kommunikationsmarknader har fått olika effekter på gemenskapens olika regioner, på olika befolkningssegment och på användningen av posttjänster. Territoriell och social sammanhållning bör bevaras, och med beaktande av att medlemsstaterna kan anpassa vissa särskilda tjänster till lokal efterfrågan genom att utnyttja den flexibilitet som direktiv 97/67/EG erbjuder är det lämpligt att de samhällsomfattande tjänsterna och kvalitetskraven bevaras i full utsträckning i enlighet med vad som anges i direktiv 97/67/EG. Det är lämpligt att i överensstämmelse med befintlig praxis klargöra att medlemsstaterna bör tillhandahålla insamling och utdelning av post endast de vardagar i veckan som inte i nationell lagstiftning fastställs som allmänna helgdagar. Medlemsstaterna bör granska och övervaka marknadsutvecklingen för att se till att konkurrensutsättningen tillfredsställer alla användare, särskilt konsumenter och små och medelstora företag. De bör vidta lämpliga regleringsåtgärder enligt direktiv 97/67/EG för att se till att tillgången på posttjänster fortsätter att motsvara användarnas behov bland annat genom att vid behov säkerställa ett minimiutbud av tjänster på samma inlämningsställe och särskilt ett tillräckligt antal inlämningsställen för posttjänster i landsbygdsområden och avlägsna regioner.

| (21) | De samhällsomfattande tjänsterna garanterar i princip en insamling och en utdelning vid varje fysisk eller juridisk persons bostad eller lokaler varje vardag, även i avlägsna områden eller områden med låg befolkningstäthet. |
| --- | --- |

(21)

De samhällsomfattande tjänsterna garanterar i princip en insamling och en utdelning vid varje fysisk eller juridisk persons bostad eller lokaler varje vardag, även i avlägsna områden eller områden med låg befolkningstäthet.

| (22) | Tillhandahållande av posttjänster av hög kvalitet bidrar i väsentlig grad till att uppnå målet med social och territoriell sammanhållning. Särskilt den elektroniska handeln erbjuder i avlägsna områden och områden med låg befolkningstäthet nya möjligheter att delta i näringslivet, och tillhandahållandet av högklassiga posttjänster är en viktig förutsättning för detta. |
| --- | --- |

(22)

Tillhandahållande av posttjänster av hög kvalitet bidrar i väsentlig grad till att uppnå målet med social och territoriell sammanhållning. Särskilt den elektroniska handeln erbjuder i avlägsna områden och områden med låg befolkningstäthet nya möjligheter att delta i näringslivet, och tillhandahållandet av högklassiga posttjänster är en viktig förutsättning för detta.

| (23) | I direktiv 97/67/EG fastställs att tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster i första hand ska ske genom att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster utses. Medlemsstaterna kan kräva att samhällsomfattande tjänster tillhandahålls inom hela det nationella territoriet. Ökad konkurrens och valfrihet innebär att medlemsstaterna bör tillerkännas ytterligare flexibilitet att fastställa det effektivaste och lämpligaste sättet att tillhandahålla de samhällsomfattande tjänsterna. Samtidigt bör principerna om objektivitet, öppenhet, icke-diskriminering, proportionalitet och minsta möjliga snedvridning av marknaden följas för att säkerställa det fria utbudet av posttjänster på den inre marknaden. Medlemsstaterna får tillämpa en eller flera av följande möjligheter: att marknaden tillhandahåller samhällsomfattande tjänster, att ett eller flera företag utses att tillhandahålla olika delar av samhällsomfattande tjänster eller att täcka olika delar av landet och att tjänsterna upphandlas offentligt.
  Om en medlemsstat beslutar sig för att utse ett eller flera företag för att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster eller olika delar av samhällsomfattande tjänster, måste det garanteras att tillhandahållarna av de samhällsomfattande tjänsterna åläggs att följa kvalitetskraven på de samhällsomfattande tjänsterna på ett öppet och proportionerligt sätt. Om en medlemsstat utser mer än ett företag, bör den se till att det inte finns någon överlappning när det gäller skyldigheterna att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster. |
| --- | --- |

(23)

I direktiv 97/67/EG fastställs att tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster i första hand ska ske genom att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster utses. Medlemsstaterna kan kräva att samhällsomfattande tjänster tillhandahålls inom hela det nationella territoriet. Ökad konkurrens och valfrihet innebär att medlemsstaterna bör tillerkännas ytterligare flexibilitet att fastställa det effektivaste och lämpligaste sättet att tillhandahålla de samhällsomfattande tjänsterna. Samtidigt bör principerna om objektivitet, öppenhet, icke-diskriminering, proportionalitet och minsta möjliga snedvridning av marknaden följas för att säkerställa det fria utbudet av posttjänster på den inre marknaden. Medlemsstaterna får tillämpa en eller flera av följande möjligheter: att marknaden tillhandahåller samhällsomfattande tjänster, att ett eller flera företag utses att tillhandahålla olika delar av samhällsomfattande tjänster eller att täcka olika delar av landet och att tjänsterna upphandlas offentligt.

Om en medlemsstat beslutar sig för att utse ett eller flera företag för att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster eller olika delar av samhällsomfattande tjänster, måste det garanteras att tillhandahållarna av de samhällsomfattande tjänsterna åläggs att följa kvalitetskraven på de samhällsomfattande tjänsterna på ett öppet och proportionerligt sätt. Om en medlemsstat utser mer än ett företag, bör den se till att det inte finns någon överlappning när det gäller skyldigheterna att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster.

| (24) | Det är viktigt att användarna får full information om de samhällsomfattande tjänster som tillhandahålls och att företagen som tillhandahåller posttjänster får information om vilka rättigheter och skyldigheter som tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster har. Medlemsstaterna bör se till att användarna även i fortsättningen är väl informerade om utformningen av och tillgången på de olika tjänster som tillhandahålls. Medlemsstaterna bör se till att all sådan information görs tillgänglig. Det är dock lämpligt, mot bakgrund av den utökade flexibilitet som medlemsstaterna tillerkänts, att se till att samhällsomfattande tjänster tillhandahålls på annat sätt än genom att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster utses, så att medlemsstaterna tillerkänns flexibilitet att bestämma hur sådan information ska göras tillgänglig för allmänheten. |
| --- | --- |

(24)

Det är viktigt att användarna får full information om de samhällsomfattande tjänster som tillhandahålls och att företagen som tillhandahåller posttjänster får information om vilka rättigheter och skyldigheter som tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster har. Medlemsstaterna bör se till att användarna även i fortsättningen är väl informerade om utformningen av och tillgången på de olika tjänster som tillhandahålls. Medlemsstaterna bör se till att all sådan information görs tillgänglig. Det är dock lämpligt, mot bakgrund av den utökade flexibilitet som medlemsstaterna tillerkänts, att se till att samhällsomfattande tjänster tillhandahålls på annat sätt än genom att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster utses, så att medlemsstaterna tillerkänns flexibilitet att bestämma hur sådan information ska göras tillgänglig för allmänheten.

| (25) | Mot bakgrund av genomförda studier och för att tillvarata hela den potential som den inre marknaden för posttjänster har, bör det monopoliserade området och särskilda rättigheter avskaffas som ett sätt att finansiera de samhällsomfattande tjänsterna. |
| --- | --- |

(25)

Mot bakgrund av genomförda studier och för att tillvarata hela den potential som den inre marknaden för posttjänster har, bör det monopoliserade området och särskilda rättigheter avskaffas som ett sätt att finansiera de samhällsomfattande tjänsterna.

| (26) | Extern finansiering av de samhällsomfattande tjänsternas extra nettokostnader kan fortfarande vara nödvändig i vissa medlemsstater. Det är därför lämpligt att uttryckligen ange de möjliga alternativen för att säkerställa finansieringen av de samhällsomfattande tjänsterna, när detta behövs och är tillräckligt motiverat, medan medlemsstaterna får välja finansieringssystem. Till alternativen hör offentliga anbudsförfaranden, inbegripet, såsom föreskrivs i direktiven om offentlig upphandling, konkurrenspräglade dialoger eller förhandlade förfaranden med eller utan offentliggörande av ett meddelande om upphandling och vidare offentlig kompensation och delade kostnader mellan tillhandahållare av tjänster och/eller användare i form av bidrag till en kompensationsfond, ifall skyldigheterna att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster medför nettokostnader för dessa och innebär en orättvis ekonomisk belastning för tillhandahållaren av den samhällsomfattande tjänsten. Medlemsstaterna kan använda andra i gemenskapslagstiftningen godkända finansieringssätt, exempelvis att, när och om det visar sig nödvändigt, besluta att vinster som härrör från annan verksamhet som tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster bedriver, och som inte omfattas av tillämpningsområdet för de samhällsomfattande tjänsterna, helt eller delvis ska användas till att finansiera de samhällsomfattande tjänsternas nettokostnader, förutsatt att detta stämmer överens med fördraget. Utan att det påverkar medlemsstaternas skyldighet att följa bestämmelserna i fördraget om statligt stöd, inbegripet särskilda anmälningskrav i detta sammanhang, kan medlemsstaterna underrätta kommissionen om sina planer för finansieringen av de samhällsomfattande tjänsternas nettokostnader, vilka bör omnämnas i den regelbundna rapport som kommissionen lägger fram för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av direktiv 97/67/EG. |
| --- | --- |

(26)

Extern finansiering av de samhällsomfattande tjänsternas extra nettokostnader kan fortfarande vara nödvändig i vissa medlemsstater. Det är därför lämpligt att uttryckligen ange de möjliga alternativen för att säkerställa finansieringen av de samhällsomfattande tjänsterna, när detta behövs och är tillräckligt motiverat, medan medlemsstaterna får välja finansieringssystem. Till alternativen hör offentliga anbudsförfaranden, inbegripet, såsom föreskrivs i direktiven om offentlig upphandling, konkurrenspräglade dialoger eller förhandlade förfaranden med eller utan offentliggörande av ett meddelande om upphandling och vidare offentlig kompensation och delade kostnader mellan tillhandahållare av tjänster och/eller användare i form av bidrag till en kompensationsfond, ifall skyldigheterna att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster medför nettokostnader för dessa och innebär en orättvis ekonomisk belastning för tillhandahållaren av den samhällsomfattande tjänsten. Medlemsstaterna kan använda andra i gemenskapslagstiftningen godkända finansieringssätt, exempelvis att, när och om det visar sig nödvändigt, besluta att vinster som härrör från annan verksamhet som tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster bedriver, och som inte omfattas av tillämpningsområdet för de samhällsomfattande tjänsterna, helt eller delvis ska användas till att finansiera de samhällsomfattande tjänsternas nettokostnader, förutsatt att detta stämmer överens med fördraget. Utan att det påverkar medlemsstaternas skyldighet att följa bestämmelserna i fördraget om statligt stöd, inbegripet särskilda anmälningskrav i detta sammanhang, kan medlemsstaterna underrätta kommissionen om sina planer för finansieringen av de samhällsomfattande tjänsternas nettokostnader, vilka bör omnämnas i den regelbundna rapport som kommissionen lägger fram för Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av direktiv 97/67/EG.

| (27) | Tillhandahållare av posttjänster kan åläggas att bidra till finansieringen av samhällsomfattande tjänster, om det finns en kompensationsfond. När de fastställer vilka företag som kan åläggas att bidra till kompensationsfonden, bör medlemsstaterna överväga om företagens tjänster, ur användarens synvinkel, kan betraktas som tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänster, eftersom de i tillräcklig utsträckning är utbytbara mot samhällsomfattande tjänster, med beaktande av tjänsternas egenskaper, inklusive deras mervärde, den avsedda användningen och prissättningen. Dessa tjänster behöver inte nödvändigtvis ha de samhällsomfattande tjänsternas alla egenskaper, exempelvis daglig utdelning eller nationell täckning. |
| --- | --- |

(27)

Tillhandahållare av posttjänster kan åläggas att bidra till finansieringen av samhällsomfattande tjänster, om det finns en kompensationsfond. När de fastställer vilka företag som kan åläggas att bidra till kompensationsfonden, bör medlemsstaterna överväga om företagens tjänster, ur användarens synvinkel, kan betraktas som tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänster, eftersom de i tillräcklig utsträckning är utbytbara mot samhällsomfattande tjänster, med beaktande av tjänsternas egenskaper, inklusive deras mervärde, den avsedda användningen och prissättningen. Dessa tjänster behöver inte nödvändigtvis ha de samhällsomfattande tjänsternas alla egenskaper, exempelvis daglig utdelning eller nationell täckning.

| (28) | För att proportionalitetsprincipen ska kunna följas vid fastställandet av det bidrag till kostnaderna för tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster i en medlemsstat som begärs av företagen bör medlemsstaten tillämpa öppna och icke-diskriminerande kriterier, såsom dessa företags andel av den samhällsomfattande tjänsteverksamheten i den medlemsstaten. Medlemsstaterna kan kräva att de tillhandahållare som är skyldiga att bidra till en kompensationsfond ska införa en lämplig uppdelad redovisning för att fonden ska kunna fungera. |
| --- | --- |

(28)

För att proportionalitetsprincipen ska kunna följas vid fastställandet av det bidrag till kostnaderna för tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster i en medlemsstat som begärs av företagen bör medlemsstaten tillämpa öppna och icke-diskriminerande kriterier, såsom dessa företags andel av den samhällsomfattande tjänsteverksamheten i den medlemsstaten. Medlemsstaterna kan kräva att de tillhandahållare som är skyldiga att bidra till en kompensationsfond ska införa en lämplig uppdelad redovisning för att fonden ska kunna fungera.

| (29) | Principerna om öppenhet, icke-diskriminering och proportionalitet, som för närvarande föreskrivs i direktiv 97/67/EG, bör även i fortsättningen tillämpas på alla finansieringssystem, och alla beslut på området bör baseras på öppna, objektiva och verifierbara kriterier. Särskilt bör de samhällsomfattande tjänsternas nettokostnad under den nationella tillsynsmyndighetens övervakning beräknas som skillnaden mellan nettokostnaden för en utsedd tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster när denne har skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster och när han inte har denna skyldighet. Vid beräkningen bör hänsyn tas till alla andra relevanta aspekter, inklusive eventuella marknadsfördelar som en tillhandahållare av posttjänster som utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster kan få samt rätten till rimlig vinst och stimulans till kostnadseffektivitet. |
| --- | --- |

(29)

Principerna om öppenhet, icke-diskriminering och proportionalitet, som för närvarande föreskrivs i direktiv 97/67/EG, bör även i fortsättningen tillämpas på alla finansieringssystem, och alla beslut på området bör baseras på öppna, objektiva och verifierbara kriterier. Särskilt bör de samhällsomfattande tjänsternas nettokostnad under den nationella tillsynsmyndighetens övervakning beräknas som skillnaden mellan nettokostnaden för en utsedd tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster när denne har skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster och när han inte har denna skyldighet. Vid beräkningen bör hänsyn tas till alla andra relevanta aspekter, inklusive eventuella marknadsfördelar som en tillhandahållare av posttjänster som utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster kan få samt rätten till rimlig vinst och stimulans till kostnadseffektivitet.

| (30) | Om medlemsstaterna beslutar att på sina nationella territorier ställa ytterligare eller kompletterande tjänster till förfogande för allmänheten, med undantag av sådana tjänster som avser skyldigheter beträffande samhällsomfattande tjänster enligt detta direktiv såsom pensioner och utdelning av postanvisningar på landsbygden, bör dessa tjänster inte villkoras av ersättningsmekanismer som kräver bidrag från särskilda företag. När så är lämpligt får medlemsstaterna bevilja finansiering av sådana ytterligare eller kompletterande tjänster i enlighet med reglerna om statligt stöd i fördraget. Tillstånd får, utom när det gäller tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster, inte villkoras av skyldigheten att tillhandahålla sådana kompletterande tjänster. |
| --- | --- |

(30)

Om medlemsstaterna beslutar att på sina nationella territorier ställa ytterligare eller kompletterande tjänster till förfogande för allmänheten, med undantag av sådana tjänster som avser skyldigheter beträffande samhällsomfattande tjänster enligt detta direktiv såsom pensioner och utdelning av postanvisningar på landsbygden, bör dessa tjänster inte villkoras av ersättningsmekanismer som kräver bidrag från särskilda företag. När så är lämpligt får medlemsstaterna bevilja finansiering av sådana ytterligare eller kompletterande tjänster i enlighet med reglerna om statligt stöd i fördraget. Tillstånd får, utom när det gäller tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster, inte villkoras av skyldigheten att tillhandahålla sådana kompletterande tjänster.

| (31) | För de medlemsstater som anslutit sig till unionen efter ikraftträdandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002 om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen (7) och som haft särskilda svårigheter när det gäller en smidig anpassning av deras postmarknader, på grund av att de anslöt sig sent till reformen av posttjänster, och vissa medlemsstater med liten befolkning och av begränsad geografisk storlek, där postsektorn därför uppvisar särskilda egenskaper, eller medlemsstater med särskilt besvärliga terrängförhållanden, i synnerhet medlemsstater med många öar, behöver man erbjuda möjligheten att senarelägga genomförandet av detta direktiv under en begränsad tidsperiod, för att fortsätta att låta vissa tjänster omfattas av monopol för tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster, under förutsättning att en anmälan görs till kommissionen. Med hänsyn till att en sådan möjlighet utgör ett undantag är det också lämpligt att, inom denna begränsade tidsperiod och för ett begränsat antal tjänster, ge de medlemsstater som helt har liberaliserat sina marknader möjlighet att inte ge ett företag med monopolställning, som verkar i en annan medlemsstat, tillstånd att verka på deras eget territorium. |
| --- | --- |

(31)

För de medlemsstater som anslutit sig till unionen efter ikraftträdandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/39/EG av den 10 juni 2002 om ändring av direktiv 97/67/EG för att ytterligare öka konkurrensen inom postsektorn i gemenskapen (7) och som haft särskilda svårigheter när det gäller en smidig anpassning av deras postmarknader, på grund av att de anslöt sig sent till reformen av posttjänster, och vissa medlemsstater med liten befolkning och av begränsad geografisk storlek, där postsektorn därför uppvisar särskilda egenskaper, eller medlemsstater med särskilt besvärliga terrängförhållanden, i synnerhet medlemsstater med många öar, behöver man erbjuda möjligheten att senarelägga genomförandet av detta direktiv under en begränsad tidsperiod, för att fortsätta att låta vissa tjänster omfattas av monopol för tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster, under förutsättning att en anmälan görs till kommissionen. Med hänsyn till att en sådan möjlighet utgör ett undantag är det också lämpligt att, inom denna begränsade tidsperiod och för ett begränsat antal tjänster, ge de medlemsstater som helt har liberaliserat sina marknader möjlighet att inte ge ett företag med monopolställning, som verkar i en annan medlemsstat, tillstånd att verka på deras eget territorium.

| (32) | Kommissionen bör bistå medlemsstaterna beträffande de olika aspekterna av genomförandet av detta direktiv, även när det gäller hur nettokostnaderna ska beräknas. Samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter, med fortsatt utveckling av riktmärken och riktlinjer på området, bör dessutom bidra till en harmoniserad tillämpning av detta direktiv. |
| --- | --- |

(32)

Kommissionen bör bistå medlemsstaterna beträffande de olika aspekterna av genomförandet av detta direktiv, även när det gäller hur nettokostnaderna ska beräknas. Samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter, med fortsatt utveckling av riktmärken och riktlinjer på området, bör dessutom bidra till en harmoniserad tillämpning av detta direktiv.

| (33) | Medlemsstaterna bör tillåtas använda allmänna tillstånd och individuella licenser när detta är befogat och står i proportion till det mål som eftersträvas. Det verkar emellertid, vilket framhävs i den tredje rapporten om tillämpningen av direktiv 97/67/EG, som om det krävs ytterligare harmonisering av de villkor som kan införas för att undanröja omotiverade hinder för tillhandahållandet av tjänster på den inre marknaden. I detta sammanhang kan medlemsstaterna exempelvis tillåta tillhandahållare av posttjänster att välja mellan skyldigheten att tillhandahålla en tjänst eller att bidra ekonomiskt till en annan tillhandahållares kostnader för att tillhandahålla tjänsten. De bör dock inte längre ha tillåtelse att samtidigt kräva bidrag till ett fördelningssystem och införa skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster eller kvalitetskrav som är avsedda att tjäna samma syfte. Det är också lämpligt att klargöra att vissa av bestämmelserna om allmänna tillstånd och licensiering inte bör vara tillämpliga på dem som utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster. |
| --- | --- |

(33)

Medlemsstaterna bör tillåtas använda allmänna tillstånd och individuella licenser när detta är befogat och står i proportion till det mål som eftersträvas. Det verkar emellertid, vilket framhävs i den tredje rapporten om tillämpningen av direktiv 97/67/EG, som om det krävs ytterligare harmonisering av de villkor som kan införas för att undanröja omotiverade hinder för tillhandahållandet av tjänster på den inre marknaden. I detta sammanhang kan medlemsstaterna exempelvis tillåta tillhandahållare av posttjänster att välja mellan skyldigheten att tillhandahålla en tjänst eller att bidra ekonomiskt till en annan tillhandahållares kostnader för att tillhandahålla tjänsten. De bör dock inte längre ha tillåtelse att samtidigt kräva bidrag till ett fördelningssystem och införa skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster eller kvalitetskrav som är avsedda att tjäna samma syfte. Det är också lämpligt att klargöra att vissa av bestämmelserna om allmänna tillstånd och licensiering inte bör vara tillämpliga på dem som utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster.

| (34) | I en miljö där flera postföretag tillhandahåller tjänster av samhällsomfattande art, bör det krävas att alla medlemsstater bedömer om vissa delar av postens infrastruktur eller vissa av de tjänster som tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster i allmänhet tillhandahåller bör göras tillgängliga för andra operatörer som tillhandahåller liknande tjänster för att främja effektiv konkurrens och/eller skydda alla användare genom att säkerställa posttjänsternas allmänna kvalitet. Om flera tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster driver regionala postnät bör medlemsstaterna också bedöma och vid behov säkerställa driftskompatibilitet mellan dem i syfte att undanröja hindren för snabb transport av postförsändelser. Eftersom dessa delars eller tjänsters rättsliga status och marknadssituation är olika i olika medlemsstater, bör det bara krävas att medlemsstaterna fattar ett informerat beslut om behovet, omfattningen och valet av regleringsinstrument, i förekommande fall även om kostnadsfördelning. Denna bestämmelse bör inte påverka medlemsstaternas rätt att vidta åtgärder för att garantera tillgången till postnätet, på grundval av villkor som rör öppenhet och icke-diskriminering. |
| --- | --- |

(34)

I en miljö där flera postföretag tillhandahåller tjänster av samhällsomfattande art, bör det krävas att alla medlemsstater bedömer om vissa delar av postens infrastruktur eller vissa av de tjänster som tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster i allmänhet tillhandahåller bör göras tillgängliga för andra operatörer som tillhandahåller liknande tjänster för att främja effektiv konkurrens och/eller skydda alla användare genom att säkerställa posttjänsternas allmänna kvalitet. Om flera tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster driver regionala postnät bör medlemsstaterna också bedöma och vid behov säkerställa driftskompatibilitet mellan dem i syfte att undanröja hindren för snabb transport av postförsändelser. Eftersom dessa delars eller tjänsters rättsliga status och marknadssituation är olika i olika medlemsstater, bör det bara krävas att medlemsstaterna fattar ett informerat beslut om behovet, omfattningen och valet av regleringsinstrument, i förekommande fall även om kostnadsfördelning. Denna bestämmelse bör inte påverka medlemsstaternas rätt att vidta åtgärder för att garantera tillgången till postnätet, på grundval av villkor som rör öppenhet och icke-diskriminering.

| (35) | Medlemsstaterna bör se till att tillhandahållare av posttjänster, när de behandlar personuppgifter i enlighet med direktiv 97/67/EG, tillämpar gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser om skydd av personuppgifter, särskilt de som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (8). |
| --- | --- |

(35)

Medlemsstaterna bör se till att tillhandahållare av posttjänster, när de behandlar personuppgifter i enlighet med direktiv 97/67/EG, tillämpar gemenskapsbestämmelser och nationella bestämmelser om skydd av personuppgifter, särskilt de som fastställs i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (8).

| (36) | Bestämmelserna i detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av nationella bestämmelser om obligatoriska bidrag till organiseringen av tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster. |
| --- | --- |

(36)

Bestämmelserna i detta direktiv bör inte påverka tillämpningen av nationella bestämmelser om obligatoriska bidrag till organiseringen av tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster.

| (37) | Med hänsyn till posttjänsternas betydelse för blinda och synskadade personer, bör det bekräftas att konkurrensutsättningen inte bör hindra att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster fortsatt tillhandahåller vissa kostnadsfria tjänster för blinda och synskadade personer, som medlemsstaterna har infört i enlighet med gällande internationella åtaganden. |
| --- | --- |

(37)

Med hänsyn till posttjänsternas betydelse för blinda och synskadade personer, bör det bekräftas att konkurrensutsättningen inte bör hindra att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster fortsatt tillhandahåller vissa kostnadsfria tjänster för blinda och synskadade personer, som medlemsstaterna har infört i enlighet med gällande internationella åtaganden.

| (38) | I en miljö med helt fri konkurrens är det viktigt, både för de samhällsomfattande tjänsternas ekonomiska jämvikt och för att begränsa snedvridningar av marknaden, att avsteg från principen om att priserna ska avspegla normala affärsmässiga villkor och kostnader bara sker för att skydda allmänintresset. Detta mål bör uppnås genom att medlemsstaterna tillåts att fortsätta använda enhetliga taxor för post med enhetspris, den tjänst som konsumenterna, inbegripet små och medelstora företag, använder mest. Medlemsstaterna kan också behålla enhetliga taxor för vissa andra postförsändelser, t.ex. tidningar och böcker, för att kunna skydda allmänintresset, bland annat tillgången till kultur, säkerställande av deltagande i ett demokratiskt samhälle (pressfrihet) eller regional och social sammanhållning. |
| --- | --- |

(38)

I en miljö med helt fri konkurrens är det viktigt, både för de samhällsomfattande tjänsternas ekonomiska jämvikt och för att begränsa snedvridningar av marknaden, att avsteg från principen om att priserna ska avspegla normala affärsmässiga villkor och kostnader bara sker för att skydda allmänintresset. Detta mål bör uppnås genom att medlemsstaterna tillåts att fortsätta använda enhetliga taxor för post med enhetspris, den tjänst som konsumenterna, inbegripet små och medelstora företag, använder mest. Medlemsstaterna kan också behålla enhetliga taxor för vissa andra postförsändelser, t.ex. tidningar och böcker, för att kunna skydda allmänintresset, bland annat tillgången till kultur, säkerställande av deltagande i ett demokratiskt samhälle (pressfrihet) eller regional och social sammanhållning.

| (39) | De tjänster som tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster erbjuder alla användare, även företag, sändare av massförsändelser och förmedlare av post från olika kunder kan omfattas av mer flexibla avgiftsbestämmelser i linje med principen om kostnadsrelatering. Avgifterna bör ta hänsyn till de kostnader som sparats in jämfört med standardtjänster som erbjuder hela utbudet av tjänster för insamling, sortering, transport och distribution av enskilda försändelser. |
| --- | --- |

(39)

De tjänster som tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster erbjuder alla användare, även företag, sändare av massförsändelser och förmedlare av post från olika kunder kan omfattas av mer flexibla avgiftsbestämmelser i linje med principen om kostnadsrelatering. Avgifterna bör ta hänsyn till de kostnader som sparats in jämfört med standardtjänster som erbjuder hela utbudet av tjänster för insamling, sortering, transport och distribution av enskilda försändelser.

| (40) | Av hänsyn till de nationella särdragen vid regleringen av de förhållanden under vilka den etablerade tillhandahållaren av samhällsomfattande tjänster måste bedriva sin verksamhet i en miljö med helt fri konkurrens är det lämpligt att medlemsstaterna fritt får besluta hur de bäst ska övervaka korssubventionering. |
| --- | --- |

(40)

Av hänsyn till de nationella särdragen vid regleringen av de förhållanden under vilka den etablerade tillhandahållaren av samhällsomfattande tjänster måste bedriva sin verksamhet i en miljö med helt fri konkurrens är det lämpligt att medlemsstaterna fritt får besluta hur de bäst ska övervaka korssubventionering.

| (41) | Inför övergången till en marknad med helt fri konkurrens, och för att förhindra att korssubventionering påverkar konkurrensen negativt, är det lämpligt att fortsätta kräva att medlemsstaterna behåller kravet på att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster ska ha en uppdelad och öppen redovisning, med nödvändiga anpassningar.
  Genom detta krav bör nationella tillsynsmyndigheter, konkurrensmyndigheter och kommissionen få tillgång till de uppgifter som krävs för att fatta beslut om samhällsomfattande tjänster och kontrollera att marknadsförhållandena är rättvisa till dess att konkurrensen får effekt. Samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter för fortsatt utveckling av riktmärken och riktlinjer på området bör bidra till en harmoniserad tillämpning av dessa regler.
  En uppdelad och öppen redovisning bör ge medlemsstaterna och de nationella tillsynsmyndigheterna tillräckligt detaljerad information om räkenskaperna för att






  — | fatta beslut avseende samhällsomfattande tjänster, |
| --- | --- | --- |

(41)

Inför övergången till en marknad med helt fri konkurrens, och för att förhindra att korssubventionering påverkar konkurrensen negativt, är det lämpligt att fortsätta kräva att medlemsstaterna behåller kravet på att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster ska ha en uppdelad och öppen redovisning, med nödvändiga anpassningar.

Genom detta krav bör nationella tillsynsmyndigheter, konkurrensmyndigheter och kommissionen få tillgång till de uppgifter som krävs för att fatta beslut om samhällsomfattande tjänster och kontrollera att marknadsförhållandena är rättvisa till dess att konkurrensen får effekt. Samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter för fortsatt utveckling av riktmärken och riktlinjer på området bör bidra till en harmoniserad tillämpning av dessa regler.

En uppdelad och öppen redovisning bör ge medlemsstaterna och de nationella tillsynsmyndigheterna tillräckligt detaljerad information om räkenskaperna för att

—

fatta beslut avseende samhällsomfattande tjänster,

| — | informationen ska kunna användas när man beslutar huruvida skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster innebär en nettokostnad och utgör en orättvis finansiell börda för tillhandahållaren av samhällsomfattande tjänster, |
| --- | --- |

—

informationen ska kunna användas när man beslutar huruvida skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster innebär en nettokostnad och utgör en orättvis finansiell börda för tillhandahållaren av samhällsomfattande tjänster,

| — | säkerställa att de avgifter som tillämpas för den samhällsomfattande tjänsten följer de principer om avgifter som anges i detta direktiv, |
| --- | --- |

—

säkerställa att de avgifter som tillämpas för den samhällsomfattande tjänsten följer de principer om avgifter som anges i detta direktiv,

| — | säkerställa att principerna om terminalavgifter som anges i detta direktiv följs, och |
| --- | --- |

—

säkerställa att principerna om terminalavgifter som anges i detta direktiv följs, och

| — | kontrollera att marknadsförhållandena är rättvisa tills konkurrensen har fått effekt. |
| --- | --- |

—

kontrollera att marknadsförhållandena är rättvisa tills konkurrensen har fått effekt.

| (42) | I linje med gällande regler på andra tjänsteområden och för att stärka konsumentskyddet, bör tillämpningen av minimiprinciper när det gäller klagomålsförfaranden inte längre omfatta enbart tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster. För att effektivisera klagomålsförfarandena bör reglering av konsumenttvister utanför domstol uppmuntras, i enlighet med kommissionens rekommendation 98/257/EG av den 30 mars 1998 om principer som ska tillämpas på de instanser som är ansvariga för förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol (9) samt kommissionens rekommendation 2001/310/EG av den 4 april 2001 om principer som ska tillämpas på extrajudiciella organ som deltar i reglering av konsumenttvister som görs upp i godo (10). Konsumentintresset skulle också tillgodoses genom den förstärkta kompatibiliteten mellan operatörerna i och med tillgången till viss infrastruktur och vissa tjänster och genom kravet på samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter och konsumentorgan.
  För att skydda användarnas intressen när postförsändelser förlorats, stulits eller skadats bör medlemsstaterna införa ett system för återbetalning och/eller ersättning. |
| --- | --- |

(42)

I linje med gällande regler på andra tjänsteområden och för att stärka konsumentskyddet, bör tillämpningen av minimiprinciper när det gäller klagomålsförfaranden inte längre omfatta enbart tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster. För att effektivisera klagomålsförfarandena bör reglering av konsumenttvister utanför domstol uppmuntras, i enlighet med kommissionens rekommendation 98/257/EG av den 30 mars 1998 om principer som ska tillämpas på de instanser som är ansvariga för förfaranden för reglering av konsumenttvister utanför domstol (9) samt kommissionens rekommendation 2001/310/EG av den 4 april 2001 om principer som ska tillämpas på extrajudiciella organ som deltar i reglering av konsumenttvister som görs upp i godo (10). Konsumentintresset skulle också tillgodoses genom den förstärkta kompatibiliteten mellan operatörerna i och med tillgången till viss infrastruktur och vissa tjänster och genom kravet på samarbete mellan nationella tillsynsmyndigheter och konsumentorgan.

För att skydda användarnas intressen när postförsändelser förlorats, stulits eller skadats bör medlemsstaterna införa ett system för återbetalning och/eller ersättning.

| (43) | I direktiv 97/67/EG anges att vissa åtgärder ska antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (11). |
| --- | --- |

(43)

I direktiv 97/67/EG anges att vissa åtgärder ska antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som ska tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (11).

| (44) | Beslut 1999/468/EG har ändrats genom beslut 2006/512/EG, genom vilket det infördes ett föreskrivande förfarande med kontroll för antagande av åtgärder med allmän räckvidd vilka är avsedda att ändra icke väsentliga delar av en grundläggande rättsakt som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, bl.a. genom att stryka vissa av dessa delar eller komplettera rättsakten med nya icke väsentliga delar. |
| --- | --- |

(44)

Beslut 1999/468/EG har ändrats genom beslut 2006/512/EG, genom vilket det infördes ett föreskrivande förfarande med kontroll för antagande av åtgärder med allmän räckvidd vilka är avsedda att ändra icke väsentliga delar av en grundläggande rättsakt som antagits i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, bl.a. genom att stryka vissa av dessa delar eller komplettera rättsakten med nya icke väsentliga delar.

| (45) | Kommissionen bör särskilt ges behörighet att vidta åtgärder när det gäller den framtida anpassningen av kvalitetsnormer till den tekniska utvecklingen eller till marknadsutvecklingen samt till standardiserade villkor för en oberoende kontroll av utförandet som genomförs av externa organ. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv och komplettera detta direktiv genom tillägg av nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG. |
| --- | --- |

(45)

Kommissionen bör särskilt ges behörighet att vidta åtgärder när det gäller den framtida anpassningen av kvalitetsnormer till den tekniska utvecklingen eller till marknadsutvecklingen samt till standardiserade villkor för en oberoende kontroll av utförandet som genomförs av externa organ. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv och komplettera detta direktiv genom tillägg av nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

| (46) | Den kommitté som ska biträda kommissionen i enlighet med direktiv 97/67/EG bör övervaka utvecklingen av tillhandahållandet av de samhällsomfattande tjänsterna i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(46)

Den kommitté som ska biträda kommissionen i enlighet med direktiv 97/67/EG bör övervaka utvecklingen av tillhandahållandet av de samhällsomfattande tjänsterna i medlemsstaterna.

| (47) | De nationella tillsynsmyndigheternas roll blir sannolikt även i fortsättningen central, särskilt i de medlemsstater där övergången till konkurrens ännu inte är avslutad. I enlighet med principen om att skilja mellan myndighetsutövning och operativ verksamhet, bör medlemsstaterna garantera de nationella tillsynsmyndigheternas oberoende och på så sätt säkerställa opartiskhet vid beslutsfattandet. Detta krav på oberoende påverkar inte medlemsstaternas institutionella oberoende och konstitutionella skyldigheter eller den neutralitetsprincip beträffande medlemsstaternas bestämmelser om egendomsordning som fastställs i artikel 295 i fördraget. De nationella tillsynsmyndigheterna bör erhålla de resurser i fråga om personal, sakkunskap och ekonomiska medel som krävs för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter. |
| --- | --- |

(47)

De nationella tillsynsmyndigheternas roll blir sannolikt även i fortsättningen central, särskilt i de medlemsstater där övergången till konkurrens ännu inte är avslutad. I enlighet med principen om att skilja mellan myndighetsutövning och operativ verksamhet, bör medlemsstaterna garantera de nationella tillsynsmyndigheternas oberoende och på så sätt säkerställa opartiskhet vid beslutsfattandet. Detta krav på oberoende påverkar inte medlemsstaternas institutionella oberoende och konstitutionella skyldigheter eller den neutralitetsprincip beträffande medlemsstaternas bestämmelser om egendomsordning som fastställs i artikel 295 i fördraget. De nationella tillsynsmyndigheterna bör erhålla de resurser i fråga om personal, sakkunskap och ekonomiska medel som krävs för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter.

| (48) | Eftersom det ofta är flera olika nationella organ som har tillsynsuppgifter, bör det införas öppenhet när det gäller ansvarsfördelningen och krävas att de olika organ som svarar för sektorstillsyn, tillämpning av konkurrensregler och konsumentfrågor samarbetar för att säkerställa att de effektivt utför sina uppdrag. |
| --- | --- |

(48)

Eftersom det ofta är flera olika nationella organ som har tillsynsuppgifter, bör det införas öppenhet när det gäller ansvarsfördelningen och krävas att de olika organ som svarar för sektorstillsyn, tillämpning av konkurrensregler och konsumentfrågor samarbetar för att säkerställa att de effektivt utför sina uppdrag.

| (49) | Varje part som berörs av ett beslut som fattats av en nationell tillsynsmyndighet bör ha rätt att överklaga beslutet till en instans som är oberoende av den myndigheten. Denna instans kan vara en domstol. Detta överklagandeförfarande påverkar inte fördelningen av behörighet inom nationella rättssystem eller juridiska eller fysiska personers rättigheter enligt nationell lagstiftning. För att garantera rättssäkerhet och säkerhet på marknaden bör det säkerställas, att de nationella tillsynsmyndigheternas beslut gäller tills dessa förfaranden avslutats. |
| --- | --- |

(49)

Varje part som berörs av ett beslut som fattats av en nationell tillsynsmyndighet bör ha rätt att överklaga beslutet till en instans som är oberoende av den myndigheten. Denna instans kan vara en domstol. Detta överklagandeförfarande påverkar inte fördelningen av behörighet inom nationella rättssystem eller juridiska eller fysiska personers rättigheter enligt nationell lagstiftning. För att garantera rättssäkerhet och säkerhet på marknaden bör det säkerställas, att de nationella tillsynsmyndigheternas beslut gäller tills dessa förfaranden avslutats.

| (50) | Vid fullgörandet av sina uppgifter enligt direktiv 97/67EG bör nationella tillsynsmyndigheter vid behov samarbeta med andra medlemsstaters tillsynsmyndigheter och med kommissionen. Detta skulle gynna utvecklingen av den inre marknaden för posttjänster och främja en enhetlig tillämpning i alla medlemsstater av det här direktivets bestämmelser, särskilt på områden där nationell lagstiftning som genomför gemenskapslagstiftning ger nationella tillsynsmyndigheter ett betydande utrymme för skönsmässig bedömning vid tillämpningen av berörda bestämmelser. Detta samarbete skulle bland annat kunna äga rum i den kommitté som ska biträda kommissionen i enlighet med detta direktiv eller i en grupp som består av europeiska tillsynsmyndigheter. Medlemsstaterna bör bestämma vilka organ som ska vara nationella tillsynsmyndigheter i enlighet med detta direktiv. |
| --- | --- |

(50)

Vid fullgörandet av sina uppgifter enligt direktiv 97/67EG bör nationella tillsynsmyndigheter vid behov samarbeta med andra medlemsstaters tillsynsmyndigheter och med kommissionen. Detta skulle gynna utvecklingen av den inre marknaden för posttjänster och främja en enhetlig tillämpning i alla medlemsstater av det här direktivets bestämmelser, särskilt på områden där nationell lagstiftning som genomför gemenskapslagstiftning ger nationella tillsynsmyndigheter ett betydande utrymme för skönsmässig bedömning vid tillämpningen av berörda bestämmelser. Detta samarbete skulle bland annat kunna äga rum i den kommitté som ska biträda kommissionen i enlighet med detta direktiv eller i en grupp som består av europeiska tillsynsmyndigheter. Medlemsstaterna bör bestämma vilka organ som ska vara nationella tillsynsmyndigheter i enlighet med detta direktiv.

| (51) | De nationella tillsynsmyndigheterna behöver samla in uppgifter från marknadsaktörer för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter på ett ändamålsenligt sätt. Begäran om information bör stå i proportion till syftet och får inte vara orimligt betungande för företagen. Sådana uppgifter kan också behöva inhämtas från kommissionen, så att den kan fullgöra sina skyldigheter enligt gemenskapens lagstiftning. Mottagaren av uppgifterna bör säkerställa sekretessen i enlighet med gällande bestämmelser. |
| --- | --- |

(51)

De nationella tillsynsmyndigheterna behöver samla in uppgifter från marknadsaktörer för att de ska kunna fullgöra sina uppgifter på ett ändamålsenligt sätt. Begäran om information bör stå i proportion till syftet och får inte vara orimligt betungande för företagen. Sådana uppgifter kan också behöva inhämtas från kommissionen, så att den kan fullgöra sina skyldigheter enligt gemenskapens lagstiftning. Mottagaren av uppgifterna bör säkerställa sekretessen i enlighet med gällande bestämmelser.

| (52) | I syfte att hålla Europaparlamentet och rådet informerade om utvecklingen på den inre marknaden för posttjänster, bör kommissionen för dessa institutioner regelbundet lägga fram rapporter om tillämpningen av direktiv 97/67/EG. |
| --- | --- |

(52)

I syfte att hålla Europaparlamentet och rådet informerade om utvecklingen på den inre marknaden för posttjänster, bör kommissionen för dessa institutioner regelbundet lägga fram rapporter om tillämpningen av direktiv 97/67/EG.

| (53) | Detta direktiv påverkar inte arbetsrätten, dvs. sådana rättsliga eller avtalsreglerade bestämmelser om anställningsvillkor, arbetsförhållanden, inbegripet hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, samt förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, som medlemsstaterna tillämpar i enlighet med nationell lagstiftning som är i överensstämmelse med gemenskapsrätten. Detta direktiv påverkar inte heller medlemsstaternas lagstiftning om social trygghet. Vid behov kan medlemsstaterna ta upp arbetsförhållanden i sina tillståndsförfaranden i enlighet med principerna om öppenhet och proportionalitet. |
| --- | --- |

(53)

Detta direktiv påverkar inte arbetsrätten, dvs. sådana rättsliga eller avtalsreglerade bestämmelser om anställningsvillkor, arbetsförhållanden, inbegripet hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, samt förhållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare, som medlemsstaterna tillämpar i enlighet med nationell lagstiftning som är i överensstämmelse med gemenskapsrätten. Detta direktiv påverkar inte heller medlemsstaternas lagstiftning om social trygghet. Vid behov kan medlemsstaterna ta upp arbetsförhållanden i sina tillståndsförfaranden i enlighet med principerna om öppenhet och proportionalitet.

| (54) | Medlemsstaterna bör se till att det upprättas tillräckligt många insamlingsställen, som tar hänsyn till användarnas behov i landsbygdsområden och glest befolkade områden. Medlemsstaterna bör säkerställa ett tillräckligt antal insamlingsställen i dessa områden så att de samhällsomfattande tjänsterna kan garanteras. |
| --- | --- |

(54)

Medlemsstaterna bör se till att det upprättas tillräckligt många insamlingsställen, som tar hänsyn till användarnas behov i landsbygdsområden och glest befolkade områden. Medlemsstaterna bör säkerställa ett tillräckligt antal insamlingsställen i dessa områden så att de samhällsomfattande tjänsterna kan garanteras.

| (55) | För att bibehålla regleringsramen för postsektorn bör inget datum anges för när direktiv 97/67/EG upphör att gälla. De bestämmelser som inte ändras genom detta direktiv fortsätter att gälla. De tjänster som medlemsstaterna under en övergångsperiod fortfarande får låta omfattas av monopol under genomförandeperioden, är de som anges i direktiv 97/67/EG. |
| --- | --- |

(55)

För att bibehålla regleringsramen för postsektorn bör inget datum anges för när direktiv 97/67/EG upphör att gälla. De bestämmelser som inte ändras genom detta direktiv fortsätter att gälla. De tjänster som medlemsstaterna under en övergångsperiod fortfarande får låta omfattas av monopol under genomförandeperioden, är de som anges i direktiv 97/67/EG.

| (56) | Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att genomföra en inre marknad för posttjänster i gemenskapen, säkerställa en gemensam nivå på samhällsomfattande tjänster för alla användare och fastställa harmoniserade principer för regleringen av posttjänster, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(56)

Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att genomföra en inre marknad för posttjänster i gemenskapen, säkerställa en gemensam nivå på samhällsomfattande tjänster för alla användare och fastställa harmoniserade principer för regleringen av posttjänster, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av åtgärdens omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (57) | Direktiv 97/67/EG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(57)

Direktiv 97/67/EG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (58) | Direktivet överensstämmer med andra gemenskapsinstrument på tjänsteområdet. Skulle en bestämmelse i detta direktiv strida mot en bestämmelse i ett annat gemenskapsinstrument, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden (12), ska bestämmelsen i det här direktivet ha företräde och tillämpas fullt ut på postsektorn. |
| --- | --- |

(58)

Direktivet överensstämmer med andra gemenskapsinstrument på tjänsteområdet. Skulle en bestämmelse i detta direktiv strida mot en bestämmelse i ett annat gemenskapsinstrument, särskilt Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/123/EG av den 12 december 2006 om tjänster på den inre marknaden (12), ska bestämmelsen i det här direktivet ha företräde och tillämpas fullt ut på postsektorn.

| (59) | Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av fördragets regler om konkurrens och frihet att tillhandahålla tjänster. Om finansieringssystemen för de samhällsomfattande tjänsterna innebär att en medlemsstat beviljar stöd eller medel via statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget, påverkar direktivet inte medlemsstaternas skyldighet att följa fördragets bestämmelser om statligt stöd. |
| --- | --- |

(59)

Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av fördragets regler om konkurrens och frihet att tillhandahålla tjänster. Om finansieringssystemen för de samhällsomfattande tjänsterna innebär att en medlemsstat beviljar stöd eller medel via statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget, påverkar direktivet inte medlemsstaternas skyldighet att följa fördragets bestämmelser om statligt stöd.

| (60) | I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (13) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. |
| --- | --- |

(60)

I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (13) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

Direktiv 97/67/EG ska ändras på följande sätt:

| 1) | Artikel 1 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 1

  I detta direktiv stadgas gemensamma regler om






  — | villkor som styr tillhandahållande av posttjänster, |
| --- | --- | --- |

1)

Artikel 1 ska ersättas med följande:

”Artikel 1

I detta direktiv stadgas gemensamma regler om

—

villkor som styr tillhandahållande av posttjänster,

| — | tillhandahållande av samhällsomfattande posttjänster i gemenskapen, |
| --- | --- |

—

tillhandahållande av samhällsomfattande posttjänster i gemenskapen,

| — | finansiering av samhällsomfattande tjänster på villkor som garanterar permanent tillhandahållande av sådana tjänster, |
| --- | --- |

—

finansiering av samhällsomfattande tjänster på villkor som garanterar permanent tillhandahållande av sådana tjänster,

| — | avgiftsprinciper och insyn i redovisningen för tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster, |
| --- | --- |

—

avgiftsprinciper och insyn i redovisningen för tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster,

| — | fastställande av kvalitetsnormer för tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster och inrättande av ett system för att säkerställa att dessa normer följs, |
| --- | --- |

—

fastställande av kvalitetsnormer för tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster och inrättande av ett system för att säkerställa att dessa normer följs,

| — | harmonisering av tekniska standarder, |
| --- | --- |

—

harmonisering av tekniska standarder,

| — | inrättande av oberoende nationella tillsynsmyndigheter.” |
| --- | --- |

—

inrättande av oberoende nationella tillsynsmyndigheter.”

| 2) | Artikel 2 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 ska ersättas med följande:






  ”1. | posttjänster: tjänster som innefattar insamling, sortering, transport och utdelning av postförsändelser.” |
| --- | --- | --- | --- |

2)

Artikel 2 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.

posttjänster: tjänster som innefattar insamling, sortering, transport och utdelning av postförsändelser.”

| b) | Följande punkt ska läggas till:






  ”1a. | tillhandahållare av posttjänster: företag som tillhandahåller en eller flera posttjänster.” |
| --- | --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”1a.

tillhandahållare av posttjänster: företag som tillhandahåller en eller flera posttjänster.”

| c) | I punkt 2 ska orden ”offentliga postnät” ersättas med ”postnät”. |
| --- | --- |

c)

I punkt 2 ska orden ”offentliga postnät” ersättas med ”postnät”.

| d) | Punkt 3 ska ersättas med följande:






  ”3. | inlämningsställen: de fysiska anordningar, inbegripet brevlådor, som tillhandahålls allmänheten antingen på allmän plats eller i tillhandahållarens lokaler, där postförsändelser kan avlämnas av avsändarna till postnätet.” |
| --- | --- | --- |

d)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.

inlämningsställen: de fysiska anordningar, inbegripet brevlådor, som tillhandahålls allmänheten antingen på allmän plats eller i tillhandahållarens lokaler, där postförsändelser kan avlämnas av avsändarna till postnätet.”

| e) | Punkt 4 ska ersättas med följande:






  ”4. | insamling: uppsamling av postförsändelser som utförs av tillhandahållaren av posttjänster.” |
| --- | --- | --- |

e)

Punkt 4 ska ersättas med följande:

”4.

insamling: uppsamling av postförsändelser som utförs av tillhandahållaren av posttjänster.”

| f) | Punkt 6 ska ersättas med följande:






  ”6. | postförsändelse: en adresserad försändelse i den slutliga form i vilken den ska transporteras av en tillhandahållare av posttjänster. Sådana försändelser omfattar, förutom brevförsändelser, till exempel böcker, kataloger, tidningar och tidskrifter samt postpaket som innehåller varor med eller utan kommersiellt värde.” |
| --- | --- | --- |

f)

Punkt 6 ska ersättas med följande:

”6.

postförsändelse: en adresserad försändelse i den slutliga form i vilken den ska transporteras av en tillhandahållare av posttjänster. Sådana försändelser omfattar, förutom brevförsändelser, till exempel böcker, kataloger, tidningar och tidskrifter samt postpaket som innehåller varor med eller utan kommersiellt värde.”

| g) | Punkt 8 ska utgå. |
| --- | --- |

g)

Punkt 8 ska utgå.

| h) | Punkt ska 12 utgå. |
| --- | --- |

h)

Punkt ska 12 utgå.

| i) | Punkt 13 ska ersättas med följande:






  ”13. | tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster: den offentliga eller privata tillhandahållare av posttjänster som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänster eller delar därav inom en medlemsstat och vars identitet har meddelats kommissionen i enlighet med artikel 4.” |
| --- | --- | --- |

i)

Punkt 13 ska ersättas med följande:

”13.

tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster: den offentliga eller privata tillhandahållare av posttjänster som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänster eller delar därav inom en medlemsstat och vars identitet har meddelats kommissionen i enlighet med artikel 4.”

| j) | Punkt 14 ska ersättas med följande:






  ”14. | tillstånd: en tillåtelse med angivande av de rättigheter och skyldigheter som är utmärkande för postsektorn och som gör det möjligt för företag att tillhandahålla posttjänster och, i förekommande fall, inrätta och/eller driva postnäten för att tillhandahålla sådana tjänster, genom ett allmänt tillstånd eller ett enskilt tillstånd enligt definitionerna nedan:






  — | allmänt tillstånd: ett tillstånd som – oberoende av om det är reglerat av en ’kategorilicens’ eller av allmän lag och oberoende av om en sådan reglering kräver registrerings- eller anmälningsförfaranden – inte kräver att den berörda tillhandahållaren av posttjänster har erhållit ett uttryckligt beslut från den nationella tillsynsmyndigheten innan denne utövar de rättigheter som härrör från tillståndet, |
| --- | --- | --- | --- |

j)

Punkt 14 ska ersättas med följande:

”14.

tillstånd: en tillåtelse med angivande av de rättigheter och skyldigheter som är utmärkande för postsektorn och som gör det möjligt för företag att tillhandahålla posttjänster och, i förekommande fall, inrätta och/eller driva postnäten för att tillhandahålla sådana tjänster, genom ett allmänt tillstånd eller ett enskilt tillstånd enligt definitionerna nedan:

—

allmänt tillstånd: ett tillstånd som – oberoende av om det är reglerat av en ’kategorilicens’ eller av allmän lag och oberoende av om en sådan reglering kräver registrerings- eller anmälningsförfaranden – inte kräver att den berörda tillhandahållaren av posttjänster har erhållit ett uttryckligt beslut från den nationella tillsynsmyndigheten innan denne utövar de rättigheter som härrör från tillståndet,

| — | enskilt tillstånd: ett tillstånd som beviljas av en nationell tillsynsmyndighet och som ger en tillhandahållare av posttjänster särskilda rättigheter eller ställer särskilda villkor för det företagets verksamhet, vilka eventuellt kompletterar det allmänna tillståndet, där tillhandahållaren av posttjänster inte får utöva de ifrågavarande rättigheterna förrän denne har erhållit den nationella tillsynsmyndighetens beslut om detta.” |
| --- | --- |

—

enskilt tillstånd: ett tillstånd som beviljas av en nationell tillsynsmyndighet och som ger en tillhandahållare av posttjänster särskilda rättigheter eller ställer särskilda villkor för det företagets verksamhet, vilka eventuellt kompletterar det allmänna tillståndet, där tillhandahållaren av posttjänster inte får utöva de ifrågavarande rättigheterna förrän denne har erhållit den nationella tillsynsmyndighetens beslut om detta.”

| k) | Punkt 17 ska ersättas med följande:






  ”17. | användare: varje fysisk eller juridisk person som i egenskap av avsändare eller adressat drar nytta av att en posttjänst tillhandahålls.” |
| --- | --- | --- |

k)

Punkt 17 ska ersättas med följande:

”17.

användare: varje fysisk eller juridisk person som i egenskap av avsändare eller adressat drar nytta av att en posttjänst tillhandahålls.”

| l) | Punkt 19 ska ersättas med följande:






  ”19. | väsentliga krav: allmänna icke-ekonomiska skäl som kan föranleda en medlemsstat att införa villkor för tillhandahållandet av posttjänster. Dessa skäl är posthemlighet, säkerheten för nätet med hänsyn till transport av farligt gods, iakttagande av anställningsvillkor och system för social trygghet som fastställts genom lag, förordning eller administrativ bestämmelse och/eller genom kollektivavtal som förhandlats fram mellan de nationella parterna på arbetsmarknaden i enlighet med gemenskapsrätt och nationell lagstiftning och, när det är berättigat, dataskydd, miljöskydd och regionplanering. Dataskydd får omfatta skydd för personuppgifter, förtrolighet med avseende på information som överförs eller lagras samt skydd för privatlivet.” |
| --- | --- | --- |

l)

Punkt 19 ska ersättas med följande:

”19.

väsentliga krav: allmänna icke-ekonomiska skäl som kan föranleda en medlemsstat att införa villkor för tillhandahållandet av posttjänster. Dessa skäl är posthemlighet, säkerheten för nätet med hänsyn till transport av farligt gods, iakttagande av anställningsvillkor och system för social trygghet som fastställts genom lag, förordning eller administrativ bestämmelse och/eller genom kollektivavtal som förhandlats fram mellan de nationella parterna på arbetsmarknaden i enlighet med gemenskapsrätt och nationell lagstiftning och, när det är berättigat, dataskydd, miljöskydd och regionplanering. Dataskydd får omfatta skydd för personuppgifter, förtrolighet med avseende på information som överförs eller lagras samt skydd för privatlivet.”

| m) | Följande punkt ska läggas till:






  ”20. | tjänster som tillhandahålls till enhetspris: posttjänster för vilka tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster anger avgiften i sina allmänna villkor för enskilda postförsändelser.” |
| --- | --- | --- |

m)

Följande punkt ska läggas till:

”20.

tjänster som tillhandahålls till enhetspris: posttjänster för vilka tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster anger avgiften i sina allmänna villkor för enskilda postförsändelser.”

| 3) | Artikel 3 ska ändras på följande sätt:






  a) | Första stycket i punkt 3 ska ersättas med följande:
  ”3.   Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att säkerställa att den samhällsomfattande tjänsten garanteras minst fem arbetsdagar i veckan utom under omständigheter eller geografiska förhållanden som bedöms vara undantagsvis förekommande – och minst innebär






  — | en insamling, |
| --- | --- | --- | --- |

3)

Artikel 3 ska ändras på följande sätt:

a)

Första stycket i punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.   Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att säkerställa att den samhällsomfattande tjänsten garanteras minst fem arbetsdagar i veckan utom under omständigheter eller geografiska förhållanden som bedöms vara undantagsvis förekommande – och minst innebär

—

en insamling,

| — | ett överlämnande vid varje fysisk eller juridisk persons bostad respektive lokaler eller, i undantagsfall, under villkor som den nationella tillsynsmyndigheten bestämmer, ett överlämnande vid lämpliga anläggningar.” |
| --- | --- |

—

ett överlämnande vid varje fysisk eller juridisk persons bostad respektive lokaler eller, i undantagsfall, under villkor som den nationella tillsynsmyndigheten bestämmer, ett överlämnande vid lämpliga anläggningar.”

| b) | Punkt 5 ska ersättas med följande:
  ”5.   De nationella tillsynsmyndigheterna får höja viktgränsen för vad som täcks av de samhällsomfattande tjänsterna med avseende på postpaket till högst 20 kg och får föreskriva särskilda ordningar för överlämnande av postpaket vid dörren.
  Medlemsstaterna ska se till att postpaket som tas emot från andra medlemsstater och som väger högst 20 kg överlämnas inom deras territorium, oavsett vilken viktgräns för postpaket som omfattas av de samhällsomfattande tjänsterna som en given medlemsstat har bestämt.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.   De nationella tillsynsmyndigheterna får höja viktgränsen för vad som täcks av de samhällsomfattande tjänsterna med avseende på postpaket till högst 20 kg och får föreskriva särskilda ordningar för överlämnande av postpaket vid dörren.

Medlemsstaterna ska se till att postpaket som tas emot från andra medlemsstater och som väger högst 20 kg överlämnas inom deras territorium, oavsett vilken viktgräns för postpaket som omfattas av de samhällsomfattande tjänsterna som en given medlemsstat har bestämt.”

| c) | Punkt 6 ska ersättas med följande:
  ”6.   De aktuella postförsändelsernas minimi- och maximimått ska vara de som föreskrivs i de relevanta bestämmelser som har antagits av Världspostföreningen.” |
| --- | --- |

c)

Punkt 6 ska ersättas med följande:

”6.   De aktuella postförsändelsernas minimi- och maximimått ska vara de som föreskrivs i de relevanta bestämmelser som har antagits av Världspostföreningen.”

| 4) | Artikel 4 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 4
  1.   Varje medlemsstat ska säkerställa att tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster garanteras och ska meddela kommissionen vilka åtgärder som den har vidtagit för att fullgöra denna skyldighet. Den kommitté som avses enligt artikel 21 ska informeras om de åtgärder medlemsstaterna vidtar för att garantera tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster.
  2.   Medlemsstaterna får utse ett eller flera företag för att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster så att hela det nationella territoriet täcks. Medlemsstaterna får utse olika företag att tillhandahålla olika delar av de samhällsomfattande tjänsterna och/eller täcka olika delar av det nationella territoriet. De ska därvid i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen bestämma rättigheterna och skyldigheterna för dem och ska offentliggöra dessa skyldigheter och rättigheter. Särskilt ska medlemsstaterna vidta åtgärder för att se till att villkoren för utläggning av samhällsomfattande tjänster baseras på principerna om öppenhet, icke-diskriminering och proportionalitet och därigenom garantera kontinuitet i tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster genom att ta hänsyn till den viktiga roll de spelar för den sociala och territoriella sammanhållningen.
  Medlemsstaterna ska meddela kommissionen vilka tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster de utser. Utseendet av en tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster ska regelbundet ses över och granskas med avseende på de villkor och principer som anges i denna artikel. Medlemsstaterna ska dock se till att tillhandahållaren utses för en period som är tillräcklig för att få avkastning på investeringarna.” |
| --- | --- |

4)

Artikel 4 ska ersättas med följande:

”Artikel 4

1.   Varje medlemsstat ska säkerställa att tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster garanteras och ska meddela kommissionen vilka åtgärder som den har vidtagit för att fullgöra denna skyldighet. Den kommitté som avses enligt artikel 21 ska informeras om de åtgärder medlemsstaterna vidtar för att garantera tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster.

2.   Medlemsstaterna får utse ett eller flera företag för att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster så att hela det nationella territoriet täcks. Medlemsstaterna får utse olika företag att tillhandahålla olika delar av de samhällsomfattande tjänsterna och/eller täcka olika delar av det nationella territoriet. De ska därvid i överensstämmelse med gemenskapslagstiftningen bestämma rättigheterna och skyldigheterna för dem och ska offentliggöra dessa skyldigheter och rättigheter. Särskilt ska medlemsstaterna vidta åtgärder för att se till att villkoren för utläggning av samhällsomfattande tjänster baseras på principerna om öppenhet, icke-diskriminering och proportionalitet och därigenom garantera kontinuitet i tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster genom att ta hänsyn till den viktiga roll de spelar för den sociala och territoriella sammanhållningen.

Medlemsstaterna ska meddela kommissionen vilka tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster de utser. Utseendet av en tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster ska regelbundet ses över och granskas med avseende på de villkor och principer som anges i denna artikel. Medlemsstaterna ska dock se till att tillhandahållaren utses för en period som är tillräcklig för att få avkastning på investeringarna.”

| 5) | Punkt 2 i artikel 5 ska ersättas med följande:
  ”2.   Bestämmelserna i punkt 1 ska inte hindra att medlemsstaterna vidtar åtgärder i enlighet med krav som har att göra med allmänintresset som det erkänns i fördraget, särskilt i artiklarna 30 och 46, och som bl.a. rör allmän moral, allmän säkerhet, inklusive brottsutredningar, och allmän ordning.” |
| --- | --- |

5)

Punkt 2 i artikel 5 ska ersättas med följande:

”2.   Bestämmelserna i punkt 1 ska inte hindra att medlemsstaterna vidtar åtgärder i enlighet med krav som har att göra med allmänintresset som det erkänns i fördraget, särskilt i artiklarna 30 och 46, och som bl.a. rör allmän moral, allmän säkerhet, inklusive brottsutredningar, och allmän ordning.”

| 6) | Artikel 6 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 6
  Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att se till att användarna och tillhandahållarna av posttjänster regelbundet ges tillräckligt utförlig och aktuell information av tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster om vad som särskilt kännetecknar de samhällsomfattande tjänster som erbjuds, särskilt vad gäller allmänna villkor för tillgång till dessa tjänster samt priser och nivån på kvalitetsnormerna. Denna information ska offentliggöras på lämpligt sätt.
  Medlemsstaterna ska meddela kommissionen om hur den information som ska offentliggöras enligt första stycket kommer att göras tillgänglig.” |
| --- | --- |

6)

Artikel 6 ska ersättas med följande:

”Artikel 6

Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att se till att användarna och tillhandahållarna av posttjänster regelbundet ges tillräckligt utförlig och aktuell information av tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster om vad som särskilt kännetecknar de samhällsomfattande tjänster som erbjuds, särskilt vad gäller allmänna villkor för tillgång till dessa tjänster samt priser och nivån på kvalitetsnormerna. Denna information ska offentliggöras på lämpligt sätt.

Medlemsstaterna ska meddela kommissionen om hur den information som ska offentliggöras enligt första stycket kommer att göras tillgänglig.”

| 7) | Rubriken under kapitel 3 ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

7)

Rubriken under kapitel 3 ska ersättas med följande:

| 8) | Artikel 7 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 7
  1.   Medlemsstaterna får inte bevilja eller behålla exklusiva eller särskilda rättigheter för införande och tillhandahållande av posttjänster. Medlemsstaterna får finansiera tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster på något av de sätt som anges i punkterna 2, 3 och 4 eller på annat sätt som är förenligt med fördraget.
  2.   Medlemsstaterna får garantera tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster genom upphandling i enlighet med gällande bestämmelser och föreskrifter om offentlig upphandling, inbegripet, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (14), konkurrenspräglad dialog eller förhandlade förfaranden med eller utan offentliggörande av ett meddelande om upphandling.
  3.   Om en medlemsstat konstaterar att skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster i enlighet med detta direktiv innebär en nettokostnad, som beräknats med beaktande av bilaga I, och utgör en orimlig ekonomisk belastning för tillhandahållaren eller tillhandahållarna, får den införa






  a) | ett system för att med offentliga medel kompensera berörda företag, eller |
| --- | --- | --- |

8)

Artikel 7 ska ersättas med följande:

”Artikel 7

1.   Medlemsstaterna får inte bevilja eller behålla exklusiva eller särskilda rättigheter för införande och tillhandahållande av posttjänster. Medlemsstaterna får finansiera tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster på något av de sätt som anges i punkterna 2, 3 och 4 eller på annat sätt som är förenligt med fördraget.

2.   Medlemsstaterna får garantera tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster genom upphandling i enlighet med gällande bestämmelser och föreskrifter om offentlig upphandling, inbegripet, i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/17/EG av den 31 mars 2004 om samordning av förfarandena vid upphandling på områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (14), konkurrenspräglad dialog eller förhandlade förfaranden med eller utan offentliggörande av ett meddelande om upphandling.

3.   Om en medlemsstat konstaterar att skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster i enlighet med detta direktiv innebär en nettokostnad, som beräknats med beaktande av bilaga I, och utgör en orimlig ekonomisk belastning för tillhandahållaren eller tillhandahållarna, får den införa

a)

ett system för att med offentliga medel kompensera berörda företag, eller

| b) | ett system för att fördela nettokostnaden för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster mellan tillhandahållare och/eller användare. |
| --- | --- |

b)

ett system för att fördela nettokostnaden för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster mellan tillhandahållare och/eller användare.

4.   Om nettokostnaden fördelas i enlighet med punkt 3 b, får medlemsstaterna inrätta en kompensationsfond som får finansieras av tillhandahållare och/eller genom avgifter från användare och som för detta ändamål förvaltas av ett av förmånstagaren eller förmånstagarna oberoende organ. Medlemsstaterna får som villkor för att bevilja tillhandahållare tillstånd enligt artikel 9.2 kräva att de lämnar ett ekonomiskt bidrag till denna fond eller fullgör skyldigheter beträffande samhällsomfattande tjänster. De skyldigheter avseende samhällsomfattande tjänster som åligger tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster som anges i artikel 3 får finansieras på detta sätt.

5.   Medlemsstaterna ska se till att principerna om öppenhet, icke-diskriminering och proportionalitet följs när kompensationsfonden inrättas och när nivån på de ekonomiska bidragen enligt punkterna 3 och 4 bestäms. Beslut enligt punkterna 3 och 4 ska grundas på objektiva och verifierbara kriterier och ska offentliggöras.

| 9) | Rubriken under kapitel 4 ska ersättas med följande: |
| --- | --- |

9)

Rubriken under kapitel 4 ska ersättas med följande:

| 10) | Artikel 9 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 9
  1.   För tjänster som ligger utanför de samhällsomfattande tjänsternas räckvidd får medlemsstaterna, i den utsträckning som är nödvändig för att garantera att de väsentliga kraven uppfylls, införa allmänna tillstånd.
  2.   För tjänster som ligger inom de samhällsomfattande tjänsternas räckvidd får medlemsstaterna införa tillståndsförfaranden, inbegripet enskilda tillstånd, i den omfattning detta är nödvändigt för att garantera att de väsentliga kraven uppfylls och för att säkerställa tillhandahållandet av de samhällsomfattande tjänsterna.
  Beviljandet av tillstånd får






  — | villkoras av skyldigheter att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, |
| --- | --- | --- |

10)

Artikel 9 ska ersättas med följande:

”Artikel 9

1.   För tjänster som ligger utanför de samhällsomfattande tjänsternas räckvidd får medlemsstaterna, i den utsträckning som är nödvändig för att garantera att de väsentliga kraven uppfylls, införa allmänna tillstånd.

2.   För tjänster som ligger inom de samhällsomfattande tjänsternas räckvidd får medlemsstaterna införa tillståndsförfaranden, inbegripet enskilda tillstånd, i den omfattning detta är nödvändigt för att garantera att de väsentliga kraven uppfylls och för att säkerställa tillhandahållandet av de samhällsomfattande tjänsterna.

Beviljandet av tillstånd får

—

villkoras av skyldigheter att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster,

| — | om det är nödvändigt och motiverat innebära krav på de berörda tjänsternas kvalitet, tillgänglighet och utförande, |
| --- | --- |

—

om det är nödvändigt och motiverat innebära krav på de berörda tjänsternas kvalitet, tillgänglighet och utförande,

| — | om så är lämpligt villkoras av en skyldighet att bidra ekonomiskt till fördelningssystemet som avses i artikel 7, om tillhandahållandet av den samhällsomfattande tjänsten innebär en nettokostnad och innebär en orättvis ekonomisk belastning för den eller de tillhandahållare som utsetts i enlighet med artikel 4, |
| --- | --- |

—

om så är lämpligt villkoras av en skyldighet att bidra ekonomiskt till fördelningssystemet som avses i artikel 7, om tillhandahållandet av den samhällsomfattande tjänsten innebär en nettokostnad och innebär en orättvis ekonomisk belastning för den eller de tillhandahållare som utsetts i enlighet med artikel 4,

| — | om så är lämpligt villkoras av en skyldighet att bidra ekonomiskt till den nationella tillsynsmyndighetens operativa kostnader som avses i artikel 22, |
| --- | --- |

—

om så är lämpligt villkoras av en skyldighet att bidra ekonomiskt till den nationella tillsynsmyndighetens operativa kostnader som avses i artikel 22,

| — | om så är lämpligt villkoras av eller ålägga skyldigheten att beakta de arbetsvillkor som fastställs i den nationella lagstiftningen. |
| --- | --- |

—

om så är lämpligt villkoras av eller ålägga skyldigheten att beakta de arbetsvillkor som fastställs i den nationella lagstiftningen.

De skyldigheter och krav som avses i första strecksatsen och i artikel 3 får endast åläggas dem som har utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster.

Utom för företag som utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster i enlighet med artikel 4 får tillstånd inte

| — | begränsas till antalet, |
| --- | --- |

—

begränsas till antalet,

| — | för samma delar av samhällsomfattande tjänster eller delar av det nationella territoriet samtidigt medföra både skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster och ekonomiskt bidra till ett fördelningssystem, |
| --- | --- |

—

för samma delar av samhällsomfattande tjänster eller delar av det nationella territoriet samtidigt medföra både skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster och ekonomiskt bidra till ett fördelningssystem,

| — | upprepa villkor som gäller för företagen enligt annan, icke sektorsspecifik nationell lagstiftning, |
| --- | --- |

—

upprepa villkor som gäller för företagen enligt annan, icke sektorsspecifik nationell lagstiftning,

| — | uppställa andra tekniska krav eller verksamhetskrav än vad som krävs för att fullgöra skyldigheterna enligt detta direktiv. |
| --- | --- |

—

uppställa andra tekniska krav eller verksamhetskrav än vad som krävs för att fullgöra skyldigheterna enligt detta direktiv.

3.   De förfaranden, skyldigheter och krav som avses i punkterna 1 och 2 ska vara öppna för insyn, tillgängliga, icke-diskriminerande, proportionella, exakta och otvetydiga, ska offentliggöras på förhand och grundas på objektiva kriterier. Medlemsstaterna ska säkerställa att sökanden underrättas om skälen till att ett tillstånd, helt eller delvis, vägras eller dras tillbaka och införa ett förfarande för överklagande.”

| 11) | Punkt 1 i artikel 10 ska ersättas med följande:
  ”1.   Europaparlamentet och rådet ska på förslag av kommissionen och på grundval av artiklarna 47.2, 55 och 95 i fördraget besluta om nödvändiga åtgärder för att harmonisera de förfaranden som avses i artikel 9, vilka styr kommersiellt tillhandahållande av posttjänster till allmänheten.” |
| --- | --- |

11)

Punkt 1 i artikel 10 ska ersättas med följande:

”1.   Europaparlamentet och rådet ska på förslag av kommissionen och på grundval av artiklarna 47.2, 55 och 95 i fördraget besluta om nödvändiga åtgärder för att harmonisera de förfaranden som avses i artikel 9, vilka styr kommersiellt tillhandahållande av posttjänster till allmänheten.”

| 12) | Artikel 11 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 11
  Europaparlamentet och rådet ska på förslag av kommissionen och på grundval av artiklarna 47.2, 55 och 95 i fördraget besluta om sådana harmoniseringsåtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att användarna och tillhandahållarna av posttjänster har tillgång till postnätet på villkor som är öppna för insyn och icke-diskriminerande.” |
| --- | --- |

12)

Artikel 11 ska ersättas med följande:

”Artikel 11

Europaparlamentet och rådet ska på förslag av kommissionen och på grundval av artiklarna 47.2, 55 och 95 i fördraget besluta om sådana harmoniseringsåtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att användarna och tillhandahållarna av posttjänster har tillgång till postnätet på villkor som är öppna för insyn och icke-diskriminerande.”

| 13) | Följande artikel ska läggas till:
  ”Artikel 11a
  När så krävs för att skydda användarnas intressen och/eller för att främja effektiv konkurrens, samt med hänsyn till nationella förhållanden och nationell lagstiftning ska medlemsstaterna se till att villkor som är öppna för insyn och icke-diskriminerande gäller för tillgången till delar av postens infrastruktur eller tjänster som tillhandahålls inom ramen för den samhällsomfattande tjänsten, t.ex. postnummersystem, adressdatabaser, postboxar, brevlådor, uppgifter om adressförändringar, eftersändningsservice, returservice. Denna bestämmelse ska inte påverka medlemsstaternas rätt att besluta om åtgärder för att garantera tillgång till postnätet på villkor som är öppna för insyn, proportionerliga och icke-diskriminerande.” |
| --- | --- |

13)

Följande artikel ska läggas till:

”Artikel 11a

När så krävs för att skydda användarnas intressen och/eller för att främja effektiv konkurrens, samt med hänsyn till nationella förhållanden och nationell lagstiftning ska medlemsstaterna se till att villkor som är öppna för insyn och icke-diskriminerande gäller för tillgången till delar av postens infrastruktur eller tjänster som tillhandahålls inom ramen för den samhällsomfattande tjänsten, t.ex. postnummersystem, adressdatabaser, postboxar, brevlådor, uppgifter om adressförändringar, eftersändningsservice, returservice. Denna bestämmelse ska inte påverka medlemsstaternas rätt att besluta om åtgärder för att garantera tillgång till postnätet på villkor som är öppna för insyn, proportionerliga och icke-diskriminerande.”

| 14) | Artikel 12 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 12
  Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att se till att avgifterna för var och en av de tjänster som ingår i de samhällsomfattande tjänsterna stämmer överens med följande principer:






  — | Priserna ska vara rimliga och ge samtliga användare möjlighet att få tillgång till de tjänster som tillhandahålls, oavsett geografiskt läge och mot bakgrund av specifika nationella förhållanden. Medlemsstaterna får behålla eller införa kostnadsfria posttjänster för blinda och synskadade personer. |
| --- | --- | --- |

14)

Artikel 12 ska ersättas med följande:

”Artikel 12

Medlemsstaterna ska vidta åtgärder för att se till att avgifterna för var och en av de tjänster som ingår i de samhällsomfattande tjänsterna stämmer överens med följande principer:

—

Priserna ska vara rimliga och ge samtliga användare möjlighet att få tillgång till de tjänster som tillhandahålls, oavsett geografiskt läge och mot bakgrund av specifika nationella förhållanden. Medlemsstaterna får behålla eller införa kostnadsfria posttjänster för blinda och synskadade personer.

| — | Priserna ska vara kostnadsrelaterade och ge incitament till ett effektivt tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster. Om allmänintresset så kräver, får medlemsstaterna besluta att en enhetlig taxa ska gälla inom hela det nationella territoriet och/eller för gränsöverskridande, för tjänster till enhetspris och andra postförsändelser. |
| --- | --- |

—

Priserna ska vara kostnadsrelaterade och ge incitament till ett effektivt tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster. Om allmänintresset så kräver, får medlemsstaterna besluta att en enhetlig taxa ska gälla inom hela det nationella territoriet och/eller för gränsöverskridande, för tjänster till enhetspris och andra postförsändelser.

| — | Tillämpningen av en enhetlig taxa ska inte utesluta att tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster har rätt att ingå individuella avtal om priser med användare. |
| --- | --- |

—

Tillämpningen av en enhetlig taxa ska inte utesluta att tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster har rätt att ingå individuella avtal om priser med användare.

| — | Avgifterna ska vara öppna för insyn och icke-diskriminerande. |
| --- | --- |

—

Avgifterna ska vara öppna för insyn och icke-diskriminerande.

| — | När tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster använder sig av specialavgifter, t.ex. gentemot stor- och företagskunder eller förmedlare av post från olika användare, ska de tillämpa principerna om öppenhet och icke-diskriminering både på avgifterna och tillhörande villkor. Avgifterna ska, tillsammans med de tillhörande villkoren, tillämpas lika såväl mellan olika tredje parter som mellan tredje part och tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster av motsvarande slag. Sådana avgifter ska också gälla för användare, särskilt enskilda användare och små och medelstora företag, som använder posttjänster på liknande sätt.” |
| --- | --- |

—

När tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster använder sig av specialavgifter, t.ex. gentemot stor- och företagskunder eller förmedlare av post från olika användare, ska de tillämpa principerna om öppenhet och icke-diskriminering både på avgifterna och tillhörande villkor. Avgifterna ska, tillsammans med de tillhörande villkoren, tillämpas lika såväl mellan olika tredje parter som mellan tredje part och tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster av motsvarande slag. Sådana avgifter ska också gälla för användare, särskilt enskilda användare och små och medelstora företag, som använder posttjänster på liknande sätt.”

| 15) | Artikel 14 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkterna 1, 2 och 3 ska ersättas med följande:
  ”1.   Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster sköter sin redovisning i enlighet med bestämmelserna i denna artikel.
  2.   Tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster ska i den interna redovisningen ha skilda konton för att tydligt skilja mellan tjänster och produkter som ingår i de samhällsomfattande tjänsterna och de som inte gör det. Denna särredovisning ska användas när medlemsstaterna beräknar nettokostnaden för den samhällsomfattande tjänsten. Sådana interna redovisningssystem ska bygga på enhetligt tillämpade och objektivt försvarbara principer för kostnadsredovisning.
  3.   I de redovisningssystem som avses i punkt 2 ska, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4, kostnaderna fördelas på följande sätt:






  a) | Kostnader som direkt kan hänföras till en bestämd tjänst eller produkt ska hänföras till den tjänsten. |
| --- | --- | --- | --- |

15)

Artikel 14 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkterna 1, 2 och 3 ska ersättas med följande:

”1.   Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa att tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster sköter sin redovisning i enlighet med bestämmelserna i denna artikel.

2.   Tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster ska i den interna redovisningen ha skilda konton för att tydligt skilja mellan tjänster och produkter som ingår i de samhällsomfattande tjänsterna och de som inte gör det. Denna särredovisning ska användas när medlemsstaterna beräknar nettokostnaden för den samhällsomfattande tjänsten. Sådana interna redovisningssystem ska bygga på enhetligt tillämpade och objektivt försvarbara principer för kostnadsredovisning.

3.   I de redovisningssystem som avses i punkt 2 ska, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 4, kostnaderna fördelas på följande sätt:

a)

Kostnader som direkt kan hänföras till en bestämd tjänst eller produkt ska hänföras till den tjänsten.

| b) | Gemensamma kostnader, dvs. kostnader som inte direkt kan hänföras till en bestämd tjänst eller produkt, ska fördelas på följande sätt:






  i) | När det är möjligt, ska gemensamma kostnader fördelas utifrån en direkt analys av vad som förorsakade dem. |
| --- | --- | --- |

b)

Gemensamma kostnader, dvs. kostnader som inte direkt kan hänföras till en bestämd tjänst eller produkt, ska fördelas på följande sätt:

i)

När det är möjligt, ska gemensamma kostnader fördelas utifrån en direkt analys av vad som förorsakade dem.

| ii) | När en direkt analys inte är möjlig, ska gemensamma kostnadskategorier fördelas utifrån en indirekt koppling till en annan kostnadskategori eller grupp av kostnadskategorier som det är möjligt att direkt hänföra eller fördela; den indirekta kopplingen ska grunda sig på jämförbara kostnadsstrukturer. |
| --- | --- |

ii)

När en direkt analys inte är möjlig, ska gemensamma kostnadskategorier fördelas utifrån en indirekt koppling till en annan kostnadskategori eller grupp av kostnadskategorier som det är möjligt att direkt hänföra eller fördela; den indirekta kopplingen ska grunda sig på jämförbara kostnadsstrukturer.

| iii) | När varken direkta eller indirekta åtgärder för att fördela kostnader står till buds, ska kostnadskategorin fördelas utifrån en allmän fördelningsnyckel uträknad från förhållandet mellan alla utgifter som direkt eller indirekt har hänförts till eller fördelats dels på varje samhällsomfattande tjänst, dels på de andra tjänsterna. |
| --- | --- |

iii)

När varken direkta eller indirekta åtgärder för att fördela kostnader står till buds, ska kostnadskategorin fördelas utifrån en allmän fördelningsnyckel uträknad från förhållandet mellan alla utgifter som direkt eller indirekt har hänförts till eller fördelats dels på varje samhällsomfattande tjänst, dels på de andra tjänsterna.

| iv) | Gemensamma kostnader som är nödvändiga för att tillhandahålla både samhällsomfattande tjänster och icke samhällsomfattande tjänster ska fördelas på lämpligt sätt. Samma kostnadsdrivande faktorer ska tillämpas på både samhällsomfattande tjänster och icke samhällsomfattande tjänster.” |
| --- | --- |

iv)

Gemensamma kostnader som är nödvändiga för att tillhandahålla både samhällsomfattande tjänster och icke samhällsomfattande tjänster ska fördelas på lämpligt sätt. Samma kostnadsdrivande faktorer ska tillämpas på både samhällsomfattande tjänster och icke samhällsomfattande tjänster.”

| b) | Punkt 8 ska ersättas med följande:
  ”8.   Om en medlemsstat inte har använt ett finansieringssystem för tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster som medges enligt artikel 7, och om den nationella tillsynsmyndigheten kontrollerat att ingen av dem som utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster erhåller statligt bistånd, dolt eller på annat sätt, samt att fri konkurrens råder på marknaden, får den nationella tillsynsmyndigheten besluta att inte tillämpa kraven i denna artikel.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 8 ska ersättas med följande:

”8.   Om en medlemsstat inte har använt ett finansieringssystem för tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster som medges enligt artikel 7, och om den nationella tillsynsmyndigheten kontrollerat att ingen av dem som utsetts att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster erhåller statligt bistånd, dolt eller på annat sätt, samt att fri konkurrens råder på marknaden, får den nationella tillsynsmyndigheten besluta att inte tillämpa kraven i denna artikel.”

| c) | Följande punkter ska läggas till:
  ”9.   Den här artikeln får emellertid tillämpas på tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster som utsetts före det slutliga datumet för fullständig liberalisering av marknaden så länge inga andra tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster har utsetts. Den nationella tillsynsmyndigheten ska på förhand informera kommissionen innan sådana beslut fattas.
  10.   Medlemsstaterna får kräva att de tillhandahållare av posttjänster som ska bidra till en kompensationsfond inför en lämplig särredovisning för att säkerställa att fonden fungerar.” |
| --- | --- |

c)

Följande punkter ska läggas till:

”9.   Den här artikeln får emellertid tillämpas på tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster som utsetts före det slutliga datumet för fullständig liberalisering av marknaden så länge inga andra tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster har utsetts. Den nationella tillsynsmyndigheten ska på förhand informera kommissionen innan sådana beslut fattas.

10.   Medlemsstaterna får kräva att de tillhandahållare av posttjänster som ska bidra till en kompensationsfond inför en lämplig särredovisning för att säkerställa att fonden fungerar.”

| 16) | Artikel 16 ska ändras på följande sätt:






  a) | Andra strecksatsen i tredje stycket ska ersättas med följande:






  ”— | Europaparlamentet och rådet när det gäller gränsöverskridande tjänster inom gemenskapen (se bilaga II). Den framtida anpassningen av dessa normer till den tekniska utvecklingen eller till marknadens utveckling ska genomföras i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 21.2.” |
| --- | --- | --- | --- |

16)

Artikel 16 ska ändras på följande sätt:

a)

Andra strecksatsen i tredje stycket ska ersättas med följande:

”—

Europaparlamentet och rådet när det gäller gränsöverskridande tjänster inom gemenskapen (se bilaga II). Den framtida anpassningen av dessa normer till den tekniska utvecklingen eller till marknadens utveckling ska genomföras i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 21.2.”

| b) | Fjärde stycket ska ersättas med följande:
  ”Oberoende kontroll av utförandet ska ske minst en gång om året av utomstående organ som inte har några band till tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster, enligt standardiserade villkor, som ska anges i detalj i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 21.2 och ska omfattas av rapporter som ska offentliggöras minst en gång om året.” |
| --- | --- |

b)

Fjärde stycket ska ersättas med följande:

”Oberoende kontroll av utförandet ska ske minst en gång om året av utomstående organ som inte har några band till tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster, enligt standardiserade villkor, som ska anges i detalj i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 21.2 och ska omfattas av rapporter som ska offentliggöras minst en gång om året.”

| 17) | Punkterna 1 och 2 i artikel 18 ska ersättas med följande:
  ”1.   I enlighet med artikel 16 föreskrivs kvalitetsnormer för gränsöverskridande tjänster inom gemenskapen i bilaga II.
  2.   Om extraordinära situationer med avseende på infrastruktur eller geografiska förhållanden kräver det, får de nationella tillsynsmyndigheterna bevilja undantag från kvalitetsnormerna i bilaga II. Om de nationella tillsynsmyndigheterna på detta sätt beslutar om undantag ska de genast meddela kommissionen detta. Kommissionen ska till den kommitté som avses i artikel 21 för kännedom överlämna en årlig rapport om de meddelanden den har fått under de föregående tolv månaderna.” |
| --- | --- |

17)

Punkterna 1 och 2 i artikel 18 ska ersättas med följande:

”1.   I enlighet med artikel 16 föreskrivs kvalitetsnormer för gränsöverskridande tjänster inom gemenskapen i bilaga II.

2.   Om extraordinära situationer med avseende på infrastruktur eller geografiska förhållanden kräver det, får de nationella tillsynsmyndigheterna bevilja undantag från kvalitetsnormerna i bilaga II. Om de nationella tillsynsmyndigheterna på detta sätt beslutar om undantag ska de genast meddela kommissionen detta. Kommissionen ska till den kommitté som avses i artikel 21 för kännedom överlämna en årlig rapport om de meddelanden den har fått under de föregående tolv månaderna.”

| 18) | Artikel 19 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 19
  1.   Medlemsstaterna ska se till att alla tillhandahållare av posttjänster har förfaranden som är öppna för insyn, enkla och föga kostsamma för handläggning av postanvändarnas klagomål, i synnerhet när det gäller förlust, stöld eller skada eller när kvalitetsnormerna för tjänsterna inte följs (inklusive förfaranden för att fastställa ansvaret i de fall där mer än en operatör är inblandad), utan att det påverkar tillämpliga internationella och nationella bestämmelser om kompensationsordningar.
  Medlemsstaterna ska besluta om åtgärder för att säkerställa att de förfaranden som anges i första stycket gör det möjligt att lösa tvister på ett rättvist sätt och inom rimlig tid och att, i befogade fall, tillämpa ett system för återbetalning och/eller ersättning.
  Medlemsstaterna ska också uppmuntra utvecklingen av oberoende förfaranden utanför domstol för att avgöra tvister mellan tillhandahållare av posttjänster och användare.
  2.   Utan att det påverkar andra möjligheter att överklaga eller få gottgörelse enligt nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning ska medlemsstaterna säkerställa att användarna, enskilt eller, om nationell lag tillåter detta, tillsammans med användar- och/eller konsumentorganisationer, får vända sig till den behöriga nationella myndigheten i de fall där användarnas klagomål mot företag som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänster inte har lösts på en tillfredsställande sätt.
  Medlemsstaterna ska i enlighet med artikel 16 se till att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster, och i förekommande fall även företag som tillhandahåller tjänster inom tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänster, tillsammans med den årliga rapporten om kontroll av utförandet, offentliggör uppgifter om antalet klagomål och det sätt på vilket de har behandlats.” |
| --- | --- |

18)

Artikel 19 ska ersättas med följande:

”Artikel 19

1.   Medlemsstaterna ska se till att alla tillhandahållare av posttjänster har förfaranden som är öppna för insyn, enkla och föga kostsamma för handläggning av postanvändarnas klagomål, i synnerhet när det gäller förlust, stöld eller skada eller när kvalitetsnormerna för tjänsterna inte följs (inklusive förfaranden för att fastställa ansvaret i de fall där mer än en operatör är inblandad), utan att det påverkar tillämpliga internationella och nationella bestämmelser om kompensationsordningar.

Medlemsstaterna ska besluta om åtgärder för att säkerställa att de förfaranden som anges i första stycket gör det möjligt att lösa tvister på ett rättvist sätt och inom rimlig tid och att, i befogade fall, tillämpa ett system för återbetalning och/eller ersättning.

Medlemsstaterna ska också uppmuntra utvecklingen av oberoende förfaranden utanför domstol för att avgöra tvister mellan tillhandahållare av posttjänster och användare.

2.   Utan att det påverkar andra möjligheter att överklaga eller få gottgörelse enligt nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning ska medlemsstaterna säkerställa att användarna, enskilt eller, om nationell lag tillåter detta, tillsammans med användar- och/eller konsumentorganisationer, får vända sig till den behöriga nationella myndigheten i de fall där användarnas klagomål mot företag som tillhandahåller samhällsomfattande posttjänster inte har lösts på en tillfredsställande sätt.

Medlemsstaterna ska i enlighet med artikel 16 se till att tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster, och i förekommande fall även företag som tillhandahåller tjänster inom tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänster, tillsammans med den årliga rapporten om kontroll av utförandet, offentliggör uppgifter om antalet klagomål och det sätt på vilket de har behandlats.”

| 19) | Artikel 21 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 21
  1.   Kommissionen ska biträdas av en kommitté.
  2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1-5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.” |
| --- | --- |

19)

Artikel 21 ska ersättas med följande:

”Artikel 21

1.   Kommissionen ska biträdas av en kommitté.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1-5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.”

| 20) | Artikel 22 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 22
  1.   Varje medlemsstat ska utse en eller flera nationella tillsynsmyndigheter för postsektorn, vilka är juridiskt åtskilda och verksamhetsmässigt oberoende av postoperatörerna. Medlemsstater som behåller äganderätten till eller kontrollen över tillhandahållare av posttjänster ska säkerställa att en faktiskt organisatorisk åtskillnad görs mellan tillsynsverksamheten och sådan verksamhet som har samband med ägande eller kontroll.
  Medlemsstaterna ska informera kommissionen om vilka nationella tillsynsmyndigheter de har utsett för att utföra de uppgifter som härrör från detta direktiv. De ska i lätt åtkomlig form offentliggöra de uppgifter som ska utföras av de nationella regleringsmyndigheterna, i synnerhet när sådana uppgifter ges till fler än ett organ. I förekommande fall ska medlemsstaterna i frågor av gemensamt intresse se till att dessa myndigheter och nationella myndigheter som är ansvariga för genomförandet av konkurrenslagstiftning och konsumentskyddslagstiftning samråder och samarbetar.
  2.   De nationella tillsynsmyndigheterna ska ha som särskild uppgift att säkerställa att de skyldigheter som härrör från detta direktiv iakttas, särskilt genom att inrätta övervaknings- och tillsynsförfaranden för att garantera tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster. De kan även ha till uppgift att säkerställa överensstämmelse med konkurrensreglerna inom postsektorn.
  De nationella tillsynsmyndigheterna ska arbeta i nära samråd och erbjuda ömsesidigt bistånd för att underlätta tillämpningen av detta direktiv inom lämpliga befintliga organ.
  3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att det på nationell nivå finns fungerande system enligt vilka varje användare eller tillhandahållare av posttjänster som berörs av ett beslut av en nationell tillsynsmyndighet har rätt att överklaga beslutet till en instans som är oberoende av de berörda parterna. I väntan på utgången av ett sådant överklagande ska den nationella tillsynsmyndighetens beslut fortsätta att gälla, såvida inte överklagandeinstansen beslutar annorlunda.” |
| --- | --- |

20)

Artikel 22 ska ersättas med följande:

”Artikel 22

1.   Varje medlemsstat ska utse en eller flera nationella tillsynsmyndigheter för postsektorn, vilka är juridiskt åtskilda och verksamhetsmässigt oberoende av postoperatörerna. Medlemsstater som behåller äganderätten till eller kontrollen över tillhandahållare av posttjänster ska säkerställa att en faktiskt organisatorisk åtskillnad görs mellan tillsynsverksamheten och sådan verksamhet som har samband med ägande eller kontroll.

Medlemsstaterna ska informera kommissionen om vilka nationella tillsynsmyndigheter de har utsett för att utföra de uppgifter som härrör från detta direktiv. De ska i lätt åtkomlig form offentliggöra de uppgifter som ska utföras av de nationella regleringsmyndigheterna, i synnerhet när sådana uppgifter ges till fler än ett organ. I förekommande fall ska medlemsstaterna i frågor av gemensamt intresse se till att dessa myndigheter och nationella myndigheter som är ansvariga för genomförandet av konkurrenslagstiftning och konsumentskyddslagstiftning samråder och samarbetar.

2.   De nationella tillsynsmyndigheterna ska ha som särskild uppgift att säkerställa att de skyldigheter som härrör från detta direktiv iakttas, särskilt genom att inrätta övervaknings- och tillsynsförfaranden för att garantera tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster. De kan även ha till uppgift att säkerställa överensstämmelse med konkurrensreglerna inom postsektorn.

De nationella tillsynsmyndigheterna ska arbeta i nära samråd och erbjuda ömsesidigt bistånd för att underlätta tillämpningen av detta direktiv inom lämpliga befintliga organ.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att det på nationell nivå finns fungerande system enligt vilka varje användare eller tillhandahållare av posttjänster som berörs av ett beslut av en nationell tillsynsmyndighet har rätt att överklaga beslutet till en instans som är oberoende av de berörda parterna. I väntan på utgången av ett sådant överklagande ska den nationella tillsynsmyndighetens beslut fortsätta att gälla, såvida inte överklagandeinstansen beslutar annorlunda.”

| 21) | Följande kapitel ska införas:
  ”KAPITEL 9a
  Tillhandahållande av uppgifter
  Artikel 22a
  1.   Medlemsstaterna ska se till att tillhandahållare av posttjänster tillhandahåller alla uppgifter särskilt till de nationella tillsynsmyndigheterna för följande syften, inklusive ekonomiska uppgifter och uppgifter om tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster:






  a) | För att de nationella tillsynsmyndigheterna ska kunna säkerställa överensstämmelse med direktivets bestämmelser eller med beslut i enlighet med detta. |
| --- | --- | --- |

21)

Följande kapitel ska införas:

”KAPITEL 9a

Tillhandahållande av uppgifter

Artikel 22a

1.   Medlemsstaterna ska se till att tillhandahållare av posttjänster tillhandahåller alla uppgifter särskilt till de nationella tillsynsmyndigheterna för följande syften, inklusive ekonomiska uppgifter och uppgifter om tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster:

a)

För att de nationella tillsynsmyndigheterna ska kunna säkerställa överensstämmelse med direktivets bestämmelser eller med beslut i enlighet med detta.

| b) | För klart definierade statistiska syften. |
| --- | --- |

b)

För klart definierade statistiska syften.

2.   Tillhandahållare av posttjänster ska på begäran lämna sådana uppgifter utan dröjsmål och, när det är nödvändigt, med beaktande av sekretessen, inom de tidsramar och på den detaljnivå som den nationella tillsynsmyndigheten anger. De uppgifter som den nationella tillsynsmyndigheten begär ska stå i proportion till fullgörandet av dess uppdrag. Den nationella tillsynsmyndigheten ska redovisa de skäl som motiverar dess begäran om uppgifter.

3.   Medlemsstaterna ska säkerställa att de nationella tillsynsmyndigheterna på begäran lämnar sådana användbara och relevanta uppgifter till kommissionen som krävs för att den ska kunna utföra sitt uppdrag enligt detta direktiv.

4.   Om uppgifterna av en nationell regleringsmyndighet betraktas som konfidentiell i enlighet med gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning om affärshemligheter, ska kommissionen och de berörda tillsynsmyndigheterna behålla denna sekretess.”

| 22) | Artikel 23 ska ersättas med följande:
  ”Artikel 23
  Vart fjärde år, och första gången senast den 31 december 2013, ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv, inklusive relevant information om utvecklingen inom sektorn, i synnerhet beträffande de ekonomiska, sociala och tekniska aspekterna samt sysselsättningsmönster, samt om tjänsternas kvalitet. Denna rapport ska, om det är lämpligt, åtföljas av förslag till Europaparlamentet och rådet.” |
| --- | --- |

22)

Artikel 23 ska ersättas med följande:

”Artikel 23

Vart fjärde år, och första gången senast den 31 december 2013, ska kommissionen till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om tillämpningen av detta direktiv, inklusive relevant information om utvecklingen inom sektorn, i synnerhet beträffande de ekonomiska, sociala och tekniska aspekterna samt sysselsättningsmönster, samt om tjänsternas kvalitet. Denna rapport ska, om det är lämpligt, åtföljas av förslag till Europaparlamentet och rådet.”

| 23) | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 23a
  Kommissionen ska bistå medlemsstaterna vid genomförandet av detta direktiv, bland annat med riktlinjer för hur nettokostnaderna för de samhällsomfattande tjänsterna ska beräknas.” |
| --- | --- |

23)

Följande artikel ska införas:

”Artikel 23a

Kommissionen ska bistå medlemsstaterna vid genomförandet av detta direktiv, bland annat med riktlinjer för hur nettokostnaderna för de samhällsomfattande tjänsterna ska beräknas.”

| 24) | Artiklarna 24, 25, 26 och 27 ska utgå. |
| --- | --- |

24)

Artiklarna 24, 25, 26 och 27 ska utgå.

| 25) | Följande text ska införas som bilaga I:

  ”BILAGA I
  Riktlinjer för beräkning av eventuell nettokostnad för samhällsomfattande tjänster
  Del A: Definition av skyldigheterna att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster
  Skyldigheter att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster syftar på de skyldigheter nämnda i artikel 3 som en medlemsstat har ålagt en tillhandahållare av posttjänster och som rör tillhandahållandet av en posttjänst inom ett angivet geografiskt område tillsammans med, där så är nödvändigt, enhetliga priser inom detta geografiska område för tillhandahållandet av den tjänsten eller av vissa kostnadsfria tjänster för blinda och synskadade personer.
  I dessa skyldigheter kan bl.a. följande ingå:






  — | Ett antal leveransdagar som överstiger de leveransdagar som fastställs i detta direktiv. |
| --- | --- | --- |

25)

Följande text ska införas som bilaga I:

”BILAGA I

Riktlinjer för beräkning av eventuell nettokostnad för samhällsomfattande tjänster

Del A: Definition av skyldigheterna att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster

Skyldigheter att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster syftar på de skyldigheter nämnda i artikel 3 som en medlemsstat har ålagt en tillhandahållare av posttjänster och som rör tillhandahållandet av en posttjänst inom ett angivet geografiskt område tillsammans med, där så är nödvändigt, enhetliga priser inom detta geografiska område för tillhandahållandet av den tjänsten eller av vissa kostnadsfria tjänster för blinda och synskadade personer.

I dessa skyldigheter kan bl.a. följande ingå:

—

Ett antal leveransdagar som överstiger de leveransdagar som fastställs i detta direktiv.

| — | Tillgänglighet beträffande inlämningsställena för att fullgöra skyldigheterna att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster. |
| --- | --- |

—

Tillgänglighet beträffande inlämningsställena för att fullgöra skyldigheterna att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster.

| — | Rimliga avgifter för de samhällsomfattande tjänsterna. |
| --- | --- |

—

Rimliga avgifter för de samhällsomfattande tjänsterna.

| — | Enhetliga priser för de samhällsomfattande tjänsterna. |
| --- | --- |

—

Enhetliga priser för de samhällsomfattande tjänsterna.

| — | Tillhandahållande av vissa kostnadsfria tjänster för blinda och synskadade personer. |
| --- | --- |

—

Tillhandahållande av vissa kostnadsfria tjänster för blinda och synskadade personer.

Del B: Beräkning av nettokostnader

De nationella tillsynsmyndigheterna ska överväga alla möjligheter att erbjuda tillhandahållare av posttjänster (utsedda eller icke) tillräckliga incitament för att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster på ett kostnadseffektivt sätt.

Nettokostnaderna för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster är alla kostnader som har samband med och som är nödvändiga för tillhandahållandet av den samhällsomfattande tjänsten. Nettokostnaderna för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster ska beräknas som skillnaden mellan nettokostnaden för en utsedd tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster med skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster och för samma tillhandahållare av posttjänster som inte har denna skyldighet.

Beräkningen ska ta hänsyn till alla övriga relevanta aspekter, inklusive eventuella immateriella förmåner och marknadsfördelar som tillkommer en tillhandahållare av posttjänster som utsetts till att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster, rätten till rimlig vinst och incitament till kostnadseffektivitet.

Ansträngningar ska göras för en korrekt bedömning av de kostnader som en utsedd tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster skulle ha valt att undvika om skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster inte hade förelegat. Vid nettokostnadsräkningen bör fördelarna, inklusive immateriella värden, bedömas för den operatör som tillhandahåller samhällsomfattande tjänster.

Beräkningen ska bygga på kostnader som kan hänföras till följande:

| i) | Delar av de angivna tjänsterna som endast kan tillhandahållas med förlust eller på ekonomiska villkor som faller utanför normala kommersiella villkor. I denna kategori får ingå tjänstekomponenter såsom de tjänster som definieras i del A. |
| --- | --- |

i)

Delar av de angivna tjänsterna som endast kan tillhandahållas med förlust eller på ekonomiska villkor som faller utanför normala kommersiella villkor. I denna kategori får ingå tjänstekomponenter såsom de tjänster som definieras i del A.

| ii) | Vissa användare eller grupper av användare, som – med beaktande av kostnaden för att tillhandahålla den angivna tjänsten, den intäkt som uppkommer samt eventuella enhetliga priser som åläggs av medlemsstaten – endast kan betjänas med förlust eller på ekonomiska villkor som faller utanför normala kommersiella villkor. |
| --- | --- |

ii)

Vissa användare eller grupper av användare, som – med beaktande av kostnaden för att tillhandahålla den angivna tjänsten, den intäkt som uppkommer samt eventuella enhetliga priser som åläggs av medlemsstaten – endast kan betjänas med förlust eller på ekonomiska villkor som faller utanför normala kommersiella villkor.

Denna kategori inbegriper de användare eller grupper av användare som inte skulle erhålla tjänsten från en kommersiell operatör som inte var skyldig att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster.

Nettokostnaden för vissa delar av skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster ska beräknas för sig för att undvika att direkta eller indirekta förmåner och kostnader tas upp mer än en gång. Den totala nettokostnaden för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster för en utsedd tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster ska beräknas som summan av nettokostnaderna för varje särskild del som ingår i skyldigheten att tillhandahålla de samhällsomfattande tjänsterna med beaktande av eventuella immateriella förmåner. Ansvaret för kontrollen av nettokostnaderna faller på den nationella tillsynsmyndigheten. Tillhandahållarna av samhällsomfattande tjänster ska samarbeta med den nationella tillsynsmyndigheten så att denna kan kontrollera nettokostnaderna.

Del C: Täckning av eventuella nettokostnader för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster

Täckning eller finansiering av eventuella nettokostnader för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster kan innebära att utsedda tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster ska ersättas för de tjänster de tillhandahåller på icke-kommersiella villkor. Eftersom sådan ersättning innebär finansiella överföringar måste medlemsstaterna säkerställa att dessa görs på ett objektivt, öppet redovisat, icke-diskriminerande och proportionellt sätt. Detta innebär att överföringarna medför minsta möjliga snedvridning av konkurrensen och efterfrågan från användarna.

Ett fördelningssystem som grundar sig på den fond som anges i artikel 7.4 bör använda en metod för att samla in bidragen som är öppen och neutral och som undviker att bidrag påförs företagen både på utgifts- och intäktssidan.

Det oberoende organ som förvaltar fonden ska ansvara för att samla in bidrag från företag som bedöms vara skyldiga att bidra till nettokostnaden för skyldigheten att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster i medlemsstaten. Detta organ ska även övervaka överföringen av summor som ska betalas till företag som är berättigade till ersättning från fonden.”

| 26) | Bilagan får beteckningen bilaga II. |
| --- | --- |

26)

Bilagan får beteckningen bilaga II.

Artikel 2

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den 31 december 2010. De ska genast underrätta kommissionen om detta.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i deras lagar och andra författningar som avser tillämpningen av detta direktiv.

Artikel 3

1.   Med avvikelse från artikel 2 får följande medlemsstater skjuta upp genomförandet av detta direktiv till den 31 december 2012 för att även i fortsättningen låta vissa tjänster omfattas av monopol för tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster:

| — | Tjeckien. |
| --- | --- |

—

Tjeckien.

| — | Grekland. |
| --- | --- |

—

Grekland.

| — | Cypern. |
| --- | --- |

—

Cypern.

| — | Lettland. |
| --- | --- |

—

Lettland.

| — | Litauen. |
| --- | --- |

—

Litauen.

| — | Luxemburg. |
| --- | --- |

—

Luxemburg.

| — | Ungern. |
| --- | --- |

—

Ungern.

| — | Malta. |
| --- | --- |

—

Malta.

| — | Polen. |
| --- | --- |

—

Polen.

| — | Rumänien. |
| --- | --- |

—

Rumänien.

| — | Slovakien. |
| --- | --- |

—

Slovakien.

Dessa medlemsstater får besluta att genomföra direktivet i ett tidigare skede.

2.   De berörda medlemsstaterna ska underrätta kommissionen och bekräfta sin avsikt att använda sig av det försenade genomförande som anges i punkt 1 senast den ... (15).

15

3.   Medlemsstater som avskaffar sina monopoliserade områden före den 31 december 2012 får mellan den 1 januari 2011 och den 31 december 2012 vägra att bevilja postoperatörer som tillhandahåller tjänster inom tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänster och som åtnjuter rätt till ett monopoliserat område i en annan medlemsstat samt företag som kontrolleras av dessa operatörer det tillstånd som föreskrivs i artikel 9.2 i direktiv 97/67/EG för tjänster inom det ifrågavarande avskaffade monopoliserade området.

Artikel 4

Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Artikel 5

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i den ...

På Europaparlamentets vägnar

...

Ordförande

På rådets vägnar

...

Ordförande

---

(1)  EUT C 168, 20.7.2007, s. 74.

1

(2)  EUT C 197, 24.8.2007, s. 37. Yttrandet avgivet efter ett icke-obligatoriskt samråd.

2

(3)  Europaparlamentets yttrande av den 11 juli 2007 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 8 november 2007 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu inte offentliggjord i EUT).

3

(4)  EGT C 48, 16.2.1994, s. 3.

4

(5)  EGT L 15, 21.1.1998, s. 14. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

5

(6)  EUT C 288 E, 25.11.2006, s. 77.

6

(7)  EGT L 176, 5.7.2002, s. 21.

7

(8)  EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003.

8

(9)  EGT L 115, 17.4.1998, s. 31.

9

(10)  EGT L 109, 19.4.2001, s. 56.

10

(11)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

11

(12)  EUT L 376, 27.12.2006, s. 36.

12

(13)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

13

(14)  EUT L 134, 30.4.2004, s. 1. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 2006/97/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 107).”

14

(15)  Vänligen för in datumet sex månader efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

15

---

RÅDETS MOTIVERING

I.   INLEDNING

| 1. | Kommissionen antog sitt förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 97/67/EG beträffande fullständigt genomförande av gemenskapens inre marknad för posttjänster den 18 oktober 2006 (1). Förslaget grundar sig på artikel 47.2 samt artiklarna 55 och 95 i fördraget. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen antog sitt förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om ändring av direktiv 97/67/EG beträffande fullständigt genomförande av gemenskapens inre marknad för posttjänster den 18 oktober 2006 (1). Förslaget grundar sig på artikel 47.2 samt artiklarna 55 och 95 i fördraget.

| 2. | Vid plenarsammanträdet den 9–12 juli 2007 antog Europaparlamentet sitt yttrande vid första behandlingen.
  Rådet beaktade vid sina överläggningar även de yttranden från Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén som antogs den 26 april respektive den 6 juni 2007 (2). |
| --- | --- |

2.

Vid plenarsammanträdet den 9–12 juli 2007 antog Europaparlamentet sitt yttrande vid första behandlingen.

Rådet beaktade vid sina överläggningar även de yttranden från Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén som antogs den 26 april respektive den 6 juni 2007 (2).

| 3. | Den 8 november 2007 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget. |
| --- | --- |

3.

Den 8 november 2007 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

II.   SYFTEN

Syftet med förslaget är att fastställa det ”sista steget” mot en fullständigt öppnad marknad genom att avskaffa alla kvarvarande särskilda eller exklusiva rättigheter som gäller för (en) leverantör(er) av samhällsomfattande tjänster och att undanröja alla andra hinder mot tillhandahållande av posttjänster, i enlighet med vad som planeras i posttjänstdirektivet 97/67/EG (ändrat genom direktiv 2002/38/EG). I enlighet med tidsplanen i artikel 7 i direktivet och mot bakgrund av flera studier och en omsorgsfull konsekvensbedömning bekräftade kommissionen att den inre marknaden för posttjänster skulle vara fullbordad senast den 1 januari 2009. Ändringsbestämmelserna syftar till en anpassning av regelverket till de nya förutsättningarna, samtidigt som tillhandahållandet och en lämplig finansiering av samhällsomfattande tjänster ska säkerställas genom att en icke uttömmande förteckning över vägledande kompletterande åtgärder föreslås. När det nya direktivet träder i kraft, utgår den bortre tidsgränsen i 2002 års direktiv (3) (artikel 1.24 och skäl 55), så att rättslig kontinuitet garanteras när det nuvarande direktivet upphör att gälla (den 31 december 2008).

III.   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   ALLMÄNT

Europaparlamentet (EP) antog vid plenarsammanträdet den 11 juli 2007 64 ändringar av kommissionens förslag. Rådets gemensamma ståndpunkt återspeglar ändringar av kommissionens förslag (se nedan under 2 a) genom att ett stort antal ändringar införs

| — | helt eller nästan ordagrant (EP-ändringarna 1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61, 79), |
| --- | --- |

—

helt eller nästan ordagrant (EP-ändringarna 1, 2, 3, 4, 8, 9, 12, 14, 16, 17, 18, 25, 36, 37, 39, 49, 50, 53, 61, 79),

| — | delvis (EP-ändringarna 10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56, 58), eller |
| --- | --- |

—

delvis (EP-ändringarna 10, 13, 20, 31, 46, 47, 48, 56, 58), eller

| — | till sin andemening, genom liknande formuleringar (EP-ändringarna 21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52, 55). |
| --- | --- |

—

till sin andemening, genom liknande formuleringar (EP-ändringarna 21 + 65, 22 + 34, 23, 28, 30, 32, 35, 63, 40, 44 + 81, 46, 52, 55).

Några ändringar avspeglas emellertid inte i den gemensamma ståndpunkten, antingen eftersom rådet kom överens om att de var överflödiga (eftersom de täcks av andra modifieringar) eller på grund av att bestämmelser från kommissionens ursprungliga förslag kompletterades eller omarbetades i betydande omfattning (se nedan under 2 b).

Den gemensamma ståndpunkten inkluderar också ändringar utöver ändringarna i Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen. Redaktionella ändringar har gjorts, framför allt till följd av

| — | införandet av en ny bilaga I (Riktlinjer för beräkning av eventuell nettokostnad för samhällsomfattande tjänster), varvid den nuvarande bilagan (Kvalitetsnormer för gränsöverskridande postbefordran inom gemenskapen) blir bilaga II till ändringsdirektivet (artikel 1.16, 1.17 och 1.25), och |
| --- | --- |

—

införandet av en ny bilaga I (Riktlinjer för beräkning av eventuell nettokostnad för samhällsomfattande tjänster), varvid den nuvarande bilagan (Kvalitetsnormer för gränsöverskridande postbefordran inom gemenskapen) blir bilaga II till ändringsdirektivet (artikel 1.16, 1.17 och 1.25), och

| — | införandet av nya termer i definitionerna (i artikel 1.2 och följderna därav för den terminologi som genomgående används i texten, t.ex. artikel 1.18). |
| --- | --- |

—

införandet av nya termer i definitionerna (i artikel 1.2 och följderna därav för den terminologi som genomgående används i texten, t.ex. artikel 1.18).

Genom andra eftersträvas en övergripande enhetlighet i direktivet, särskilt när det gäller

| — | meddelande till kommissionen om (en eller flera) tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster (artikel 1.4), |
| --- | --- |

—

meddelande till kommissionen om (en eller flera) tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster (artikel 1.4),

| — | särredovisnings- och insynsregler (artikel 1.15 jämförd med skäl 41), |
| --- | --- |

—

särredovisnings- och insynsregler (artikel 1.15 jämförd med skäl 41),

| — | den nya reglerna om kommittéförfarande (föreskrivande förfarande med kontroll, artikel 1.16 och 1.19 samt skälen 43–46, och |
| --- | --- |

—

den nya reglerna om kommittéförfarande (föreskrivande förfarande med kontroll, artikel 1.16 och 1.19 samt skälen 43–46, och

| — | det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (skäl 60, om vilket kommissionen gjorde ett uttalande). |
| --- | --- |

—

det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (skäl 60, om vilket kommissionen gjorde ett uttalande).

2.   SÄRSKILDA FRÅGOR

a.   Ändringar av kommissionens förslag

Den mest grundläggande ändringen av kommissionens ursprungliga förslag rör den bortre tidsgränsen för marknadens fullständiga öppnande. Det föreskrivs (i artikel 2) att utgången av 2010 ska utgöra den bortre tidsgränsen för ändringsdirektivets genomförande, som innebär att den inre marknaden för posttjänster fullbordas. Enligt vissa stränga villkor får genomförandet i vissa medlemsstater (förtecknas i artikel 3 i direktivet) dröja till och med den 31 december 2012 för att ta hänsyn till specifika svårigheter med reformerna inom postsektorn (se nedan under x).

Sammantaget medförde det ovanstående flera andra väsentliga ändringar av det ursprungliga förslaget (de framgår av artikel 1 i ändringsdirektivet), vilka kan sammanfattas enligt följande:

i)   Syfte och tillämpningsområde (artikel 1.1, skälen 1–9, 14–15, 19–20, 22, 56)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 1–4, 8–9, 11–12, 13, 16

I den gemensamma ståndpunkten bekräftas de slutliga målen och syftet med gemenskapens postpolitik, samtidigt som man lyfter fram posttjänsternas positiva betydelse som tjänster av allmänekonomiskt intresse och deras bidrag till målsättningarna social, ekonomisk och territoriell sammanhållning i EU. Huvudsakligen klargörs direktivets tillämpningsområde vad gäller tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster genom att finansiering på villkor som garanterar att dessa permanent kan tillhandahållas fastställs som ett viktigt mål för postreformen. Detta kommer till uttryck i texten och kan användas som vägledande princip för ändringsdirektivets genomförande.

ii)   Definitioner (artikel 1.2, skälen 17, 27, 42)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 15, 21 + 65, 36–37

I den gemensamma ståndpunkten eftersträvas en uppdatering och anpassning av ett stort antal definitioner i det gällande direktivet, så att de motsvarar ändrade bestämmelser och nya förutsättningar på postmarknaderna. Den nyinförda termen tillhandahållare av posttjänster och gränsdragningen gentemot tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster samt omdefinieringen av användare är av avgörande betydelse och syftar till att klargöra vilken roll och vilket ansvar dessa har vid marknadens fullständiga öppnande. Dessutom fastställer den gemensamma ståndpunkten huvudinslagen i vad som betecknar tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänst enligt domstolens rättspraxis och inkluderar i förteckningen över väsentliga krav (som kan föranleda en medlemsstat att införa villkor för tillhandahållandet av posttjänster) iakttagande av anställningsvillkor och system för social trygghet enligt gemenskapsrätt och nationell lagstiftning. Detta överensstämmer med den politiska betydelse som sociala hänsyn alltjämt har i processen för marknadens fullständiga öppnande.

iii)   Tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster (artikel 1.3–6, skälen 5, 8–12, 20–21, 23–24, 27–30, 36–37, 40–41, 46, 54)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 4, 6, 13–14, 17–18, 24–27, 32, 39, 43, 62 + 64, 63

Den gemensamma ståndpunkten bygger på principen att tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster är mycket viktigt för ett förverkligande av den inre marknaden för posttjänster och har synnerligen stor betydelse för den sociala och territoriella sammanhållningen. Syftet med texten är därför att stärka det gällande direktivets bestämmelser och se till att det snabbt genomförs i det nya sammanhanget med ett fullständigt öppnande av marknaden. Medlemsstaterna erbjuds viss flexibilitet vid utseende och drift av (en eller flera) tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster, medan det däremot sörjs för en regelbunden översyn av att de anpassar sig till de fastlagda principerna i direktivet och för att perioden för att få avkastning på investeringarna är tillräcklig.

Det klargörs vidare att (en eller flera) tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster ska lämna tillräckligt utförlig och aktuell information om vad som särskilt kännetecknar den samhällsomfattande tjänst som erbjuds, inklusive allmänna villkor för tillgång till dessa tjänster samt priser och kvalitetsnormernas nivå. Slutligen undantas genom den gemensamma ståndpunkten tillämpningen av nationella bestämmelser om obligatoriska bidrag till organiseringen av tillhandahållandet av samhällsomfattande tjänster från ändringsdirektivets tillämpningsområde och det medges vissa kostnadsfria posttjänster för blinda och synskadade personer som medlemsstaterna infört inte bör inskränkas.

iv)   Finansiering av samhällsomfattande tjänster (artikel 1.7, 1.8 och 1.25, skälen 13, 25–30, 33, 40–41, 59)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 4, 6, 20, 21 + 65, 22, 24, 29–30, 40, 41 + 66, 62 + 64

I den gemensamma ståndpunkten, som grundas på principerna i kommissionens förslag, ägnas särskild uppmärksamhet åt frågan om hur finansieringen av samhällsomfattande tjänster bör garanteras. Rådet godkänner generellt de medel som kommissionen föreslår, eftersom de helt motsvarar subsidiaritetsprincipens krav och tar hänsyn till de nationella marknadsförhållandena. Medlemsstaterna får välja ett lämpligt bemyndigande i detta syfte, beroende på den nationella marknadens särskilda egenskaper. För att ta hänsyn till den oro som en del medlemsstater uttryckt när det gäller beräkningen av nettokostnader och för att se till att vägledning ges med utgångspunkt i gemensamma metoder införs genom den gemensamma ståndpunkten en ny bilaga till direktivet. Den bygger i hög grad på bilaga IV i direktivet om samhällsomfattande tjänster (4).

v)   Villkor för tillhandahållandet av posttjänster och tillgång till postnätet (artikel 1.9–13, skälen 30 och 33)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 44 + 81

I den gemensamma ståndpunkten anges ytterligare närmare villkor för tillhandahållandet av posttjänster och tillgång till postnätet med syftet att dels ge (en eller flera) tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster och andra tillhandahållare av posttjänster rättsäkerhet, dels att förhindra att de används som dolda hinder mot nya marknadsaktörer. Det övergripande syftet är att postmarknaderna ska fungera såsom avsett och att de olika postnäten ska komplettera varandra. Bestämmelsen i direktivet påverkar inte medlemsstaternas rätt att vidta åtgärder för att garantera tillgången till postnätet, med insyn och proportionalitet men utan diskriminering.

Den gemensamma ståndpunkten omfattar i lämpliga fall bland villkoren för beviljande av tillstånd det eventuella ekonomiska bidraget till den nationella tillsynsmyndighetens driftkostnader och beaktande av de arbetsvillkor som fastställs i den nationella lagstiftningen. Det lämnas också ett klargörande om uteslutandet av ”dubbelt” införande (för samma delar av samhällsomfattande tjänst eller av det nationella territoriet) av skyldighet att tillhandahålla samhällsomfattande tjänster och samtidigt av ekonomiska bidrag till ett fördelningssystem (kompensationsfond).

vi)   Bestämmelser om anställning och social trygghet (artikel 1.2 och 1.10, skälen 16, 53)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 10, 35, 37

Såsom diskuterats ovan (under ii) innehåller den gemensamma ståndpunkten i förteckningen över väsentliga krav iakttagande av anställningsvillkor och system för social trygghet enligt gemenskapsrätt och nationell lagstiftning. Vidare tas sociala hänsyn upp i bestämmelserna om villkoren för beviljande av tillstånd, så att detta i lämpliga fall kan förutsätta eller kräva att arbetsvillkor enligt nationell lagstiftning iakttas (se även under v).

vii)   Avgiftsprinciper och insyn i redovisningen (särredovisning) (artikel 1.14–15, skälen 26, 28, 37–39, 41)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 27–28, 30, 47–49, 50–52, 79

I den gemensamma ståndpunkten godtas att de grundläggande innovationerna i kommissionens förslag om differentierade avgiftsprinciper för tillhandahållande av samhällsomfattande tjänster (princip om kostnadsrelatering, trots en viss avgiftsflexibilitet på vissa villkor). Medlemsstaterna får dessutom behålla eller införa kostnadsfria posttjänster för blinda och synskadade personer.

En tillhandahållare (Tillhandahållarna) av samhällsomfattande tjänster måste tillämpa särredovisning för att tydligt skilja mellan samhällsomfattande tjänster och andra tjänster som inte ingår däri. Särskilda bestämmelser gör det möjligt för medlemsstaterna att tillämpa insynsreglerna (i artikel 1.15) på den utsedda tillhandahållaren av samhällsomfattande tjänster före den bortre tidsgränsen för marknadens fullständiga öppnande, såvida ingen annan tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster har utsetts.

viii)   Nationella tillsynsmyndigheter och tillhandahållande av information (artikel 1.20–21, skälen 41–42, 47–51, 51)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 18, 33, 55

I den gemensamma ståndpunkten klargörs formerna för samarbetet mellan de nationella tillsynsmyndigheterna, varför det är uteslutet att nya organ eller strukturer införs på europeisk nivå.

De nationella tillsynsmyndigheterna skall inrikta sig på postmarknadsövervakningen, bl.a. genom att alla marknadsaktörer lämnar lämplig information. De allmänna principerna för informationslämnandet och sekretessreglerna behandlas i tillräcklig omfattning i texten.

ix)   Kommissionens bistånd vid direktivets genomförande (artikel 1.22–23, skälen 32 och 52)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 22, 34, 56–58

Kommissionen axlar ett ökat ansvar under de nya förutsättningar som marknadens fullständiga öppnande innebär i och med att den får det allmänna uppdraget att lämna bistånd när det nya direktivet genomförs, bland annat med att beräkna nettokostnader för samhällsomfattande tjänster och regelbundet utvärdera all relevant utveckling, särskilt när det gäller de ekonomiska, sociala och tekniska aspekterna samt sysselsättningsmönster och tjänsternas kvalitet.

x)   Bortre tidsgräns(er) för marknadens fullständiga öppnande (artiklarna 2 och 3, skälen 25, 31, 55)

Följande ändringar från Europaparlamentet berörs: 7 + 74, 19, 23, 41 + 66 samt 59, 61, 62 + 64

När det gäller den eller de bortre tidsgränserna för fullbordandet av den inre marknaden för gemenskapens posttjänster tog rådet synsättet i Europaparlamentets berörda ändringar under allvarligt övervägande. Europaparlamentet ansåg att kommissionens föreslagna bortre tidsgräns, den 1 januari 2009, inte hade kunnat bevisas vara lämplig och föreslog därför ett fullständigt öppnande av marknaden för posttjänster från och med den 31 december 2010. Dessutom föreslog det att medlemsstater som ansluter sig till EU efter ikraftträdandet av direktiv 2002/39/EG eller medlemsstater med liten befolkning och ytstorlek eller medlemsstater med särskilt besvärlig topografi, särskilt stater med ett avsevärt (”enormt stort”) antal öar, till och med den 31 december 2012 får fortsätta att förbehålla (en eller flera) tillhandahållare av samhällsomfattande tjänster rätten att tillhanda hålla tjänster inom vissa begränsningar och enligt vissa villkor.

I den gemensamma ståndpunkten räknas ett antal medlemsstater upp som uttryckligen har begärt en maximal genomförandefrist till senast den 31 december 2012. Ett sådant meddelande ska riktas till kommissionen och ingenting hindrar dem från att slutföra genomförandet vid en tidigare tidpunkt. För medlemsstater som vill tillämpa denna genomförandefrist ska en ömsesidighetsklausul gälla under begränsad tid gentemot medlemsstater som öppnat sina postmarknader fullständigt.

b.   Europaparlamentets ändringsförslag

Rådet övervägde dessutom ett antal ändringar, trots att det behöll en annan uppfattning i detta avseende. I vissa fall framgår det emellertid att de har godtagits, om man kombinerar olika bestämmelser med varandra. Särskilt gäller följande:

| | Skäl:







  — | Ändring 6 godtas inte, eftersom prognosstudien är en av de faktorer som Europaparlamentet och rådet anser ligga till grund för sin överenskommelse om grundsyftet med ändringsdirektivet (se även skäl 13). |
| --- | --- | --- |

Skäl:

—

Ändring 6 godtas inte, eftersom prognosstudien är en av de faktorer som Europaparlamentet och rådet anser ligga till grund för sin överenskommelse om grundsyftet med ändringsdirektivet (se även skäl 13).

| — | Ändringarna 7 och 74 har modifierats i skäl 13, där något bestämt datum inte nämns, men idén om en bortre tidsgräns för fullbordandet av den inre marknaden för posttjänster bekräftas otvetydigt. |
| --- | --- |

—

Ändringarna 7 och 74 har modifierats i skäl 13, där något bestämt datum inte nämns, men idén om en bortre tidsgräns för fullbordandet av den inre marknaden för posttjänster bekräftas otvetydigt.

| — | Ändring 11 ansågs vara överflödig, eftersom frågan behandlas i tillräcklig omfattning i skälen 14 och 18. |
| --- | --- |

—

Ändring 11 ansågs vara överflödig, eftersom frågan behandlas i tillräcklig omfattning i skälen 14 och 18.

| — | Ändring 13 godtas inte helt och hållet, eftersom den på grund av sin föreskrivande karaktär delvis ansågs olämplig för ett skäl och bättre avspeglas i artikel 1.18. |
| --- | --- |

—

Ändring 13 godtas inte helt och hållet, eftersom den på grund av sin föreskrivande karaktär delvis ansågs olämplig för ett skäl och bättre avspeglas i artikel 1.18.

| — | Ändring 15 har nu kommit att ingå i den vidare definitionen av användare (i artikel 1.2). |
| --- | --- |

—

Ändring 15 har nu kommit att ingå i den vidare definitionen av användare (i artikel 1.2).

| — | Ändring 19 behandlas i den gemensamma ståndpunktens centrala bestämmelser. Detta framgår med tydlighet om man betraktar ändringsartikel 2 och ändringsskäl 13 tillsammans. |
| --- | --- |

—

Ändring 19 behandlas i den gemensamma ståndpunktens centrala bestämmelser. Detta framgår med tydlighet om man betraktar ändringsartikel 2 och ändringsskäl 13 tillsammans.

| — | Ändring 22 har tagits under allvarligt övervägande och en ny specifik artikel har därför införts i den gemensamma ståndpunkten (artikel 1.23). |
| --- | --- |

—

Ändring 22 har tagits under allvarligt övervägande och en ny specifik artikel har därför införts i den gemensamma ståndpunkten (artikel 1.23).

| — | Ändring 24 anses onödig, eftersom det bakomliggande problemet tas upp i de allmänna principerna om tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänster (Obs. att kommissionen även kommer att göra ett uttalande om rådets gemensamma ståndpunkt). |
| --- | --- |

—

Ändring 24 anses onödig, eftersom det bakomliggande problemet tas upp i de allmänna principerna om tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänster (Obs. att kommissionen även kommer att göra ett uttalande om rådets gemensamma ståndpunkt).

| — | Ändring 26: Rådet ansåg att det är bäst att placera denna ändring i huvudbestämmelserna för att den skall får någon rättslig verkan. Denna idé tas därför nu upp i artikel 12 (artikel 1.14). |
| --- | --- |

—

Ändring 26: Rådet ansåg att det är bäst att placera denna ändring i huvudbestämmelserna för att den skall får någon rättslig verkan. Denna idé tas därför nu upp i artikel 12 (artikel 1.14).

| — | Ändring 27 ansågs vara för detaljerad och preskriptiv. Bestämmelserna i artikel 12 innehåller däremot alla de nödvändiga klargörandena av de villkor som motiverar prisflexibilitet och de av allmänintresset motiverade skälen till enhetliga taxor. Skäl 38 innehåller viktiga exempel på det sistnämnda. |
| --- | --- |

—

Ändring 27 ansågs vara för detaljerad och preskriptiv. Bestämmelserna i artikel 12 innehåller däremot alla de nödvändiga klargörandena av de villkor som motiverar prisflexibilitet och de av allmänintresset motiverade skälen till enhetliga taxor. Skäl 38 innehåller viktiga exempel på det sistnämnda.

| — | Ändring 29 godtogs inte, eftersom det strukna allmänna uttalandet bör fortsätta att vara giltigt under hela processen för marknadens fullständiga öppnande. Rådet stödde emellertid Europaparlamentets närliggande ändring 30. |
| --- | --- |

—

Ändring 29 godtogs inte, eftersom det strukna allmänna uttalandet bör fortsätta att vara giltigt under hela processen för marknadens fullständiga öppnande. Rådet stödde emellertid Europaparlamentets närliggande ändring 30.

| — | Ändring 31 anpassades till de allmänna principerna i artikel 1.18. |
| --- | --- |

—

Ändring 31 anpassades till de allmänna principerna i artikel 1.18.

| — | När det gäller ändring 32, står rådet fast vid sin ståndpunkt i fråga om postkommittén. |
| --- | --- |

—

När det gäller ändring 32, står rådet fast vid sin ståndpunkt i fråga om postkommittén.

| — | När det gäller ändring 33, stöder rådet kommissionens förslag och anser att samarbetet mellan de nationella tillsynsmyndigheterna, andra tillsynsorgan och kommissionen ska ske enligt de specifika villkoren i artikel 22 (artikel 1.20). |
| --- | --- |

—

När det gäller ändring 33, stöder rådet kommissionens förslag och anser att samarbetet mellan de nationella tillsynsmyndigheterna, andra tillsynsorgan och kommissionen ska ske enligt de specifika villkoren i artikel 22 (artikel 1.20).

| | Artiklarna:







  — | När det gäller ändringarna 41 och 66, stöder rådet en enhetlig syn på finansieringen av samhällsomfattande tjänster. Kommissionens förslag har förbättrats avsevärt för att bättre avspegla de olika metoderna för att garantera att dessa tjänster alltid tillhandahålls. Dessutom ges genom en ny bilaga I om beräkning av nettokostnader en vägledande gemensam utgångspunkt. Medlemsstaterna kan underrätta kommissionen om sina finansieringsplaner, såsom framgår av skäl 26. |
| --- | --- | --- |

Artiklarna:

—

När det gäller ändringarna 41 och 66, stöder rådet en enhetlig syn på finansieringen av samhällsomfattande tjänster. Kommissionens förslag har förbättrats avsevärt för att bättre avspegla de olika metoderna för att garantera att dessa tjänster alltid tillhandahålls. Dessutom ges genom en ny bilaga I om beräkning av nettokostnader en vägledande gemensam utgångspunkt. Medlemsstaterna kan underrätta kommissionen om sina finansieringsplaner, såsom framgår av skäl 26.

| — | Ändringarna 62 och 64 har utgjort grunden för det undantag som nu finns i artikel 3 i ändringsdirektivet. Det allmänna och ovillkorliga undantaget för alla medlemsstater som anslutit sig till EU efter ikraftträdandet av det sista postdirektivet 2002/39/EG har emellertid ersatts av en exakt förteckning över medlemsstater som uttryckligen begärt ett sådant undantag. |
| --- | --- |

—

Ändringarna 62 och 64 har utgjort grunden för det undantag som nu finns i artikel 3 i ändringsdirektivet. Det allmänna och ovillkorliga undantaget för alla medlemsstater som anslutit sig till EU efter ikraftträdandet av det sista postdirektivet 2002/39/EG har emellertid ersatts av en exakt förteckning över medlemsstater som uttryckligen begärt ett sådant undantag.

| — | Ändring 43 gav upphov till oro och skepsis i rådet, som därför enades om att behålla texten i det gällande direktivet, också därför att dess tillämpning hittills inte hade ifrågasatts. |
| --- | --- |

—

Ändring 43 gav upphov till oro och skepsis i rådet, som därför enades om att behålla texten i det gällande direktivet, också därför att dess tillämpning hittills inte hade ifrågasatts.

| — | När det gäller ändringarna 44 och 81, genomförde rådet en ingående granskning och omredigering av artikeln om tillståndsfrågor med slutmålet att undanröja eventuella hinder mot ett obehindrat tillhandahållande av posttjänster. När det gäller de exakta hänvisningarna till tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänster, kom rådet överens om att behålla de gällande bestämmelserna och kommissionen gjorde ett uttalande därom. Det bör dessutom noteras att frågan om beaktande av arbetsvillkoren tas upp i lämplig omfattning i andra delar av den gemensamma ståndpunkten (såsom framgår av 2 a vi). |
| --- | --- |

—

När det gäller ändringarna 44 och 81, genomförde rådet en ingående granskning och omredigering av artikeln om tillståndsfrågor med slutmålet att undanröja eventuella hinder mot ett obehindrat tillhandahållande av posttjänster. När det gäller de exakta hänvisningarna till tjänster som omfattas av tillämpningsområdet för samhällsomfattande tjänster, kom rådet överens om att behålla de gällande bestämmelserna och kommissionen gjorde ett uttalande därom. Det bör dessutom noteras att frågan om beaktande av arbetsvillkoren tas upp i lämplig omfattning i andra delar av den gemensamma ståndpunkten (såsom framgår av 2 a vi).

| — | Ändring 46 tas för närvarande delvis upp i skäl 35 och delvis i artikel 1.13. |
| --- | --- |

—

Ändring 46 tas för närvarande delvis upp i skäl 35 och delvis i artikel 1.13.

| — | Ändring 51 ansågs vara en överflödig hänvisning till en annan ändringsbestämmelse i samma direktiv. |
| --- | --- |

—

Ändring 51 ansågs vara en överflödig hänvisning till en annan ändringsbestämmelse i samma direktiv.

| — | Ändring 54 godtogs inte av rådet, eftersom den inte omfattas av tillämpningsområdet för detta ändringsdirektiv och inte heller överensstämmer med subsidiaritetsprincipen. |
| --- | --- |

—

Ändring 54 godtogs inte av rådet, eftersom den inte omfattas av tillämpningsområdet för detta ändringsdirektiv och inte heller överensstämmer med subsidiaritetsprincipen.

| — | Ändring 56 stöddes av rådet, som dock kom överens om att den första rapporten ska överlämnas senast den 31 december 2013 (i stället för den 31 december 2011) så att den ger en detaljerad bild av direktivets genomförande i alla medlemsstater, även de som har rätt att vänta med genomförandet till utgången av 2012. |
| --- | --- |

—

Ändring 56 stöddes av rådet, som dock kom överens om att den första rapporten ska överlämnas senast den 31 december 2013 (i stället för den 31 december 2011) så att den ger en detaljerad bild av direktivets genomförande i alla medlemsstater, även de som har rätt att vänta med genomförandet till utgången av 2012.

| — | Ändring 57 omfattas av artikel 1.22. Kommissionen ska lämna en noggrann analys av sysselsättningsutvecklingen inom postsektorn i sin regelbundna rapport. |
| --- | --- |

—

Ändring 57 omfattas av artikel 1.22. Kommissionen ska lämna en noggrann analys av sysselsättningsutvecklingen inom postsektorn i sin regelbundna rapport.

| — | Syftet med ändring 58 beaktades noga i rådets gemensamma ståndpunkt (artikel 1.23). Tidsgränserna godkänns dock inte, eftersom kommissionens bistånd vid direktivets genomförande skall ses som en allmän uppgift och en fortlöpande insats hela tiden under direktivets genomförande. Rådet stöder dessutom starkt uppfattningen att det inte bör vara obligatoriskt för alla medlemsstater att lämna in sina finansieringsplaner till kommissionen (skäl 26). |
| --- | --- |

—

Syftet med ändring 58 beaktades noga i rådets gemensamma ståndpunkt (artikel 1.23). Tidsgränserna godkänns dock inte, eftersom kommissionens bistånd vid direktivets genomförande skall ses som en allmän uppgift och en fortlöpande insats hela tiden under direktivets genomförande. Rådet stöder dessutom starkt uppfattningen att det inte bör vara obligatoriskt för alla medlemsstater att lämna in sina finansieringsplaner till kommissionen (skäl 26).

| — | Slutligen gäller att ändring 59 inte längre är förenlig med den övergripande tidsplanen för införlivandet enligt den gemensamma ståndpunkten. |
| --- | --- |

—

Slutligen gäller att ändring 59 inte längre är förenlig med den övergripande tidsplanen för införlivandet enligt den gemensamma ståndpunkten.

IV.   SLUTSATS

Den gemensamma ståndpunkten bygger i hög grad på Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen och avspeglar den övergripande balans som uppnåtts vid de informella förhandlingarna mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen för att snabbt nå en överenskommelse vid andra behandlingen i Europaparlamentet. I texten behålls kommissionens föreslagna synsätt och rättsliga uppbyggnad (som grundas på det nuvarande direktiv 97/67/EG i gällande lydelse) för att anpassa regelverket för postsektorn till de nya förutsättningarna genom att den inre marknaden ska vara helt fullbordad vid utgången av 2010. Vissa medlemsstater ges möjlighet att begära ett undantag (senast den 31 december 2012) när det gäller tidpunkten för det nya direktivets genomförande för att kunna tillgodose särskilda strukturella behov på sina nationella postmarknader.

Mot denna bakgrund har viktiga förtydliganden och justeringar gjort av i synnerhet de berörda definitionerna i förslaget, garantierna för samhällsomfattande tjänster, inklusive deras finansiering, tillståndssystemet, de nationella myndigheternas roll och tillhandahållandet av information från alla tillhandahållare av posttjänster.

Rådet ser fram emot att Europaparlamentet bekräftar sitt godkännande av den gemensamma ståndpunkten, så att direktivet kan antas så snart som möjligt.

---

(1)  KOM(2006) 594 slutlig, EUT C ...

(2)  EUT C 168, 20.7.2007, s. 74.

EUT C 197, 24.8.2007, s. 37.

(3)  Enligt artikel 27 skall bestämmelserna i det gällande direktivet upphöra att gälla den 31 december 2008 såvida inte annat beslutas.

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/22/EG av den 7 mars 2002 om samhällsomfattande tjänster och användares rättigheter avseende elektroniska kommunikationsnät och kommunikationstjänster (EGT L 108, 24.4.2002, s. 51 (73)).

---