# Den Europæiske Unions C 256/2007

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 256 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 50. årgang27. oktober 2007 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 256

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

50. årgang27. oktober 2007

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg436. plenarforsamling den 30.-31. maj 2007 |
| 2007/C 256/01 | Resolution om Bidrag til Det Europæiske Råd den 21.-22. juni 2007 — Køreplan for forfatningsprocessen | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg436. plenarforsamling den 30.-31. maj 2007

2007/C 256/01

Resolution om Bidrag til Det Europæiske Råd den 21.-22. juni 2007 — Køreplan for forfatningsprocessen

1

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG |
| | 437. plenarforsamling den 11. og 12. juli 2007 |
| 2007/C 256/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlige foranstaltninger til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettighederKOM(2005) 276 endelig — 2005/0127 (COD) | 3 |
| 2007/C 256/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Erhvervspotentiale, specielt for SMV'er (Lissabon-strategien) | 8 |
| 2007/C 256/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Investeringer i viden og innovation (Lissabon-strategien) | 17 |
| 2007/C 256/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog om gennemgang af forbrugerlovgivningenKOM(2006) 744 endelig | 27 |
| 2007/C 256/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om førerspejle til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer — (kodificeret udgave)KOM(2007) 236 endelig — 2007/0081 (COD) | 31 |
| 2007/C 256/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Fastlæggelse af en energipolitik for Europa (Lissabon-strategien) | 31 |
| 2007/C 256/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om | 39 |
| 2007/C 256/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indlandstransport af farligt godsKOM(2006) 852 endelig — 2006/0278 (COD) | 44 |
| 2007/C 256/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog om satellitnavigationsapplikationerKOM(2006) 769 endelig | 47 |
| 2007/C 256/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommunikation fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Det vejledende kerneenergiprogram. Forelagt i henhold til Euratom-traktatens artikel 40 med anmodning om udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale UdvalgKOM(2006) 844 endelig | 51 |
| 2007/C 256/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Linjekonferencer — De Forenede Nationers KonventionKOM(2006) 869 endelig — 2006/0308 (COD) | 62 |
| 2007/C 256/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Radiofrekvensidentifikation (RFID) | 66 |
| 2007/C 256/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Galileo ved en skillevej: Gennemførelsen af de europæiske GNSS-programmerKOM(2007) 261 endelig | 73 |
| 2007/C 256/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Statusrapport hvert andet år om EU's strategi for bæredygtig udvikling | 76 |
| 2007/C 256/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om statistik over plantebeskyttelsesmidlerKOM(2006) 778 endelig — 2006/0258 (COD) | 86 |
| 2007/C 256/17 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Innovation: Indvirkning på industrielle forandringer og EIB's rolle | 88 |
| 2007/C 256/18 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Beskæftigelse for prioriterede befolkningsgrupper (Lissabon-strategien) | 93 |
| 2007/C 256/19 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes | 102 |
| 2007/C 256/20 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Flexicurity (dimensionen intern fleksibilitet — overenskomstforhandlinger og den sociale dialogs rolle som midler til regulering og reform af arbejdsmarkederne) | 108 |
| 2007/C 256/21 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Beskæftigelsesevne og iværksætterånd — Civilsamfundets, arbejdsmarkedsparternes og de regionale og lokale instansers rolle set i et kønsperspektiv | 114 |
| 2007/C 256/22 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Sundhed og migration | 123 |
| 2007/C 256/23 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Euroregioner | 131 |
| 2007/C 256/24 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forbindelserne mellem EU og Mellemamerika | 138 |
| 2007/C 256/25 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Støtte til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen | 144 |

III   Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

437. plenarforsamling den 11. og 12. juli 2007

2007/C 256/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlige foranstaltninger til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettighederKOM(2005) 276 endelig — 2005/0127 (COD)

KOM(2005) 276 endelig — 2005/0127 (COD)

3

2007/C 256/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Erhvervspotentiale, specielt for SMV'er (Lissabon-strategien)

8

2007/C 256/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Investeringer i viden og innovation (Lissabon-strategien)

17

2007/C 256/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog om gennemgang af forbrugerlovgivningenKOM(2006) 744 endelig

KOM(2006) 744 endelig

27

2007/C 256/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om førerspejle til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer — (kodificeret udgave)KOM(2007) 236 endelig — 2007/0081 (COD)

KOM(2007) 236 endelig — 2007/0081 (COD)

31

2007/C 256/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Fastlæggelse af en energipolitik for Europa (Lissabon-strategien)

31

2007/C 256/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om

39

2007/C 256/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indlandstransport af farligt godsKOM(2006) 852 endelig — 2006/0278 (COD)

KOM(2006) 852 endelig — 2006/0278 (COD)

44

2007/C 256/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Grønbog om satellitnavigationsapplikationerKOM(2006) 769 endelig

KOM(2006) 769 endelig

47

2007/C 256/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Kommunikation fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Det vejledende kerneenergiprogram. Forelagt i henhold til Euratom-traktatens artikel 40 med anmodning om udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale UdvalgKOM(2006) 844 endelig

KOM(2006) 844 endelig

51

2007/C 256/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Linjekonferencer — De Forenede Nationers KonventionKOM(2006) 869 endelig — 2006/0308 (COD)

KOM(2006) 869 endelig — 2006/0308 (COD)

62

2007/C 256/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Radiofrekvensidentifikation (RFID)

66

2007/C 256/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Galileo ved en skillevej: Gennemførelsen af de europæiske GNSS-programmerKOM(2007) 261 endelig

KOM(2007) 261 endelig

73

2007/C 256/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Statusrapport hvert andet år om EU's strategi for bæredygtig udvikling

76

2007/C 256/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om statistik over plantebeskyttelsesmidlerKOM(2006) 778 endelig — 2006/0258 (COD)

KOM(2006) 778 endelig — 2006/0258 (COD)

86

2007/C 256/17

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Innovation: Indvirkning på industrielle forandringer og EIB's rolle

88

2007/C 256/18

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Beskæftigelse for prioriterede befolkningsgrupper (Lissabon-strategien)

93

2007/C 256/19

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes

102

2007/C 256/20

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Flexicurity (dimensionen intern fleksibilitet — overenskomstforhandlinger og den sociale dialogs rolle som midler til regulering og reform af arbejdsmarkederne)

108

2007/C 256/21

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Beskæftigelsesevne og iværksætterånd — Civilsamfundets, arbejdsmarkedsparternes og de regionale og lokale instansers rolle set i et kønsperspektiv

114

2007/C 256/22

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Sundhed og migration

123

2007/C 256/23

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Euroregioner

131

2007/C 256/24

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Forbindelserne mellem EU og Mellemamerika

138

2007/C 256/25

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Støtte til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen

144

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg 436. plenarforsamling den 30.-31. maj 2007

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/1 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/1

---

Resolution om »Bidrag til Det Europæiske Råd den 21.-22. juni 2007 — Køreplan for forfatningsprocessen«

(2007/C 256/01)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium besluttede på sit møde den 29. maj 2007 som bidrag til Det Europæiske Råds møde den 21.-22. juni 2007 at forelægge en resolution for plenarforsamlingen om køreplanen for forfatningsprocessen.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin plenarforsamling den 30.-31. maj 2007, mødet den 30. maj, følgende resolution med 171 stemmer for, 18 stemmer imod og 16 hverken for eller imod:

| 1. | EØSU bekræfter udtrykkeligt sine udtalelser om forfatningstraktaten af 24. september 2003 (1), 28. oktober 2004 (2) og 17. maj 2006 (3) samt sin resolution af 14. marts 2007 om 50-årsdagen for undertegnelsen af Rom-traktaterne (4). I alle disse udtalelser har EØSU helhjertet støttet konventsmetoden og det derigennem opnåede resultatet. |
| --- | --- |

1.

EØSU bekræfter udtrykkeligt sine udtalelser om forfatningstraktaten af 24. september 2003 (1), 28. oktober 2004 (2) og 17. maj 2006 (3) samt sin resolution af 14. marts 2007 om 50-årsdagen for undertegnelsen af Rom-traktaterne (4). I alle disse udtalelser har EØSU helhjertet støttet konventsmetoden og det derigennem opnåede resultatet.

| 2. | EØSU støtter fortsat forfatningstraktaten, der adskiller sig grundlæggende og positivt fra alle institutionelle udkast til revision af Rom-traktaterne, der hidtil er blevet udarbejdet af forskellige regeringskonferencer: Den er udarbejdet efter en fri og offentlig debat med deltagelse af nationale og europæiske parlamentarikere; den sammenfatter systematisk alle politisk-institutionelle tekster, som de har udviklet sig siden grundlæggelsen af De Europæiske Fællesskaber, i én tekst; den indeholder bestemmelser vedrørende de nødvendige institutionelle og proceduremæssige reformer af EU's beslutningstagning, beskriver de mål, EU skal forfølge, nævner de værdier, EU skal lægge til grund for sine politikker og kodificerer de grundlæggende rettigheder, EU skal respektere og beskytte. |
| --- | --- |

2.

EØSU støtter fortsat forfatningstraktaten, der adskiller sig grundlæggende og positivt fra alle institutionelle udkast til revision af Rom-traktaterne, der hidtil er blevet udarbejdet af forskellige regeringskonferencer: Den er udarbejdet efter en fri og offentlig debat med deltagelse af nationale og europæiske parlamentarikere; den sammenfatter systematisk alle politisk-institutionelle tekster, som de har udviklet sig siden grundlæggelsen af De Europæiske Fællesskaber, i én tekst; den indeholder bestemmelser vedrørende de nødvendige institutionelle og proceduremæssige reformer af EU's beslutningstagning, beskriver de mål, EU skal forfølge, nævner de værdier, EU skal lægge til grund for sine politikker og kodificerer de grundlæggende rettigheder, EU skal respektere og beskytte.

| 3. | I lyset af alt dette kan konventets forslag med rette betegnes som en »traktat om en forfatning for Europa«. På grund af en lang række misforståelser er betegnelsen »forfatning« imidlertid blevet afvist i nogle medlemsstater. EØSU modsætter sig ikke, at den nye traktat får et andet navn. Indholdet er vigtigere end navnet. |
| --- | --- |

3.

I lyset af alt dette kan konventets forslag med rette betegnes som en »traktat om en forfatning for Europa«. På grund af en lang række misforståelser er betegnelsen »forfatning« imidlertid blevet afvist i nogle medlemsstater. EØSU modsætter sig ikke, at den nye traktat får et andet navn. Indholdet er vigtigere end navnet.

| 4. | Som institutionel repræsentant for det organiserede civilsamfund betragter EØSU følgende faktorer, der bidrager til at styrke EU's demokratiske legitimitet, som afgørende for sin fortsatte støtte til forfatningstraktaten:






  — | udvidede beføjelser til Europa-Parlamentet ved at udstrække den fælles beslutningstagning til at omfatte nye områder; |
| --- | --- | --- |

4.

Som institutionel repræsentant for det organiserede civilsamfund betragter EØSU følgende faktorer, der bidrager til at styrke EU's demokratiske legitimitet, som afgørende for sin fortsatte støtte til forfatningstraktaten:

—

udvidede beføjelser til Europa-Parlamentet ved at udstrække den fælles beslutningstagning til at omfatte nye områder;

| — | øget inddragelse af de nationale parlamenter i EU's aktiviteter, idet de får en kontrolmulighed, hvad angår overholdelsen af subsidiaritetsprincippet; |
| --- | --- |

—

øget inddragelse af de nationale parlamenter i EU's aktiviteter, idet de får en kontrolmulighed, hvad angår overholdelsen af subsidiaritetsprincippet;

| — | forbedret gennemsigtighed i Rådets forhandlinger; |
| --- | --- |

—

forbedret gennemsigtighed i Rådets forhandlinger;

| — | styrkelse af den uafhængige sociale dialogs rolle og anerkendelse af arbejdsmarkedets parter som aktører i det europæiske enhedsprojekt; |
| --- | --- |

—

styrkelse af den uafhængige sociale dialogs rolle og anerkendelse af arbejdsmarkedets parter som aktører i det europæiske enhedsprojekt;

| — | anerkendelse af deltagelsesdemokratiets betydning, navnlig ved at EU-institutionerne forpligtes til at føre en gennemsigtig og regelmæssig dialog med civilsamfundets organisationer og med EU's borgere; |
| --- | --- |

—

anerkendelse af deltagelsesdemokratiets betydning, navnlig ved at EU-institutionerne forpligtes til at føre en gennemsigtig og regelmæssig dialog med civilsamfundets organisationer og med EU's borgere;

| — | indførelse, i samme ånd, af en initiativret for unionsborgerne. |
| --- | --- |

—

indførelse, i samme ånd, af en initiativret for unionsborgerne.

| 5. | EØSU minder om, at Det Europæiske Råds stats- eller regeringschefer fra samtlige medlemsstater tilsluttede sig udkastet til forfatningstraktat og undertegnede dette under højtidelige former i Rom den 29. oktober 2004. I mellemtiden har også flertal på to tredjedele af medlemsstaterne, med en befolkningsandel, der udgør et klart flertal af EU's borgere, ratificeret forfatningstraktaten. EØSU insisterer derfor på, at forfatningstraktaten fortsat skal udgøre grundlaget for de videre drøftelser om en løsning af den aktuelle krise. |
| --- | --- |

5.

EØSU minder om, at Det Europæiske Råds stats- eller regeringschefer fra samtlige medlemsstater tilsluttede sig udkastet til forfatningstraktat og undertegnede dette under højtidelige former i Rom den 29. oktober 2004. I mellemtiden har også flertal på to tredjedele af medlemsstaterne, med en befolkningsandel, der udgør et klart flertal af EU's borgere, ratificeret forfatningstraktaten. EØSU insisterer derfor på, at forfatningstraktaten fortsat skal udgøre grundlaget for de videre drøftelser om en løsning af den aktuelle krise.

| 6. | Udvalget støtter det tyske formandskabs planer om i forbindelse med Det Europæiske Råds møde den 21.-22. juni i år at forelægge en køreplan for den fremtidige indsats for løsning af krisen, og bifalder, at det i »Berlin-erklæringen« af 25. marts 2007 blev fastslået, at fristen for den nye forfatnings ikrafttræden bør være valget til Europa-Parlamentet i 2009. |
| --- | --- |

6.

Udvalget støtter det tyske formandskabs planer om i forbindelse med Det Europæiske Råds møde den 21.-22. juni i år at forelægge en køreplan for den fremtidige indsats for løsning af krisen, og bifalder, at det i »Berlin-erklæringen« af 25. marts 2007 blev fastslået, at fristen for den nye forfatnings ikrafttræden bør være valget til Europa-Parlamentet i 2009.

| 7. | Det betyder, at en hurtigt arbejdende regeringskonference inden udgangen af 2007 må vedtage de ændringer i det foreliggende udkast, der er nødvendige for at sikre en ny konsensus. Mandatet for denne regeringskonference må derfor præcist definere de få områder, der kan være genstand for nye rådslagninger. Resultatet må herefter ratificeres af alle medlemsstater i løbet af 2008. |
| --- | --- |

7.

Det betyder, at en hurtigt arbejdende regeringskonference inden udgangen af 2007 må vedtage de ændringer i det foreliggende udkast, der er nødvendige for at sikre en ny konsensus. Mandatet for denne regeringskonference må derfor præcist definere de få områder, der kan være genstand for nye rådslagninger. Resultatet må herefter ratificeres af alle medlemsstater i løbet af 2008.

| 8. | Den nye rådslagning om traktaten må føre til, at hovedindholdet bevares i forhold til det, der blev besluttet på det europæiske konvent og efterfølgende enstemmigt godkendt af stats- og regeringscheferne. Dertil hører i første række de institutionelle og proceduremæssige fornyelser og de grundlæggende rettigheders forpligtende karakter. Det vil sige, at Del I (mål, institutioner, Unionens struktur), Del II (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) og Del IV (almindelige og afsluttende bestemmelser) skal bevares. Del III indeholder hovedsageligt de gældende traktaters bestemmelser vedrørende EU's politikker og behøver ikke nødvendigvis at gøres til genstand for en ny traktat. De institutionelle og proceduremæssige bestemmelser i afsnit III bør, for så vidt de går videre end hidtil gældende lovgivning, integreres i Del I. |
| --- | --- |

8.

Den nye rådslagning om traktaten må føre til, at hovedindholdet bevares i forhold til det, der blev besluttet på det europæiske konvent og efterfølgende enstemmigt godkendt af stats- og regeringscheferne. Dertil hører i første række de institutionelle og proceduremæssige fornyelser og de grundlæggende rettigheders forpligtende karakter. Det vil sige, at Del I (mål, institutioner, Unionens struktur), Del II (Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder) og Del IV (almindelige og afsluttende bestemmelser) skal bevares. Del III indeholder hovedsageligt de gældende traktaters bestemmelser vedrørende EU's politikker og behøver ikke nødvendigvis at gøres til genstand for en ny traktat. De institutionelle og proceduremæssige bestemmelser i afsnit III bør, for så vidt de går videre end hidtil gældende lovgivning, integreres i Del I.

| 9. | EØSU vil konstruktivt følge regeringskonferencens arbejde. Udvalget insisterer imidlertid på, at civilsamfundets organisationer på trods af regeringskonferences korte varighed og det begrænsede mandat, får mulighed for at rådgive. I samarbejde med rådsformandskabet er EØSU parat til at organisere de nødvendige informations- og rådgivningsmøder. Udvalget kan i den forbindelse henvise til de gode erfaringer, der blev indsamlet under det europæiske konvents arbejde i samarbejdet med konventets præsidium og med Europa-Parlamentet. |
| --- | --- |

9.

EØSU vil konstruktivt følge regeringskonferencens arbejde. Udvalget insisterer imidlertid på, at civilsamfundets organisationer på trods af regeringskonferences korte varighed og det begrænsede mandat, får mulighed for at rådgive. I samarbejde med rådsformandskabet er EØSU parat til at organisere de nødvendige informations- og rådgivningsmøder. Udvalget kan i den forbindelse henvise til de gode erfaringer, der blev indsamlet under det europæiske konvents arbejde i samarbejdet med konventets præsidium og med Europa-Parlamentet.

| 10. | Der er et kraftigt behov for en hurtig afslutning på den aktuelle krise gennem vedtagelse af en traktat, som imødekommer kravene i en union bestående af 27 eller flere medlemsstater, for i lyset af nye udfordringer er Den Europæiske Union nødt til at nå til enighed om nye politikker og træffe vidtrækkende beslutninger, navnlig om videreudviklingen af den europæiske samfundsmodel, hvori forsyningspligtydelser indgår som et grundlæggende element, om styrkelsen af den europæiske integrations sociale dimension, om tackling af de negative virkninger af globaliseringen af alle økonomiske, sociale og kulturelle relationer, om fremme af den økonomiske vækst og styrkelse af konkurrenceevnen, om bekæmpelse af klimaændringer, om sikring af energiforsyninger, om afhjælpning af problemer i forbindelse med indvandring samt om bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse. |
| --- | --- |

10.

Der er et kraftigt behov for en hurtig afslutning på den aktuelle krise gennem vedtagelse af en traktat, som imødekommer kravene i en union bestående af 27 eller flere medlemsstater, for i lyset af nye udfordringer er Den Europæiske Union nødt til at nå til enighed om nye politikker og træffe vidtrækkende beslutninger, navnlig om videreudviklingen af den europæiske samfundsmodel, hvori forsyningspligtydelser indgår som et grundlæggende element, om styrkelsen af den europæiske integrations sociale dimension, om tackling af de negative virkninger af globaliseringen af alle økonomiske, sociale og kulturelle relationer, om fremme af den økonomiske vækst og styrkelse af konkurrenceevnen, om bekæmpelse af klimaændringer, om sikring af energiforsyninger, om afhjælpning af problemer i forbindelse med indvandring samt om bekæmpelse af fattigdom og social udstødelse.

Bruxelles, den 30. maj 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Udtalelse til regeringskonferencen (CESE 1171/2003). EUT C 10 af 14.1.2004.

1

(2)  Udtalelse om traktaten om en forfatning for Europa (EUT C 120 af 20.5.2005).

2

(3)  Udtalelse af 17. maj 2006 om »Bidrag til Det Europæiske Råds møde den 15. og 16. juni 2006 — Tænkepausen« (EUT C 195 af 18.8.2006).

3

(4)  EUT C 161 af 13.7.2007.

4

---

III Forberedende retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE OG SOCIALE UDVALG

437. plenarforsamling den 11. og 12. juli 2007

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/3 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/3

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om strafferetlige foranstaltninger til håndhævelse af intellektuelle ejendomsrettigheder«

KOM(2005) 276 endelig — 2005/0127 (COD)

(2007/C 256/02)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 21. september 2005 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Daniel Retureau til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 4. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11. og 12. juli 2007, mødet den 12. juli 2007, følgende udtalelse med 76 stemmer for og 3 imod:

1.   Konklusioner

| 1.1 | EØSU vil fortsat overvåge den samordnede gennemførelse af direktivet fra 2004, det foreliggende ændrede direktivforslag samt de relevante supplerende rammeafgørelser for derved på lang sigt at kunne vurdere effektiviteten af bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og dennes internationale udbredelse, herunder til tredjelande. |
| --- | --- |

1.1

EØSU vil fortsat overvåge den samordnede gennemførelse af direktivet fra 2004, det foreliggende ændrede direktivforslag samt de relevante supplerende rammeafgørelser for derved på lang sigt at kunne vurdere effektiviteten af bekæmpelsen af varemærkeforfalskning og dennes internationale udbredelse, herunder til tredjelande.

| 1.2 | Udvalget støtter den anlagte tilgang i de foreslåede bestemmelser, men opfordrer samtidig Kommissionen til at overveje de bemærkninger, der fremføres i nærværende udtalelse, idet EØSU foreslår, at man hovedsageligt koncentrerer de retshåndhævende foranstaltninger samt det strafferetlige og toldmæssige samarbejde om de virksomheder, som står bag omfattende varemærkeforfalskninger, og om kriminelle organisationers varemærkeforfalskninger eller tilfælde, hvor en overtrædelse indebærer en sundheds- eller sikkerhedsrisiko. |
| --- | --- |

1.2

Udvalget støtter den anlagte tilgang i de foreslåede bestemmelser, men opfordrer samtidig Kommissionen til at overveje de bemærkninger, der fremføres i nærværende udtalelse, idet EØSU foreslår, at man hovedsageligt koncentrerer de retshåndhævende foranstaltninger samt det strafferetlige og toldmæssige samarbejde om de virksomheder, som står bag omfattende varemærkeforfalskninger, og om kriminelle organisationers varemærkeforfalskninger eller tilfælde, hvor en overtrædelse indebærer en sundheds- eller sikkerhedsrisiko.

| 1.3 | EØSU så især gerne, at direktivet omfatter samtlige industrielle ejendomsrettigheder, og dermed ikke udelukker opfindelsespatenter, der er af største betydning for den europæiske industri. |
| --- | --- |

1.3

EØSU så især gerne, at direktivet omfatter samtlige industrielle ejendomsrettigheder, og dermed ikke udelukker opfindelsespatenter, der er af største betydning for den europæiske industri.

| 1.4 | EØSU gør opmærksom på, at visse juridiske begreber er uklare. Det gælder f.eks. udtrykket »handelsrelateret« i forbindelse med strafbare handlinger i direktivforslaget. Dette strider mod strafferettens grundlæggende principper om, at forbrydelser skal kunne afgrænses klart og objektivt. EØSU er også imod den måde, sanktioner fastsættes i artikel 2 i direktivforslaget, idet udvalget finder, at der kun bør fastsættes en generel sanktionsramme (kun fængselsstraf eller bøde), hvorimod konkretiseringen af straffene fortsat udelukkende skal overlades til de nationale lovgivninger. |
| --- | --- |

1.4

EØSU gør opmærksom på, at visse juridiske begreber er uklare. Det gælder f.eks. udtrykket »handelsrelateret« i forbindelse med strafbare handlinger i direktivforslaget. Dette strider mod strafferettens grundlæggende principper om, at forbrydelser skal kunne afgrænses klart og objektivt. EØSU er også imod den måde, sanktioner fastsættes i artikel 2 i direktivforslaget, idet udvalget finder, at der kun bør fastsættes en generel sanktionsramme (kun fængselsstraf eller bøde), hvorimod konkretiseringen af straffene fortsat udelukkende skal overlades til de nationale lovgivninger.

2.   Indledning

| 2.1 | Kommissionen udtrykker i MEMO/05/437 af 23. november 2005, hvori den giver et sammendrag af sin meddelelse fra samme dag, glæde over EF-Domstolens afgørelse, der anerkender Fællesskabets beføjelser til at vedtage afskrækkende og proportionelle strafferetlige foranstaltninger med henblik på at sikre anvendelse af EU-traktatens bestemmelser om fællesskabspolitikkerne. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionen udtrykker i MEMO/05/437 af 23. november 2005, hvori den giver et sammendrag af sin meddelelse fra samme dag, glæde over EF-Domstolens afgørelse, der anerkender Fællesskabets beføjelser til at vedtage afskrækkende og proportionelle strafferetlige foranstaltninger med henblik på at sikre anvendelse af EU-traktatens bestemmelser om fællesskabspolitikkerne.

| 2.2 | I meddelelsen kommer Kommissionen med sin fortolkning af afgørelsen af 13. september 2005, i medfør af hvilken EF-Domstolen annullerede en rammeafgørelse vedrørende strafferetslig beskyttelse af miljøet. Efter Kommissionens opfattelse fastslog EF-Domstolen, at Fællesskabet havde beføjelse til at træffe de strafferetlige foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en effektiv fællesskabslovgivning. Afgørelsen gælder ifølge Kommissionen ikke alene for miljøområdet, men sigter på samtlige fællesskabspolitikker og de af traktaten anerkendte grundlæggende rettigheder. Indarbejdelsen af strafferetlige sanktioner i fællesskabslovgivningen skal være behørigt begrundet og overholde den overordnede sammenhæng i opbygningen af EU's straffelovgivning. |
| --- | --- |

2.2

I meddelelsen kommer Kommissionen med sin fortolkning af afgørelsen af 13. september 2005, i medfør af hvilken EF-Domstolen annullerede en rammeafgørelse vedrørende strafferetslig beskyttelse af miljøet. Efter Kommissionens opfattelse fastslog EF-Domstolen, at Fællesskabet havde beføjelse til at træffe de strafferetlige foranstaltninger, der er nødvendige for at sikre en effektiv fællesskabslovgivning. Afgørelsen gælder ifølge Kommissionen ikke alene for miljøområdet, men sigter på samtlige fællesskabspolitikker og de af traktaten anerkendte grundlæggende rettigheder. Indarbejdelsen af strafferetlige sanktioner i fællesskabslovgivningen skal være behørigt begrundet og overholde den overordnede sammenhæng i opbygningen af EU's straffelovgivning.

| 2.3 | Denne brede fortolkning af en afgørelse vedrørende miljøet har ikke fået fuld opbakning fra medlemsstaterne og den retlige doktrin. Mange mener, at tiltale og det tilsvarende strafferetlige sanktionsniveau hovedsagelig henhører under nærhedsprincippet, og at en eventuel harmonisering heraf på EU-niveau falder under det mellemstatslige retlige samarbejde som fastsat i EU-traktaten. |
| --- | --- |

2.3

Denne brede fortolkning af en afgørelse vedrørende miljøet har ikke fået fuld opbakning fra medlemsstaterne og den retlige doktrin. Mange mener, at tiltale og det tilsvarende strafferetlige sanktionsniveau hovedsagelig henhører under nærhedsprincippet, og at en eventuel harmonisering heraf på EU-niveau falder under det mellemstatslige retlige samarbejde som fastsat i EU-traktaten.

| 2.4 | Det skal bemærkes, at denne fortolkning i stor udstrækning deles af Europa-Parlamentet, idet de områder, der hører under Fællesskabets strafferetlige kompetence, ikke længere udelukkende kræver medlemsstaternes enstemmighed i Rådet, men derimod kvalificeret flertal i forbindelse med den fælles beslutningsprocedure, som inddrager Europa-Parlamentet, hvis kompetence som medlovgiver således udvides (1). |
| --- | --- |

2.4

Det skal bemærkes, at denne fortolkning i stor udstrækning deles af Europa-Parlamentet, idet de områder, der hører under Fællesskabets strafferetlige kompetence, ikke længere udelukkende kræver medlemsstaternes enstemmighed i Rådet, men derimod kvalificeret flertal i forbindelse med den fælles beslutningsprocedure, som inddrager Europa-Parlamentet, hvis kompetence som medlovgiver således udvides (1).

| 2.5 | Der er imidlertid tale om en betydelig udvidelse af Fællesskabets kompetencer, hvilket er resultatet af en prætoriansk afgørelse, og mulige fortolkningsforskelle institutionerne imellem kan bl.a. forsinke vedtagelsen af lovgivning med strafferetlige bestemmelser eller efterfølgende indsnævre disses rækkevidde, f.eks. som følge af sagsanlæg eller kompromisser. For så vidt angår dette direktivforslag, forbliver spørgsmålet om, hvorvidt opfindelsespatenter skal omfattes af den strafferetlige beskyttelse eller ej, åbent, da kun fællesskabslovgivningen efter Europa-Parlamentets opfattelse berøres af EF-Domstolens afgørelse, hvorimod Kommissionen har til hensigt at medtage al lovgivning omkring intellektuel ejendomsret — EU-lovgivning som national lovgivning. |
| --- | --- |

2.5

Der er imidlertid tale om en betydelig udvidelse af Fællesskabets kompetencer, hvilket er resultatet af en prætoriansk afgørelse, og mulige fortolkningsforskelle institutionerne imellem kan bl.a. forsinke vedtagelsen af lovgivning med strafferetlige bestemmelser eller efterfølgende indsnævre disses rækkevidde, f.eks. som følge af sagsanlæg eller kompromisser. For så vidt angår dette direktivforslag, forbliver spørgsmålet om, hvorvidt opfindelsespatenter skal omfattes af den strafferetlige beskyttelse eller ej, åbent, da kun fællesskabslovgivningen efter Europa-Parlamentets opfattelse berøres af EF-Domstolens afgørelse, hvorimod Kommissionen har til hensigt at medtage al lovgivning omkring intellektuel ejendomsret — EU-lovgivning som national lovgivning.

3.   Kommissionens forslag

| 3.1 | Det ændrede direktivforslag (KOM(2006) 168 endelig) sigter på at etablere en horisontal og harmoniseret strafferetlig ramme, der skal sikre, at industrielle, litterære og kunstneriske ejendomsrettigheder samt andre lignende immaterielle rettigheder (samlet under betegnelsen »intellektuelle ejendomsrettigheder«) overholdes. Forslaget vedrører det indre marked og er foranlediget af det store og anerkendte behov, der er for en europæisk indgriben på dette område, under hensyntagen til nærheds- og proportionalitetsprincipperne. Retsgrundlaget er EF-traktatens artikel 95. |
| --- | --- |

3.1

Det ændrede direktivforslag (KOM(2006) 168 endelig) sigter på at etablere en horisontal og harmoniseret strafferetlig ramme, der skal sikre, at industrielle, litterære og kunstneriske ejendomsrettigheder samt andre lignende immaterielle rettigheder (samlet under betegnelsen »intellektuelle ejendomsrettigheder«) overholdes. Forslaget vedrører det indre marked og er foranlediget af det store og anerkendte behov, der er for en europæisk indgriben på dette område, under hensyntagen til nærheds- og proportionalitetsprincipperne. Retsgrundlaget er EF-traktatens artikel 95.

| 3.2 | Forslaget fastsætter en overordnet strafferetlig ramme, der definerer beskyttede »intellektuelle ejendomsrettigheder«, overtrædelser af disse rettigheder og de maksimale strafferetlige sanktioner. Dette skal sikre en ensartet retsforfølgning inden for det indre marked af forfalskning af materielle goder, tjenester samt intellektuelle og kunstneriske frembringelser, der beskyttes af den europæiske materialret og de nationale lovgivninger samt af de relevante internationale konventioner, navnlig TRIPS-aftalen (2), der blev indgået i 1994 inden for rammerne af WTO, og som indeholder bestemmelser om de strafferetlige sanktioner (3), der gælder for overtrædelser af visse beskyttede rettigheder. |
| --- | --- |

3.2

Forslaget fastsætter en overordnet strafferetlig ramme, der definerer beskyttede »intellektuelle ejendomsrettigheder«, overtrædelser af disse rettigheder og de maksimale strafferetlige sanktioner. Dette skal sikre en ensartet retsforfølgning inden for det indre marked af forfalskning af materielle goder, tjenester samt intellektuelle og kunstneriske frembringelser, der beskyttes af den europæiske materialret og de nationale lovgivninger samt af de relevante internationale konventioner, navnlig TRIPS-aftalen (2), der blev indgået i 1994 inden for rammerne af WTO, og som indeholder bestemmelser om de strafferetlige sanktioner (3), der gælder for overtrædelser af visse beskyttede rettigheder.

| 3.3 | I et direktiv, der blev vedtaget i 2004, fastsættes en ramme for beskyttelse mod piratkopiering (4) og varemærkeforfalskning i kommercielt øjemed. Kommissionen har i en erklæring (5) udarbejdet en detaljeret liste over beskyttede rettigheder i henhold til dette direktivs artikel 2. Der er tale om industrielle ejendomsrettigheder (patenter på opfindelser og supplerende certifikater, brugscertifikater, varemærker, oprindelsesbetegnelser, design og modeller, sortsbeskyttelse), ophavsrettigheder og lignende rettigheder samt sui generis-rettigheder vedrørende elektroniske kredsløbstopografier og databaser, der er etableret i medfør af fællesskabsretten. Der er tale om enerettigheder, som i juridisk forstand udgør en integreret del af den immaterielle ejendomsret. Nogle af disse rettigheder er medtaget i Fællesskabets regelværk eller er sågar omfattet af materiel beskyttelse på EU-niveau (design og modeller, mærker, sortsbeskyttelser) (6). Andre rettigheder, så som patenter, er udelukkende underlagt national lovgivning i afventning af et fællesskabspatent, som efterlyses af samtlige industrisektorer. Begrebet »intellektuel ejendom« dækker således et meget heterogent område af immaterielle rettigheder, hvis karakter og retlige status varierer betydeligt. |
| --- | --- |

3.3

I et direktiv, der blev vedtaget i 2004, fastsættes en ramme for beskyttelse mod piratkopiering (4) og varemærkeforfalskning i kommercielt øjemed. Kommissionen har i en erklæring (5) udarbejdet en detaljeret liste over beskyttede rettigheder i henhold til dette direktivs artikel 2. Der er tale om industrielle ejendomsrettigheder (patenter på opfindelser og supplerende certifikater, brugscertifikater, varemærker, oprindelsesbetegnelser, design og modeller, sortsbeskyttelse), ophavsrettigheder og lignende rettigheder samt sui generis-rettigheder vedrørende elektroniske kredsløbstopografier og databaser, der er etableret i medfør af fællesskabsretten. Der er tale om enerettigheder, som i juridisk forstand udgør en integreret del af den immaterielle ejendomsret. Nogle af disse rettigheder er medtaget i Fællesskabets regelværk eller er sågar omfattet af materiel beskyttelse på EU-niveau (design og modeller, mærker, sortsbeskyttelser) (6). Andre rettigheder, så som patenter, er udelukkende underlagt national lovgivning i afventning af et fællesskabspatent, som efterlyses af samtlige industrisektorer. Begrebet »intellektuel ejendom« dækker således et meget heterogent område af immaterielle rettigheder, hvis karakter og retlige status varierer betydeligt.

| 3.4 | Medlemsstaterne er underlagt TRIPS-aftalens bestemmelser, i henhold til hvilke de skal indføre passende nationale regler for retsforfølgning og strafferetlige sanktioner i forbindelse med varemærkeforfalskning i kommercielt øjemed. Medlemsstaterne har dog fået overladt en vis fortolkningsmargin, og desuden har visse lande, herunder EU-medlemsstaterne, endnu ikke truffet nogen proportionelle retsforfølgningsforanstaltninger for de krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder, der sker inden for deres område, herunder blandt EU-medlemslande. Direktivet fra 2004 gør det muligt for personer, der har fået krænket deres rettigheder, at opnå erstatning, idet det pålægger medlemsstaterne forpligtelser med hensyn til efterforskning, procedurer, beslaglæggelse (7) og kompensation med henblik på harmonisering af den gældende lov og bekæmpelse af organiseret kriminalitet (8), som i vidt omfang involverer varemærkeforfalskning. Dette direktiv vedrører imidlertid kun de civilretlige, kommercielle og administrative procedurer og sanktioner, der hovedsagelig sigter på erstatning for skader, der er påført indehavere af beskyttede rettigheder, som har rejst sag i forbindelse med varemærkeforfalskning. Nogle medlemsstater har endnu ikke indarbejdet direktivet! |
| --- | --- |

3.4

Medlemsstaterne er underlagt TRIPS-aftalens bestemmelser, i henhold til hvilke de skal indføre passende nationale regler for retsforfølgning og strafferetlige sanktioner i forbindelse med varemærkeforfalskning i kommercielt øjemed. Medlemsstaterne har dog fået overladt en vis fortolkningsmargin, og desuden har visse lande, herunder EU-medlemsstaterne, endnu ikke truffet nogen proportionelle retsforfølgningsforanstaltninger for de krænkelser af intellektuelle ejendomsrettigheder, der sker inden for deres område, herunder blandt EU-medlemslande. Direktivet fra 2004 gør det muligt for personer, der har fået krænket deres rettigheder, at opnå erstatning, idet det pålægger medlemsstaterne forpligtelser med hensyn til efterforskning, procedurer, beslaglæggelse (7) og kompensation med henblik på harmonisering af den gældende lov og bekæmpelse af organiseret kriminalitet (8), som i vidt omfang involverer varemærkeforfalskning. Dette direktiv vedrører imidlertid kun de civilretlige, kommercielle og administrative procedurer og sanktioner, der hovedsagelig sigter på erstatning for skader, der er påført indehavere af beskyttede rettigheder, som har rejst sag i forbindelse med varemærkeforfalskning. Nogle medlemsstater har endnu ikke indarbejdet direktivet!

| 3.5 | Beskyttelse af »intellektuelle ejendomsrettigheder« er nedfældet i den universelle menneskerettighedserklæring og EU's charter om grundlægge rettigheder, der er en højtidelig erklæring, som blev vedtaget i Nice i december 2000. Sikringen af en international beskyttelse sker ligeledes gennem konventioner indgået inden for rammerne af FN's kompetente specialiserede organer (WIPO, Unesco) eller i regional sammenhæng (München-konventionen fra 1973 om oprettelse af det europæiske patentkontor og det europæiske patent). Kun TRIPS-aftalen indeholder på nuværende tidspunkt strafferetlige minimumsbestemmelser. Kommissionens forslag søger at skabe en vis harmonisering på fællesskabsniveau ved at forpligte medlemsstaterne til at indføre strafferetlige sanktioner i deres nationale lovgivning og anvende fælles definitioner af overtrædelser og standardsanktioner. |
| --- | --- |

3.5

Beskyttelse af »intellektuelle ejendomsrettigheder« er nedfældet i den universelle menneskerettighedserklæring og EU's charter om grundlægge rettigheder, der er en højtidelig erklæring, som blev vedtaget i Nice i december 2000. Sikringen af en international beskyttelse sker ligeledes gennem konventioner indgået inden for rammerne af FN's kompetente specialiserede organer (WIPO, Unesco) eller i regional sammenhæng (München-konventionen fra 1973 om oprettelse af det europæiske patentkontor og det europæiske patent). Kun TRIPS-aftalen indeholder på nuværende tidspunkt strafferetlige minimumsbestemmelser. Kommissionens forslag søger at skabe en vis harmonisering på fællesskabsniveau ved at forpligte medlemsstaterne til at indføre strafferetlige sanktioner i deres nationale lovgivning og anvende fælles definitioner af overtrædelser og standardsanktioner.

| 3.6 | Det ændrede direktivforslag sigter således på at harmonisere strafferammerne for krænkelser af immaterielle ejendomsrettigheder, for så vidt angår fængselsstraffe, strafferetlige bøder og konfiskationer. Forslaget fastsætter regler for retlig kompetence for om muligt at centralisere retsforfølgninger i én enkelt medlemsstat, i de tilfælde hvor den pågældende lovovertrædelse vedrører flere medlemsstater, og lette efterforskningen. Det forslås, at skadelidte eller disses repræsentanter inddrages aktivt i efterforskningen. |
| --- | --- |

3.6

Det ændrede direktivforslag sigter således på at harmonisere strafferammerne for krænkelser af immaterielle ejendomsrettigheder, for så vidt angår fængselsstraffe, strafferetlige bøder og konfiskationer. Forslaget fastsætter regler for retlig kompetence for om muligt at centralisere retsforfølgninger i én enkelt medlemsstat, i de tilfælde hvor den pågældende lovovertrædelse vedrører flere medlemsstater, og lette efterforskningen. Det forslås, at skadelidte eller disses repræsentanter inddrages aktivt i efterforskningen.

| 3.7 | Den vigtigste ændring set i forhold til de tidligere forslag består i at fastsætte niveauet for og arten af de strafferetlige sanktioner, som skal anvendes for overtrædelser af intellektuelle ejendomsrettigheder, der ligeledes fastlægges i direktivforslaget. |
| --- | --- |

3.7

Den vigtigste ændring set i forhold til de tidligere forslag består i at fastsætte niveauet for og arten af de strafferetlige sanktioner, som skal anvendes for overtrædelser af intellektuelle ejendomsrettigheder, der ligeledes fastlægges i direktivforslaget.

| 3.8 | Fysiske personer, der har begået en overtrædelse efter direktivets artikel 3, kan straffes med en maksimumsstraf på mindst 4 års fængsel, når overtrædelsen er begået inden for rammerne af en kriminel organisation, eller når overtrædelsen medfører en sundheds- eller sikkerhedsrisiko (artikel 2, stk. 1). |
| --- | --- |

3.8

Fysiske personer, der har begået en overtrædelse efter direktivets artikel 3, kan straffes med en maksimumsstraf på mindst 4 års fængsel, når overtrædelsen er begået inden for rammerne af en kriminel organisation, eller når overtrædelsen medfører en sundheds- eller sikkerhedsrisiko (artikel 2, stk. 1).

| 3.9 | Fysiske eller juridiske personer, der har begået en overtrædelse efter direktivets artikel 3, idømmes sanktioner, der er effektive, proportionelle og afskrækkende. Disse sanktioner omfatter strafferetlige bøder og administrative bøder på mindst 100.000 euro (300.000 euro for de grove tilfælde, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, som ikke berører muligheden for at idømme hårdere straffe, hvis der er risiko for død eller handicap). |
| --- | --- |

3.9

Fysiske eller juridiske personer, der har begået en overtrædelse efter direktivets artikel 3, idømmes sanktioner, der er effektive, proportionelle og afskrækkende. Disse sanktioner omfatter strafferetlige bøder og administrative bøder på mindst 100.000 euro (300.000 euro for de grove tilfælde, der er nævnt i artikel 2, stk. 1, som ikke berører muligheden for at idømme hårdere straffe, hvis der er risiko for død eller handicap).

| 3.10 | Den nationale ret bør foreskrive konfiskation af varemærkeforfalskede produkter, varer og redskaber fra strafbart forhold, i det mindste i grove tilfælde som ved organiseret kriminalitet samt sundheds- og sikkerhedsrisiko (artikel 3). |
| --- | --- |

3.10

Den nationale ret bør foreskrive konfiskation af varemærkeforfalskede produkter, varer og redskaber fra strafbart forhold, i det mindste i grove tilfælde som ved organiseret kriminalitet samt sundheds- og sikkerhedsrisiko (artikel 3).

| 3.11 | Ændringsforslaget giver medlemsstaterne mulighed for at gå ud over det fastsatte niveau. |
| --- | --- |

3.11

Ændringsforslaget giver medlemsstaterne mulighed for at gå ud over det fastsatte niveau.

| 3.12 | Som følge af tilbagetrækningen af forslaget til Rådets rammeafgørelse, der ledsagede det oprindelige forslag, påtænker Kommissionen at anlægge en horisontal tilgang i forbindelse med de strafferetlige procedurer, der blev vedtaget den 23. december 2005, og som har til formål at støtte det retlige samarbejde og tilnærme landenes straffeniveauer med henblik på at drage fordel af Eurojust (9). |
| --- | --- |

3.12

Som følge af tilbagetrækningen af forslaget til Rådets rammeafgørelse, der ledsagede det oprindelige forslag, påtænker Kommissionen at anlægge en horisontal tilgang i forbindelse med de strafferetlige procedurer, der blev vedtaget den 23. december 2005, og som har til formål at støtte det retlige samarbejde og tilnærme landenes straffeniveauer med henblik på at drage fordel af Eurojust (9).

| 3.13 | Det er medlemsstaternes ansvar at indlede efterforskninger og retsforfølgninger, og de skal ikke udelukkende iværksættes, hvor der foreligger klage fra skadelidte. |
| --- | --- |

3.13

Det er medlemsstaternes ansvar at indlede efterforskninger og retsforfølgninger, og de skal ikke udelukkende iværksættes, hvor der foreligger klage fra skadelidte.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | EØSU konstaterer, at der er en stigende tendens til at anvende det noget upræcise begreb »intellektuelle ejendomsrettigheder«, der sammenblander forskellige veldefinerede juridiske begreber samt produktions- og anvendelsesmetoder. Dette begreb finder dog alligevel gængs anvendelse i europæisk og international lovgivning. Der er stor forskel på arten, varigheden og rækkevidden af hver enkelt af disse immaterielle rettigheder. De er underlagt forskellige juridiske ordninger, har forskellig territorial gyldighed og er undergivet registrerings- og beskyttelsesinstanser. Hertil kommer, at krænkelser af disse rettigheder fortolkes forskelligt i de enkelte lande, og at denne fortolkning i visse tilfælde er under hastig forandring. |
| --- | --- |

4.1

EØSU konstaterer, at der er en stigende tendens til at anvende det noget upræcise begreb »intellektuelle ejendomsrettigheder«, der sammenblander forskellige veldefinerede juridiske begreber samt produktions- og anvendelsesmetoder. Dette begreb finder dog alligevel gængs anvendelse i europæisk og international lovgivning. Der er stor forskel på arten, varigheden og rækkevidden af hver enkelt af disse immaterielle rettigheder. De er underlagt forskellige juridiske ordninger, har forskellig territorial gyldighed og er undergivet registrerings- og beskyttelsesinstanser. Hertil kommer, at krænkelser af disse rettigheder fortolkes forskelligt i de enkelte lande, og at denne fortolkning i visse tilfælde er under hastig forandring.

| 4.2 | Analyser af lægemidlers sammensætning (uden at anvende eller offentliggøre resultatet), anvendelse af den omvendte teknik for at opnå driftskompatibilitet mellem forskellige softwareprogrammer eller elektroniske komponenter eller udøvelse af en legitim rettighed som f.eks. retten til privat kopiering ved at omgå en (i reglen utilstrækkelig) beskyttelsesforanstaltning betegnes således i flere lande som varemærkeforfalskning eller ulovlig kopiering. Her kan straffene desuden være meget høje, også selv om der ikke ligger et kommercielt eller kriminelt motiv bag. |
| --- | --- |

4.2

Analyser af lægemidlers sammensætning (uden at anvende eller offentliggøre resultatet), anvendelse af den omvendte teknik for at opnå driftskompatibilitet mellem forskellige softwareprogrammer eller elektroniske komponenter eller udøvelse af en legitim rettighed som f.eks. retten til privat kopiering ved at omgå en (i reglen utilstrækkelig) beskyttelsesforanstaltning betegnes således i flere lande som varemærkeforfalskning eller ulovlig kopiering. Her kan straffene desuden være meget høje, også selv om der ikke ligger et kommercielt eller kriminelt motiv bag.

| 4.2.1 | EØSU har tidligere slået til lyd for, at der på fællesskabsniveau ydes en samordnet indsats for at bekæmpe de forskellige former for handelsrelateret varemærkeforfalskning, der rammer den europæiske økonomi, og andre overtrædelser, der krænker industrielle ejendomsrettigheder og ophavsretten (10), og som er til stor skade for den europæiske økonomi. Omfattende varemærkeforfalskning begås ofte inden for rammerne af en kriminel organisation eller organiseret bande og kan indebære risiko for personers sundhed, sikkerhed eller liv. I sidstnævnte tilfælde bør der ved udmålingen af strafferetlige sanktioner være tale om skærpende omstændigheder. Direktivforslaget bør fastsætte princippet om, at alle skærpende omstændigheder medfører en skærpelse af straffen. |
| --- | --- |

4.2.1

EØSU har tidligere slået til lyd for, at der på fællesskabsniveau ydes en samordnet indsats for at bekæmpe de forskellige former for handelsrelateret varemærkeforfalskning, der rammer den europæiske økonomi, og andre overtrædelser, der krænker industrielle ejendomsrettigheder og ophavsretten (10), og som er til stor skade for den europæiske økonomi. Omfattende varemærkeforfalskning begås ofte inden for rammerne af en kriminel organisation eller organiseret bande og kan indebære risiko for personers sundhed, sikkerhed eller liv. I sidstnævnte tilfælde bør der ved udmålingen af strafferetlige sanktioner være tale om skærpende omstændigheder. Direktivforslaget bør fastsætte princippet om, at alle skærpende omstændigheder medfører en skærpelse af straffen.

| 4.2.2 | EØSU bifalder, ligesom det var tilfældet med direktivet fra 2004, at den planlagte harmonisering kun vedrører overtrædelser, der er handelsrelateret, og som derfor kan være til væsentlig skade for det indre marked. Det vil dog stadig være nyttigt med en klarere definition af »handelsrelateret«, f.eks. gennem en præcisering af, at de varemærkeforfalskede produkter og tjenester er beregnet til salg i et sådant omfang, at det vil medføre et væsentligt økonomisk tab eller frembyde fare for personer, uanset det solgte kvantum, eller at gerningsmændene bag sådanne strafbare handlinger under alle omstændigheder søger at opnå en ulovlig pengemæssig fordel. For at der kan gribes til strafferetlige sanktioner, skal krænkelsen være til åbenlys fare for den offentlige orden og sikkerhed. Krænkelsen kan variere i omfang og grovhed; skalaen over strafbare handlinger og sanktioner bør stå i forhold til krænkelsen, men spørgsmålet er, om sondringen mellem »krænkelser af en intellektuel ejendomsrettighed, der er handelsrelateret« og »grove krænkelser« samt strengheden af de foreslåede strafferetlige sanktioner svarer til strafferettens iboende proportionalitetsprincip. Det fremgår desuden implicit, at privat udveksling af filer på nettet, kopiering (eller »musik-remix«) og reproduktion af materielle og intellektuelle værker inden for familiemæssige og private rammer samt i studie- og forsøgsøjemed ligger uden for den foreslåede lovgivnings anvendelsesområde. Det ville være nyttigt med en eksplicitering heraf. |
| --- | --- |

4.2.2

EØSU bifalder, ligesom det var tilfældet med direktivet fra 2004, at den planlagte harmonisering kun vedrører overtrædelser, der er handelsrelateret, og som derfor kan være til væsentlig skade for det indre marked. Det vil dog stadig være nyttigt med en klarere definition af »handelsrelateret«, f.eks. gennem en præcisering af, at de varemærkeforfalskede produkter og tjenester er beregnet til salg i et sådant omfang, at det vil medføre et væsentligt økonomisk tab eller frembyde fare for personer, uanset det solgte kvantum, eller at gerningsmændene bag sådanne strafbare handlinger under alle omstændigheder søger at opnå en ulovlig pengemæssig fordel. For at der kan gribes til strafferetlige sanktioner, skal krænkelsen være til åbenlys fare for den offentlige orden og sikkerhed. Krænkelsen kan variere i omfang og grovhed; skalaen over strafbare handlinger og sanktioner bør stå i forhold til krænkelsen, men spørgsmålet er, om sondringen mellem »krænkelser af en intellektuel ejendomsrettighed, der er handelsrelateret« og »grove krænkelser« samt strengheden af de foreslåede strafferetlige sanktioner svarer til strafferettens iboende proportionalitetsprincip. Det fremgår desuden implicit, at privat udveksling af filer på nettet, kopiering (eller »musik-remix«) og reproduktion af materielle og intellektuelle værker inden for familiemæssige og private rammer samt i studie- og forsøgsøjemed ligger uden for den foreslåede lovgivnings anvendelsesområde. Det ville være nyttigt med en eksplicitering heraf.

| 4.2.3 | EØSU gør opmærksom på, at de immaterielle rettigheder i tilknytning til varemærkeforfalskning ikke er absolutte rettigheder; hver enkelt rettighed har sine karakteristika og giver i princippet en eneret og et midlertidigt anvendelsesmonopol, hvis varighed og geografiske gyldighed varierer, dvs. at der træffes en tidsbegrænset beskyttelsesforanstaltning (til gengæld for offentliggørelse af patenterede opfindelser og intellektuelle værker i forbindelse med ophavsret), men indehavere af licensaftaler og de retsmæssige eller bona fide brugere af produkter, tjenester eller intellektuelle værker har også rettigheder, som inden for rammerne af visse licensaftaler kan være ganske vidtrækkende (11). Flere nationale lovgivninger rummer imidlertid uoverensstemmelser og sætter ofte ensidigt producenternes, distributørernes og virksomhedernes rettigheder højere end forbrugernes. Viljen til i mange nationale lovgivninger at introducere hårde strafferetlige sanktioner synes at være et resultat af denne ensidighed. Paradoksalt nok kan maksimumsstraffen for en handelsrelateret overtrædelse i henhold til direktivforslaget vise sig at være lig med eller sågar mindre hård end straffen for en individuel overtrædelse! |
| --- | --- |

4.2.3

EØSU gør opmærksom på, at de immaterielle rettigheder i tilknytning til varemærkeforfalskning ikke er absolutte rettigheder; hver enkelt rettighed har sine karakteristika og giver i princippet en eneret og et midlertidigt anvendelsesmonopol, hvis varighed og geografiske gyldighed varierer, dvs. at der træffes en tidsbegrænset beskyttelsesforanstaltning (til gengæld for offentliggørelse af patenterede opfindelser og intellektuelle værker i forbindelse med ophavsret), men indehavere af licensaftaler og de retsmæssige eller bona fide brugere af produkter, tjenester eller intellektuelle værker har også rettigheder, som inden for rammerne af visse licensaftaler kan være ganske vidtrækkende (11). Flere nationale lovgivninger rummer imidlertid uoverensstemmelser og sætter ofte ensidigt producenternes, distributørernes og virksomhedernes rettigheder højere end forbrugernes. Viljen til i mange nationale lovgivninger at introducere hårde strafferetlige sanktioner synes at være et resultat af denne ensidighed. Paradoksalt nok kan maksimumsstraffen for en handelsrelateret overtrædelse i henhold til direktivforslaget vise sig at være lig med eller sågar mindre hård end straffen for en individuel overtrædelse!

| 4.2.4 | EØSU ser gerne, at der på Kommissionens foranledning foretages en dybtgående revision af medlemsstaternes strafferet set i forhold til EU's strafferetlige bestemmelser, hvilket f.eks. kan ske gennem iværksættelse af en gennemgribende komparativ undersøgelse af rettighederne i medlemsstaterne efter direktivets gennemførelse. Dette skal sikre en egentlig harmonisering på europæisk niveau, navnlig på områderne ophavsret og beslægtede rettigheder, hvor strenge strafferetlige sanktioner ofte resulterer i urimelige straffeskalaer, hvilket er helt unødvendigt, eftersom handelsmodellerne til spredning af værker er under fuld udvikling — her kan nævnes planerne om på kort sigt at ophæve DRM (beskyttelse mod kopiering) — og afgifterne på medierne stort set holder rettighedshaverne skadesløse for piratkopiering. |
| --- | --- |

4.2.4

EØSU ser gerne, at der på Kommissionens foranledning foretages en dybtgående revision af medlemsstaternes strafferet set i forhold til EU's strafferetlige bestemmelser, hvilket f.eks. kan ske gennem iværksættelse af en gennemgribende komparativ undersøgelse af rettighederne i medlemsstaterne efter direktivets gennemførelse. Dette skal sikre en egentlig harmonisering på europæisk niveau, navnlig på områderne ophavsret og beslægtede rettigheder, hvor strenge strafferetlige sanktioner ofte resulterer i urimelige straffeskalaer, hvilket er helt unødvendigt, eftersom handelsmodellerne til spredning af værker er under fuld udvikling — her kan nævnes planerne om på kort sigt at ophæve DRM (beskyttelse mod kopiering) — og afgifterne på medierne stort set holder rettighedshaverne skadesløse for piratkopiering.

4.3   Særlige bemærkninger

| 4.3.1 | EØSU ser gerne en klarere definition af arten af den strafbare handling, der består i at anstifte forfalskning og privatkopiering af produkter og tjenesteydelser, som er omfattet af intellektuelle ejendomsrettigheder. En strafferetlig overtrædelse indebærer, at gerningsmanden eller dennes medskyldige handler forsætligt; i TRIPs-aftalen henvises til »forsætlig varemærkeforfalskning«, og i direktivet tales om en forsætlig, overvejet handling. En strafferetlig overtrædelse indebærer ligeledes et materielt aspekt, dvs. gennemførelsen af den strafbare handling eller i det mindste forsøg på gennemførelse, der kan betragtes som påbegyndt gennemførelse; disse to aspekter understøtter hinanden, eftersom hensigten alene ikke udgør en strafbar handling (medmindre der oprettes et tankelæsende politi). Tilskyndelse til en strafbar handling kan dog generelt kun påvises, hvis den opfordrende part leverer redskaberne (som regel ulovlige) med særligt henblik på at begå den pågældende strafbare handling. Levering af materiel eller software til almindelig brug samt sikring af internetadgang kan efter EØSU's mening derfor ikke betragtes som medvirken eller tilskyndelse til krænkelse (forekommer generelt kun i nogle få situationer inden for strafferetten og er vanskelig at bevise), hvis disse midler anvendes af gerningsmændene. Begrebet »medvirken« bør være tilstrækkeligt i fællesskabslovgivningen, eftersom spørgsmålet om medskyldige allerede er blevet nøje afklaret i de nationale lovgivninger. I modsat fald vil der kunne ske retsforfølgning, selv hvor der mangler forsætlige elementer. |
| --- | --- |

4.3.1

EØSU ser gerne en klarere definition af arten af den strafbare handling, der består i at anstifte forfalskning og privatkopiering af produkter og tjenesteydelser, som er omfattet af intellektuelle ejendomsrettigheder. En strafferetlig overtrædelse indebærer, at gerningsmanden eller dennes medskyldige handler forsætligt; i TRIPs-aftalen henvises til »forsætlig varemærkeforfalskning«, og i direktivet tales om en forsætlig, overvejet handling. En strafferetlig overtrædelse indebærer ligeledes et materielt aspekt, dvs. gennemførelsen af den strafbare handling eller i det mindste forsøg på gennemførelse, der kan betragtes som påbegyndt gennemførelse; disse to aspekter understøtter hinanden, eftersom hensigten alene ikke udgør en strafbar handling (medmindre der oprettes et tankelæsende politi). Tilskyndelse til en strafbar handling kan dog generelt kun påvises, hvis den opfordrende part leverer redskaberne (som regel ulovlige) med særligt henblik på at begå den pågældende strafbare handling. Levering af materiel eller software til almindelig brug samt sikring af internetadgang kan efter EØSU's mening derfor ikke betragtes som medvirken eller tilskyndelse til krænkelse (forekommer generelt kun i nogle få situationer inden for strafferetten og er vanskelig at bevise), hvis disse midler anvendes af gerningsmændene. Begrebet »medvirken« bør være tilstrækkeligt i fællesskabslovgivningen, eftersom spørgsmålet om medskyldige allerede er blevet nøje afklaret i de nationale lovgivninger. I modsat fald vil der kunne ske retsforfølgning, selv hvor der mangler forsætlige elementer.

| 4.3.2 | Ulovlig kopiering af værker, modeller, procedurer eller opfindelser, der er beskyttet af et midlertidigt monopol, udgør varemærkeforfalskning. Denne definition bør fastholdes og ikke udvides til at omfatte piratkopiering (der generelt går ud på at opnå ulovlig adgang til it-systemer for at overtage kontrollen hermed, stjæle oplysninger eller anvende bredbåndet, generelt til ulovlige formål). Piratkopiering adskiller sig fra egentlig varemærkeforfalskning, og de strafferetlige overtrædelser bør fortolkes strengt. Uautoriseret indtrængen i it-systemer, tyveri af data og bredbånd samt krænkelse af privatlivets fred bør helt klart resultere i passende retsforfølgning, men falder ikke ind under varemærkeforfalskning som sådan. Bekæmpelse af software-piratvirksomhed bør behandles mere specifikt, selv om begreberne anvendes upræcist i mange politiske erklæringer, hvor de ofte sammenblandes og giver anledning til forvirring. Software-piratvirksomhed drives inden for rammerne af terroristorganisationer og bør gøres til genstand for særlig opmærksomhed og passende internationalt samarbejde. |
| --- | --- |

4.3.2

Ulovlig kopiering af værker, modeller, procedurer eller opfindelser, der er beskyttet af et midlertidigt monopol, udgør varemærkeforfalskning. Denne definition bør fastholdes og ikke udvides til at omfatte piratkopiering (der generelt går ud på at opnå ulovlig adgang til it-systemer for at overtage kontrollen hermed, stjæle oplysninger eller anvende bredbåndet, generelt til ulovlige formål). Piratkopiering adskiller sig fra egentlig varemærkeforfalskning, og de strafferetlige overtrædelser bør fortolkes strengt. Uautoriseret indtrængen i it-systemer, tyveri af data og bredbånd samt krænkelse af privatlivets fred bør helt klart resultere i passende retsforfølgning, men falder ikke ind under varemærkeforfalskning som sådan. Bekæmpelse af software-piratvirksomhed bør behandles mere specifikt, selv om begreberne anvendes upræcist i mange politiske erklæringer, hvor de ofte sammenblandes og giver anledning til forvirring. Software-piratvirksomhed drives inden for rammerne af terroristorganisationer og bør gøres til genstand for særlig opmærksomhed og passende internationalt samarbejde.

| 4.3.3 | »Organiseret bande«, der allerede udgør en skærpende omstændighed i visse straffelovgivninger, bør føjes til begreberne »kriminel organisation« og »organiseret kriminalitet«, som anvendes i begrundelsen. Handelsrelateret varemærkeforfalskning, som begås af organiserede bander eller inden for rammerne af en kriminel organisation, bør udgøre en skærpende omstændighed, der berettiger en skærpelse af straffe og bøder. |
| --- | --- |

4.3.3

»Organiseret bande«, der allerede udgør en skærpende omstændighed i visse straffelovgivninger, bør føjes til begreberne »kriminel organisation« og »organiseret kriminalitet«, som anvendes i begrundelsen. Handelsrelateret varemærkeforfalskning, som begås af organiserede bander eller inden for rammerne af en kriminel organisation, bør udgøre en skærpende omstændighed, der berettiger en skærpelse af straffe og bøder.

| 4.3.4 | Kommissionen gør opmærksom på, at medlemsstaterne frit kan fastsætte strengere straffe og sanktionere andre handlinger. Dette kan tolkes som en opmuntring til at straffe ikke-handelsrelaterede krænkelser eller udvide definitionen af varemærkeforfalskning til at omfatte andre handlinger, der ikke decideret består i reproduktion eller kopiering af et produkt, en procedure eller et værk. |
| --- | --- |

4.3.4

Kommissionen gør opmærksom på, at medlemsstaterne frit kan fastsætte strengere straffe og sanktionere andre handlinger. Dette kan tolkes som en opmuntring til at straffe ikke-handelsrelaterede krænkelser eller udvide definitionen af varemærkeforfalskning til at omfatte andre handlinger, der ikke decideret består i reproduktion eller kopiering af et produkt, en procedure eller et værk.

| 4.3.5 | EØSU er ikke sikker på, at kopieringssoftware, der kan omgå eller ophæve DRM-foranstaltninger (12) (antikopieringsanordninger, hardware eller software, der ofte er utilstrækkelige og ikke krypteret), kan sidestilles med forfalskning af DRM-foranstaltninger, sådan som det er tilfældet i fællesskabsretten og i visse lande, eftersom det, der således betegnes som »varemærkeforfalskning«, ikke udgør kopiering eller reproduktion af den oprindelige foranstaltning. Hertil kommer, at DRM-foranstaltningerne ikke er standard. De afhænger af den enkelte platform eller leverandør, og filformater kan være beskyttet, hvilket hæmmer driftskompatibiliteten eller har til formål at skabe konkurrenceneutraliserede markeder. Skabelse og udnyttelse af kopieringsmuligheder med henblik på at give forbrugerne eller virksomheder med softwarelicensrettigheder mulighed for at udøve deres rettigheder (privatkopiering, backup-kopiering med henblik på anvendelse i andet standardmateriel) bør ikke straffes som sådan, men kun hvis der på baggrund af de moralske og materielle elementer kan siges at være tale om en handelsrelateret overtrædelse. |
| --- | --- |

4.3.5

EØSU er ikke sikker på, at kopieringssoftware, der kan omgå eller ophæve DRM-foranstaltninger (12) (antikopieringsanordninger, hardware eller software, der ofte er utilstrækkelige og ikke krypteret), kan sidestilles med forfalskning af DRM-foranstaltninger, sådan som det er tilfældet i fællesskabsretten og i visse lande, eftersom det, der således betegnes som »varemærkeforfalskning«, ikke udgør kopiering eller reproduktion af den oprindelige foranstaltning. Hertil kommer, at DRM-foranstaltningerne ikke er standard. De afhænger af den enkelte platform eller leverandør, og filformater kan være beskyttet, hvilket hæmmer driftskompatibiliteten eller har til formål at skabe konkurrenceneutraliserede markeder. Skabelse og udnyttelse af kopieringsmuligheder med henblik på at give forbrugerne eller virksomheder med softwarelicensrettigheder mulighed for at udøve deres rettigheder (privatkopiering, backup-kopiering med henblik på anvendelse i andet standardmateriel) bør ikke straffes som sådan, men kun hvis der på baggrund af de moralske og materielle elementer kan siges at være tale om en handelsrelateret overtrædelse.

| 4.3.6 | EØSU støtter princippet om, at retsforfølgning af strafbare handlinger ikke skal afhænge af, om offeret indgiver anmeldelse eller anlægger sag ved en domstol, eftersom ofrene i en situation, hvor mafiaen er involveret, ofte vil tøve med at indlede retsforfølgning for at beskytte deres rettigheder. Hertil kommer, at handelsrelateret varemærkeforfalskning, der især begås inden for rammerne af kriminelle bander og organisationer, eller som led i terrorismevirksomhed, er til skade for økonomierne og den sociale velfærd, hvorfor det er statens opgave at bekæmpe handelsrelateret varemærkeforfalskning. |
| --- | --- |

4.3.6

EØSU støtter princippet om, at retsforfølgning af strafbare handlinger ikke skal afhænge af, om offeret indgiver anmeldelse eller anlægger sag ved en domstol, eftersom ofrene i en situation, hvor mafiaen er involveret, ofte vil tøve med at indlede retsforfølgning for at beskytte deres rettigheder. Hertil kommer, at handelsrelateret varemærkeforfalskning, der især begås inden for rammerne af kriminelle bander og organisationer, eller som led i terrorismevirksomhed, er til skade for økonomierne og den sociale velfærd, hvorfor det er statens opgave at bekæmpe handelsrelateret varemærkeforfalskning.

| 4.3.7 | EØSU håber, at man ved hjælp af et effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne vil kunne slå effektivt ned på internationale netværk, der er specialiseret i varemærkeforfalskning, herunder netværk, der er knyttet til organiseret kriminalitet og hvidvaskningsaktiviteter. Der mindes om, at mange af disse netværk driver deres virksomhed fra tredjelande, og at indsatsen bør udvides til at omfatte lande uden for EU ved hjælp af de midler, der er til rådighed under international lovgivning. |
| --- | --- |

4.3.7

EØSU håber, at man ved hjælp af et effektivt samarbejde mellem medlemsstaterne vil kunne slå effektivt ned på internationale netværk, der er specialiseret i varemærkeforfalskning, herunder netværk, der er knyttet til organiseret kriminalitet og hvidvaskningsaktiviteter. Der mindes om, at mange af disse netværk driver deres virksomhed fra tredjelande, og at indsatsen bør udvides til at omfatte lande uden for EU ved hjælp af de midler, der er til rådighed under international lovgivning.

| 4.3.8 | EØSU finder, at fælles politiefterforskningshold ligeledes bør samarbejde på fællesskabsplan med toldmyndighederne samt med ofrene for varemærkeforfalskning og deres eksperter. EØSU glæder sig over, at ofrene får mulighed for at deltage i efterforskningsprocedurerne, men foreslår, at deres rolle begrænses til at informere de offentlige myndigheder. Det vil ikke være på sin plads, hvis en virksomhed efter påstande om handelsrelateret varemærkeforfalskning f.eks. kan deltage i kontroller og beslaglæggelser hos en konkurrent, der formodes at være uskyldig, indtil det modsatte er endeligt bevist ved en domstol. EØSU understreger, at man bør undgå en udvikling i retning af privat bilæggelse af tvister samt indblanding eller uberettiget indtrængen i straffesager af personer uden juridisk myndighed. |
| --- | --- |

4.3.8

EØSU finder, at fælles politiefterforskningshold ligeledes bør samarbejde på fællesskabsplan med toldmyndighederne samt med ofrene for varemærkeforfalskning og deres eksperter. EØSU glæder sig over, at ofrene får mulighed for at deltage i efterforskningsprocedurerne, men foreslår, at deres rolle begrænses til at informere de offentlige myndigheder. Det vil ikke være på sin plads, hvis en virksomhed efter påstande om handelsrelateret varemærkeforfalskning f.eks. kan deltage i kontroller og beslaglæggelser hos en konkurrent, der formodes at være uskyldig, indtil det modsatte er endeligt bevist ved en domstol. EØSU understreger, at man bør undgå en udvikling i retning af privat bilæggelse af tvister samt indblanding eller uberettiget indtrængen i straffesager af personer uden juridisk myndighed.

| 4.3.9 | Endelig udtrykker EØSU bekymring over tendensen til i stigende grad at anvende internetnet til handelsformål og anmodningerne om også at lade de strafferetlige sanktioner, der er fastsat i TRIPs-aftalen, gælde for denne aktivitetssektor, således som det kommer klart til udtryk i det amerikanske handelsministeriums rapport fra 2006 om kapitel 301 og Super 301 (13), i medfør af WIPO-traktaterne om intellektuelle ejendomsrettigheder på internettet, der er et gratis instrument på det offentlige område og et fælles universelt gode. |
| --- | --- |

4.3.9

Endelig udtrykker EØSU bekymring over tendensen til i stigende grad at anvende internetnet til handelsformål og anmodningerne om også at lade de strafferetlige sanktioner, der er fastsat i TRIPs-aftalen, gælde for denne aktivitetssektor, således som det kommer klart til udtryk i det amerikanske handelsministeriums rapport fra 2006 om kapitel 301 og Super 301 (13), i medfør af WIPO-traktaterne om intellektuelle ejendomsrettigheder på internettet, der er et gratis instrument på det offentlige område og et fælles universelt gode.

Bruxelles, den 12. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Det Forenede Kongeriges og Irlands »opt in«-mulighed og undtagelsen for Danmarks vedkommende vil formentlig ikke længere være i strid med lovgivningen, som det er tilfældet med initiativerne under tredje søjle.

1

(2)  Aftale om intellektuelle ejendomsrettigheder i handelsmæssig sammenhæng.

2

(3)  TRIPS-aftalens artikel 61.

3

(4)  Direktiv 2004/48/EF om håndhævelsen af intellektuelle ejendomsrettigheder.

4

(5)  Kommissionens erklæring 2005/295/EF vedrørende fortolkningen af artikel 2 i førnævnte direktiv.

5

(6)  Med den vigtige undtagelse af fællesskabspatentet, som endnu svæver i det uvisse (NdA).

6

(7)  Rådets rammeafgørelse 2005/212/JAI vedrørende konfiskation af kriminalitetsrelaterede produkter, instrumenter og varer (varemærkeforfalskning, piratkopiering) (EUT L 68 af 15.3.2005).

7

(8)  Forslag til Rådets rammeafgørelse om bekæmpelse af organiseret kriminalitet. Varemærkeforfalskning kan ligeledes bidrage til finansiering af terrornetværk. Hvidvaskning af penge, der stammer fra varemærkeforfalskning, udgør også en form for kriminel virksomhed, som skal bekæmpes med alle midler.

8

(9)  KOM(2005) 696 endelig.

9

(10)  Se Malosses udtalelse (EFT C 221 af 7.8.2001).

10

(11)  Licensaftalen »Creative Commons«, »General Public Licence«, »BSD«, BBC's Creative Archive Licence (fri adgang til audiovisuelt materiale) m.fl.

11

(12)  Digital Rights Management (styring af digitale rettigheder, eufemisme for »beskyttelse mod kopiering«).

12

(13)  Særlig amerikansk rapport fra 2006 om 301.

13

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/8 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/8

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Erhvervspotentiale, specielt for SMV'er (Lissabon-strategien)«

(2007/C 256/03)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 14. september 2006 under henvisning til forretningsordenens artikel 31, at anmode Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug om at udarbejde en udtalelse om: Erhvervspotentiale, specielt for SMV'er (Lissabon-strategien).

På plenarforsamlingen den 14.-15. marts 2007 blev det besluttet at lave informationsrapporten om til en initiativudtalelse (forretningsordenens artikel 29, stk. 2).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Christine Faes til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 3. maj 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007 (mødet den 12. juli 2007) følgende udtalelse med 123 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod.

1.   Forord

| 1.1 | I formandskabets konklusioner fra mødet i Det Europæiske Råd den 23.-24. marts 2006 anmodes Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om i begyndelsen af 2008 at afgive nogle sammenfattende rapporter som støtte til partnerskabet for vækst og beskæftigelse. |
| --- | --- |

1.1

I formandskabets konklusioner fra mødet i Det Europæiske Råd den 23.-24. marts 2006 anmodes Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om i begyndelsen af 2008 at afgive nogle sammenfattende rapporter som støtte til partnerskabet for vækst og beskæftigelse.

| 1.2 | Det Europæiske Råd foreslog endvidere nogle specifikke områder for prioriterede tiltag for perioden 2005-2008:






  i. | investering i viden og innovation |
| --- | --- | --- |

1.2

Det Europæiske Råd foreslog endvidere nogle specifikke områder for prioriterede tiltag for perioden 2005-2008:

i.

investering i viden og innovation

| ii. | erhvervspotentiale, specielt for SMV'er |
| --- | --- |

ii.

erhvervspotentiale, specielt for SMV'er

| iii. | beskæftigelse for prioriterede kategorier (...) |
| --- | --- |

iii.

beskæftigelse for prioriterede kategorier (...)

| iv. | definition af en energipolitik for Europa (...) |
| --- | --- |

iv.

definition af en energipolitik for Europa (...)

| v. | de tiltag, der generelt er nødvendige for at fastholde dynamikken i alle søjlerne i partnerskabet for vækst og beskæftigelse (...). |
| --- | --- |

v.

de tiltag, der generelt er nødvendige for at fastholde dynamikken i alle søjlerne i partnerskabet for vækst og beskæftigelse (...).

2.   Resumé og henstillinger

| 2.1 | Selv om Lissabon-strategien har givet positive resultater, har den hidtil ikke levet helt op til forventningerne på områderne økonomisk og industriel vækst og skabelse af flere og bedre job. På verdensmarkedet er EU i konkurrence med såvel traditionelle som nyere konkurrenter, som det ikke kan tackle på tilfredsstillende vis. |
| --- | --- |

2.1

Selv om Lissabon-strategien har givet positive resultater, har den hidtil ikke levet helt op til forventningerne på områderne økonomisk og industriel vækst og skabelse af flere og bedre job. På verdensmarkedet er EU i konkurrence med såvel traditionelle som nyere konkurrenter, som det ikke kan tackle på tilfredsstillende vis.

| 2.2 | EU's virksomheder er tvunget til at operere på et ufuldstændigt indre marked, specielt hvad angår skatteregler, medlemsstaternes for langsomme implementering af direktiver, udestående administrative byrder og manglende mobilitet for arbejdstagerne. Specielt SMV'erne har vanskeligt ved at overvinde disse hindringer. |
| --- | --- |

2.2

EU's virksomheder er tvunget til at operere på et ufuldstændigt indre marked, specielt hvad angår skatteregler, medlemsstaternes for langsomme implementering af direktiver, udestående administrative byrder og manglende mobilitet for arbejdstagerne. Specielt SMV'erne har vanskeligt ved at overvinde disse hindringer.

| 2.3 | Andre udfordringer at tackle er manglen på iværksætterkultur, befolkningens aldring og konsekvenserne heraf for iværksætterkulturen, arbejdskraftudbuddet og et større behov for at fokusere på virksomhedsoverdragelser, adgang til finansiering i etablerings- og udvidelsesfaserne, adgang til forskningsresultater og følgelig innovationsmuligheder. |
| --- | --- |

2.3

Andre udfordringer at tackle er manglen på iværksætterkultur, befolkningens aldring og konsekvenserne heraf for iværksætterkulturen, arbejdskraftudbuddet og et større behov for at fokusere på virksomhedsoverdragelser, adgang til finansiering i etablerings- og udvidelsesfaserne, adgang til forskningsresultater og følgelig innovationsmuligheder.

| 2.4 | Små og mellemstore virksomheder spiller en vigtig rolle i opnåelsen af Lissabon-målene. Deres nødvendige bidrag er ikke desto mindre blevet overset i de første år af gennemførelsesperioden. Især bør SMV-organisationernes inddragelse i vurderingen af fremskridtene såvel som deres rolle i at fremme SMV'erne på alle politiske niveauer udvikles yderligere. I forbindelse med den næste revision af de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse for perioden 2008-2010 efterlyser EØSU nogle mere målrettede og strømlinede retningslinjer for SMV'er, specielt for så vidt angår kapitlet om mikroøkonomiske reformer. For at inddrage dem i større omfang i processen opfordrer EØSU Rådet indtrængende til at skabe et retsgrundlag for det europæiske charter for små virksomheder — hvilket også Europa-Parlamentet har anmodet om — for dermed at skabe et mere solidt handlingsgrundlag. Følgende politiske retningslinjer og tiltag anses for at være nødvendige for at kunne udvikle SMV'ernes forretningspotentiale. |
| --- | --- |

2.4

Små og mellemstore virksomheder spiller en vigtig rolle i opnåelsen af Lissabon-målene. Deres nødvendige bidrag er ikke desto mindre blevet overset i de første år af gennemførelsesperioden. Især bør SMV-organisationernes inddragelse i vurderingen af fremskridtene såvel som deres rolle i at fremme SMV'erne på alle politiske niveauer udvikles yderligere. I forbindelse med den næste revision af de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse for perioden 2008-2010 efterlyser EØSU nogle mere målrettede og strømlinede retningslinjer for SMV'er, specielt for så vidt angår kapitlet om mikroøkonomiske reformer. For at inddrage dem i større omfang i processen opfordrer EØSU Rådet indtrængende til at skabe et retsgrundlag for det europæiske charter for små virksomheder — hvilket også Europa-Parlamentet har anmodet om — for dermed at skabe et mere solidt handlingsgrundlag. Følgende politiske retningslinjer og tiltag anses for at være nødvendige for at kunne udvikle SMV'ernes forretningspotentiale.

| 2.4.1 | EØSU anmoder indtrængende Kommissionen og Rådet om at gøre alt for at bidrage til at gøre princippet om »først at tænke småt« til et vejledende princip for al relevant lovgivning. |
| --- | --- |

2.4.1

EØSU anmoder indtrængende Kommissionen og Rådet om at gøre alt for at bidrage til at gøre princippet om »først at tænke småt« til et vejledende princip for al relevant lovgivning.

| 2.4.2 | EØSU slår til lyd for at gøre 2009 til »Iværksætterår« for at understrege den nøglerolle, iværksættere spiller for vækst og velfærd, og for at anspore unge mennesker og andre til at overveje en karriere som iværksætter. |
| --- | --- |

2.4.2

EØSU slår til lyd for at gøre 2009 til »Iværksætterår« for at understrege den nøglerolle, iværksættere spiller for vækst og velfærd, og for at anspore unge mennesker og andre til at overveje en karriere som iværksætter.

| 2.4.3 | EØSU opfordrer til, at der gøres en indsats for at sikre et effektivt konkurrence- og innovationsprogram, som kan yde effektiv støtte og skabe let adgang for SMV'er, og et 7. forsknings- og udviklingsrammeprogram og strukturfonde, der fremmer adgang for SMV'er. Der bør føres nøje tilsyn med effektiviteten og tilgængeligheden af disse programmer såvel som Jeremie-programmet. |
| --- | --- |

2.4.3

EØSU opfordrer til, at der gøres en indsats for at sikre et effektivt konkurrence- og innovationsprogram, som kan yde effektiv støtte og skabe let adgang for SMV'er, og et 7. forsknings- og udviklingsrammeprogram og strukturfonde, der fremmer adgang for SMV'er. Der bør føres nøje tilsyn med effektiviteten og tilgængeligheden af disse programmer såvel som Jeremie-programmet.

| 2.4.4 | En virksomheds mest værdifulde aktiv er dens menneskelige kapital. Passende støtteforanstaltninger, skræddersyede uddannelsestilbud og veldesignede finansielle incitamenter bør hjælpe SMV'erne til at forbedre såvel arbejdstagernes som iværksætternes kompetencer og færdigheder gennem yderligere investeringer i løbende uddannelse. |
| --- | --- |

2.4.4

En virksomheds mest værdifulde aktiv er dens menneskelige kapital. Passende støtteforanstaltninger, skræddersyede uddannelsestilbud og veldesignede finansielle incitamenter bør hjælpe SMV'erne til at forbedre såvel arbejdstagernes som iværksætternes kompetencer og færdigheder gennem yderligere investeringer i løbende uddannelse.

| 2.4.5 | EØSU ser gerne, at Kommissionen undersøger SMV'ers deltagelse i fællesskabsprogrammer. Hvis deres deltagelsesprocent ikke anses for at være tilstrækkelig, bør der fastsættes en obligatorisk procentsats. |
| --- | --- |

2.4.5

EØSU ser gerne, at Kommissionen undersøger SMV'ers deltagelse i fællesskabsprogrammer. Hvis deres deltagelsesprocent ikke anses for at være tilstrækkelig, bør der fastsættes en obligatorisk procentsats.

| 2.4.6 | Offentlige indkøb er et vigtigt redskab, når det drejer sig om at hjælpe SMV'er til at udvikle deres aktiviteter. SMV'ernes deltagelse bør nøje overvåges, og der bør udvikles foranstaltninger til at fremme deres adgang til offentlige indkøb. Udveksling af bedste praksis bør fremmes. |
| --- | --- |

2.4.6

Offentlige indkøb er et vigtigt redskab, når det drejer sig om at hjælpe SMV'er til at udvikle deres aktiviteter. SMV'ernes deltagelse bør nøje overvåges, og der bør udvikles foranstaltninger til at fremme deres adgang til offentlige indkøb. Udveksling af bedste praksis bør fremmes.

| 2.4.7 | Der bør skabes en koordinationsstruktur på Kommissionsplan med det sigte at nå frem til en reel, effektiv og virkningsfuld SMV-politik i samtlige programmer, tiltag og lovgivningsmæssige foranstaltninger. |
| --- | --- |

2.4.7

Der bør skabes en koordinationsstruktur på Kommissionsplan med det sigte at nå frem til en reel, effektiv og virkningsfuld SMV-politik i samtlige programmer, tiltag og lovgivningsmæssige foranstaltninger.

| 2.4.8 | Der bør træffes specifikke tiltag til fremme og anvendelse af bedste praksis på SMV-området og med hensyn til en forbedring af konkurrenceevnen, navnlig i regioner med en ringe udviklingsgrad i EU-sammenhæng. Disse typer af tiltag bør iværksættes gennem SMV'ernes organisationer. |
| --- | --- |

2.4.8

Der bør træffes specifikke tiltag til fremme og anvendelse af bedste praksis på SMV-området og med hensyn til en forbedring af konkurrenceevnen, navnlig i regioner med en ringe udviklingsgrad i EU-sammenhæng. Disse typer af tiltag bør iværksættes gennem SMV'ernes organisationer.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | Lissabon-strategien er kort sagt bedst kendt som et mål om inden 2010 at gøre EU til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden. Ud over de overordnede retningslinjer vedtog Det Europæiske Råd på mødet i juni 2000 i Santa Maria da Feira det europæiske charter for små virksomheder. |
| --- | --- |

3.1

Lissabon-strategien er kort sagt bedst kendt som et mål om inden 2010 at gøre EU til den mest konkurrencedygtige og dynamiske videnbaserede økonomi i verden. Ud over de overordnede retningslinjer vedtog Det Europæiske Råd på mødet i juni 2000 i Santa Maria da Feira det europæiske charter for små virksomheder.

| 3.2 | EØSU minder om, at Lissabon-mandatet af 24. marts 2000 fra starten:






  — | fremhævede behovet for at inddrage arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet aktivt i strategien ved at anvende forskellige former for partnerskaber; |
| --- | --- | --- |

3.2

EØSU minder om, at Lissabon-mandatet af 24. marts 2000 fra starten:

—

fremhævede behovet for at inddrage arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet aktivt i strategien ved at anvende forskellige former for partnerskaber;

| — | præciserede, at strategiens succes først og fremmest afhænger af den private sektor, offentlig-private partnerskaber og aktiv deltagelse af såvel medlemsstaterne som EU; |
| --- | --- |

—

præciserede, at strategiens succes først og fremmest afhænger af den private sektor, offentlig-private partnerskaber og aktiv deltagelse af såvel medlemsstaterne som EU;

| — | havde til formål at sikre en afbalanceret udvikling af de tre indsatsområder: økonomisk vækst, social samhørighed og et bæredygtigt miljø ved at stimulere EU's konkurrenceevne og jobskabelse på baggrund af passende miljøpolitikker. |
| --- | --- |

—

havde til formål at sikre en afbalanceret udvikling af de tre indsatsområder: økonomisk vækst, social samhørighed og et bæredygtigt miljø ved at stimulere EU's konkurrenceevne og jobskabelse på baggrund af passende miljøpolitikker.

| 3.3 | På Det Europæiske Råds forårsmøde i marts 2005 gennemførte Rådet midtvejsevalueringen af Lissabon-strategien og besluttede at genlancere processen og sætte fornyet fokus på vækst og beskæftigelse som Europas højeste politiske prioriteter. Der blev indgået en aftale om de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse (1), som skulle fremme sammenhængen mellem reformforanstaltningerne og fungere som køreplan for de nationale reformprogrammer. |
| --- | --- |

3.3

På Det Europæiske Råds forårsmøde i marts 2005 gennemførte Rådet midtvejsevalueringen af Lissabon-strategien og besluttede at genlancere processen og sætte fornyet fokus på vækst og beskæftigelse som Europas højeste politiske prioriteter. Der blev indgået en aftale om de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse (1), som skulle fremme sammenhængen mellem reformforanstaltningerne og fungere som køreplan for de nationale reformprogrammer.

| 3.4 | I udviklingen af Lissabon-strategien er stræben efter konkurrencedygtighed og vækst et afgørende træk, når det gælder om at skabe større økonomisk velfærd og beskæftigelse samt sikre livskvaliteten og tillige forbedre denne. Omvendt kan livskvalitet, sociale forbedringer og et bæredygtigt miljø også skabe vækst. Lissabon-strategien har hidtil ikke levet helt op til forventningerne navnlig inden for områderne økonomisk og industriel vækst og skabelse af flere og bedre job. EU har problemer med at klare konkurrencen på verdensmarkedet. EU har siden lanceringen af Lissabon-processen gennemgået en omfattende udvidelse fra 15 til 25 og derefter til 27 medlemsstater. |
| --- | --- |

3.4

I udviklingen af Lissabon-strategien er stræben efter konkurrencedygtighed og vækst et afgørende træk, når det gælder om at skabe større økonomisk velfærd og beskæftigelse samt sikre livskvaliteten og tillige forbedre denne. Omvendt kan livskvalitet, sociale forbedringer og et bæredygtigt miljø også skabe vækst. Lissabon-strategien har hidtil ikke levet helt op til forventningerne navnlig inden for områderne økonomisk og industriel vækst og skabelse af flere og bedre job. EU har problemer med at klare konkurrencen på verdensmarkedet. EU har siden lanceringen af Lissabon-processen gennemgået en omfattende udvidelse fra 15 til 25 og derefter til 27 medlemsstater.

| 3.5 | EØSU ønsker først og fremmest at bemærke, at Lissabon-strategien allerede har banet vejen for en positiv udvikling på en række områder, herunder:






  — | skabt bevidsthed om behovet for reformer, der bryder traditionelle afgrænsninger; |
| --- | --- | --- |

3.5

EØSU ønsker først og fremmest at bemærke, at Lissabon-strategien allerede har banet vejen for en positiv udvikling på en række områder, herunder:

—

skabt bevidsthed om behovet for reformer, der bryder traditionelle afgrænsninger;

| — | fremskyndet udbredelse af informationsteknologier og innovationsprocesser; |
| --- | --- |

—

fremskyndet udbredelse af informationsteknologier og innovationsprocesser;

| — | øget støtten til etablering af virksomheder og finansiering af SMV'er; |
| --- | --- |

—

øget støtten til etablering af virksomheder og finansiering af SMV'er;

| — | større indsats for bæredygtig udvikling, der er udformet til at mindske offentlige underskud, genskabe stabiliteten i budgettet for social sikring og beskytte miljøet; |
| --- | --- |

—

større indsats for bæredygtig udvikling, der er udformet til at mindske offentlige underskud, genskabe stabiliteten i budgettet for social sikring og beskytte miljøet;

| — | initiativer fra arbejdsmarkedets parter om sociale reformer; |
| --- | --- |

—

initiativer fra arbejdsmarkedets parter om sociale reformer;

| — | foranstaltninger til forenkling af administrative og juridiske procedurer, skønt hidtil af begrænset omfang. |
| --- | --- |

—

foranstaltninger til forenkling af administrative og juridiske procedurer, skønt hidtil af begrænset omfang.

| 3.6 | På trods af disse positive fremskridt må det først og fremmest konstateres, at EU, der er fanget mellem sine store industrielle konkurrenter og nye økonomier baseret på lave produktionsomkostninger, som i større og større grad anvender ny teknologi, udfordres i stadig stigende grad på konkurrenceevnen. Der er adskillige indikatorer, som giver anledning til bekymring:






  — | lavere efterspørgsel i det indre marked, færre investeringer, lavere produktivitet og vækstrater i EU, som hermed sakker bagud i forhold til sine vigtigste konkurrenter og fremtidige markeder; |
| --- | --- | --- |

3.6

På trods af disse positive fremskridt må det først og fremmest konstateres, at EU, der er fanget mellem sine store industrielle konkurrenter og nye økonomier baseret på lave produktionsomkostninger, som i større og større grad anvender ny teknologi, udfordres i stadig stigende grad på konkurrenceevnen. Der er adskillige indikatorer, som giver anledning til bekymring:

—

lavere efterspørgsel i det indre marked, færre investeringer, lavere produktivitet og vækstrater i EU, som hermed sakker bagud i forhold til sine vigtigste konkurrenter og fremtidige markeder;

| — | globaliseringen som fører til integration af nye lande i den internationale økonomi; |
| --- | --- |

—

globaliseringen som fører til integration af nye lande i den internationale økonomi;

| — | den manglende virkeliggørelse af beskæftigelsesmålene; |
| --- | --- |

—

den manglende virkeliggørelse af beskæftigelsesmålene;

| — | fortsatte offentlige underskud i adskillige medlemsstater, om end ikke altid de samme; |
| --- | --- |

—

fortsatte offentlige underskud i adskillige medlemsstater, om end ikke altid de samme;

| — | alt for varierende skatteregler og skattesatser for virksomheder; |
| --- | --- |

—

alt for varierende skatteregler og skattesatser for virksomheder;

| — | fortsatte administrative hindringer for virksomheder og langsom gennemførelse af direktiver i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

—

fortsatte administrative hindringer for virksomheder og langsom gennemførelse af direktiver i medlemsstaterne;

| — | den tiltagende aldring af EU's befolkning, som vil lægge et stort pres på de offentlige finanser og arbejdskraftudbuddet; |
| --- | --- |

—

den tiltagende aldring af EU's befolkning, som vil lægge et stort pres på de offentlige finanser og arbejdskraftudbuddet;

| — | truslen ved tiltagende ressourcemangel og ustabile priser, klimaændringer og tab af biodiversitet; |
| --- | --- |

—

truslen ved tiltagende ressourcemangel og ustabile priser, klimaændringer og tab af biodiversitet;

| — | manglende mobilitet blandt arbejdstagerne, hvilket er afgørende for gennemførelsen af det indre marked; |
| --- | --- |

—

manglende mobilitet blandt arbejdstagerne, hvilket er afgørende for gennemførelsen af det indre marked;

| — | udflytning af europæiske virksomheder til de nye markeder, der er i hastig vækst; |
| --- | --- |

—

udflytning af europæiske virksomheder til de nye markeder, der er i hastig vækst;

| — | de europæiske borgeres dalende interesse for EU. |
| --- | --- |

—

de europæiske borgeres dalende interesse for EU.

| 3.7 | Samtidig halter Lissabon-reformerne bagefter: |
| --- | --- |

3.7

Samtidig halter Lissabon-reformerne bagefter:

| 3.7.1 | På EU-plan forpligtede medlemsstaterne sig til at gennemføre det indre marked på flere områder (energi, tjenesteydelser, offentlige kontrakter, transeuropæiske netværk, tilpasning af offentlige tjenesteydelser), men vægrer sig ved at gennemføre de nødvendige foranstaltninger inden for tidsrammen. |
| --- | --- |

3.7.1

På EU-plan forpligtede medlemsstaterne sig til at gennemføre det indre marked på flere områder (energi, tjenesteydelser, offentlige kontrakter, transeuropæiske netværk, tilpasning af offentlige tjenesteydelser), men vægrer sig ved at gennemføre de nødvendige foranstaltninger inden for tidsrammen.

| 3.7.1.1 | På europæisk plan har Kommissionen siden 1990'erne iværksat et væld af initiativer først og fremmest for at få bedre indsigt i SMV'ernes behov og funktionsmåde og dernæst for at støtte deres udvikling og hjælpe med til at udnytte deres jobskabelsespotentiale bedre. Disse tiltag er gennem de seneste par år blevet styrket med udnævnelsen af Kommissionens SMV-repræsentant, vedtagelsen i 2004 af handlingsplanen for iværksætterkultur, bestræbelserne på at få en bedre lovgivning, bedre adgang til finansiering (Den Europæiske Investeringsfond og Den Europæiske Investeringsbank) og rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (CIP). |
| --- | --- |

3.7.1.1

På europæisk plan har Kommissionen siden 1990'erne iværksat et væld af initiativer først og fremmest for at få bedre indsigt i SMV'ernes behov og funktionsmåde og dernæst for at støtte deres udvikling og hjælpe med til at udnytte deres jobskabelsespotentiale bedre. Disse tiltag er gennem de seneste par år blevet styrket med udnævnelsen af Kommissionens SMV-repræsentant, vedtagelsen i 2004 af handlingsplanen for iværksætterkultur, bestræbelserne på at få en bedre lovgivning, bedre adgang til finansiering (Den Europæiske Investeringsfond og Den Europæiske Investeringsbank) og rammeprogrammet for konkurrenceevne og innovation (CIP).

| 3.7.2 | På nationalt plan varierer resultaterne, og årsagen til de manglende resultater er primært:






  — | regler og administrative procedures strukturelle kompleksitet; |
| --- | --- | --- |

3.7.2

På nationalt plan varierer resultaterne, og årsagen til de manglende resultater er primært:

—

regler og administrative procedures strukturelle kompleksitet;

| — | høj arbejdsløshed, specielt blandt visse målgrupper; |
| --- | --- |

—

høj arbejdsløshed, specielt blandt visse målgrupper;

| — | for stort antal førtidspensioneringer på trods af indgåede forpligtelser; |
| --- | --- |

—

for stort antal førtidspensioneringer på trods af indgåede forpligtelser;

| — | utidssvarende almene og faglige uddannelsessystemer, specielt hvad angår iværksætter- og IKT-færdigheder; |
| --- | --- |

—

utidssvarende almene og faglige uddannelsessystemer, specielt hvad angår iværksætter- og IKT-færdigheder;

| — | utilstrækkelige muligheder for livslang læring; |
| --- | --- |

—

utilstrækkelige muligheder for livslang læring;

| — | forskningsudgifter, som generelt er faldet yderligere i stedet for at stige til Lissabon-målet om 3 % af BNP; |
| --- | --- |

—

forskningsudgifter, som generelt er faldet yderligere i stedet for at stige til Lissabon-målet om 3 % af BNP;

| — | manglende innovation, selv om den seneste resultattavle for innovation viser forbedringer; |
| --- | --- |

—

manglende innovation, selv om den seneste resultattavle for innovation viser forbedringer;

| — | manglende adgang til finansiering for SMV'er, kombineret med manglende viden om mulighederne, herunder også på EU-plan; |
| --- | --- |

—

manglende adgang til finansiering for SMV'er, kombineret med manglende viden om mulighederne, herunder også på EU-plan;

| — | fortsatte offentlige underskud om end ikke altid i de samme lande; |
| --- | --- |

—

fortsatte offentlige underskud om end ikke altid i de samme lande;

| 3.7.3 | De nye medlemsstater må ofte overvinde yderligere vanskeligheder, der bunder i en udviklingskløft inden for f.eks. beskæftigelse, teknologier eller miljøet, selvom disse vanskeligheder også nogle gange opvejes af fornyelsesforanstaltninger, som er mere gennemgribende end i EU-15. |
| --- | --- |

3.7.3

De nye medlemsstater må ofte overvinde yderligere vanskeligheder, der bunder i en udviklingskløft inden for f.eks. beskæftigelse, teknologier eller miljøet, selvom disse vanskeligheder også nogle gange opvejes af fornyelsesforanstaltninger, som er mere gennemgribende end i EU-15.

| 3.8 | Der henvises til den rapport, som Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) har udarbejdet efter anmodning fra Det Europæiske Råds møde i marts 2005, som indeholder resultaterne af EØSU's høring af dets samarbejdspartnere i samtlige medlemsstater og på EU-plan om iværksættelsen af Lissabon-strategien og om, hvilken rolle arbejdsmarkedsparterne og de øvrige dele af civilsamfundet har at spille (2). Udvalget har gennem de senere år udarbejdet adskillige rapporter om Lissabon-strategien og specifikke aspekter heraf (3). |
| --- | --- |

3.8

Der henvises til den rapport, som Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) har udarbejdet efter anmodning fra Det Europæiske Råds møde i marts 2005, som indeholder resultaterne af EØSU's høring af dets samarbejdspartnere i samtlige medlemsstater og på EU-plan om iværksættelsen af Lissabon-strategien og om, hvilken rolle arbejdsmarkedsparterne og de øvrige dele af civilsamfundet har at spille (2). Udvalget har gennem de senere år udarbejdet adskillige rapporter om Lissabon-strategien og specifikke aspekter heraf (3).

4.   Forbedring af erhvervspotentialet, specielt for SMV'er

4.1   SMV'ernes betydning for EU's økonomi

| 4.1.1 | Langt størsteparten af EU's virksomheder (99,8 %) er SMV'er. Den typiske europæiske virksomhed er en mikrovirksomhed (91 %), og 7 % er mindre virksomheder. Ikke blot er de fleste virksomheder i Europa små, men de tegner sig også for en væsentlig del af Europas beskæftigelse (to tredjedele af de ansatte i den private sektor) og økonomisk aktivitet (57 % af BNP) (4). |
| --- | --- |

4.1.1

Langt størsteparten af EU's virksomheder (99,8 %) er SMV'er. Den typiske europæiske virksomhed er en mikrovirksomhed (91 %), og 7 % er mindre virksomheder. Ikke blot er de fleste virksomheder i Europa små, men de tegner sig også for en væsentlig del af Europas beskæftigelse (to tredjedele af de ansatte i den private sektor) og økonomisk aktivitet (57 % af BNP) (4).

| 4.1.2 | For at forbedre overvågningen af SMV'ernes økonomiske resultater opfordrer EØSU Kommissionen til at sætte nyt skub i aktiviteterne i det europæiske observationscenter for SMV. |
| --- | --- |

4.1.2

For at forbedre overvågningen af SMV'ernes økonomiske resultater opfordrer EØSU Kommissionen til at sætte nyt skub i aktiviteterne i det europæiske observationscenter for SMV.

| 4.1.3 | SMV'er skaber de fleste arbejdspladser og udgør en af de største indtægtskilder for statsbudgettet (skatter, moms osv.), og tilbyder muligheder for faglig og personlig udvikling for en stor del af befolkningen, navnlig den mest aktive og innovative del, som sætter skub i økonomien. Endvidere er de det vigtigste element i et økonomisk grundlag, der fremmer markedsøkonomien, som er kendetegnet ved fleksibilitet, innovation og dynamik, og som udgør kimen til fremtidens store virksomheder, særlig inden for de nye områder af økonomien, der bygger på komplekse teknologier. |
| --- | --- |

4.1.3

SMV'er skaber de fleste arbejdspladser og udgør en af de største indtægtskilder for statsbudgettet (skatter, moms osv.), og tilbyder muligheder for faglig og personlig udvikling for en stor del af befolkningen, navnlig den mest aktive og innovative del, som sætter skub i økonomien. Endvidere er de det vigtigste element i et økonomisk grundlag, der fremmer markedsøkonomien, som er kendetegnet ved fleksibilitet, innovation og dynamik, og som udgør kimen til fremtidens store virksomheder, særlig inden for de nye områder af økonomien, der bygger på komplekse teknologier.

4.2   Konkurrenceevne

| 4.2.1 | Den øgede vægt på konkurrenceevnen viser, at der er behov for at sikre en vedvarende bæredygtig konkurrenceevne i en åben og global økonomi gennem øget anvendelse af nye teknologier, bedre erhvervsuddannelser, en kvalificeret arbejdsstyrke og en forbedring af produktiviteten. Kvalitetsbegrebet (kvaliteten af varer, tjenester, lovgivning, ledelse, beskæftigelse, sociale relationer og miljøet) er et centralt element i denne strategi. |
| --- | --- |

4.2.1

Den øgede vægt på konkurrenceevnen viser, at der er behov for at sikre en vedvarende bæredygtig konkurrenceevne i en åben og global økonomi gennem øget anvendelse af nye teknologier, bedre erhvervsuddannelser, en kvalificeret arbejdsstyrke og en forbedring af produktiviteten. Kvalitetsbegrebet (kvaliteten af varer, tjenester, lovgivning, ledelse, beskæftigelse, sociale relationer og miljøet) er et centralt element i denne strategi.

| 4.2.2 | For at sikre økonomisk stabilitet bør medlemsstaterne fastholde deres mellemfristede budgetmål over hele konjunkturforløbet eller træffe alle nødvendige korrigerende foranstaltninger. Med forbehold af dette bør medlemsstaterne undgå procykliske finanspolitikker. Medlemsstater med et underskud på de løbende poster, som der er risiko for er uholdbart, bør arbejde på at korrigere dem ved strukturreformer, der kan fremme den eksterne konkurrenceevne, og ved finanspolitikker. Disse foranstaltninger er et minimum set i lyset af den tiltagende aldring af EU's befolkning. |
| --- | --- |

4.2.2

For at sikre økonomisk stabilitet bør medlemsstaterne fastholde deres mellemfristede budgetmål over hele konjunkturforløbet eller træffe alle nødvendige korrigerende foranstaltninger. Med forbehold af dette bør medlemsstaterne undgå procykliske finanspolitikker. Medlemsstater med et underskud på de løbende poster, som der er risiko for er uholdbart, bør arbejde på at korrigere dem ved strukturreformer, der kan fremme den eksterne konkurrenceevne, og ved finanspolitikker. Disse foranstaltninger er et minimum set i lyset af den tiltagende aldring af EU's befolkning.

| 4.2.3 | EØSU er af den opfattelse, at de interne europæiske hindringer for et holdbart og selvbærende konjunkturopsving i EU kun kan fjernes, hvis der sker en fundamental omlægning af den økonomiske politik, herunder især af den makroøkonomiske politik. EU må basere sig på egne interne kræfter, hvis den europæiske økonomi igen skal bringes ind på vejen mod vækst og fuld beskæftigelse. Der er behov for en afbalanceret makroøkonomisk politik, der har Lissabon-målene som erklæret målsætning, navnlig fuld beskæftigelse, styrkelse af konkurrenceevnen samt reel opfyldelse af Göteborg-topmødets forpligtende målsætning om bæredygtig vækst. |
| --- | --- |

4.2.3

EØSU er af den opfattelse, at de interne europæiske hindringer for et holdbart og selvbærende konjunkturopsving i EU kun kan fjernes, hvis der sker en fundamental omlægning af den økonomiske politik, herunder især af den makroøkonomiske politik. EU må basere sig på egne interne kræfter, hvis den europæiske økonomi igen skal bringes ind på vejen mod vækst og fuld beskæftigelse. Der er behov for en afbalanceret makroøkonomisk politik, der har Lissabon-målene som erklæret målsætning, navnlig fuld beskæftigelse, styrkelse af konkurrenceevnen samt reel opfyldelse af Göteborg-topmødets forpligtende målsætning om bæredygtig vækst.

| 4.2.4 | EØSU minder om, at det bør være pengepolitikkens mål at sikre et afbalanceret forhold mellem prisstabilitet, økonomisk vækst og beskæftigelse. Med henblik herpå ville det være rimeligt at tilskynde ECB til at forfølge et stabilitetsmål »i bredere forstand«, dvs. til ikke blot at fokusere på stabile priser, men også på stabilitet med hensyn til vækst, fuld beskæftigelse og social samhørighed (5). For at nå disse mål er det vigtigt, at de nationale budgetter falder i tråd med ECB's politikker, og at stabilitets- og vækstpagten overholdes. |
| --- | --- |

4.2.4

EØSU minder om, at det bør være pengepolitikkens mål at sikre et afbalanceret forhold mellem prisstabilitet, økonomisk vækst og beskæftigelse. Med henblik herpå ville det være rimeligt at tilskynde ECB til at forfølge et stabilitetsmål »i bredere forstand«, dvs. til ikke blot at fokusere på stabile priser, men også på stabilitet med hensyn til vækst, fuld beskæftigelse og social samhørighed (5). For at nå disse mål er det vigtigt, at de nationale budgetter falder i tråd med ECB's politikker, og at stabilitets- og vækstpagten overholdes.

| 4.2.5 | EØSU peger endvidere på, at forretningsrelaterede tjenesteydelser spiller en særlig rolle for SMV'ernes bidrag til at gennemføre Lissabon-processen og øge EU's konkurrenceevne. I forlængelse af Kommissionens meddelelse (6), som følger samme linje, understreger EØSU, at det er nødvendigt at skabe nogle lovmæssige rammer, som tillader de pågældende SMV'er at efterleve de samfundskrav, der stilles dem. |
| --- | --- |

4.2.5

EØSU peger endvidere på, at forretningsrelaterede tjenesteydelser spiller en særlig rolle for SMV'ernes bidrag til at gennemføre Lissabon-processen og øge EU's konkurrenceevne. I forlængelse af Kommissionens meddelelse (6), som følger samme linje, understreger EØSU, at det er nødvendigt at skabe nogle lovmæssige rammer, som tillader de pågældende SMV'er at efterleve de samfundskrav, der stilles dem.

| 4.2.6 | EØSU støtter også den brede undersøgelse af nødvendige støtteforanstaltninger i 27 sektorer af fremstillingsindustrien i Kommissionens dokument om en integreret industripolitik, men insisterer på, at den konkrete implementering af politikken sker med koordination mellem medlemsstaterne (7). |
| --- | --- |

4.2.6

EØSU støtter også den brede undersøgelse af nødvendige støtteforanstaltninger i 27 sektorer af fremstillingsindustrien i Kommissionens dokument om en integreret industripolitik, men insisterer på, at den konkrete implementering af politikken sker med koordination mellem medlemsstaterne (7).

4.3   Bedre lovgivning (8)

| 4.3.1 | EØSU bakker helhjertet op om Kommissionens nylige meddelelse om at sænke virksomhedernes administrative byrde med 25 % inden 2012 (9). Dette kan føre til en stigning på 1,5 % i EU's BNP. EØSU anmoder indtrængende Kommissionen om at fremsætte en klar strategi til forenkling af alle de lovgivningsmæssige rammer, så man ikke risikerer ikke at kunne leve op til forventningerne (10). |
| --- | --- |

4.3.1

EØSU bakker helhjertet op om Kommissionens nylige meddelelse om at sænke virksomhedernes administrative byrde med 25 % inden 2012 (9). Dette kan føre til en stigning på 1,5 % i EU's BNP. EØSU anmoder indtrængende Kommissionen om at fremsætte en klar strategi til forenkling af alle de lovgivningsmæssige rammer, så man ikke risikerer ikke at kunne leve op til forventningerne (10).

| 4.3.2 | Ved at lette den administrative byrde kan man skabe fornyet dynamik. For at kunne begrænse omfanget af juridiske og administrative forpligtelser er der behov for en overordnet indfaldsvinkel fra såvel de lokale, regionale og nationale myndigheder som EU. Det er afgørende, at forordningerne har en hensigtsmæssig udformning og indhold. |
| --- | --- |

4.3.2

Ved at lette den administrative byrde kan man skabe fornyet dynamik. For at kunne begrænse omfanget af juridiske og administrative forpligtelser er der behov for en overordnet indfaldsvinkel fra såvel de lokale, regionale og nationale myndigheder som EU. Det er afgørende, at forordningerne har en hensigtsmæssig udformning og indhold.

| 4.3.3 | EØSU støtter oprettelsen af det panel, som skal foretage konsekvensanalyser inden for erhvervslivet, hvilket Kommissionen bebudede i sin strategiske oversigt vedrørende »Bedre lovgivning« (11). Ikke desto mindre bør panelets indsatsområde ikke være begrænset til koordination; det bør også beskæftige sig med arbejdskvalitet i relation til SMV'er og analyse af de økonomiske og sociale konsekvenser af lovgivningsforslag. Nye forordninger på nationalt og EU-plan bør gennemgås med henblik på at vurdere deres indvirkning på SMV'er. |
| --- | --- |

4.3.3

EØSU støtter oprettelsen af det panel, som skal foretage konsekvensanalyser inden for erhvervslivet, hvilket Kommissionen bebudede i sin strategiske oversigt vedrørende »Bedre lovgivning« (11). Ikke desto mindre bør panelets indsatsområde ikke være begrænset til koordination; det bør også beskæftige sig med arbejdskvalitet i relation til SMV'er og analyse af de økonomiske og sociale konsekvenser af lovgivningsforslag. Nye forordninger på nationalt og EU-plan bør gennemgås med henblik på at vurdere deres indvirkning på SMV'er.

| 4.3.4 | De økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser af nye eller reviderede forordninger bør grundigt vurderes for at indkredse eventuelle kompromiser og synergier mellem forskellige politiske målsætninger. Derudover skal eksisterende regler undersøges med henblik på eventuel forenkling, og deres indvirkning på konkurrenceevnen skal vurderes. Der bør sættes særligt fokus på uafhængige vurderinger af virkningerne af alle Kommissionens forslag til love og regler på erhvervslivet, herunder specielt de mindre virksomheder. Endelig er man i færd med at udvikle en fælles metode til beregning af de administrative omkostninger ved ny og eksisterende lovgivning. Princippet om først at tænke småt bør være det vejledende princip i forbindelse med revision af eksisterende lovgivning og udarbejdelse af ny lovgivning. Det betyder, at lovgivningen bør tage hensyn til SMV'ernes særlige kendetegn. |
| --- | --- |

4.3.4

De økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser af nye eller reviderede forordninger bør grundigt vurderes for at indkredse eventuelle kompromiser og synergier mellem forskellige politiske målsætninger. Derudover skal eksisterende regler undersøges med henblik på eventuel forenkling, og deres indvirkning på konkurrenceevnen skal vurderes. Der bør sættes særligt fokus på uafhængige vurderinger af virkningerne af alle Kommissionens forslag til love og regler på erhvervslivet, herunder specielt de mindre virksomheder. Endelig er man i færd med at udvikle en fælles metode til beregning af de administrative omkostninger ved ny og eksisterende lovgivning. Princippet om først at tænke småt bør være det vejledende princip i forbindelse med revision af eksisterende lovgivning og udarbejdelse af ny lovgivning. Det betyder, at lovgivningen bør tage hensyn til SMV'ernes særlige kendetegn.

| 4.3.5 | EØSU pointerer, at forbedringer er særligt vigtige for små og mellemstore virksomheder (SMV'er), som sædvanligvis kun har begrænsede ressourcer til at tage sig af de administrative opgaver, de pålægges som følge af EU- og national lovgivning. |
| --- | --- |

4.3.5

EØSU pointerer, at forbedringer er særligt vigtige for små og mellemstore virksomheder (SMV'er), som sædvanligvis kun har begrænsede ressourcer til at tage sig af de administrative opgaver, de pålægges som følge af EU- og national lovgivning.

| 4.3.6 | Der bør tages de nødvendige skridt til at sikre, at alle medlemsstater gennemfører alle direktiver i tide og med en høj kvalitet, og til at overtale de nationale og regionale regeringer og lovgivere til at indlede forenklingsprojekter hos sig selv med fokus på de steder, hvor der er sket en overregulering, fordi man har gennemført EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

4.3.6

Der bør tages de nødvendige skridt til at sikre, at alle medlemsstater gennemfører alle direktiver i tide og med en høj kvalitet, og til at overtale de nationale og regionale regeringer og lovgivere til at indlede forenklingsprojekter hos sig selv med fokus på de steder, hvor der er sket en overregulering, fordi man har gennemført EU-lovgivningen.

| 4.3.7 | De fleste politiske aktører på regionalt, nationalt og EU-plan ved ikke nok om SMV'ernes reelle situation og deres konkrete behov. Bedre inddragelse af repræsentative SMV-organisationer (12) på alle niveauer er en forudsætning for at forbedre kvaliteten af SMV-politikken i EU. Styrkelse af sammenslutninger af mindre virksomheder er også et af nøgleelementerne i det europæiske charter for små virksomheder (2000). Repræsentative SMV-organisationer bør inddrages som vigtige aktører i beslutningsprocessen på alle planer. |
| --- | --- |

4.3.7

De fleste politiske aktører på regionalt, nationalt og EU-plan ved ikke nok om SMV'ernes reelle situation og deres konkrete behov. Bedre inddragelse af repræsentative SMV-organisationer (12) på alle niveauer er en forudsætning for at forbedre kvaliteten af SMV-politikken i EU. Styrkelse af sammenslutninger af mindre virksomheder er også et af nøgleelementerne i det europæiske charter for små virksomheder (2000). Repræsentative SMV-organisationer bør inddrages som vigtige aktører i beslutningsprocessen på alle planer.

| 4.3.8 | EØSU støtter beslutsomt det europæiske charter for små virksomheder, der har vist sig at være et godt middel til at overvåge fremskridtene og kortlægge de problemer, som SMV'er støder på, samt til at få medlemsstaterne til at handle med det sigte at forbedre koordineringen af íværksætterpolitikkerne i hele Europa. Det er vigtigt at bevare et støt tempo i processen med at integrere rapporterne om charterets iværksættelse i årsrapporterne om Lissabon-strategien. Det er afgørende, at det ajourføres løbende og udbygges i forhold til den reviderede Lissabon-strategi og EU's større udvidelsesproces. |
| --- | --- |

4.3.8

EØSU støtter beslutsomt det europæiske charter for små virksomheder, der har vist sig at være et godt middel til at overvåge fremskridtene og kortlægge de problemer, som SMV'er støder på, samt til at få medlemsstaterne til at handle med det sigte at forbedre koordineringen af íværksætterpolitikkerne i hele Europa. Det er vigtigt at bevare et støt tempo i processen med at integrere rapporterne om charterets iværksættelse i årsrapporterne om Lissabon-strategien. Det er afgørende, at det ajourføres løbende og udbygges i forhold til den reviderede Lissabon-strategi og EU's større udvidelsesproces.

4.4   Iværksætterkultur og etablering af nye virksomheder (13)

| 4.4.1 | Iværksættertankegang er en kompleks størrelse, som omfatter initiativ, satsning og innovation. Små og nye virksomheder skaber innovation, finder markedsnicher, skaber beskæftigelse, øger konkurrencen og fremmer derved den økonomiske effektivitet. |
| --- | --- |

4.4.1

Iværksættertankegang er en kompleks størrelse, som omfatter initiativ, satsning og innovation. Små og nye virksomheder skaber innovation, finder markedsnicher, skaber beskæftigelse, øger konkurrencen og fremmer derved den økonomiske effektivitet.

| 4.4.2 | Den Europæiske Union lider som helhed af lav aktivitet i den indledende iværksætterfase. Der er ingen EU-lande på top 10-listen (14) i den seneste GEM-rapport (Global Entrepreneurship Monitor). Tværtimod er der 8 EU-lande blandt de 10 lande med det laveste aktivitetsniveau på dette område (15). |
| --- | --- |

4.4.2

Den Europæiske Union lider som helhed af lav aktivitet i den indledende iværksætterfase. Der er ingen EU-lande på top 10-listen (14) i den seneste GEM-rapport (Global Entrepreneurship Monitor). Tværtimod er der 8 EU-lande blandt de 10 lande med det laveste aktivitetsniveau på dette område (15).

| 4.4.3 | Iværksætteri er vigtigt for samfundet som helhed. For at forbedre kendskabet til iværksætterkulturen og -tankegangen og øge forståelsen af iværksætteriets betydning for et lands generelle udvikling foreslår EØSU, at 2009 udråbes til europæisk iværksætterår. I den forbindelse konstaterer udvalget, at midtvejsrevisionen af en række relevante fællesskabsprogrammer vil finde sted i 2010. Der må skabes en positiv holdning i offentligheden til iværksætteri. Året ville også give lejlighed til at konsolidere og styrke eksisterende erfaringsudveksling. |
| --- | --- |

4.4.3

Iværksætteri er vigtigt for samfundet som helhed. For at forbedre kendskabet til iværksætterkulturen og -tankegangen og øge forståelsen af iværksætteriets betydning for et lands generelle udvikling foreslår EØSU, at 2009 udråbes til europæisk iværksætterår. I den forbindelse konstaterer udvalget, at midtvejsrevisionen af en række relevante fællesskabsprogrammer vil finde sted i 2010. Der må skabes en positiv holdning i offentligheden til iværksætteri. Året ville også give lejlighed til at konsolidere og styrke eksisterende erfaringsudveksling.

| 4.4.4 | Der er i EU et stort behov for ændringer i læseplanerne inden for det almene og faglige uddannelsessystem — navnlig på de højere uddannelser — for at få lagt større vægt på videregående iværksætteruddannelse, den strategiske værdi af informationsforvaltning og IKT samt netværkssamarbejde. Skoler og universiteter spiller en central rolle med hensyn til at fremme iværksættertankegangen hos de unge. Det kan anbefales, at virksomhedsrepræsentanter aktivt deltager i f.eks. undervisningen, og at virksomhedsorganisationer endvidere inddrages. Medieaktiviteter og det billede at erhvervslivet, som de formidler, er vigtige. |
| --- | --- |

4.4.4

Der er i EU et stort behov for ændringer i læseplanerne inden for det almene og faglige uddannelsessystem — navnlig på de højere uddannelser — for at få lagt større vægt på videregående iværksætteruddannelse, den strategiske værdi af informationsforvaltning og IKT samt netværkssamarbejde. Skoler og universiteter spiller en central rolle med hensyn til at fremme iværksættertankegangen hos de unge. Det kan anbefales, at virksomhedsrepræsentanter aktivt deltager i f.eks. undervisningen, og at virksomhedsorganisationer endvidere inddrages. Medieaktiviteter og det billede at erhvervslivet, som de formidler, er vigtige.

| 4.4.5 | Der bør gøres mere for at yde etablerings- og udviklingshjælp til virksomheder. Denne indsats bør bl.a. gå ud på at mindske etableringsomkostningerne, forbedre adgangen til risikovillig kapital, indføre flere iværksætteruddannelsesprogrammer, foranstaltninger til at forbedre adgangen til offentlige netværk og offentlige tjenesteydelser samt sikre et mere finmasket netværk af støttetjenester for små virksomheder. Der er endvidere behov for politiske beslutninger med henblik på en reform af beskatningssystemer, reguleringsforanstaltninger, markedsadgang, rednings- og omstruktureringsprocedurer samt arvelovgivning. Hvad angår konkurser, er det nødvendigt med en holdningsændring. |
| --- | --- |

4.4.5

Der bør gøres mere for at yde etablerings- og udviklingshjælp til virksomheder. Denne indsats bør bl.a. gå ud på at mindske etableringsomkostningerne, forbedre adgangen til risikovillig kapital, indføre flere iværksætteruddannelsesprogrammer, foranstaltninger til at forbedre adgangen til offentlige netværk og offentlige tjenesteydelser samt sikre et mere finmasket netværk af støttetjenester for små virksomheder. Der er endvidere behov for politiske beslutninger med henblik på en reform af beskatningssystemer, reguleringsforanstaltninger, markedsadgang, rednings- og omstruktureringsprocedurer samt arvelovgivning. Hvad angår konkurser, er det nødvendigt med en holdningsændring.

| 4.4.6 | Adgang til finansiering i den tidlige etableringsfase er af afgørende betydning. Den belgiske regering har taget skridt til at løse problemet med manglende egenkapital. Et eksempel herpå er ARKimedes-fonden, der har rejst 110 mio. EUR i form af aktier og obligationer, som er garanteret af den regionale regering i Flandern. |
| --- | --- |

4.4.6

Adgang til finansiering i den tidlige etableringsfase er af afgørende betydning. Den belgiske regering har taget skridt til at løse problemet med manglende egenkapital. Et eksempel herpå er ARKimedes-fonden, der har rejst 110 mio. EUR i form af aktier og obligationer, som er garanteret af den regionale regering i Flandern.

| 4.4.7 | Af lige så stor betydning er det at sikre informationer og støttetjenester for virksomheder, navnlig for unge iværksættere. Mentorordninger i Flandern (Belgien) har vist sig at være effektive. |
| --- | --- |

4.4.7

Af lige så stor betydning er det at sikre informationer og støttetjenester for virksomheder, navnlig for unge iværksættere. Mentorordninger i Flandern (Belgien) har vist sig at være effektive.

| 4.4.8 | Frygten for fiasko har en stærk negativ virkning på potentielle nyetableringer. Der må oprettes passende sociale rammebetingelser for selvstændige erhvervsdrivende. Endvidere bør der være udvidede muligheder for at give de selvstændige en chance mere. |
| --- | --- |

4.4.8

Frygten for fiasko har en stærk negativ virkning på potentielle nyetableringer. Der må oprettes passende sociale rammebetingelser for selvstændige erhvervsdrivende. Endvidere bør der være udvidede muligheder for at give de selvstændige en chance mere.

4.5   Det indre marked (16)

| 4.5.1 | Det indre markeds potentiale bør frigøres. Den Europæiske Union bør nu kunne drage fordel af et marked, der er større end markedet i USA og Kina, men






  — | for mange direktiver er ikke blevet omsat fuldt ud i national lovgivning; |
| --- | --- | --- |

4.5.1

Det indre markeds potentiale bør frigøres. Den Europæiske Union bør nu kunne drage fordel af et marked, der er større end markedet i USA og Kina, men

—

for mange direktiver er ikke blevet omsat fuldt ud i national lovgivning;

| — | fremskridtene har været utilstrækkelige med hensyn til indførelse af ens standarder og gensidig anerkendelse i forbindelse med levering af tjenester; |
| --- | --- |

—

fremskridtene har været utilstrækkelige med hensyn til indførelse af ens standarder og gensidig anerkendelse i forbindelse med levering af tjenester;

| — | det trækker ud med at få liberaliseret markederne, bl.a. inden for den offentlige sektor; |
| --- | --- |

—

det trækker ud med at få liberaliseret markederne, bl.a. inden for den offentlige sektor;

| — | der har vist sig vanskeligt at indgå aftaler om anvendelige intellektuelle ejendomsrettigheder i EU; |
| --- | --- |

—

der har vist sig vanskeligt at indgå aftaler om anvendelige intellektuelle ejendomsrettigheder i EU;

| — | forskellige former for beskatning giver anledning til forvridninger. |
| --- | --- |

—

forskellige former for beskatning giver anledning til forvridninger.

| 4.5.2 | EU's evne til at tiltrække investorer afhænger af størrelsen og tilgængeligheden af dets markeder, af dets lovgivningsmæssige rammer og af kvaliteten af dets infrastruktur. Øget investering vil gøre Europa mere produktiv, da arbejdskraftproduktiviteten er afhængig af investeringer i fysisk og menneskelig kapital samt i viden og infrastruktur. |
| --- | --- |

4.5.2

EU's evne til at tiltrække investorer afhænger af størrelsen og tilgængeligheden af dets markeder, af dets lovgivningsmæssige rammer og af kvaliteten af dets infrastruktur. Øget investering vil gøre Europa mere produktiv, da arbejdskraftproduktiviteten er afhængig af investeringer i fysisk og menneskelig kapital samt i viden og infrastruktur.

| 4.5.3 | Europæiske producenters evne til at konkurrere og overleve på det indre marked er nøglen til deres konkurrencedygtighed på verdensmarkederne. Det indre marked for varer er relativt velintegreret, men markedet for tjenesteydelser er stadig, de jure eller de facto, temmelig opsplittet. For at fremme vækst og beskæftigelse og styrke konkurrenceevnen må det indre marked for tjenesteydelser være fuldt operationelt, samtidig med at den europæiske sociale model bevares. Fjernelse af skattemæssige hindringer for grænseoverskridende aktiviteter og af fortsatte hindringer for arbejdstagernes mobilitet ville også føre betydelige effektivitetsgevinster med sig. Endelig ville en fuld integration af de finansielle markeder føre til øget produktion og beskæftigelse, da det gør det muligt at afsætte kapital mere effektivt og at skabe bedre vilkår for erhvervsfinansiering. |
| --- | --- |

4.5.3

Europæiske producenters evne til at konkurrere og overleve på det indre marked er nøglen til deres konkurrencedygtighed på verdensmarkederne. Det indre marked for varer er relativt velintegreret, men markedet for tjenesteydelser er stadig, de jure eller de facto, temmelig opsplittet. For at fremme vækst og beskæftigelse og styrke konkurrenceevnen må det indre marked for tjenesteydelser være fuldt operationelt, samtidig med at den europæiske sociale model bevares. Fjernelse af skattemæssige hindringer for grænseoverskridende aktiviteter og af fortsatte hindringer for arbejdstagernes mobilitet ville også føre betydelige effektivitetsgevinster med sig. Endelig ville en fuld integration af de finansielle markeder føre til øget produktion og beskæftigelse, da det gør det muligt at afsætte kapital mere effektivt og at skabe bedre vilkår for erhvervsfinansiering.

| 4.5.4 | For SMV'er, navnlig i servicesektoren, er det indre marked endnu ikke gennemført fuldt ud. På grund af tunge administrative byrder ved grænseoverskridende aktiviteter og ikke-tilpassede europæiske standarder kan små virksomheder ikke udnytte fordelene ved et større marked. |
| --- | --- |

4.5.4

For SMV'er, navnlig i servicesektoren, er det indre marked endnu ikke gennemført fuldt ud. På grund af tunge administrative byrder ved grænseoverskridende aktiviteter og ikke-tilpassede europæiske standarder kan små virksomheder ikke udnytte fordelene ved et større marked.

| 4.5.5 | Standarder spiller en væsentlig rolle for adgangen til markeder. De aktuelle standardiseringsprocesser tager ikke tilstrækkeligt hensyn til de specifikke forhold, der gør sig gældende inden for håndværksvirksomheder og SMV'er. Små virksomheder må i højere grad inddrages i udarbejdelsen af europæiske og internationale standarder. På trods af kraftig støtte fra Kommissionen til strukturer som NORMAPME (17) er der behov for en yderligere indsats til støtte for SMV'er, navnlig hvad angår serieproduktion og skræddersyet produktion, en mere ligelig repræsentation i tekniske udvalg og forenkling af certificeringssystemerne. |
| --- | --- |

4.5.5

Standarder spiller en væsentlig rolle for adgangen til markeder. De aktuelle standardiseringsprocesser tager ikke tilstrækkeligt hensyn til de specifikke forhold, der gør sig gældende inden for håndværksvirksomheder og SMV'er. Små virksomheder må i højere grad inddrages i udarbejdelsen af europæiske og internationale standarder. På trods af kraftig støtte fra Kommissionen til strukturer som NORMAPME (17) er der behov for en yderligere indsats til støtte for SMV'er, navnlig hvad angår serieproduktion og skræddersyet produktion, en mere ligelig repræsentation i tekniske udvalg og forenkling af certificeringssystemerne.

| 4.5.6 | Hvad angår procedurer for offentlige kontrakter, er der stadig betydelige muligheder for forbedring. Offentliggørelsen af en stigende andel af de offentlige kontrakter ville være et tegn på sådanne forbedringer. Der bør lægges vægt på SMV'ers muligheder for at deltage i offentlige kontrakter. EØSU går ind for, at Kommissionen udarbejder et kompendium af god praksis på dette område, ikke blot i EU-medlemsstaterne, men også i USA og Japan. |
| --- | --- |

4.5.6

Hvad angår procedurer for offentlige kontrakter, er der stadig betydelige muligheder for forbedring. Offentliggørelsen af en stigende andel af de offentlige kontrakter ville være et tegn på sådanne forbedringer. Der bør lægges vægt på SMV'ers muligheder for at deltage i offentlige kontrakter. EØSU går ind for, at Kommissionen udarbejder et kompendium af god praksis på dette område, ikke blot i EU-medlemsstaterne, men også i USA og Japan.

| 4.5.7 | SMV'er i Europa er konfronteret med 27 forskellige beskatningssystemer. Overholdelse af disse regler afføder meget høje omkostninger og skaber alvorlige hindringer i det indre marked. Disse omkostninger er for små virksomheder langt højere end for store virksomheder (18). Til fordel for navnlig SMV'er forventes der en forenkling på dette område. |
| --- | --- |

4.5.7

SMV'er i Europa er konfronteret med 27 forskellige beskatningssystemer. Overholdelse af disse regler afføder meget høje omkostninger og skaber alvorlige hindringer i det indre marked. Disse omkostninger er for små virksomheder langt højere end for store virksomheder (18). Til fordel for navnlig SMV'er forventes der en forenkling på dette område.

4.6   Menneskelig kapital, kompetenceudvikling og social dialog

| 4.6.1 | I en globaliseret og videnbaseret økonomi må virksomhederne hele tiden tilpasse sig forandringer. Succesfulde iværksættere har mere end nogensinde behov for et solidt videns- og kvalifikationsgrundlag for at kunne klare sig i den skærpede konkurrence og vinde innovationskapløbet. Hertil kommer, at både iværksættere og arbejdstagere på grund af den teknologiske udvikling hele tiden må udvikle nye kompetencer, navnlig på IKT-området, og ajourføre deres færdigheder (19). |
| --- | --- |

4.6.1

I en globaliseret og videnbaseret økonomi må virksomhederne hele tiden tilpasse sig forandringer. Succesfulde iværksættere har mere end nogensinde behov for et solidt videns- og kvalifikationsgrundlag for at kunne klare sig i den skærpede konkurrence og vinde innovationskapløbet. Hertil kommer, at både iværksættere og arbejdstagere på grund af den teknologiske udvikling hele tiden må udvikle nye kompetencer, navnlig på IKT-området, og ajourføre deres færdigheder (19).

| 4.6.2 | Siden lanceringen af Lissabon-strategien i 2000 er uddannelsesmålene og strategierne for livslang læring klart blevet styrket i Europa, men der er behov for yderligere forbedringer som angivet i evalueringsrapporten af 2006 om »Rammen for aktioner til fremme af livslang udvikling af kvalifikationer og kompetencer«, som arbejdsmarkedsparterne på europæisk niveau (EFS, BusinessEurope, CEEP, UEAPME) vedtog i 2002. Fællesskabets nye integrerede handlingsprogram inden for livslang læring bør også indgå fuldt ud i disse bestræbelser, da dets officielle mål er at bidrage til gennemførelsen af Lissabon-målene, dvs. »udvikling af Den Europæiske Union som et avanceret vidensamfund med en bæredygtig økonomisk udvikling, flere og bedre job og øget social samhørighed«. |
| --- | --- |

4.6.2

Siden lanceringen af Lissabon-strategien i 2000 er uddannelsesmålene og strategierne for livslang læring klart blevet styrket i Europa, men der er behov for yderligere forbedringer som angivet i evalueringsrapporten af 2006 om »Rammen for aktioner til fremme af livslang udvikling af kvalifikationer og kompetencer«, som arbejdsmarkedsparterne på europæisk niveau (EFS, BusinessEurope, CEEP, UEAPME) vedtog i 2002. Fællesskabets nye integrerede handlingsprogram inden for livslang læring bør også indgå fuldt ud i disse bestræbelser, da dets officielle mål er at bidrage til gennemførelsen af Lissabon-målene, dvs. »udvikling af Den Europæiske Union som et avanceret vidensamfund med en bæredygtig økonomisk udvikling, flere og bedre job og øget social samhørighed«.

| 4.6.3 | Som EØSU med rette har pointeret (20), er »de europæiske uddannelsesprogrammer blandt de meget få initiativer, der henvender sig direkte til EU-borgerne. Derfor skal det nye program have som mål dels at fremme en demokratisk udvikling på grundlag af deltagerdemokratiske idealer og aktive borgere, dels at fremme beskæftigelse og et alsidigt arbejdsmarked.« Eftersom EU's vigtigste mobilitetsprogrammer, dvs. Leonardo da Vinci for lærlinge, unge i grundlæggende erhvervsuddannelse og unge arbejdstagere samt Erasmus for studerende også er integreret heri, bør adgangen til individuel mobilitet forbedres. Studie- og arbejdsophold i udlandet forbedrer den enkeltes færdigheder og knowhow og øger samtidig dennes forståelse af EU og af EU-borgerskab. Det hjælper endvidere den enkelte til at være mere proaktiv og åben og tage et ansvar for sin jobegnethed. |
| --- | --- |

4.6.3

Som EØSU med rette har pointeret (20), er »de europæiske uddannelsesprogrammer blandt de meget få initiativer, der henvender sig direkte til EU-borgerne. Derfor skal det nye program have som mål dels at fremme en demokratisk udvikling på grundlag af deltagerdemokratiske idealer og aktive borgere, dels at fremme beskæftigelse og et alsidigt arbejdsmarked.« Eftersom EU's vigtigste mobilitetsprogrammer, dvs. Leonardo da Vinci for lærlinge, unge i grundlæggende erhvervsuddannelse og unge arbejdstagere samt Erasmus for studerende også er integreret heri, bør adgangen til individuel mobilitet forbedres. Studie- og arbejdsophold i udlandet forbedrer den enkeltes færdigheder og knowhow og øger samtidig dennes forståelse af EU og af EU-borgerskab. Det hjælper endvidere den enkelte til at være mere proaktiv og åben og tage et ansvar for sin jobegnethed.

| 4.6.4 | EØSU har endvidere understreget, at det »tillægger små og mellemstore virksomheders muligheder for adgang til programprocedurerne særlig betydning« og har derfor foreslået, »at man tager højde for SMV'ernes særlige problemer og forenkler de relevante procedurer, så SMV'erne kan få udbytte af at deltage i programmet«. I en serviceorienteret økonomi er virksomhedens mest værdifulde aktiv dens menneskelige kapital. For at virksomheder, herunder navnlig SMV'er, kan anlægge en kompetencefremmende strategi, bør der udvikles virksomhedstilpassede støtteforanstaltninger i form af f.eks. skræddersyede uddannelsestilbud, finansiel støtte og skatteincitamenter, som skal hjælpe de enkelte foretagender til at investere i efter- og videreuddannelse. |
| --- | --- |

4.6.4

EØSU har endvidere understreget, at det »tillægger små og mellemstore virksomheders muligheder for adgang til programprocedurerne særlig betydning« og har derfor foreslået, »at man tager højde for SMV'ernes særlige problemer og forenkler de relevante procedurer, så SMV'erne kan få udbytte af at deltage i programmet«. I en serviceorienteret økonomi er virksomhedens mest værdifulde aktiv dens menneskelige kapital. For at virksomheder, herunder navnlig SMV'er, kan anlægge en kompetencefremmende strategi, bør der udvikles virksomhedstilpassede støtteforanstaltninger i form af f.eks. skræddersyede uddannelsestilbud, finansiel støtte og skatteincitamenter, som skal hjælpe de enkelte foretagender til at investere i efter- og videreuddannelse.

| 4.6.5 | Den sociale dialog er et vigtigt værktøj til at tackle økonomiske og sociale udfordringer. Et af dens vigtigste resultater er opnåelsen af et bedre fungerende arbejdsmarked og foregribelse af forandringer. Hertil kommer, at den sociale dialog bidrager til at skabe et klima af tillid til virksomhederne. Den kan også give skræddersyede svar til små virksomheder, for så vidt som den tager hensyn til arbejdsmiljøets og -relationernes karakter og de specifikke forhold, der gør sig gældende på disse områder, samt til de særlige betingelser, der er bestemmende for håndværksfags og små virksomheders aktiviteter og udvikling |
| --- | --- |

4.6.5

Den sociale dialog er et vigtigt værktøj til at tackle økonomiske og sociale udfordringer. Et af dens vigtigste resultater er opnåelsen af et bedre fungerende arbejdsmarked og foregribelse af forandringer. Hertil kommer, at den sociale dialog bidrager til at skabe et klima af tillid til virksomhederne. Den kan også give skræddersyede svar til små virksomheder, for så vidt som den tager hensyn til arbejdsmiljøets og -relationernes karakter og de specifikke forhold, der gør sig gældende på disse områder, samt til de særlige betingelser, der er bestemmende for håndværksfags og små virksomheders aktiviteter og udvikling

4.7   Innovation

| 4.7.1 | Lissabon-dagsordenen havde som mål, at 3 % af BNP skulle investeres i FoU, heraf to tredjedele fra den private sektor. I øjeblikket bidrager den kun med 56 %. Desværre må vi konstatere, at Europa bruger en meget mindre andel af sit BNP på FoU, end det er tilfældet i USA og Japan (1,93 % sammenlignet med 2,59 % i USA og 3,15 % i Japan). Hertil kommer, at Kina er på vej til at komme op på siden af EU med hensyn til forskningsintensitet inden 2010. Forskning og udvikling: i 2002 investerede den private sektor 100 mia. EUR mere i forskning og udvikling i USA, end den gjorde i Europa. |
| --- | --- |

4.7.1

Lissabon-dagsordenen havde som mål, at 3 % af BNP skulle investeres i FoU, heraf to tredjedele fra den private sektor. I øjeblikket bidrager den kun med 56 %. Desværre må vi konstatere, at Europa bruger en meget mindre andel af sit BNP på FoU, end det er tilfældet i USA og Japan (1,93 % sammenlignet med 2,59 % i USA og 3,15 % i Japan). Hertil kommer, at Kina er på vej til at komme op på siden af EU med hensyn til forskningsintensitet inden 2010. Forskning og udvikling: i 2002 investerede den private sektor 100 mia. EUR mere i forskning og udvikling i USA, end den gjorde i Europa.

| 4.7.2 | Det fremtidige europæiske teknologiinstitut (ETI), som sigter mod at opnå størst mulig integration mellem uddannelse, forskning og innovation på topniveau, bør udtrykkeligt anerkende og gøre udstrakt brug af det potentiale, som SMV'er rummer. Samarbejde mellem universiteter, forskningscentre og virksomheder, herunder navnlig små virksomheder, bør styrkes. Forskere bør tilskyndes til at etablere kontakter med virksomheder. Betydningen af at fremme teknologioverførsel via teknologicentre og kuvøser kan ikke fremhæves nok. De nye rammebestemmelser for statsstøtte til forskning, udvikling og innovation (FoUoI) bør indeholde foranstaltninger til opretholdelse og fremme af innovationsstøttetjenester, klynger og netværk. Europæiske forskere bør gives øgede muligheder i alle 27 medlemsstater. Bedre fremme og formidling af forskningsresultater er afgørende for at kunne forbedre virksomhedernes adgang til resultaterne og deres økonomiske effekt. |
| --- | --- |

4.7.2

Det fremtidige europæiske teknologiinstitut (ETI), som sigter mod at opnå størst mulig integration mellem uddannelse, forskning og innovation på topniveau, bør udtrykkeligt anerkende og gøre udstrakt brug af det potentiale, som SMV'er rummer. Samarbejde mellem universiteter, forskningscentre og virksomheder, herunder navnlig små virksomheder, bør styrkes. Forskere bør tilskyndes til at etablere kontakter med virksomheder. Betydningen af at fremme teknologioverførsel via teknologicentre og kuvøser kan ikke fremhæves nok. De nye rammebestemmelser for statsstøtte til forskning, udvikling og innovation (FoUoI) bør indeholde foranstaltninger til opretholdelse og fremme af innovationsstøttetjenester, klynger og netværk. Europæiske forskere bør gives øgede muligheder i alle 27 medlemsstater. Bedre fremme og formidling af forskningsresultater er afgørende for at kunne forbedre virksomhedernes adgang til resultaterne og deres økonomiske effekt.

| 4.7.3 | Der bør sikres innovationsfremmende harmoniserede lovgivningsmæssige rammer i hele EU. Der er behov for nye initiativer til et EF-patent for at beskytte innovationer og imødekomme europæiske virksomheders behov. Et sådant system bør omfatte nedsatte gebyrer for SMV'er og en passende forsikringsordning for retstvister i forbindelse med patenter. |
| --- | --- |

4.7.3

Der bør sikres innovationsfremmende harmoniserede lovgivningsmæssige rammer i hele EU. Der er behov for nye initiativer til et EF-patent for at beskytte innovationer og imødekomme europæiske virksomheders behov. Et sådant system bør omfatte nedsatte gebyrer for SMV'er og en passende forsikringsordning for retstvister i forbindelse med patenter.

| 4.7.4 | I sine seneste meddelelser har Kommissionen anerkendt behovet for at udvide definitionen af innovation med henblik på at sætte fokus på SMV'er og tage hensyn til ikke-teknisk innovation inden for alle erhvervssektorer. Denne nye strategi må nu gennemføres på alle politikområder, så små virksomheder kan drage nytte af den. |
| --- | --- |

4.7.4

I sine seneste meddelelser har Kommissionen anerkendt behovet for at udvide definitionen af innovation med henblik på at sætte fokus på SMV'er og tage hensyn til ikke-teknisk innovation inden for alle erhvervssektorer. Denne nye strategi må nu gennemføres på alle politikområder, så små virksomheder kan drage nytte af den.

| 4.7.5 | Det er afgørende vigtigt for SMV'erne at forbedre og ajourføre deres menneskelige kapital og ansætte akademikere i produktions- og innovationsrelaterede stillinger. Det 7. rammeprogram bør støtte SMV'er i gennemførelsen af avanceret teknologisk forskning og moderne produktionsteknikker, men også i andre former for SMV-relevant innovation. |
| --- | --- |

4.7.5

Det er afgørende vigtigt for SMV'erne at forbedre og ajourføre deres menneskelige kapital og ansætte akademikere i produktions- og innovationsrelaterede stillinger. Det 7. rammeprogram bør støtte SMV'er i gennemførelsen af avanceret teknologisk forskning og moderne produktionsteknikker, men også i andre former for SMV-relevant innovation.

| 4.7.6 | De nødvendige ressourcer på EU-plan skal komme fra CIP-programmet, rammeprogrammet for forskning, strukturfondene og uddannelsesprogrammerne for at nævne de vigtigste. At koordinere politikkerne, herunder ressourcerne, bliver en vanskelig og ømtålelig opgave, navnlig fordi de disponible finansielle EU-midler er relativt begrænsede i forhold til behov og efterspørgsel. For at gøre det muligt at anvende strukturfondsmidler til samfinansieringsprogrammer for innovative SMV'er, nyetableringer og virksomhedsoverdragelser (f.eks. over de europæiske investeringsfonde — JEREMIE) er det nødvendigt at vedtage passende foranstaltninger i medlemsstaterne samt nøje overvåge disses effektivitet og adgangen hertil. |
| --- | --- |

4.7.6

De nødvendige ressourcer på EU-plan skal komme fra CIP-programmet, rammeprogrammet for forskning, strukturfondene og uddannelsesprogrammerne for at nævne de vigtigste. At koordinere politikkerne, herunder ressourcerne, bliver en vanskelig og ømtålelig opgave, navnlig fordi de disponible finansielle EU-midler er relativt begrænsede i forhold til behov og efterspørgsel. For at gøre det muligt at anvende strukturfondsmidler til samfinansieringsprogrammer for innovative SMV'er, nyetableringer og virksomhedsoverdragelser (f.eks. over de europæiske investeringsfonde — JEREMIE) er det nødvendigt at vedtage passende foranstaltninger i medlemsstaterne samt nøje overvåge disses effektivitet og adgangen hertil.

| 4.7.7 | Indførelsen af avancerede nye produktionsmetoder og maskiner, navnlig i SMV'er vil kræve, at der kan ydes lån på gunstige vilkår. EIB og EIF bør inddrages tæt i de sektorielle og intersektorielle planlægningsgrupper. |
| --- | --- |

4.7.7

Indførelsen af avancerede nye produktionsmetoder og maskiner, navnlig i SMV'er vil kræve, at der kan ydes lån på gunstige vilkår. EIB og EIF bør inddrages tæt i de sektorielle og intersektorielle planlægningsgrupper.

| 4.7.8 | SMV'er bør orienteres mere mod anvendelse af IKT, som kan sænke deres omkostninger, øge deres produktivitet og styrke deres konkurrenceevne. |
| --- | --- |

4.7.8

SMV'er bør orienteres mere mod anvendelse af IKT, som kan sænke deres omkostninger, øge deres produktivitet og styrke deres konkurrenceevne.

4.8   Virksomhedsoverdragelser (21)

| 4.8.1 | Europæiske studier viser, at ca. en tredjedel af EU's iværksættere, især ejere af familieforetagender, træder tilbage inden for de næste 10 år. Det anslås, at dette vil påvirke omkring 690.000 foretagender, der giver arbejde til 2,8 mio. personer. Overdragelser bør fremmes som værdifulde alternativer til nyetableringer. |
| --- | --- |

4.8.1

Europæiske studier viser, at ca. en tredjedel af EU's iværksættere, især ejere af familieforetagender, træder tilbage inden for de næste 10 år. Det anslås, at dette vil påvirke omkring 690.000 foretagender, der giver arbejde til 2,8 mio. personer. Overdragelser bør fremmes som værdifulde alternativer til nyetableringer.

| 4.8.2 | I modsætning til tidligere finder flere og flere virksomhedsoverdragelser sted uden for familien, til tredjeparter. Der er endvidere voksende interesse for at overtage en etableret virksomhed frem for at starte en virksomhed op fra bunden. Undersøgelser har vist, at 96 % af virksomhedsoverdragelser overlever de første fem år mod 75 % af nystartede virksomheder. |
| --- | --- |

4.8.2

I modsætning til tidligere finder flere og flere virksomhedsoverdragelser sted uden for familien, til tredjeparter. Der er endvidere voksende interesse for at overtage en etableret virksomhed frem for at starte en virksomhed op fra bunden. Undersøgelser har vist, at 96 % af virksomhedsoverdragelser overlever de første fem år mod 75 % af nystartede virksomheder.

| 4.8.3 | Den første udfordring går derfor ud på at oprette en platform og gøre det lettere for potentielle købere og sælgere af virksomheder at finde hinanden. Dette marked bør være gennemsigtigt for at øge muligheden for at skabe kontakter og sikre kontinuiteten i eksisterende bæredygtige virksomheder. Serviceydelser af høj kvalitet, herunder kontaktformidling til passende partnere, rådgivning og fortrolighed, spiller en afgørende rolle. I de fleste europæiske lande er der statslige eller statsstøttede markeder for virksomhedsoverdragelse (22). Disse initiativer bør udvikles i alle EU's medlemsstater. |
| --- | --- |

4.8.3

Den første udfordring går derfor ud på at oprette en platform og gøre det lettere for potentielle købere og sælgere af virksomheder at finde hinanden. Dette marked bør være gennemsigtigt for at øge muligheden for at skabe kontakter og sikre kontinuiteten i eksisterende bæredygtige virksomheder. Serviceydelser af høj kvalitet, herunder kontaktformidling til passende partnere, rådgivning og fortrolighed, spiller en afgørende rolle. I de fleste europæiske lande er der statslige eller statsstøttede markeder for virksomhedsoverdragelse (22). Disse initiativer bør udvikles i alle EU's medlemsstater.

4.9   Adgang til finansiering

| 4.9.1 | SMV'er og navnlig nyetablerede, overdragne og innovative virksomheder bør have lettere adgang til finansiering, så de kan realisere deres potentiale fuldt ud og skabe økonomisk vækst og øget beskæftigelse i Europa. Risikodelingsmodeller som f.eks. gensidige og offentlige garantiordninger har vist sig at være meget effektive instrumenter og må fremmes yderligere både på EU- og nationalt plan. |
| --- | --- |

4.9.1

SMV'er og navnlig nyetablerede, overdragne og innovative virksomheder bør have lettere adgang til finansiering, så de kan realisere deres potentiale fuldt ud og skabe økonomisk vækst og øget beskæftigelse i Europa. Risikodelingsmodeller som f.eks. gensidige og offentlige garantiordninger har vist sig at være meget effektive instrumenter og må fremmes yderligere både på EU- og nationalt plan.

| 4.9.2 | Adgang til kapital til en rimelig pris for nye virksomheder, SMV'er og hurtigtvoksende foretagender kræver, at rentesatserne og risikopræmierne holdes på et rimeligt niveau, og at de statslige støtteordninger gøres mere effektive. |
| --- | --- |

4.9.2

Adgang til kapital til en rimelig pris for nye virksomheder, SMV'er og hurtigtvoksende foretagender kræver, at rentesatserne og risikopræmierne holdes på et rimeligt niveau, og at de statslige støtteordninger gøres mere effektive.

| 4.9.3 | Den rådgivning af SMV'er, der formidles af SMV-organisationer, bør styrkes og fremmes. Det er endvidere nødvendigt at oprette finansielle instrumenter, der er tilpassede små virksomheders behov og midler. EØSU opfordrer Kommissionen og EIB/EIF til ved hjælp af risikokapital- og garantiordninger at finansiere innovation i små virksomheder. |
| --- | --- |

4.9.3

Den rådgivning af SMV'er, der formidles af SMV-organisationer, bør styrkes og fremmes. Det er endvidere nødvendigt at oprette finansielle instrumenter, der er tilpassede små virksomheders behov og midler. EØSU opfordrer Kommissionen og EIB/EIF til ved hjælp af risikokapital- og garantiordninger at finansiere innovation i små virksomheder.

| 4.9.4 | Ventureinvestorer og uformelle investorer (de såkaldte »business angels«) er vigtige finansieringsmuligheder for SMV'er. Fremme af netværkssamarbejdet mellem ventureinvestorer og »business angels« på den ene side og iværksættere på den anden side er vigtigt for at mindske kapitalmanglen på dette niveau (»small equity gap«). |
| --- | --- |

4.9.4

Ventureinvestorer og uformelle investorer (de såkaldte »business angels«) er vigtige finansieringsmuligheder for SMV'er. Fremme af netværkssamarbejdet mellem ventureinvestorer og »business angels« på den ene side og iværksættere på den anden side er vigtigt for at mindske kapitalmanglen på dette niveau (»small equity gap«).

| 4.9.5 | Garantiordninger har vist sig at være en meget effektiv og rentabel måde at støtte små virksomheder på. Caisse Mutuelle de Garantie de la Mécanique (CMGM) i Frankrig har over 45 års erfaring på dette område. Denne gensidige fond yder bankgarantier for næsten alle kreditter (investeringskredit, virksomhedsoverdragelse, warrants, kassekreditter), som stilles til rådighed for virksomheder. Virksomheder er medlemmer af CMGM's kapital- og garantifond. Dette system gør det muligt at reducere de personlige garantier, som afkræves iværksættere, stiller større kreditter til rådighed og tilbyder et sikkerhedsnet for iværksætteren over for banken. Der bør opfordres til udveksling af bedste praksis mellem EU's medlemsstater angående adgang til finansiering og garantifonde for små og mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

4.9.5

Garantiordninger har vist sig at være en meget effektiv og rentabel måde at støtte små virksomheder på. Caisse Mutuelle de Garantie de la Mécanique (CMGM) i Frankrig har over 45 års erfaring på dette område. Denne gensidige fond yder bankgarantier for næsten alle kreditter (investeringskredit, virksomhedsoverdragelse, warrants, kassekreditter), som stilles til rådighed for virksomheder. Virksomheder er medlemmer af CMGM's kapital- og garantifond. Dette system gør det muligt at reducere de personlige garantier, som afkræves iværksættere, stiller større kreditter til rådighed og tilbyder et sikkerhedsnet for iværksætteren over for banken. Der bør opfordres til udveksling af bedste praksis mellem EU's medlemsstater angående adgang til finansiering og garantifonde for små og mellemstore virksomheder.

4.10   Internationalisering

| 4.10.1 | EU må gribe de muligheder, der opstår med åbningen af de hurtigt voksende markeder i Asien, herunder Kina og Indien. Samtidig må EU reagere på den heraf følgende nye internationale arbejdsdeling, især da Kina begynder at specialisere sig mere i varer med høj værditilvækst og Indien udvikler sig som et globalt centrum for outsourcing. EØSU understreger, at en fælles strategi over for tredjelande er nødvendig for at forbedre markedsadgangen for EU's virksomheder. |
| --- | --- |

4.10.1

EU må gribe de muligheder, der opstår med åbningen af de hurtigt voksende markeder i Asien, herunder Kina og Indien. Samtidig må EU reagere på den heraf følgende nye internationale arbejdsdeling, især da Kina begynder at specialisere sig mere i varer med høj værditilvækst og Indien udvikler sig som et globalt centrum for outsourcing. EØSU understreger, at en fælles strategi over for tredjelande er nødvendig for at forbedre markedsadgangen for EU's virksomheder.

| 4.10.2 | Selv om det indre marked har eksisteret i over 14 år, er der mange virksomheder, der udelukkende opererer i deres eget land. Sprogbarrierer, vedvarende lovgivnings- og reguleringsmæssige forskelle og manglende kendskab til andre markeder er vigtige hindringer. EØSU bifalder oprettelsen af støttetjenester tæt på iværksætterne i stil med »Passport to export«-ordningen i Storbritannien (23). SMV'ers muligheder for at deltage i offentlige kontrakter bør også fremmes. |
| --- | --- |

4.10.2

Selv om det indre marked har eksisteret i over 14 år, er der mange virksomheder, der udelukkende opererer i deres eget land. Sprogbarrierer, vedvarende lovgivnings- og reguleringsmæssige forskelle og manglende kendskab til andre markeder er vigtige hindringer. EØSU bifalder oprettelsen af støttetjenester tæt på iværksætterne i stil med »Passport to export«-ordningen i Storbritannien (23). SMV'ers muligheder for at deltage i offentlige kontrakter bør også fremmes.

| 4.10.3 | Der bør udvikles passende støtteordninger for at stimulere grænseoverskridende aktiviteter både inden for Den Europæiske Union og på andre markeder. |
| --- | --- |

4.10.3

Der bør udvikles passende støtteordninger for at stimulere grænseoverskridende aktiviteter både inden for Den Europæiske Union og på andre markeder.

| 4.10.4 | EØSU understreger, at der bør lægges særlig vægt på SMV'er i Kommissionens dokumenter om handelspolitik (markedsadgangsstrategi, handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger, det globale Europa). |
| --- | --- |

4.10.4

EØSU understreger, at der bør lægges særlig vægt på SMV'er i Kommissionens dokumenter om handelspolitik (markedsadgangsstrategi, handelspolitiske beskyttelsesforanstaltninger, det globale Europa).

Bruxelles, den 12. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Rådets beslutning af 12. juli 2005 om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik (2005/600/EF), EUT L 205 af 6.8.2005, s. 21.

1

(2)  Gennemførelsen af Lissabon-strategien. Sammenfattende rapport til Det Europæiske Råd.

2

(3)  EUT C 185 af 8.8.2006 + CCMI/032.

3

(4)  Oplysninger vedrørende 2003. Eurostats statistiklommebog 2006.

4

(5)  EØSU har selv ved adskillige lejligheder givet udtryk for, at den monetære politik også bør sigte mod at nå målene om fuld beskæftigelse og vækst.

5

(6)  »De virksomhedsrelaterede serviceerhvervs konkurrenceevne og deres bidrag til EU-virksomhedernes resultater«, KOM(2003) 747 endelig af 4.12.2003.

6

(7)  Kommissionens meddelelse »Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-program: Politiske rammer til styrkelse af fremstillingsindustrien i EU — mod en mere integreret industripolitisk strategi«, KOM(2005) 474 endelig om moderne industripolitik.

7

(8)  EØSU har for nylig offentliggjort adskillige udtalelser om Forenkling, Bedre Lovgivning:

8

| | EUT C 24 af 31.1.2006, Bedre lovgivning, sonderende udtalelse af Daniel Retureau på anmodning af det britiske formandskab |
| --- | --- |

EUT C 24 af 31.1.2006, Bedre lovgivning, sonderende udtalelse af Daniel Retureau på anmodning af det britiske formandskab

| | EUT C 24 af 31.1.2006, »Metoder til at forbedre EU-lovgivningens gennemførelse og håndhævelse«, ordfører Joost van Iersel. |
| --- | --- |

EUT C 24 af 31.1.2006, »Metoder til at forbedre EU-lovgivningens gennemførelse og håndhævelse«, ordfører Joost van Iersel.

| | EUT C 112 af 30.4.2004, Udtalelse om »Ajourføring og forenkling af fællesskabsretten«, KOM(2003) 71 endelig, ordfører Daniel Retureau. |
| --- | --- |

EUT C 112 af 30.4.2004, Udtalelse om »Ajourføring og forenkling af fællesskabsretten«, KOM(2003) 71 endelig, ordfører Daniel Retureau.

(9)  KOM(2006) 689, 690 og 691 af 14.11.2006.

9

(10)  Handlingsprogram for reduktion af administrative byrder i Den Europæiske Union, KOM(2007) endelig af 24.1.2007.

10

(11)  Kommissionens meddelelse af 14. november 2006.

11

(12)  Med SMV-organisationer henvises der til organisationer, der repræsenterer SMV'er (europæisk definition) på forskellige områder: håndværk, industri, tjenesteydelser, handel, liberale erhverv. Der henvises til organisationer, som dækker hhv. mange forskellige sektorer og et mindre antal sektorer.

12

(13)  EUT C 309 af 12.12.2006, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen: Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-program: Fremme af iværksættertankegangen gennem uddannelse og læring«, KOM(2006) 33 endelig.

13

(14)  Irland er nr. 11.

14

(15)  Ungarn, Belgien, Sverige, Slovenien, Holland, Danmark, Italien og Finland.

15

(16)  »Revision af det indre marked« (sonderende udtalelse), EUT C 93 af 27.4.2007.

16

(17)  NORMAPME: European Office for Crafts, Trades and SMEs for Standardisation (de europæiske håndværksfags og SMV'ers kontor for standardisering) —

17

www.normapme.com.

(18)  Der er tale om omkostninger ved overholdelse af skatteregler i forbindelse med grænseoverskridende aktiviteter.

18

(19)  Selv traditionelle fag som blikkenslager- og tømrerfaget må gøre brug af energispareteknikker.

19

(20)  EUT C 221 af 8.9.2005.

20

(21)  Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-program for vækst og beskæftigelse. Overdragelse af virksomheder — kontinuitet og en ny start. KOM(2006) 117 endelig af 14.3.2006.

21

(22)  Frankrig, Italien, Luxembourg, Holland, Østrig, Finland og Belgien (som har en særskilt database for hver region). Succesraten i disse lande er omkring 25 %, dvs. at hver fjerde virksomhed i databasen har fundet en efterfølger.

22

(23)  For nærmere oplysninger om det indre marked se Flash Barometer 180 — TNS Sofres/EOS Gallup Group Europe, Internal Market Opinions and Experiences of Businesses in EU-15, juni 2006.

23

For nærmere oplysninger om »Passport to Export«, et program indført af »UK Trade and Investment« til afhjælpning af britiske eksportørers svagheder i verdenshandelen, henvises til »Charter of Small Business, Selection of good practices 2006«, s. 9.

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/17 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/17

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Investeringer i viden og innovation (Lissabon-strategien)«

(2007/C 256/04)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 14. september 2006 under henvisning til forretningsordenens artikel 31 at anmode Den Faglige Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug om at udarbejde en informationsrapport om: »Investeringer i viden og innovation«.

På plenarforsamlingen den 14.-15. marts 2007 blev det besluttet at ændre informationsrapporten til en initiativudtalelse (iflg. artikel 29, stk. 2 i forretningsordenen).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, der vedtog sin udtalelse den 3. maj 2007. Ordfører var Gerd Wolf.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007, (mødet den 12. juli), følgende udtalelse med 120 stemmer for og 1 hverken for eller imod.

INDHOLD

| 1. | Indledning |
| --- | --- |

1.

| 2. | Resumé og henstillinger |
| --- | --- |

2.

| 3. | Generelle bemærkninger |
| --- | --- |

3.

| 4, | Undervisning, uddannelse, erhvervsuddannelse og videreuddannelse |
| --- | --- |

4,

| 5. | Finansielle spørgsmål og procedurer |
| --- | --- |

5.

| 6. | Strukturelle aspekter og rammebetingelser |
| --- | --- |

6.

| 7. | Den menneskelige faktor — forskere, ingeniører og iværksættere. |
| --- | --- |

7.

1.   Indledning

| 1.1 | Under overskriften »DEN RELANCEREDE LISSABON-STRATEGI FOR VÆKST OG BESKÆFTIGELSE« bifaldt Det Europæiske Råd i formandskabets konklusioner af 23.-24. marts 2006 (punkt 12) Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs initiativ, der skal bidrage til en større ansvarsfølelse for Lissabon-strategien på fællesskabsniveau. Det Europæiske Råd opmuntrede EØSU til at fortsætte arbejdet og opfordrede udvalget til at udarbejde en sammenfattende rapport til støtte for partnerskabet for vækst og beskæftigelse i begyndelsen af 2008. |
| --- | --- |

1.1

Under overskriften »DEN RELANCEREDE LISSABON-STRATEGI FOR VÆKST OG BESKÆFTIGELSE« bifaldt Det Europæiske Råd i formandskabets konklusioner af 23.-24. marts 2006 (punkt 12) Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs initiativ, der skal bidrage til en større ansvarsfølelse for Lissabon-strategien på fællesskabsniveau. Det Europæiske Råd opmuntrede EØSU til at fortsætte arbejdet og opfordrede udvalget til at udarbejde en sammenfattende rapport til støtte for partnerskabet for vækst og beskæftigelse i begyndelsen af 2008.

| 1.2 | Forinden vedtog udvalget allerede den 15. februar 2007 en resolution vedrørende gennemførelsen af den reviderede Lissabon-strategi henvendt til Det Europæiske Råds forårstopmøde i 2007. |
| --- | --- |

1.2

Forinden vedtog udvalget allerede den 15. februar 2007 en resolution vedrørende gennemførelsen af den reviderede Lissabon-strategi henvendt til Det Europæiske Råds forårstopmøde i 2007.

| 1.3 | Som forberedelse til den sammenfattende rapport, som Det Europæiske Råd har bedt om, tjener fire informationsrapporter om følgende emner:






  — | »Investeringer i viden og innovation«, |
| --- | --- | --- |

1.3

Som forberedelse til den sammenfattende rapport, som Det Europæiske Råd har bedt om, tjener fire informationsrapporter om følgende emner:

—

»Investeringer i viden og innovation«,

| — | »Erhvervspotentiale, især for SMV'er«, |
| --- | --- |

—

»Erhvervspotentiale, især for SMV'er«,

| — | »Beskæftigelse for prioriterede befolkningsgrupper« og |
| --- | --- |

—

»Beskæftigelse for prioriterede befolkningsgrupper« og

| — | »Fastlæggelse af en energipolitik for Europa«. |
| --- | --- |

—

»Fastlæggelse af en energipolitik for Europa«.

Disse informationsrapporter vil udgøre den væsentligste del af den sammenfattende rapport.

| 1.4 | Den følgende tekst, der er udarbejdet i samarbejde med repræsentanter for nationale økonomiske og sociale råd, behandler udelukkende emnet »Investeringer i viden og innovation«. |
| --- | --- |

1.4

Den følgende tekst, der er udarbejdet i samarbejde med repræsentanter for nationale økonomiske og sociale råd, behandler udelukkende emnet »Investeringer i viden og innovation«.

2.   Resumé og henstillinger

| 2.1 | Europas styrke består i borgernes produktivitet. |
| --- | --- |

2.1

Europas styrke består i borgernes produktivitet.

| 2.2 | Den frie interaktion mellem håndværksmæssig opfinderånd og iværksætterinitiativer og videnskabelig metodik og systematik, såvel som de teknologier og industrielle processer, der blev udviklet på grundlag heraf, var den afgørende europæiske nøgle til de fremskridt, der resulterede i vores nuværende levestandard, og som blev ledsaget af den historiske samfundspolitiske udvikling, der skabte frie borgere i den moderne stat med magtfordeling, demokrati og grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

2.2

Den frie interaktion mellem håndværksmæssig opfinderånd og iværksætterinitiativer og videnskabelig metodik og systematik, såvel som de teknologier og industrielle processer, der blev udviklet på grundlag heraf, var den afgørende europæiske nøgle til de fremskridt, der resulterede i vores nuværende levestandard, og som blev ledsaget af den historiske samfundspolitiske udvikling, der skabte frie borgere i den moderne stat med magtfordeling, demokrati og grundlæggende rettigheder.

| 2.3 | Et afgørende bidrag hertil var udvikling og intensiv brug af energiforbrugende industrielle produktionsmetoder, maskiner og transportmidler: energi har befriet mennesket fra det hårdeste fysiske arbejde, mangedoblet menneskets produktivitet, skaffet varme og lys samt muliggjort en hidtil ukendt mobilitet. Energi er blevet moderne økonomiers ernæringsgrundlag og drivkraft. |
| --- | --- |

2.3

Et afgørende bidrag hertil var udvikling og intensiv brug af energiforbrugende industrielle produktionsmetoder, maskiner og transportmidler: energi har befriet mennesket fra det hårdeste fysiske arbejde, mangedoblet menneskets produktivitet, skaffet varme og lys samt muliggjort en hidtil ukendt mobilitet. Energi er blevet moderne økonomiers ernæringsgrundlag og drivkraft.

| 2.3.1 | Set i lyset af de fossile energibæreres udtømmelighed, det stærkt stigende globale energibehov samt energiforbrugets forventede følgevirkninger for fremtidens klima, står sikringen af en bæredygtig og klimaneutral energiforsyning naturligvis centralt i den politiske diskussion. En vigtig forudsætning for, at denne yderst vanskelige opgave kan løses, er et stærkt, bredt anlagt og effektivt forsknings- og udviklingsprogram på energiområdet. |
| --- | --- |

2.3.1

Set i lyset af de fossile energibæreres udtømmelighed, det stærkt stigende globale energibehov samt energiforbrugets forventede følgevirkninger for fremtidens klima, står sikringen af en bæredygtig og klimaneutral energiforsyning naturligvis centralt i den politiske diskussion. En vigtig forudsætning for, at denne yderst vanskelige opgave kan løses, er et stærkt, bredt anlagt og effektivt forsknings- og udviklingsprogram på energiområdet.

| 2.4 | Derudover eksisterer der imidlertid en lang række yderligere problemer og opgaver, der kun kan løses gennem forskning, udvikling og innovation. Dette angår f.eks. bekæmpelsen af fysiske og psykiske sygdomme, hjælp til handicappede og deres inddragelse i samfundslivet, konsekvenserne af den demografiske udvikling, herunder forskning i aldring, miljøbeskyttelse, såvel som en generel sikring og videreudvikling af vores livsgrundlag, vores europæiske værdisystem og sociale model. I sidste ende tjener forskning og udvikling dog også det grundlæggende mål at skaffe mere og ny viden. Større viden hjælper ikke blot i forbindelse med problemløsning, men udvider også vores verdensbillede, skaber indsigt i konfliktsituationer og beriger vores kultur. |
| --- | --- |

2.4

Derudover eksisterer der imidlertid en lang række yderligere problemer og opgaver, der kun kan løses gennem forskning, udvikling og innovation. Dette angår f.eks. bekæmpelsen af fysiske og psykiske sygdomme, hjælp til handicappede og deres inddragelse i samfundslivet, konsekvenserne af den demografiske udvikling, herunder forskning i aldring, miljøbeskyttelse, såvel som en generel sikring og videreudvikling af vores livsgrundlag, vores europæiske værdisystem og sociale model. I sidste ende tjener forskning og udvikling dog også det grundlæggende mål at skaffe mere og ny viden. Større viden hjælper ikke blot i forbindelse med problemløsning, men udvider også vores verdensbillede, skaber indsigt i konfliktsituationer og beriger vores kultur.

| 2.5 | EU står som bekendt overfor den alvorlige udfordring, der består i, at den globale konkurrence til stadighed skærpes, og hvor det i høj grad handler om at bevare europæiske arbejdspladser, det europæiske indkomstniveau, såvel som sociale og miljøstandarder. Dette gælder ikke kun på baggrund af USA's og Japans økonomiske styrke, men først og fremmest med henblik på de betydelige og stadigt ekspanderende industri- og forskningsaktiviteter i lande som Kina, Indien og Brasilien, og i betragtning af det betydeligt lavere niveau for såvel lønninger som social- og miljøstandarder, der eksisterer i disse lande. |
| --- | --- |

2.5

EU står som bekendt overfor den alvorlige udfordring, der består i, at den globale konkurrence til stadighed skærpes, og hvor det i høj grad handler om at bevare europæiske arbejdspladser, det europæiske indkomstniveau, såvel som sociale og miljøstandarder. Dette gælder ikke kun på baggrund af USA's og Japans økonomiske styrke, men først og fremmest med henblik på de betydelige og stadigt ekspanderende industri- og forskningsaktiviteter i lande som Kina, Indien og Brasilien, og i betragtning af det betydeligt lavere niveau for såvel lønninger som social- og miljøstandarder, der eksisterer i disse lande.

| 2.6 | Europa kan kun fastholde sin konkurrencedygtighed ved også i fremtiden at bevare det eksisterende forspring indenfor forskning, teknologisk udvikling og innovation. Et forspring, der skal bevares indenfor en samfundsmæssig og kulturel ramme, der er baseret på demokrati, retsstaten, politisk stabilitet, handlefrihed for virksomhederne, planlægningssikkerhed, vilje til at yde en indsats, anerkendelse af indsats og social sikkerhed. |
| --- | --- |

2.6

Europa kan kun fastholde sin konkurrencedygtighed ved også i fremtiden at bevare det eksisterende forspring indenfor forskning, teknologisk udvikling og innovation. Et forspring, der skal bevares indenfor en samfundsmæssig og kulturel ramme, der er baseret på demokrati, retsstaten, politisk stabilitet, handlefrihed for virksomhederne, planlægningssikkerhed, vilje til at yde en indsats, anerkendelse af indsats og social sikkerhed.

| 2.7 | Videnskabelig og teknisk ekspertise og dennes omsætning til konkurrencedygtighed og økonomisk styrke er afgørende forudsætninger for at sikre vores fremtid, f.eks. hvad angår energi- og klimaproblematikken, for at bevare og forbedre vores nuværende position på verdensmarkedet, og for ikke at bringe den europæiske sociale model i fare, men i stedet udbygge den. |
| --- | --- |

2.7

Videnskabelig og teknisk ekspertise og dennes omsætning til konkurrencedygtighed og økonomisk styrke er afgørende forudsætninger for at sikre vores fremtid, f.eks. hvad angår energi- og klimaproblematikken, for at bevare og forbedre vores nuværende position på verdensmarkedet, og for ikke at bringe den europæiske sociale model i fare, men i stedet udbygge den.

| 2.8 | Den vigtigste forudsætning herfor er et fremskridtsorienteret samfundsmæssigt klima, hvor denne erkendelse er slået fuldt igennem, så der på alle politiske niveauer kan skabes de fornødne rammebetingelser og træffes de relevante retningsgivende beslutninger, så der kan skabes arbejdspladser og i erhvervslivet opbygges tilstrækkeligt med tillid og optimisme til at foretage de nødvendige investeringer i Europa. Dertil hører dog også, at man i højere grad er bevidst om grundforskningens fundamentale betydning, da denne forskning udgør den nødvendige forudsætning for fremtidige innovationer. En innovativ og risikovillig iværksætterkultur samt politisk ledelse, pålidelighed og realitetssans er nødvendige forudsætninger. |
| --- | --- |

2.8

Den vigtigste forudsætning herfor er et fremskridtsorienteret samfundsmæssigt klima, hvor denne erkendelse er slået fuldt igennem, så der på alle politiske niveauer kan skabes de fornødne rammebetingelser og træffes de relevante retningsgivende beslutninger, så der kan skabes arbejdspladser og i erhvervslivet opbygges tilstrækkeligt med tillid og optimisme til at foretage de nødvendige investeringer i Europa. Dertil hører dog også, at man i højere grad er bevidst om grundforskningens fundamentale betydning, da denne forskning udgør den nødvendige forudsætning for fremtidige innovationer. En innovativ og risikovillig iværksætterkultur samt politisk ledelse, pålidelighed og realitetssans er nødvendige forudsætninger.

| 2.9 | Det mål for virkeliggørelse af Lissabon-strategien, der blev fastlagt i Barcelona, må tages meget alvorligt af de berørte aktører, hvis Europa ikke skal falde længere tilbage i det globale kapløb om F&U-investeringer. Dette mål indebærer, at de samlede udgifter til F&U i EU skal forhøjes, så de i 2010 når op på næsten 3 % af BNP. To tredjedele af de dertil krævede investeringer skal komme fra den private sektor. |
| --- | --- |

2.9

Det mål for virkeliggørelse af Lissabon-strategien, der blev fastlagt i Barcelona, må tages meget alvorligt af de berørte aktører, hvis Europa ikke skal falde længere tilbage i det globale kapløb om F&U-investeringer. Dette mål indebærer, at de samlede udgifter til F&U i EU skal forhøjes, så de i 2010 når op på næsten 3 % af BNP. To tredjedele af de dertil krævede investeringer skal komme fra den private sektor.

| 2.10 | I december 2006 vedtog Rådet det 7. F&U-rammeprogram (RP 7) 2007-2013 med et i forhold til det forrige program betydeligt højere budget på ca. 50 mia. EUR. Det er endnu et særdeles synligt resultat af en europæisk politik, som udvalget har ydet væsentlig støtte til. Imidlertid bidrager Fællesskabet, selv med det planlagte budget, alligevel kun med godt 2 %, (altså en halvtredsindstyvendedel!), til de samlede investeringer i forskning og udvikling, der blev fastlagt som mål i Barcelona. Som EØSU flere gange har understreget, er dette ikke tilstrækkeligt til at realisere den planlagte løftestangseffekt og integrationsvirkning, som fællesskabsstøtten bør have på medlemsstaternes støttepolitik og på den nødvendige investeringsvilje i erhvervslivet. |
| --- | --- |

2.10

I december 2006 vedtog Rådet det 7. F&U-rammeprogram (RP 7) 2007-2013 med et i forhold til det forrige program betydeligt højere budget på ca. 50 mia. EUR. Det er endnu et særdeles synligt resultat af en europæisk politik, som udvalget har ydet væsentlig støtte til. Imidlertid bidrager Fællesskabet, selv med det planlagte budget, alligevel kun med godt 2 %, (altså en halvtredsindstyvendedel!), til de samlede investeringer i forskning og udvikling, der blev fastlagt som mål i Barcelona. Som EØSU flere gange har understreget, er dette ikke tilstrækkeligt til at realisere den planlagte løftestangseffekt og integrationsvirkning, som fællesskabsstøtten bør have på medlemsstaternes støttepolitik og på den nødvendige investeringsvilje i erhvervslivet.

| 2.11 | Udvalget gentager derfor sin henstilling om, at fællesskabsstøttens andel, som et første skridt, bør forhøjes med 50 %, altså til ca. 3 % af de samlede investeringer ifølge Barcelona-målsætningen i forbindelse med den revision af fællesskabsbudgettet, der planlægges gennemført i 2008. Dette gælder særligt med henblik på etableringen af Det Europæiske Teknologiske Institut samt det presserende behov for en øget F&U-indsats med det formål at sikre en bæredygtig energiforsyning, der ikke skader klimaet. |
| --- | --- |

2.11

Udvalget gentager derfor sin henstilling om, at fællesskabsstøttens andel, som et første skridt, bør forhøjes med 50 %, altså til ca. 3 % af de samlede investeringer ifølge Barcelona-målsætningen i forbindelse med den revision af fællesskabsbudgettet, der planlægges gennemført i 2008. Dette gælder særligt med henblik på etableringen af Det Europæiske Teknologiske Institut samt det presserende behov for en øget F&U-indsats med det formål at sikre en bæredygtig energiforsyning, der ikke skader klimaet.

| 2.12 | Samtidig er det dog nødvendigt at fremme erhvervslivets vilje til at investere i forskning og udvikling. Ved at sikre passende retlige, administrative og finansielle rammevilkår må innovation og investering gøres mere attraktivt og lønsomt, ikke mindst for små og mellemstore virksomheder. Også Fællesskabets støtteregler spiller her en vigtig rolle. Disse må gøre det muligt for medlemsstaterne at yde en mere effektiv og mindre bureaukratisk støtte til universiteternes, forskningscentrenes og erhvervslivets forsknings- og udviklingsprojekter og til fremme af det nødvendige netværkssamarbejde mellem dem. Der skal i den forbindelse ses nærmere på, om »Fællesskabets ramme for statsstøtte til forskning, udvikling og innovation« reelt støtter denne målsætning. |
| --- | --- |

2.12

Samtidig er det dog nødvendigt at fremme erhvervslivets vilje til at investere i forskning og udvikling. Ved at sikre passende retlige, administrative og finansielle rammevilkår må innovation og investering gøres mere attraktivt og lønsomt, ikke mindst for små og mellemstore virksomheder. Også Fællesskabets støtteregler spiller her en vigtig rolle. Disse må gøre det muligt for medlemsstaterne at yde en mere effektiv og mindre bureaukratisk støtte til universiteternes, forskningscentrenes og erhvervslivets forsknings- og udviklingsprojekter og til fremme af det nødvendige netværkssamarbejde mellem dem. Der skal i den forbindelse ses nærmere på, om »Fællesskabets ramme for statsstøtte til forskning, udvikling og innovation« reelt støtter denne målsætning.

| 2.13 | Viden er baseret på to ligeværdige, af hinanden afhængige søjler: uddannelse og forskning. Ny viden skal vindes gennem forskning og udvikling. Den eksisterende viden er grundlaget. Denne viden skal forankres og videregives gennem undervisning, uddannelse, erhvervsuddannelse og videreuddannelse. I den forbindelse skal såvel metoder som indhold evalueres med henblik på at afgøre, om de bidrager til at nå de opstillede mål. Begge søjler har derudover behov for betydeligt større investeringer og egnede rammebetingelser. |
| --- | --- |

2.13

Viden er baseret på to ligeværdige, af hinanden afhængige søjler: uddannelse og forskning. Ny viden skal vindes gennem forskning og udvikling. Den eksisterende viden er grundlaget. Denne viden skal forankres og videregives gennem undervisning, uddannelse, erhvervsuddannelse og videreuddannelse. I den forbindelse skal såvel metoder som indhold evalueres med henblik på at afgøre, om de bidrager til at nå de opstillede mål. Begge søjler har derudover behov for betydeligt større investeringer og egnede rammebetingelser.

| 2.14 | Europas styrke består i borgernes produktivitet. Derfor må det prioriteres at styrke denne produktivitet yderligere og bringe den til udfoldelse. I den henseende opfordrer udvalget medlemsstaterne til at styrke og forbedre uddannelsesinstitutionerne og foretage de nødvendige, omfattende investeringer på området. En bredt anlagt uddannelse af en stor del af befolkningen er lige så vigtig som skabelsen af en videnskabelig elite. Til det formål er der brug for et bredt anlagt, tilstrækkeligt udbud af solide og kvalificerede uddannelsesinstitutioner fra grundskoler til universiteter. Kun på den måde kan der skabes et europæisk samfund med gunstige betingelser for uddannelse og videnskab. |
| --- | --- |

2.14

Europas styrke består i borgernes produktivitet. Derfor må det prioriteres at styrke denne produktivitet yderligere og bringe den til udfoldelse. I den henseende opfordrer udvalget medlemsstaterne til at styrke og forbedre uddannelsesinstitutionerne og foretage de nødvendige, omfattende investeringer på området. En bredt anlagt uddannelse af en stor del af befolkningen er lige så vigtig som skabelsen af en videnskabelig elite. Til det formål er der brug for et bredt anlagt, tilstrækkeligt udbud af solide og kvalificerede uddannelsesinstitutioner fra grundskoler til universiteter. Kun på den måde kan der skabes et europæisk samfund med gunstige betingelser for uddannelse og videnskab.

| 2.15 | Derudover gentager udvalget sin henstilling om at supplere og udbygge det europæiske forskningsrum ved at udvikle et fælleseuropæisk vidensrum gennem et endnu mere intensivt tværnationalt samarbejde på områderne uddannelse, innovation og forskning. I den forbindelse spiller alle incitamenter og foranstaltninger til fremme af livslang læring en vigtig rolle: livslang læring er nøglen til vidensamfundet. Hindringer på det indre marked, der vanskeliggør overgangen til et europæisk vidensamfund, må fjernes hurtigst muligt. |
| --- | --- |

2.15

Derudover gentager udvalget sin henstilling om at supplere og udbygge det europæiske forskningsrum ved at udvikle et fælleseuropæisk vidensrum gennem et endnu mere intensivt tværnationalt samarbejde på områderne uddannelse, innovation og forskning. I den forbindelse spiller alle incitamenter og foranstaltninger til fremme af livslang læring en vigtig rolle: livslang læring er nøglen til vidensamfundet. Hindringer på det indre marked, der vanskeliggør overgangen til et europæisk vidensamfund, må fjernes hurtigst muligt.

| 2.16 | Dertil hører også en intensiveret fremme af individuel mobilitet fra medlemsstaternes side samt en styrkelse af effektive fællesskabsprogrammer (Erasmus, Marie Curie) på dette område. Mobilitet fremmer erhvervelsen og overførslen af kompetence. Den frie bevægelighed for arbejdstagere, forskere og studerende i Europa skal sikres og belønnes gennem incitamenter; den skal være forbundet med acceptable vilkår hvad angår indkomst, arbejdsbetingelser og støtte til familier. I den forbindelse må adgangen til informationer om ledige stillinger i alle medlemsstater forbedres på europæisk plan. |
| --- | --- |

2.16

Dertil hører også en intensiveret fremme af individuel mobilitet fra medlemsstaternes side samt en styrkelse af effektive fællesskabsprogrammer (Erasmus, Marie Curie) på dette område. Mobilitet fremmer erhvervelsen og overførslen af kompetence. Den frie bevægelighed for arbejdstagere, forskere og studerende i Europa skal sikres og belønnes gennem incitamenter; den skal være forbundet med acceptable vilkår hvad angår indkomst, arbejdsbetingelser og støtte til familier. I den forbindelse må adgangen til informationer om ledige stillinger i alle medlemsstater forbedres på europæisk plan.

| 2.17 | Med henblik på betydningen af og støtten til innovation henviser udvalget ikke alene til sine nedenstående, udførlige henstillinger, men i høj grad også til den fremragende Aho-rapport, som udvalget støtter. Dette gælder i særlig grad de retlige og samfundsmæssige rammebetingelser for et innovativt erhvervsliv og et marked med gunstige betingelser for innovation. Udvalget henviser endvidere til sin mere udførlige udtalelse »Udnyttelse og styrkelse af EU's potentiale inden for forskning, udvikling og innovation« |
| --- | --- |

2.17

Med henblik på betydningen af og støtten til innovation henviser udvalget ikke alene til sine nedenstående, udførlige henstillinger, men i høj grad også til den fremragende Aho-rapport, som udvalget støtter. Dette gælder i særlig grad de retlige og samfundsmæssige rammebetingelser for et innovativt erhvervsliv og et marked med gunstige betingelser for innovation. Udvalget henviser endvidere til sin mere udførlige udtalelse »Udnyttelse og styrkelse af EU's potentiale inden for forskning, udvikling og innovation«

| 2.18 | Fremskridt og innovation er baseret på, at ny viden resulterer i nye, bedre processer og produkter (inklusive den permanente innovation af allerede eksisterende), nye virksomhedsmodeller og velegnede ledelsesmetoder; det drejer sig altså om innovativ iværksætterånd og initiativ. Fremskridt og innovation er dog ligeledes baseret på nye tjenesteydelser, videreudvikling af sundhedsvæsenet og generelt bedre løsninger i spændingsfeltet mellem sociale hensyn og økonomiske overvejelser. |
| --- | --- |

2.18

Fremskridt og innovation er baseret på, at ny viden resulterer i nye, bedre processer og produkter (inklusive den permanente innovation af allerede eksisterende), nye virksomhedsmodeller og velegnede ledelsesmetoder; det drejer sig altså om innovativ iværksætterånd og initiativ. Fremskridt og innovation er dog ligeledes baseret på nye tjenesteydelser, videreudvikling af sundhedsvæsenet og generelt bedre løsninger i spændingsfeltet mellem sociale hensyn og økonomiske overvejelser.

| 2.19 | Innovation betyder således, at man udvikler og realiserer nye teknikker, processer, organisationsformer, forretnings- og uddannelsesmodeller osv., som man ikke hidtil har taget eller kunnet tage i betragtning. Derfor er det vigtigt, at den relevante lovgivning er fleksibel og giver det nødvendige spillerum til, at også nye ideer, man ikke tidligere har tænkt på, får en chance for at blive realiseret, så de ikke på forhånd går tabt, fordi de ikke passer ind i en for detaljeret lovgivningsmæssig ramme. Overdreven brug af begrænsende retsforskrifter er en hindring for innovation. Derfor støtter udvalget alle bestræbelser på at forenkle lovgivningen og revidere denne med henblik på at kontrollere, om der findes overflødige, for detaljerede og/eller unødvendigt indskrænkende bestemmelser. |
| --- | --- |

2.19

Innovation betyder således, at man udvikler og realiserer nye teknikker, processer, organisationsformer, forretnings- og uddannelsesmodeller osv., som man ikke hidtil har taget eller kunnet tage i betragtning. Derfor er det vigtigt, at den relevante lovgivning er fleksibel og giver det nødvendige spillerum til, at også nye ideer, man ikke tidligere har tænkt på, får en chance for at blive realiseret, så de ikke på forhånd går tabt, fordi de ikke passer ind i en for detaljeret lovgivningsmæssig ramme. Overdreven brug af begrænsende retsforskrifter er en hindring for innovation. Derfor støtter udvalget alle bestræbelser på at forenkle lovgivningen og revidere denne med henblik på at kontrollere, om der findes overflødige, for detaljerede og/eller unødvendigt indskrænkende bestemmelser.

| 2.20 | Innovation betyder også en vis risikovillighed; for som regel viser fordele, men også ulemper eller følgevirkninger ved et nyt tiltag eller en ny model sig først i praksis og i konkurrencen med andre fremgangsmåder. Også en fiasko kan man lære af. Chance og risiko er to sider af samme sag. I princippet bør en innovations forventede nytteværdi overgå de dermed forbundne mulige risici. Det skal særligt vurderes, om der foreligger mulige risici for samfundet. Det kunne derudover overvejes, om der ikke i det mindste for små og mellemstore virksomheder — f.eks. hos EIB — bør oprettes en risikofond, der kan hjælp med at afbøde eventuelle skader eller tab. |
| --- | --- |

2.20

Innovation betyder også en vis risikovillighed; for som regel viser fordele, men også ulemper eller følgevirkninger ved et nyt tiltag eller en ny model sig først i praksis og i konkurrencen med andre fremgangsmåder. Også en fiasko kan man lære af. Chance og risiko er to sider af samme sag. I princippet bør en innovations forventede nytteværdi overgå de dermed forbundne mulige risici. Det skal særligt vurderes, om der foreligger mulige risici for samfundet. Det kunne derudover overvejes, om der ikke i det mindste for små og mellemstore virksomheder — f.eks. hos EIB — bør oprettes en risikofond, der kan hjælp med at afbøde eventuelle skader eller tab.

| 2.21 | Udvalget har flere gange gjort opmærksom på, at den menneskelige kapital udgør den mest følsomme og værdifulde ressource, når det gælder viden og innovation. Af denne grund er et tilstrækkeligt antal uddannelsessteder med det udstyr og den kvalitet, der er nødvendig til formålet, en afgørende forudsætning for at kunne efterkomme behovet for gode forskere, ingeniører og undervisere. |
| --- | --- |

2.21

Udvalget har flere gange gjort opmærksom på, at den menneskelige kapital udgør den mest følsomme og værdifulde ressource, når det gælder viden og innovation. Af denne grund er et tilstrækkeligt antal uddannelsessteder med det udstyr og den kvalitet, der er nødvendig til formålet, en afgørende forudsætning for at kunne efterkomme behovet for gode forskere, ingeniører og undervisere.

| 2.22 | Idet samfundet og de enkelte forskere investerer i erhvervelsen af en bred og krævende grundviden og en avanceret specialviden, overtager samfundet — repræsenteret ved det politiske system — ansvaret for, at disse investeringer udnyttes bedst muligt. Dette ansvar må give sig udtryk i, at samfundet sikrer kvalificerede forskere og ingeniører relevante karriere- og udfoldelsesmuligheder, mulighed for at stifte familie, såvel som passende karriereforløb med attraktive specialiseringsmuligheder — uden fare for, at de pågældende havner på et sidespor eller i en beskæftigelsesmæssig blindgyde. Arbejdsløshed, underbetaling eller manglende overensstemmelse mellem uddannelse og beskæftigelse (også på grund af administrativt arbejde, der tager overhånd) blandt kvalificerede forskere og ingeniører er spild af samfundets investeringer, afskrækker den fremtidige elite og medfører beskæftigelsesvalg uden for det teknisk-naturvidenskabelige område eller udvandring fra Europa! |
| --- | --- |

2.22

Idet samfundet og de enkelte forskere investerer i erhvervelsen af en bred og krævende grundviden og en avanceret specialviden, overtager samfundet — repræsenteret ved det politiske system — ansvaret for, at disse investeringer udnyttes bedst muligt. Dette ansvar må give sig udtryk i, at samfundet sikrer kvalificerede forskere og ingeniører relevante karriere- og udfoldelsesmuligheder, mulighed for at stifte familie, såvel som passende karriereforløb med attraktive specialiseringsmuligheder — uden fare for, at de pågældende havner på et sidespor eller i en beskæftigelsesmæssig blindgyde. Arbejdsløshed, underbetaling eller manglende overensstemmelse mellem uddannelse og beskæftigelse (også på grund af administrativt arbejde, der tager overhånd) blandt kvalificerede forskere og ingeniører er spild af samfundets investeringer, afskrækker den fremtidige elite og medfører beskæftigelsesvalg uden for det teknisk-naturvidenskabelige område eller udvandring fra Europa!

| 2.23 | Ovenstående står ikke i et modsætningsforhold til kravet om, at erfarne fageksperter og den videnskabeligt-tekniske elite i højere grad end hidtil inddrages i forskningspolitiske, kommercielle og innovationspolitiske beslutningsprocesser og forvaltningstiltag. Etableringen af det europæiske forskningsråd er et meget opmuntrende første skridt på vejen. Men også hvad angår forsknings- og innovationsstøtte fra EU (inklusive Kommissionen) og medlemsstaterne må den nødvendige faglige ekspertise inddrages og fastholdes. Administration i sig selv er ikke tilstrækkeligt. |
| --- | --- |

2.23

Ovenstående står ikke i et modsætningsforhold til kravet om, at erfarne fageksperter og den videnskabeligt-tekniske elite i højere grad end hidtil inddrages i forskningspolitiske, kommercielle og innovationspolitiske beslutningsprocesser og forvaltningstiltag. Etableringen af det europæiske forskningsråd er et meget opmuntrende første skridt på vejen. Men også hvad angår forsknings- og innovationsstøtte fra EU (inklusive Kommissionen) og medlemsstaterne må den nødvendige faglige ekspertise inddrages og fastholdes. Administration i sig selv er ikke tilstrækkeligt.

| 2.24 | En særlig problematik vedrører omsættelsen af ny viden fra forskning og innovation til industrielle produkter og processer. Det er ikke uden grund, at Lissabon-målsætningen kræver, at 2/3 af F&U-investeringerne skal komme fra industrien. Det drejer sig derfor også om i højere grad at værdsætte iværksætternes rolle og understrege deres afgørende betydning for innovation, økonomisk fremgang og samfundets generelle velstand. Derfor har udvalget i kraft af sin funktion som bro til det organiserede civilsamfund gjort »iværksætterkultur med et menneskeligt ansigt« til et hovedpunkt i sit kommende arbejdsprogram. Kun gennem ansvarsbevidste, aktive og idérige iværksættere, der har de bedste udfoldelsesmuligheder, vil det i sidste ende lykkes at nå Lissabon-målene. |
| --- | --- |

2.24

En særlig problematik vedrører omsættelsen af ny viden fra forskning og innovation til industrielle produkter og processer. Det er ikke uden grund, at Lissabon-målsætningen kræver, at 2/3 af F&U-investeringerne skal komme fra industrien. Det drejer sig derfor også om i højere grad at værdsætte iværksætternes rolle og understrege deres afgørende betydning for innovation, økonomisk fremgang og samfundets generelle velstand. Derfor har udvalget i kraft af sin funktion som bro til det organiserede civilsamfund gjort »iværksætterkultur med et menneskeligt ansigt« til et hovedpunkt i sit kommende arbejdsprogram. Kun gennem ansvarsbevidste, aktive og idérige iværksættere, der har de bedste udfoldelsesmuligheder, vil det i sidste ende lykkes at nå Lissabon-målene.

| 2.25 | Med hensyn til yderligere synspunkter og oplysninger henvises til den følgende mere detaljerede redegørelse samt i høj grad til udvalgets udtalelser om »Vejen til et europæisk videnbaseret samfund — Det organiserede civilsamfunds bidrag til Lissabon-strategien« (1) og »Udnyttelse og styrkelse af EU's potentiale inden for forskning, udvikling og innovation« (2) |
| --- | --- |

2.25

Med hensyn til yderligere synspunkter og oplysninger henvises til den følgende mere detaljerede redegørelse samt i høj grad til udvalgets udtalelser om »Vejen til et europæisk videnbaseret samfund — Det organiserede civilsamfunds bidrag til Lissabon-strategien« (1) og »Udnyttelse og styrkelse af EU's potentiale inden for forskning, udvikling og innovation« (2)

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1 | Udvikling af videnskab og teknik. Europa er hjemsted for en moderne videnskab og forskning, der kontinuerligt udvikler sig. Hvis det græsk-egyptiske kulturområde og den krydsfertilisering med det indisk-arabiske (3) kulturområde, der fra tid til anden har fundet sted, tages med i betragtning, kan Europa også siges at være videnskabens vugge i generel forstand. Videnskab og forskning var på trods af perioder med udsving og krigsbetingede brud forbundet ud over de nationale grænser i Europa. Videnskab og forskning, disses metoder og tænkemåder, har i afgørende grad banet vejen for nutidens europæiske samfund, dets værdier, levevis og levestandarder; de har været et kendetegn ved det europæiske kulturområde (4). Nøglen til de opnåede resultater har været den frie interaktion mellem håndværksmæssig opfinderånd og iværksætterinitiativer og videnskabelig metodik og systematik, såvel som de teknologier og industrielle processer, der er blevet udviklet på grundlag heraf. |
| --- | --- |

3.1

Udvikling af videnskab og teknik. Europa er hjemsted for en moderne videnskab og forskning, der kontinuerligt udvikler sig. Hvis det græsk-egyptiske kulturområde og den krydsfertilisering med det indisk-arabiske (3) kulturområde, der fra tid til anden har fundet sted, tages med i betragtning, kan Europa også siges at være videnskabens vugge i generel forstand. Videnskab og forskning var på trods af perioder med udsving og krigsbetingede brud forbundet ud over de nationale grænser i Europa. Videnskab og forskning, disses metoder og tænkemåder, har i afgørende grad banet vejen for nutidens europæiske samfund, dets værdier, levevis og levestandarder; de har været et kendetegn ved det europæiske kulturområde (4). Nøglen til de opnåede resultater har været den frie interaktion mellem håndværksmæssig opfinderånd og iværksætterinitiativer og videnskabelig metodik og systematik, såvel som de teknologier og industrielle processer, der er blevet udviklet på grundlag heraf.

| 3.2 | Samfundets udvikling. Næsten hånd i hånd med de videnskabeligt-tekniske fremskridt gik den afgørende samfundspolitiske udvikling i retning af den frie borger i den moderne stat med magtfordeling, demokrati, grundlæggende rettigheder og sociallovgivning. |
| --- | --- |

3.2

Samfundets udvikling. Næsten hånd i hånd med de videnskabeligt-tekniske fremskridt gik den afgørende samfundspolitiske udvikling i retning af den frie borger i den moderne stat med magtfordeling, demokrati, grundlæggende rettigheder og sociallovgivning.

| 3.3 | Udvikling i levevilkårene. Som et resultat af disse parallelle processer er der sket en forandring og forbedring af levevilkårene i de pågældende stater og regioner, som er helt uden sidestykke i menneskehedens historie. Inden for de sidste 135 år er den forventede gennemsnitlige levealder (5) mere end fordoblet (6). Inden for de sidste 50 år er arealudbyttet i landbruget næsten tredoblet. I de succesrige industrilande er det nu overvægt frem for underernæring, informationsoverflod frem for informationsmangel, og befolkningens aldring frem for børnedødelighed, der diskuteres. Det moderne, mobile industrisamfunds resultater og kunnen, som er opnået gennem forskning, udvikling og innovation, omfatter alle områder af den menneskelige udfoldelse og livskvalitet. |
| --- | --- |

3.3

Udvikling i levevilkårene. Som et resultat af disse parallelle processer er der sket en forandring og forbedring af levevilkårene i de pågældende stater og regioner, som er helt uden sidestykke i menneskehedens historie. Inden for de sidste 135 år er den forventede gennemsnitlige levealder (5) mere end fordoblet (6). Inden for de sidste 50 år er arealudbyttet i landbruget næsten tredoblet. I de succesrige industrilande er det nu overvægt frem for underernæring, informationsoverflod frem for informationsmangel, og befolkningens aldring frem for børnedødelighed, der diskuteres. Det moderne, mobile industrisamfunds resultater og kunnen, som er opnået gennem forskning, udvikling og innovation, omfatter alle områder af den menneskelige udfoldelse og livskvalitet.

| 3.4 | Anvendelse af energi. Et væsentligt bidrag hertil var udvikling og intensiv brug af energiforbrugende industrielle produktionsmetoder, maskiner og transportmidler: energi har befriet mennesket fra det hårdeste fysiske arbejde, mangedoblet menneskets produktivitet, skabt varme og lys samt muliggjort en hidtil ukendt mobilitet, kommunikation og kulturel udfoldelse; energi er blevet moderne økonomiers »ernæringsgrundlag« og drivkraft. |
| --- | --- |

3.4

Anvendelse af energi. Et væsentligt bidrag hertil var udvikling og intensiv brug af energiforbrugende industrielle produktionsmetoder, maskiner og transportmidler: energi har befriet mennesket fra det hårdeste fysiske arbejde, mangedoblet menneskets produktivitet, skabt varme og lys samt muliggjort en hidtil ukendt mobilitet, kommunikation og kulturel udfoldelse; energi er blevet moderne økonomiers »ernæringsgrundlag« og drivkraft.

| 3.5 | Klimaproblematik og energiforsyning. Denne betydelige udvikling medfører dog også nye problemer og udfordringer. Den globale opvarmning, hvis mulige konsekvenser såvel som strategien til imødegåelse heraf er genstand for vidtgående politiske afgørelser (7) og talrige undersøgelser (8) med til dels modstridende konklusioner. I det STERN REVIEW, der blev offentliggjort i slutningen af oktober 2006 (9): »The Economics of Climate Change«, konstateres det, at alene begrænsningen af den globale opvarmning, der er forårsaget af drivhusgas, vil kræve en indsats svarende til ca. 1 % af BNP, hvilket ligeledes omfatter yderligere, påkrævede F&U-aktiviteter. Men selv uden klimaproblematikken er spørgsmålet om en sikker bæredygtig energiforsyning for Europa (og verden!) en af de centrale politiske udfordringer, hvis håndtering i høj grad afhænger af en væsentlig større indsats indenfor forskning og udvikling (10). |
| --- | --- |

3.5

Klimaproblematik og energiforsyning. Denne betydelige udvikling medfører dog også nye problemer og udfordringer. Den globale opvarmning, hvis mulige konsekvenser såvel som strategien til imødegåelse heraf er genstand for vidtgående politiske afgørelser (7) og talrige undersøgelser (8) med til dels modstridende konklusioner. I det STERN REVIEW, der blev offentliggjort i slutningen af oktober 2006 (9): »The Economics of Climate Change«, konstateres det, at alene begrænsningen af den globale opvarmning, der er forårsaget af drivhusgas, vil kræve en indsats svarende til ca. 1 % af BNP, hvilket ligeledes omfatter yderligere, påkrævede F&U-aktiviteter. Men selv uden klimaproblematikken er spørgsmålet om en sikker bæredygtig energiforsyning for Europa (og verden!) en af de centrale politiske udfordringer, hvis håndtering i høj grad afhænger af en væsentlig større indsats indenfor forskning og udvikling (10).

| 3.6 | Yderligere problemer og udfordringer
   (11). Imidlertid er klimaforandringer og energiforsyning ikke de eneste problematiske områder. Også bekæmpelse af fysiske og psykiske sygdomme, hjælp til handicappede eller andre udsatte personer med det formål at give disse grupper bedre perspektiver for beskæftigelse og deltagelse i vidensamfundet, konsekvenserne af den demografiske udvikling, herunder forskning i aldring, en bedre forståelse af komplekse økonomiske, sociale og kulturelle sammenhænge og mekanismer, miljøbeskyttelse samt generel sikring og videreudvikling af vores livsgrundlag, vores europæiske værdisystem og sociale model er eksempler på vigtige forskningsområder, hvor udvalget i tidligere udtalelser, f.eks. om det 7. F&U-rammeprogram (12) og de dertil hørende »særprogrammer« (13) er kommet med udførlige henstillinger. |
| --- | --- |

3.6

Yderligere problemer og udfordringer
   (11). Imidlertid er klimaforandringer og energiforsyning ikke de eneste problematiske områder. Også bekæmpelse af fysiske og psykiske sygdomme, hjælp til handicappede eller andre udsatte personer med det formål at give disse grupper bedre perspektiver for beskæftigelse og deltagelse i vidensamfundet, konsekvenserne af den demografiske udvikling, herunder forskning i aldring, en bedre forståelse af komplekse økonomiske, sociale og kulturelle sammenhænge og mekanismer, miljøbeskyttelse samt generel sikring og videreudvikling af vores livsgrundlag, vores europæiske værdisystem og sociale model er eksempler på vigtige forskningsområder, hvor udvalget i tidligere udtalelser, f.eks. om det 7. F&U-rammeprogram (12) og de dertil hørende »særprogrammer« (13) er kommet med udførlige henstillinger.

| 3.7 | Global konkurrence. EU står som bekendt overfor den alvorlige udfordring, at den globale konkurrence til stadighed skærpes, og hvor det i høj grad handler om at bevare europæiske arbejdspladser, det europæiske indkomstniveau, såvel som sociale og miljøstandarder. Dette gælder ikke kun på baggrund af USA's og Japans økonomiske styrke, men særligt med henblik på de betydelige og stadigt ekspanderende industri- og forskningsaktiviteter i lande som Kina (inden 2050 vil Kina afløse USA som verdens førende teknologination! (14)), Indien og Brasilien, og i betragtning af det betydeligt lavere niveau for såvel lønninger som social- miljøstandarder, der eksisterer i disse lande. Netop på baggrund af den globale konkurrence og det dermed forbundne globale kapløb, når det gælder stigende investeringer i forskning og udvikling, inklusive en global konkurrence om de bedste videnskabsfolk og ingeniører, er EU nødt til at optimere sin politik på området. Det drejer sig altså primært om den globale konkurrence, ikke om konkurrencen internt i Europa! |
| --- | --- |

3.7

Global konkurrence. EU står som bekendt overfor den alvorlige udfordring, at den globale konkurrence til stadighed skærpes, og hvor det i høj grad handler om at bevare europæiske arbejdspladser, det europæiske indkomstniveau, såvel som sociale og miljøstandarder. Dette gælder ikke kun på baggrund af USA's og Japans økonomiske styrke, men særligt med henblik på de betydelige og stadigt ekspanderende industri- og forskningsaktiviteter i lande som Kina (inden 2050 vil Kina afløse USA som verdens førende teknologination! (14)), Indien og Brasilien, og i betragtning af det betydeligt lavere niveau for såvel lønninger som social- miljøstandarder, der eksisterer i disse lande. Netop på baggrund af den globale konkurrence og det dermed forbundne globale kapløb, når det gælder stigende investeringer i forskning og udvikling, inklusive en global konkurrence om de bedste videnskabsfolk og ingeniører, er EU nødt til at optimere sin politik på området. Det drejer sig altså primært om den globale konkurrence, ikke om konkurrencen internt i Europa!

| 3.8 | Forspring inden for forskning, udvikling og innovation. Europa kan kun fastholde sin konkurrencedygtighed ved også i fremtiden at bevare det eksisterende forspring indenfor forskning, teknologisk udvikling og innovation. Et forspring, der skal bevares indenfor en samfundsmæssig og kulturel ramme, der er baseret på demokrati, retsstaten, politisk stabilitet og pålidelighed, handlefrihed for virksomhederne, planlægningssikkerhed, vilje til at yde en indsats og anerkendelse af denne. Det europæiske forskningsområde skal styrkes og udbygges. Ganske vist er dette mål i mellemtiden blevet en fast bestanddel af de politiske hensigtserklæringer, men når det gælder konkret handling og realisering af de fastlagte prioriteter (f.eks. forskningsbudgetter) og de relevante bestemmelser (f.eks. overenskomststruktur (15), skattelovgivning (16)) eksisterer der betydelige og beklagelige mangler, såvel på fællesskabsniveau som i de fleste medlemslande. Det dramatiske i denne situation bør ikke undervurderes, selvom der i visse medlemsstater heldigvis er tegn på, at man forsøger at indhente det forsømte (17). |
| --- | --- |

3.8

Forspring inden for forskning, udvikling og innovation. Europa kan kun fastholde sin konkurrencedygtighed ved også i fremtiden at bevare det eksisterende forspring indenfor forskning, teknologisk udvikling og innovation. Et forspring, der skal bevares indenfor en samfundsmæssig og kulturel ramme, der er baseret på demokrati, retsstaten, politisk stabilitet og pålidelighed, handlefrihed for virksomhederne, planlægningssikkerhed, vilje til at yde en indsats og anerkendelse af denne. Det europæiske forskningsområde skal styrkes og udbygges. Ganske vist er dette mål i mellemtiden blevet en fast bestanddel af de politiske hensigtserklæringer, men når det gælder konkret handling og realisering af de fastlagte prioriteter (f.eks. forskningsbudgetter) og de relevante bestemmelser (f.eks. overenskomststruktur (15), skattelovgivning (16)) eksisterer der betydelige og beklagelige mangler, såvel på fællesskabsniveau som i de fleste medlemslande. Det dramatiske i denne situation bør ikke undervurderes, selvom der i visse medlemsstater heldigvis er tegn på, at man forsøger at indhente det forsømte (17).

| 3.9 | Videnskabelig og teknisk ekspertise. Videnskabelig og teknisk ekspertise og dennes omsætning til innovationer og konkurrencedygtighed samt økonomisk styrke er afgørende forudsætninger for at sikre vores fremtid, f.eks. hvad angår energi- og klimaproblematikken, for at bevare og forbedre vores nuværende position på verdensmarkedet, og for ikke at bringe den europæiske sociale model i fare, men i stedet udbygge den. I sidste ende tjener forskning og udvikling dog også det grundlæggende mål at skaffe mere og ny viden. Større viden hjælper ikke blot i forbindelse med problemløsning, men udvider også vores verdensbillede, skaber indsigt i konfliktsituationer og beriger vores kultur. |
| --- | --- |

3.9

Videnskabelig og teknisk ekspertise. Videnskabelig og teknisk ekspertise og dennes omsætning til innovationer og konkurrencedygtighed samt økonomisk styrke er afgørende forudsætninger for at sikre vores fremtid, f.eks. hvad angår energi- og klimaproblematikken, for at bevare og forbedre vores nuværende position på verdensmarkedet, og for ikke at bringe den europæiske sociale model i fare, men i stedet udbygge den. I sidste ende tjener forskning og udvikling dog også det grundlæggende mål at skaffe mere og ny viden. Større viden hjælper ikke blot i forbindelse med problemløsning, men udvider også vores verdensbillede, skaber indsigt i konfliktsituationer og beriger vores kultur.

| 3.10 | Traditionens relancering. For Europa gælder det derfor nu om at huske på, at man har tradition for at være et førende område inden for forskning og innovation og genoplive denne tradition. Europas styrke består i borgernes produktivitet. Derfor er det nødvendigt at styrke netop denne produktivitet i endnu højere grad end hidtil. Derfor er det også nødvendigt at investere betydeligt mere i forskning og udvikling, forbedre effektiviteten på området, styrke innovationsberedskab og -evne hos industri, handel og forvaltning, støtte og anerkende præstationer samt fjerne hindringer på vejen. |
| --- | --- |

3.10

Traditionens relancering. For Europa gælder det derfor nu om at huske på, at man har tradition for at være et førende område inden for forskning og innovation og genoplive denne tradition. Europas styrke består i borgernes produktivitet. Derfor er det nødvendigt at styrke netop denne produktivitet i endnu højere grad end hidtil. Derfor er det også nødvendigt at investere betydeligt mere i forskning og udvikling, forbedre effektiviteten på området, styrke innovationsberedskab og -evne hos industri, handel og forvaltning, støtte og anerkende præstationer samt fjerne hindringer på vejen.

| 3.11 | Højere investeringsniveau. Dette betyder først og fremmest, at Fællesskabet og medlemsstaterne må investere betydeligt mere i forskning og udvikling, i den dertil hørende uddannelse af borgerne, såvel som i uddannelsen af forskere og ingeniører (af begge køn!). Derudover er det nødvendigt at fremme erhvervslivets vilje til at investere i forskning og udvikling. Ved at sikre passende retlige, administrative, skattemæssige (18) og finansielle rammevilkår må innovation og investering gøres mere attraktivt og lønsomt, ikke mindst for små og mellemstore virksomheder. |
| --- | --- |

3.11

Højere investeringsniveau. Dette betyder først og fremmest, at Fællesskabet og medlemsstaterne må investere betydeligt mere i forskning og udvikling, i den dertil hørende uddannelse af borgerne, såvel som i uddannelsen af forskere og ingeniører (af begge køn!). Derudover er det nødvendigt at fremme erhvervslivets vilje til at investere i forskning og udvikling. Ved at sikre passende retlige, administrative, skattemæssige (18) og finansielle rammevilkår må innovation og investering gøres mere attraktivt og lønsomt, ikke mindst for små og mellemstore virksomheder.

| 3.12 | Fremskridtsvenligt samfundsklima. Den vigtigste forudsætning herfor er et fremskridtsorienteret samfundsmæssigt klima, der står åbent over for innovation og iværksættere, og hvor denne erkendelse er slået fuldt igennem, så der på alle politiske niveauer kan skabes de fornødne rammebetingelser og træffes de relevante retningsgivende beslutninger med det formål at skabe arbejdspladser og skabe tilstrækkeligt med tillid og optimisme i erhvervslivet til, at der foretages de nødvendige investeringer. Dette indebærer, at borgerne i højere grad end hidtil må gøres fortrolige med de resultater, som videnskab og teknik har frembragt, og også kendskabet til iværksætternes pionerarbejde må forøges. Dertil hører også den erkendelse, at særligt grundforskningen (19) udgør den nødvendige forudsætning for fremtidig viden og fremtidige innovationer. |
| --- | --- |

3.12

Fremskridtsvenligt samfundsklima. Den vigtigste forudsætning herfor er et fremskridtsorienteret samfundsmæssigt klima, der står åbent over for innovation og iværksættere, og hvor denne erkendelse er slået fuldt igennem, så der på alle politiske niveauer kan skabes de fornødne rammebetingelser og træffes de relevante retningsgivende beslutninger med det formål at skabe arbejdspladser og skabe tilstrækkeligt med tillid og optimisme i erhvervslivet til, at der foretages de nødvendige investeringer. Dette indebærer, at borgerne i højere grad end hidtil må gøres fortrolige med de resultater, som videnskab og teknik har frembragt, og også kendskabet til iværksætternes pionerarbejde må forøges. Dertil hører også den erkendelse, at særligt grundforskningen (19) udgør den nødvendige forudsætning for fremtidig viden og fremtidige innovationer.

| 3.13 | Anerkendelse af opnåede resultater. Disse landvindingers afgørende rolle for vores nuværende livsstil, forudsætningerne for deres opnåelse og de dermed forbundne videnskabelige, tekniske, kommercielle og kulturelle resultater må påskønnes af samfundet, være en del af skolernes læreplaner og anerkendes som værende af eksistentiel betydning. |
| --- | --- |

3.13

Anerkendelse af opnåede resultater. Disse landvindingers afgørende rolle for vores nuværende livsstil, forudsætningerne for deres opnåelse og de dermed forbundne videnskabelige, tekniske, kommercielle og kulturelle resultater må påskønnes af samfundet, være en del af skolernes læreplaner og anerkendes som værende af eksistentiel betydning.

| 3.14 | Yderligere forudsætninger. Fremskridt og permanent innovation afhænger ikke kun af videnskab og teknik, men fremkommer også ved, at alle involverede er motiverede, har evnerne og er villige til at yde en indsats, såvel som ved brug af nye forretningsmodeller, de rigtige ledelsesmetoder samt gode retlige rammebetingelser. |
| --- | --- |

3.14

Yderligere forudsætninger. Fremskridt og permanent innovation afhænger ikke kun af videnskab og teknik, men fremkommer også ved, at alle involverede er motiverede, har evnerne og er villige til at yde en indsats, såvel som ved brug af nye forretningsmodeller, de rigtige ledelsesmetoder samt gode retlige rammebetingelser.

| 3.15 | Risikovillighed. Når nye forskningsstrategier, innovative teknologier, virksomhedspraksis og forretningsmodeller skal udvikles, må det erkendes, at succes er forbundet med en vis risiko. Som regel viser fordele og chancen for succes, men også ulemper, risici eller følgevirkninger ved et nyt tiltag sig først i praksis og i konkurrencen med andre fremgangsmåder. Også en fiasko kan man lære af. Chance og risiko er to sider af samme sag. I princippet bør en innovations forventede nytteværdi overgå de dermed forbundne mulige risici. Det skal særligt vurderes, om der foreligger mulige risici for samfundet. Det kunne derudover overvejes, om der ikke i det mindste for små og mellemstore virksomheder — f.eks. hos EIB — bør oprettes en risikofond, der kan hjælpe virksomhederne med at afbøde eventuelle skader eller tab. |
| --- | --- |

3.15

Risikovillighed. Når nye forskningsstrategier, innovative teknologier, virksomhedspraksis og forretningsmodeller skal udvikles, må det erkendes, at succes er forbundet med en vis risiko. Som regel viser fordele og chancen for succes, men også ulemper, risici eller følgevirkninger ved et nyt tiltag sig først i praksis og i konkurrencen med andre fremgangsmåder. Også en fiasko kan man lære af. Chance og risiko er to sider af samme sag. I princippet bør en innovations forventede nytteværdi overgå de dermed forbundne mulige risici. Det skal særligt vurderes, om der foreligger mulige risici for samfundet. Det kunne derudover overvejes, om der ikke i det mindste for små og mellemstore virksomheder — f.eks. hos EIB — bør oprettes en risikofond, der kan hjælpe virksomhederne med at afbøde eventuelle skader eller tab.

4.   Undervisning, uddannelse, erhvervsuddannelse og videreuddannelse

| 4.1 | Videngrundlag. Viden er baseret på to ligeværdige, af hinanden afhængige søjler: uddannelse og forskning. Ny viden kan kun vindes gennem forskning og udvikling. Den eksisterende viden er grundlaget: denne viden skal forankres og videregives gennem undervisning, uddannelse, erhvervsuddannelse og videreuddannelse. Her drejer det sig om følgende mål: |
| --- | --- |

4.1

Videngrundlag. Viden er baseret på to ligeværdige, af hinanden afhængige søjler: uddannelse og forskning. Ny viden kan kun vindes gennem forskning og udvikling. Den eksisterende viden er grundlaget: denne viden skal forankres og videregives gennem undervisning, uddannelse, erhvervsuddannelse og videreuddannelse. Her drejer det sig om følgende mål:

| 4.1.1 | Grundlæggende viden. På den ene side drejer det sig om, at alle borgere får et grundlæggende kendskab til videnskab, teknik og økonomi og til disses grundlæggende funktionsmåder og principper. Kun på den måde bliver borgerne f.eks. i stand til at vurdere de ofte ret komplicerede sammenhænge, som danner det nødvendige grundlag for en kvalificeret politisk meningsdannelse. Som følge heraf må læreplaner og den disponible undervisningstid på alle uddannelsestrin tage sigte på gradvis og med anskueliggørende eksempler samt tankevækkende forklaringer og undervisningsmaterialer at indføre børn og unge i en videnskabelig og teknisk orienteret tænkemåde samt i det foreliggende forråd af viden (20). Eleverne bør bevidstgøres om den afgørende betydning, som det videnskabelige arbejde, den tekniske udvikling, innovative økonomiske og sociale tiltag samt vidensamfundet generelt har for deres fremtid og muligheder i livet. Derfor må der lægges væsentligt større vægt på dette område i læreplanerne. Udvalget bifalder og støtter Rocard-rapportens anbefalinger, der peger i den retning (21). |
| --- | --- |

4.1.1

Grundlæggende viden. På den ene side drejer det sig om, at alle borgere får et grundlæggende kendskab til videnskab, teknik og økonomi og til disses grundlæggende funktionsmåder og principper. Kun på den måde bliver borgerne f.eks. i stand til at vurdere de ofte ret komplicerede sammenhænge, som danner det nødvendige grundlag for en kvalificeret politisk meningsdannelse. Som følge heraf må læreplaner og den disponible undervisningstid på alle uddannelsestrin tage sigte på gradvis og med anskueliggørende eksempler samt tankevækkende forklaringer og undervisningsmaterialer at indføre børn og unge i en videnskabelig og teknisk orienteret tænkemåde samt i det foreliggende forråd af viden (20). Eleverne bør bevidstgøres om den afgørende betydning, som det videnskabelige arbejde, den tekniske udvikling, innovative økonomiske og sociale tiltag samt vidensamfundet generelt har for deres fremtid og muligheder i livet. Derfor må der lægges væsentligt større vægt på dette område i læreplanerne. Udvalget bifalder og støtter Rocard-rapportens anbefalinger, der peger i den retning (21).

| 4.1.2 | Incitamenter ved valg af erhverv. På den anden side må de, der har evner i den retning tilskyndes til at træffe et erhvervsvalg og gå i gang med et studium inden for dette område, der som bekendt er svært, og disse personer må til det formål udstyres med en solid grundviden. Også med det mål for øje bør skolernes, særligt gymnasiernes, læreplaner indeholde et udvidet antal valgmuligheder mellem fag af høj kvalitet. |
| --- | --- |

4.1.2

Incitamenter ved valg af erhverv. På den anden side må de, der har evner i den retning tilskyndes til at træffe et erhvervsvalg og gå i gang med et studium inden for dette område, der som bekendt er svært, og disse personer må til det formål udstyres med en solid grundviden. Også med det mål for øje bør skolernes, særligt gymnasiernes, læreplaner indeholde et udvidet antal valgmuligheder mellem fag af høj kvalitet.

| 4.1.3 | Efterslæb i bredden og i dybden. Der eksisterer altså et betydeligt efterslæb med hensyn til udbuddet af uddannelser på det naturvidenskabeligt-tekniske område, hvilket naturligvis ikke ændrer ved, at alle begavelser må fremmes, altså også på det social- og samfundsvidenskabelige område og inden for humaniora. En bredt anlagt uddannelse af en stor del af befolkningen — hvilket også kræver en arbejdsindsats og disciplin fra elevernes side — er ligeså vigtig som skabelsen af en videnskabelig elite. Uddannelsesinstitutioner af høj kvalitet, fra grundskoler til universiteter, er den grundlæggende forudsætning for skabelsen af et samfund med gode betingelser for uddannelse og videnskab. |
| --- | --- |

4.1.3

Efterslæb i bredden og i dybden. Der eksisterer altså et betydeligt efterslæb med hensyn til udbuddet af uddannelser på det naturvidenskabeligt-tekniske område, hvilket naturligvis ikke ændrer ved, at alle begavelser må fremmes, altså også på det social- og samfundsvidenskabelige område og inden for humaniora. En bredt anlagt uddannelse af en stor del af befolkningen — hvilket også kræver en arbejdsindsats og disciplin fra elevernes side — er ligeså vigtig som skabelsen af en videnskabelig elite. Uddannelsesinstitutioner af høj kvalitet, fra grundskoler til universiteter, er den grundlæggende forudsætning for skabelsen af et samfund med gode betingelser for uddannelse og videnskab.

| 4.1.4 | Det europæiske vidensrum. Udvalget gentager sin henstilling om, at det europæiske forskningsrum bør suppleres og udbygges gennem udviklingen af et fælleseuropæisk vidensrum ved hjælp af et endnu mere intensivt tværnationalt samarbejde på områderne uddannelse, innovation og forskning. Hindringer på det indre marked, der vanskeliggør overgangen til et europæisk vidensamfund, må fjernes hurtigst muligt. Udvalget henviser i den forbindelse til sin udtalelse om »Vejen til et europæisk videnbaseret samfund — det organiserede civilsamfunds bidrag til Lissabon-strategien« (22). |
| --- | --- |

4.1.4

Det europæiske vidensrum. Udvalget gentager sin henstilling om, at det europæiske forskningsrum bør suppleres og udbygges gennem udviklingen af et fælleseuropæisk vidensrum ved hjælp af et endnu mere intensivt tværnationalt samarbejde på områderne uddannelse, innovation og forskning. Hindringer på det indre marked, der vanskeliggør overgangen til et europæisk vidensamfund, må fjernes hurtigst muligt. Udvalget henviser i den forbindelse til sin udtalelse om »Vejen til et europæisk videnbaseret samfund — det organiserede civilsamfunds bidrag til Lissabon-strategien« (22).

| 4.1.5 | Livslang læring og mobilitet. I den forbindelse spiller incitamenter og foranstaltninger til fremme af livslang læring en vigtig rolle: livslang læring er nøglen til vidensamfundet. Dertil hører også en intensiveret fremme af individuel mobilitet fra medlemsstaternes side samt en styrkelse af effektive fællesskabsprogrammer (Erasmus, Marie Curie) på dette område. Mobilitet samler Europa i et netværk og fremmer tilegnelsen og videregivelsen af kompetencer. Den frie bevægelighed for arbejdstagere, forskere og studerende skal sikres og kombineres med acceptable vilkår hvad angår indkomst, arbejdsbetingelser og støtte til familier. I den forbindelse må adgangen til informationer om ledige stillinger i alle medlemsstater forbedres på europæisk plan. |
| --- | --- |

4.1.5

Livslang læring og mobilitet. I den forbindelse spiller incitamenter og foranstaltninger til fremme af livslang læring en vigtig rolle: livslang læring er nøglen til vidensamfundet. Dertil hører også en intensiveret fremme af individuel mobilitet fra medlemsstaternes side samt en styrkelse af effektive fællesskabsprogrammer (Erasmus, Marie Curie) på dette område. Mobilitet samler Europa i et netværk og fremmer tilegnelsen og videregivelsen af kompetencer. Den frie bevægelighed for arbejdstagere, forskere og studerende skal sikres og kombineres med acceptable vilkår hvad angår indkomst, arbejdsbetingelser og støtte til familier. I den forbindelse må adgangen til informationer om ledige stillinger i alle medlemsstater forbedres på europæisk plan.

| 4.2 | Niveauet for de faglige uddannelser. Det er endvidere nødvendigt, at universiteter og tekniske højskoler kan tilbyde teknisk-videnskabelige uddannelser på et niveau, der som et minimum svarer til de højeste internationale standarder: den vigtigste kapital for forskning og innovation er topkvalificerede og motiverede videnskabsfolk og ingeniører af begge køn, som vedligeholder og udbygger deres faglige kompetence via livslang læring gennem hele deres karriere, og hvoraf en tilstrækkelig del er i stand til at gå foran og udføre pionerarbejde på de vanskeligste områder. |
| --- | --- |

4.2

Niveauet for de faglige uddannelser. Det er endvidere nødvendigt, at universiteter og tekniske højskoler kan tilbyde teknisk-videnskabelige uddannelser på et niveau, der som et minimum svarer til de højeste internationale standarder: den vigtigste kapital for forskning og innovation er topkvalificerede og motiverede videnskabsfolk og ingeniører af begge køn, som vedligeholder og udbygger deres faglige kompetence via livslang læring gennem hele deres karriere, og hvoraf en tilstrækkelig del er i stand til at gå foran og udføre pionerarbejde på de vanskeligste områder.

| 4.3 | Chancer for alle. Fremskridt og succes vil i fremtiden i langt højere grad end nogensinde før være resultatet af et struktureret samarbejde med arbejdsdeling, hvor det er nødvendigt at give alle berørte aktører de bedste muligheder for at udfolde talent og selvstændigt initiativ i forhold til den enkeltes begavelse, ydeevne og kreativitet. Dette kræver også, at uddannelsessystemerne er tilstrækkeligt rummelige til at alle, f.eks. også sent udviklede, får tilbudt den bedst mulige uddannelse. Derfor er det en nødvendighed med uddannelser af høj kvalitet, der dækker behovet for de specialister og fagfolk, der i dag og fremover skal løse de mange forskellige opgaver inden for teknik, videnskab og økonomi. |
| --- | --- |

4.3

Chancer for alle. Fremskridt og succes vil i fremtiden i langt højere grad end nogensinde før være resultatet af et struktureret samarbejde med arbejdsdeling, hvor det er nødvendigt at give alle berørte aktører de bedste muligheder for at udfolde talent og selvstændigt initiativ i forhold til den enkeltes begavelse, ydeevne og kreativitet. Dette kræver også, at uddannelsessystemerne er tilstrækkeligt rummelige til at alle, f.eks. også sent udviklede, får tilbudt den bedst mulige uddannelse. Derfor er det en nødvendighed med uddannelser af høj kvalitet, der dækker behovet for de specialister og fagfolk, der i dag og fremover skal løse de mange forskellige opgaver inden for teknik, videnskab og økonomi.

| 4.4 | Netværkssamarbejde. Særligt med henblik på erhvervs- og videreuddannelse er der behov for et endnu stærkere netværkssamarbejde mellem søjlerne uddannelse, forskning og industriel anvendelse, samtidig med, at der her er en klar forbindelse til emnet livslang læring og mobilitet (se 4.1.5). Det er ligeledes nødvendigt at styrke det tværnationale netværkssamarbejde mellem universiteter og tekniske højskoler. Også derfor bifalder udvalget planerne om et europæisk teknologiinstitut (ETI) (23), der skal bidrage til videreudviklingen af EU's og medlemsstaternes innovationskapacitet ved at knytte forbindelser mellem uddannelses-, forsknings- og innovationsaktiviteter på højeste niveau. Det sidste angår dog også — hvilket går videre end undervisning og uddannelse — den fælles forskning og udvikling (24), virksomheder foretager på prækonkurrencestadiet, som f.eks. den fælles udvikling af forbedrede motorteknologier i bilindustrien. |
| --- | --- |

4.4

Netværkssamarbejde. Særligt med henblik på erhvervs- og videreuddannelse er der behov for et endnu stærkere netværkssamarbejde mellem søjlerne uddannelse, forskning og industriel anvendelse, samtidig med, at der her er en klar forbindelse til emnet livslang læring og mobilitet (se 4.1.5). Det er ligeledes nødvendigt at styrke det tværnationale netværkssamarbejde mellem universiteter og tekniske højskoler. Også derfor bifalder udvalget planerne om et europæisk teknologiinstitut (ETI) (23), der skal bidrage til videreudviklingen af EU's og medlemsstaternes innovationskapacitet ved at knytte forbindelser mellem uddannelses-, forsknings- og innovationsaktiviteter på højeste niveau. Det sidste angår dog også — hvilket går videre end undervisning og uddannelse — den fælles forskning og udvikling (24), virksomheder foretager på prækonkurrencestadiet, som f.eks. den fælles udvikling af forbedrede motorteknologier i bilindustrien.

5.   Finansielle spørgsmål og procedurer

| 5.1 | Investering er en opgave for alle parter. Fællesskabet, medlemsstaterne og det private erhvervsliv må gøre deres yderste, dvs. langt mere end hidtil, for at sikre de fornødne investeringer i uddannelse, forskning og udvikling. |
| --- | --- |

5.1

Investering er en opgave for alle parter. Fællesskabet, medlemsstaterne og det private erhvervsliv må gøre deres yderste, dvs. langt mere end hidtil, for at sikre de fornødne investeringer i uddannelse, forskning og udvikling.

| 5.2 | Barcelona-målsætningen. Barcelona-målsætningen for gennemførelse af Lissabon-strategien må tages meget alvorligt og tilstræbes fuldt ud af de berørte aktører, hvis de ikke vil havne på sidstepladsen i det globale kapløb om F&U-investeringer. Denne målsætning indebærer, at de samlede udgifter til F&U i EU skal forhøjes så meget, at de i 2010 når op på næsten 3 % af BNP. To tredjedele af de fornødne investeringer bør komme fra den private sektor. |
| --- | --- |

5.2

Barcelona-målsætningen. Barcelona-målsætningen for gennemførelse af Lissabon-strategien må tages meget alvorligt og tilstræbes fuldt ud af de berørte aktører, hvis de ikke vil havne på sidstepladsen i det globale kapløb om F&U-investeringer. Denne målsætning indebærer, at de samlede udgifter til F&U i EU skal forhøjes så meget, at de i 2010 når op på næsten 3 % af BNP. To tredjedele af de fornødne investeringer bør komme fra den private sektor.

| 5.3 | Det 7. FTU-rammeprograms katalysatorvirkning. Det 7. FTU-rammeprogram for 2007-2013 blev vedtaget af Rådet i december 2006 med et i forhold til det foregående program tydeligt forhøjet budget på ca. 50 mia. euro. Det er et yderligere særdeles betydeligt resultat af den europæiske politik, som udvalget klart støtter. Med det planlagte budget på ca. 50 mia. euro bidrager Fællesskabet selv kun med godt 2 %, altså en halvtredsindstyvendedel (!), af de samlede investeringer i forskning og udvikling, der blev fastlagt som mål i Barcelona. Som EØSU flere gange har understreget, er det ikke nok til at realisere den betydelige løftestangseffekt og integrationsvirkning, som EU-midlerne har på medlemsstaternes støttepolitik og på den nødvendige investeringsvilje i erhvervslivet, og således skabe den betydelige vækst, som er nødvendig for at opfylde Barcelona-målet. |
| --- | --- |

5.3

Det 7. FTU-rammeprograms katalysatorvirkning. Det 7. FTU-rammeprogram for 2007-2013 blev vedtaget af Rådet i december 2006 med et i forhold til det foregående program tydeligt forhøjet budget på ca. 50 mia. euro. Det er et yderligere særdeles betydeligt resultat af den europæiske politik, som udvalget klart støtter. Med det planlagte budget på ca. 50 mia. euro bidrager Fællesskabet selv kun med godt 2 %, altså en halvtredsindstyvendedel (!), af de samlede investeringer i forskning og udvikling, der blev fastlagt som mål i Barcelona. Som EØSU flere gange har understreget, er det ikke nok til at realisere den betydelige løftestangseffekt og integrationsvirkning, som EU-midlerne har på medlemsstaternes støttepolitik og på den nødvendige investeringsvilje i erhvervslivet, og således skabe den betydelige vækst, som er nødvendig for at opfylde Barcelona-målet.

| 5.4 | Bekræftet henstilling. Udvalget genfremsætter derfor — især i lyset af den forestående grundlæggelse af Det Europæiske Teknologiinstitut ETI samt nødvendigheden af at øge F&U-indsatsen for en klimaneutral, bæredygtig energiforsyning — sin henstilling (25) om, at denne andel af fællesskabsstøtten som et første skridt bør forhøjes med 50 % i den revision af fællesskabsbudgettet, der planlægges gennemført i 2008, dvs. til omkring 3 % af de samlede tilstræbte investeringer i Barcelona-målet. Det ville være en særdeles effektiv foranstaltning fra EU's side til hurtigere, end det ellers forekommer muligt i øjeblikket, at opfylde de stadig vigtigere Lissabon- og Barcelona-mål samt løse ovennævnte problemer mere effektivt og hurtigt. |
| --- | --- |

5.4

Bekræftet henstilling. Udvalget genfremsætter derfor — især i lyset af den forestående grundlæggelse af Det Europæiske Teknologiinstitut ETI samt nødvendigheden af at øge F&U-indsatsen for en klimaneutral, bæredygtig energiforsyning — sin henstilling (25) om, at denne andel af fællesskabsstøtten som et første skridt bør forhøjes med 50 % i den revision af fællesskabsbudgettet, der planlægges gennemført i 2008, dvs. til omkring 3 % af de samlede tilstræbte investeringer i Barcelona-målet. Det ville være en særdeles effektiv foranstaltning fra EU's side til hurtigere, end det ellers forekommer muligt i øjeblikket, at opfylde de stadig vigtigere Lissabon- og Barcelona-mål samt løse ovennævnte problemer mere effektivt og hurtigt.

| 5.4.1 | Kapløb med Kina. Kinas forskningsindsats på dette område vokser hastigt, og EU må gøre sit yderste for ikke at tabe i den internationale konkurrence på verdensmarkedet om de vigtige og nødvendige teknologier. Imidlertid virker det ikke politisk troværdigt at kræve, at den private sektor skal bidrage med de nødvendige investeringer, så længe Fællesskabet og medlemsstaterne end ikke har fremskaffet deres egen andel af de midler, der skal finansiere de Barcelona-mål, de selv har opstillet. |
| --- | --- |

5.4.1

Kapløb med Kina. Kinas forskningsindsats på dette område vokser hastigt, og EU må gøre sit yderste for ikke at tabe i den internationale konkurrence på verdensmarkedet om de vigtige og nødvendige teknologier. Imidlertid virker det ikke politisk troværdigt at kræve, at den private sektor skal bidrage med de nødvendige investeringer, så længe Fællesskabet og medlemsstaterne end ikke har fremskaffet deres egen andel af de midler, der skal finansiere de Barcelona-mål, de selv har opstillet.

| 5.4.2 | Finansielt grundlag via medlemsstaterne. Medlemsstaterne bør i det mindste sørge for, at deres universiteter og forskningscentre har et tilstrækkeligt finansielt grundlag til i det hele taget at kunne benytte sig af muligheden for samfinansiering i det forventede omfang gennem det 7. FTU-rammeprogram. |
| --- | --- |

5.4.2

Finansielt grundlag via medlemsstaterne. Medlemsstaterne bør i det mindste sørge for, at deres universiteter og forskningscentre har et tilstrækkeligt finansielt grundlag til i det hele taget at kunne benytte sig af muligheden for samfinansiering i det forventede omfang gennem det 7. FTU-rammeprogram.

| 5.5 | Fællesskabsrammerne for statsstøtte. Fællesskabets støtteregler bør derfor udformes på en sådan måde, at medlemsstaterne tilskyndes til og gives det fornødne spillerum til at yde større, mere effektiv og mindre bureaukratisk støtte til universiteternes, forskningscentrenes og erhvervslivets udviklingsprojekter og til at fremme det nødvendige netværkssamarbejde mellem dem. Det bør i den forbindelse nøje undersøges, om »Fællesskabets ramme for statsstøtte til forskning, udvikling og innovation« (26) reelt støtter denne målsætning. |
| --- | --- |

5.5

Fællesskabsrammerne for statsstøtte. Fællesskabets støtteregler bør derfor udformes på en sådan måde, at medlemsstaterne tilskyndes til og gives det fornødne spillerum til at yde større, mere effektiv og mindre bureaukratisk støtte til universiteternes, forskningscentrenes og erhvervslivets udviklingsprojekter og til at fremme det nødvendige netværkssamarbejde mellem dem. Det bør i den forbindelse nøje undersøges, om »Fællesskabets ramme for statsstøtte til forskning, udvikling og innovation« (26) reelt støtter denne målsætning.

| 5.6 | Medlemsstaternes budgetbestemmelser. De enkelte medlemsstaters budgetlovgivning bør åbne mulighed for en mere fleksibel strøm af midler til F&U-initiativer, som er tilpasset det enkelte projektforløb, f.eks. så tildelte midler kan overføres til det følgende kalender- eller regnskabsår. |
| --- | --- |

5.6

Medlemsstaternes budgetbestemmelser. De enkelte medlemsstaters budgetlovgivning bør åbne mulighed for en mere fleksibel strøm af midler til F&U-initiativer, som er tilpasset det enkelte projektforløb, f.eks. så tildelte midler kan overføres til det følgende kalender- eller regnskabsår.

| 5.7 | Udbygning af den videnskabelige infrastruktur. Desuden har udvalget flere gange (27) henstillet, at en del af EU's strukturfondsmidler anvendes til at udbygge den videnskabelige infrastruktur. Her kunne også midler fra Den Europæiske Investeringsbank gøre stor nytte. |
| --- | --- |

5.7

Udbygning af den videnskabelige infrastruktur. Desuden har udvalget flere gange (27) henstillet, at en del af EU's strukturfondsmidler anvendes til at udbygge den videnskabelige infrastruktur. Her kunne også midler fra Den Europæiske Investeringsbank gøre stor nytte.

| 5.8 | De små og mellemstore virksomheders potentiale. Det drejer sig ligeledes om at styrke innovationspotentialet hos SMV'er og især »start-ups« og generelt skabe større incitamenter for investeringer af denne art i industrien. Udvalget henviser derudover til sine henstillinger (28) til EU-programmet »Flerårigt program til fremme af initiativ og iværksætterlyst, navnlig for små og mellemstore virksomheder (SMV)« og til den i denne sammenhæng meget vigtige støtte til området videnbaseret økonomi. Eftersom 98 % af alle virksomheder i EU er SMV'er, er det indlysende, hvor vigtigt det er at styrke innovationspotentialet hos denne virksomhedstype (udvalget er tilfreds med, at der i det 7. forskningsrammeprogram er afsat 1,3 mia. euro til F&U gennem og for SMV). De nuværende bestemmelser, som volder vanskeligheder for SMV'erne, bør evalueres og så vidt muligt afbureaukratiseres. Desuden kan myndighederne via uformelle investorer (såkaldte »Business angels«) gøre det lettere for dem at få adgang til støtte. Europa kan på dette område også lade sig inspirere af andre landes støttepolitik. |
| --- | --- |

5.8

De små og mellemstore virksomheders potentiale. Det drejer sig ligeledes om at styrke innovationspotentialet hos SMV'er og især »start-ups« og generelt skabe større incitamenter for investeringer af denne art i industrien. Udvalget henviser derudover til sine henstillinger (28) til EU-programmet »Flerårigt program til fremme af initiativ og iværksætterlyst, navnlig for små og mellemstore virksomheder (SMV)« og til den i denne sammenhæng meget vigtige støtte til området videnbaseret økonomi. Eftersom 98 % af alle virksomheder i EU er SMV'er, er det indlysende, hvor vigtigt det er at styrke innovationspotentialet hos denne virksomhedstype (udvalget er tilfreds med, at der i det 7. forskningsrammeprogram er afsat 1,3 mia. euro til F&U gennem og for SMV). De nuværende bestemmelser, som volder vanskeligheder for SMV'erne, bør evalueres og så vidt muligt afbureaukratiseres. Desuden kan myndighederne via uformelle investorer (såkaldte »Business angels«) gøre det lettere for dem at få adgang til støtte. Europa kan på dette område også lade sig inspirere af andre landes støttepolitik.

6.   Strukturelle aspekter og rammebetingelser

| 6.1 | Henvisning til andre og forudgående rapporter. Udvalget henviser dernæst til de to for nyligt offentliggjorte meddelelser (29) fra Kommissionen om »Innovation« samt den fortrinlige Aho-rapport (30). Udvalget henviser også til sin egen udtalelse (31) om »EU's potentiale inden for forskning, udvikling og innovation«, hvor der er utallige overlapninger med denne tekst, om end den behandler flere end de her omtalte områder langt mere udførligt. |
| --- | --- |

6.1

Henvisning til andre og forudgående rapporter. Udvalget henviser dernæst til de to for nyligt offentliggjorte meddelelser (29) fra Kommissionen om »Innovation« samt den fortrinlige Aho-rapport (30). Udvalget henviser også til sin egen udtalelse (31) om »EU's potentiale inden for forskning, udvikling og innovation«, hvor der er utallige overlapninger med denne tekst, om end den behandler flere end de her omtalte områder langt mere udførligt.

| 6.2 | Innovation er mere. Som bekræftelse af og tilføjelse til ovennævnte rapporter gentager udvalget: Fremskridt og innovation afhænger ikke kun af videnskab og teknologi, men også af, at denne erkendelse omsættes i nye og bedre processer og produkter, af nye forretningsmodeller og af de rigtige ledelsesmetoder; det drejer sig altså også om innovativ iværksætterånd og -initiativer. Fremskridt og innovation afhænger også af nye former for tjenesteydelser, af videreudvikling af sundhedsvæsenet og især af en bedre løsning af sociale spørgsmål — et eksempel herpå er konceptet »Flexicurity« (32). |
| --- | --- |

6.2

Innovation er mere. Som bekræftelse af og tilføjelse til ovennævnte rapporter gentager udvalget: Fremskridt og innovation afhænger ikke kun af videnskab og teknologi, men også af, at denne erkendelse omsættes i nye og bedre processer og produkter, af nye forretningsmodeller og af de rigtige ledelsesmetoder; det drejer sig altså også om innovativ iværksætterånd og -initiativer. Fremskridt og innovation afhænger også af nye former for tjenesteydelser, af videreudvikling af sundhedsvæsenet og især af en bedre løsning af sociale spørgsmål — et eksempel herpå er konceptet »Flexicurity« (32).

| 6.3 | Innovation — ukendt territorium. Innovation betyder således, at man udvikler og realiserer nye teknikker, processer, organisationsformer, forretnings- og uddannelsesmodeller osv., der ikke hidtil er taget i betragtning. Derfor kan de som regel først vise deres værd efter at have stået deres prøve i den praktiske konkurrence. |
| --- | --- |

6.3

Innovation — ukendt territorium. Innovation betyder således, at man udvikler og realiserer nye teknikker, processer, organisationsformer, forretnings- og uddannelsesmodeller osv., der ikke hidtil er taget i betragtning. Derfor kan de som regel først vise deres værd efter at have stået deres prøve i den praktiske konkurrence.

| 6.4 | Lovgivningen skal udformes åbent. Til gengæld bliver regelværk udarbejdet på grundlag af det eksisterende kundskabsniveau. Af den grund er det især vigtigt, at regelværket giver tilstrækkeligt spillerum og bevægelsesfrihed, altså tilstrækkelig mangfoldighed og variation, så nye, hidtil ukendte idéer også får en chance for at blive realiseret og ikke — fordi de ikke passer ind i de gældende lovgivningsrammer — bliver kvalt i fødselen eller langsomt visner. Man bør derfor i al lovgivning sørge for at behandle og løse de grundlæggende spørgsmål, men samtidig undgå enhver overdetaljeret bestemmelse. Enhver overregulering, enhver alt for indskrænkende bestemmelse, udgør, uanset hvor god intentionen var, en hæmsko og hindring for innovation. Derfor støtter udvalget alle bestræbelser på at forenkle lovgivningen og rense denne for overflødige og/eller unødigt indskrænkende bestemmelser. Det vil desuden aflaste (se nedenfor) fageksperterne fra overflødigt bureaukrati. Desuden må enkeltes fejl ikke føre til en overregulering af alle. |
| --- | --- |

6.4

Lovgivningen skal udformes åbent. Til gengæld bliver regelværk udarbejdet på grundlag af det eksisterende kundskabsniveau. Af den grund er det især vigtigt, at regelværket giver tilstrækkeligt spillerum og bevægelsesfrihed, altså tilstrækkelig mangfoldighed og variation, så nye, hidtil ukendte idéer også får en chance for at blive realiseret og ikke — fordi de ikke passer ind i de gældende lovgivningsrammer — bliver kvalt i fødselen eller langsomt visner. Man bør derfor i al lovgivning sørge for at behandle og løse de grundlæggende spørgsmål, men samtidig undgå enhver overdetaljeret bestemmelse. Enhver overregulering, enhver alt for indskrænkende bestemmelse, udgør, uanset hvor god intentionen var, en hæmsko og hindring for innovation. Derfor støtter udvalget alle bestræbelser på at forenkle lovgivningen og rense denne for overflødige og/eller unødigt indskrænkende bestemmelser. Det vil desuden aflaste (se nedenfor) fageksperterne fra overflødigt bureaukrati. Desuden må enkeltes fejl ikke føre til en overregulering af alle.

| 6.5 | Forskningsfrihed. For at gentage: Innovation kræver et tilstrækkeligt spillerum for iværksættere. Forskningsfrihed — også frihed fra usaglige, begrænsende (33) eller endda ideologiske påbud — er forudsætningen for kreativ forskning samt nye opdagelser og opfindelser, med forbehold for de grænser, der pålægges gennem lovgivning om etiske spørgsmål og korrekt anvendelse af bevilgede midler. |
| --- | --- |

6.5

Forskningsfrihed. For at gentage: Innovation kræver et tilstrækkeligt spillerum for iværksættere. Forskningsfrihed — også frihed fra usaglige, begrænsende (33) eller endda ideologiske påbud — er forudsætningen for kreativ forskning samt nye opdagelser og opfindelser, med forbehold for de grænser, der pålægges gennem lovgivning om etiske spørgsmål og korrekt anvendelse af bevilgede midler.

| 6.6 | Bekræftelse af CESE 1566/2006. For yderligere, vigtige synspunkter henvises der til den under punkt 5.1 nævnte udtalelse (34), hvis holdninger der er fuld opbakning til. Her bliver under punkt 4.7 til punkt 4.11 fremsat henstillinger vedrørende følgende relevante temaer: Fra naturvidenskabelig erkendelse til innovative produkter, processer og tjenesteydelser. Mobiliteten mellem den akademiske verden og industrien. Offentligt tilgængelige online-informationssystemer. »Cluster« (klynger). »Start-ups«. Grundforskning. Det innovative produkt. Offentlige indkøb. Intellektuel ejendomsret og det nødvendige EF-patent. Ikke nyhedsskadelige publiceringsfrister. Sprogproblem. Den særlige situation for de nye medlemsstater |
| --- | --- |

6.6

Bekræftelse af CESE 1566/2006. For yderligere, vigtige synspunkter henvises der til den under punkt 5.1 nævnte udtalelse (34), hvis holdninger der er fuld opbakning til. Her bliver under punkt 4.7 til punkt 4.11 fremsat henstillinger vedrørende følgende relevante temaer: Fra naturvidenskabelig erkendelse til innovative produkter, processer og tjenesteydelser. Mobiliteten mellem den akademiske verden og industrien. Offentligt tilgængelige online-informationssystemer. »Cluster« (klynger). »Start-ups«. Grundforskning. Det innovative produkt. Offentlige indkøb. Intellektuel ejendomsret og det nødvendige EF-patent. Ikke nyhedsskadelige publiceringsfrister. Sprogproblem. Den særlige situation for de nye medlemsstater

| 6.6.1 | Beskyttelse af intellektuel ejendomsret. I den forbindelse fremhæves igen i særlig høj grad den nødvendige beskyttelse af intellektuel ejendomsret (35): Det skal kunne betale sig for virksomheder at investere i forskning, udvikling og innovation, og såvel de finansielle som de retlige/administrative krav, der stilles i forbindelse med tilkendelse og bibeholdelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, må — set i lyset af den globale konkurrence — ikke være en belastning for den europæiske økonomi. Dette viser også det presserende behov for et fælleseuropæisk patent (med en deri fastsat henstandsperiode). |
| --- | --- |

6.6.1

Beskyttelse af intellektuel ejendomsret. I den forbindelse fremhæves igen i særlig høj grad den nødvendige beskyttelse af intellektuel ejendomsret (35): Det skal kunne betale sig for virksomheder at investere i forskning, udvikling og innovation, og såvel de finansielle som de retlige/administrative krav, der stilles i forbindelse med tilkendelse og bibeholdelse af intellektuelle ejendomsrettigheder, må — set i lyset af den globale konkurrence — ikke være en belastning for den europæiske økonomi. Dette viser også det presserende behov for et fælleseuropæisk patent (med en deri fastsat henstandsperiode).

7.   Den menneskelige faktor

| 7.1 | Den mest værdifulde ressource. Udvalget skal først henvise til den udtalelse (36), der specifikt beskæftiger sig med disse spørgsmål, og endnu en gang bekræfte og understrege de holdninger, der gives udtryk for her. Ligesom tidligere påpegede udvalget heri, at menneskelig kapital er den mest følsomme og værdifulde ressource for videnskab og innovation. Den vigtigste opgave er derfor at motivere unge mennesker med en teknisk-naturvidenskabelig uddannelse til at vælge forskervejen og at gøre disse uddannelser så attraktive som muligt. |
| --- | --- |

7.1

Den mest værdifulde ressource. Udvalget skal først henvise til den udtalelse (36), der specifikt beskæftiger sig med disse spørgsmål, og endnu en gang bekræfte og understrege de holdninger, der gives udtryk for her. Ligesom tidligere påpegede udvalget heri, at menneskelig kapital er den mest følsomme og værdifulde ressource for videnskab og innovation. Den vigtigste opgave er derfor at motivere unge mennesker med en teknisk-naturvidenskabelig uddannelse til at vælge forskervejen og at gøre disse uddannelser så attraktive som muligt.

| 7.2 | Uddannelsesstedernes kvalitet. (Se kapitel 4). Af den grund er antallet, indretningen og kvaliteten af de uddannelsessteder, der er nødvendige til formålet, afgørende for at kunne efterkomme behovet for gode forskere og ingeniører. Det drejer sig altså om at etablere og opretholde et tilstrækkeligt stort antal af især tekniske universiteter af passende kvalitet med fremragende lærerkræfter, og hvor forskning og undervisning forbindes med hinanden (37). De skal kunne stå distancen i konkurrencen med de bedste universiteter i USA eller andre lande uden for Europa samt være tilstrækkeligt attraktive for de bedste studerende uden for Europa. |
| --- | --- |

7.2

Uddannelsesstedernes kvalitet. (Se kapitel 4). Af den grund er antallet, indretningen og kvaliteten af de uddannelsessteder, der er nødvendige til formålet, afgørende for at kunne efterkomme behovet for gode forskere og ingeniører. Det drejer sig altså om at etablere og opretholde et tilstrækkeligt stort antal af især tekniske universiteter af passende kvalitet med fremragende lærerkræfter, og hvor forskning og undervisning forbindes med hinanden (37). De skal kunne stå distancen i konkurrencen med de bedste universiteter i USA eller andre lande uden for Europa samt være tilstrækkeligt attraktive for de bedste studerende uden for Europa.

| 7.3 | Samfundets ansvar. Idet samfundet og de enkelte forskere investerer i erhvervelsen af en tilstrækkelig bred og krævende, grundlæggende og avanceret specialviden, overtager samfundet — repræsenteret ved det politiske system — ansvaret for, at disse investeringer udnyttes bedst muligt. Dette ansvar må give sig udtryk i, at samfundet sikrer et passende antal job- og erfaringsmuligheder samt et passende karriereforløb for kvalificerede forskere med attraktive specialiseringsmuligheder uden fare for, at de pågældende ender i en beskæftigelsesmæssig blindgyde. Arbejdsløshed, underbetaling eller manglende overensstemmelse mellem uddannelse og beskæftigelse blandt kvalificerede forskere og ingeniører er spild af samfundets investeringer og afskrækker den fremtidige videnselite og medfører et beskæftigelsesvalg uden for det relevante teknisk-naturvidenskabelige område eller udvandring fra Europa! Også overdrevent bureaukrati (se punkt 7.7) er fejlbeskæftigelse. |
| --- | --- |

7.3

Samfundets ansvar. Idet samfundet og de enkelte forskere investerer i erhvervelsen af en tilstrækkelig bred og krævende, grundlæggende og avanceret specialviden, overtager samfundet — repræsenteret ved det politiske system — ansvaret for, at disse investeringer udnyttes bedst muligt. Dette ansvar må give sig udtryk i, at samfundet sikrer et passende antal job- og erfaringsmuligheder samt et passende karriereforløb for kvalificerede forskere med attraktive specialiseringsmuligheder uden fare for, at de pågældende ender i en beskæftigelsesmæssig blindgyde. Arbejdsløshed, underbetaling eller manglende overensstemmelse mellem uddannelse og beskæftigelse blandt kvalificerede forskere og ingeniører er spild af samfundets investeringer og afskrækker den fremtidige videnselite og medfører et beskæftigelsesvalg uden for det relevante teknisk-naturvidenskabelige område eller udvandring fra Europa! Også overdrevent bureaukrati (se punkt 7.7) er fejlbeskæftigelse.

| 7.4 | Udfoldelse af éns talent. Det handler om at give mennesker — dvs. også alle ansatte på virksomheder, universiteter og forskningsinstitutioner — de bedste muligheder for at udfolde deres talent og selvstændige initiativ i forhold til begavelse, ydeevne og kreativitet og om at skabe et socialt miljø, der gør det muligt at etablere familie og som støtter og fremmer deres produktivitet. Det indebærer imidlertid også, at de unge, som skal nyde godt af denne uddannelse og støtte, skal gøre alt for at udnytte opnåede kvalifikationer og talent med pligtbevidsthed og engagement på den bedst mulige måde. Dette er særdeles vigtige spørgsmål for social- og arbejdsmarkedspolitikken, familiepolitikken, økonomifaget og ledelseskulturen generelt. På ledelsesniveau har man omsider også erkendt betydningen af en fornuftig balance mellem arbejdsliv og privatliv for kreativitet og produktivitet (38). |
| --- | --- |

7.4

Udfoldelse af éns talent. Det handler om at give mennesker — dvs. også alle ansatte på virksomheder, universiteter og forskningsinstitutioner — de bedste muligheder for at udfolde deres talent og selvstændige initiativ i forhold til begavelse, ydeevne og kreativitet og om at skabe et socialt miljø, der gør det muligt at etablere familie og som støtter og fremmer deres produktivitet. Det indebærer imidlertid også, at de unge, som skal nyde godt af denne uddannelse og støtte, skal gøre alt for at udnytte opnåede kvalifikationer og talent med pligtbevidsthed og engagement på den bedst mulige måde. Dette er særdeles vigtige spørgsmål for social- og arbejdsmarkedspolitikken, familiepolitikken, økonomifaget og ledelseskulturen generelt. På ledelsesniveau har man omsider også erkendt betydningen af en fornuftig balance mellem arbejdsliv og privatliv for kreativitet og produktivitet (38).

| 7.5 | Udpegelse og bedømmelse af fremtrædende videnskabsfolk
   (39). Fremragende kvalifikationer og tjenester registreres ikke med formelle bedømmelsesskemaer, hvor der altid er en fare for misbrug. Det er f.eks. et problem, at disse videnskabelige forfattere er tilbøjelige til fortrinsvis at citere hinanden i publikationer og således danner »citations-karteller«, hvorved de giver sig selv fordele ved regelmæssige bedømmelser. Hverken antallet af publikationer eller citater eller patenter eller andre nøgletal er tilstrækkelige eller sikre bedømmelseskriterier. Af større betydning er kvalitet, nyhedsværdi og betydning. Desuden er det ofte netop de særlig banebrydende erkendelser eller opfindelser, som først med en vis forsinkelse bliver kendt, anerkendt, udnyttet eller citeret. For at kunne bedømme personligheder og kunnen med alle deres særpræg og facetter, kræves der den erfaringsrigdom og personlige bedømmelsesevne, som man (selv om man heller ikke da helt kan undgå fejlvurderinger) finder hos de mest betydningsfulde repræsentanter for det enkelte fagområde, hvor resultater opnås eller forventes. |
| --- | --- |

7.5

Udpegelse og bedømmelse af fremtrædende videnskabsfolk
   (39). Fremragende kvalifikationer og tjenester registreres ikke med formelle bedømmelsesskemaer, hvor der altid er en fare for misbrug. Det er f.eks. et problem, at disse videnskabelige forfattere er tilbøjelige til fortrinsvis at citere hinanden i publikationer og således danner »citations-karteller«, hvorved de giver sig selv fordele ved regelmæssige bedømmelser. Hverken antallet af publikationer eller citater eller patenter eller andre nøgletal er tilstrækkelige eller sikre bedømmelseskriterier. Af større betydning er kvalitet, nyhedsværdi og betydning. Desuden er det ofte netop de særlig banebrydende erkendelser eller opfindelser, som først med en vis forsinkelse bliver kendt, anerkendt, udnyttet eller citeret. For at kunne bedømme personligheder og kunnen med alle deres særpræg og facetter, kræves der den erfaringsrigdom og personlige bedømmelsesevne, som man (selv om man heller ikke da helt kan undgå fejlvurderinger) finder hos de mest betydningsfulde repræsentanter for det enkelte fagområde, hvor resultater opnås eller forventes.

| 7.6 | Deltagelse i beslutningsprocessen. Desuden er det i højere grad end hidtil nødvendigt, at erfarne fageksperter og den videnskabeligt-tekniske elite inddrages i forskningspolitiske, kommercielle og innovationspolitiske beslutningsprocesser og forvaltningstiltag. Etableringen af det europæiske forskningsråd er et meget opmuntrende første skridt på vejen, som udvalget udtrykkeligt støtter (40). Men også i administrationen af forsknings- og innovationsstøtte fra EU (især Kommissionen) og medlemsstaterne må den nødvendige faglige ekspertise inddrages og fastholdes. Det er i den forbindelse især vigtigt at inddrage succesrige unge ingeniører og forskere. Forsknings- og innovationsstøtte må ikke bare gå til ren administration. |
| --- | --- |

7.6

Deltagelse i beslutningsprocessen. Desuden er det i højere grad end hidtil nødvendigt, at erfarne fageksperter og den videnskabeligt-tekniske elite inddrages i forskningspolitiske, kommercielle og innovationspolitiske beslutningsprocesser og forvaltningstiltag. Etableringen af det europæiske forskningsråd er et meget opmuntrende første skridt på vejen, som udvalget udtrykkeligt støtter (40). Men også i administrationen af forsknings- og innovationsstøtte fra EU (især Kommissionen) og medlemsstaterne må den nødvendige faglige ekspertise inddrages og fastholdes. Det er i den forbindelse især vigtigt at inddrage succesrige unge ingeniører og forskere. Forsknings- og innovationsstøtte må ikke bare gå til ren administration.

| 7.7 | Aflastning af det store antal ikke-fagrelevante opgaver. Forskning, udvikling og opfindelser, men også bearbejdning og formidling af viden er tidsintensivt ånds- og laboratoriearbejde, som også kræver perioder med uforstyrret koncentration og besindelse. Udvalget har siden 2000 gentagne gange nævnt (41), at stigningen i udvalgsarbejde, bedømmelses- og kontrolvirksomhed, rapportskrivning, dvs. bureaukrati generelt osv., nu lægger beslag på hovedparten af mange eksperters arbejdstid, så de ikke har tid til deres egentlige arbejde, og dermed skader selv den mest fremragende fageksperts innovationsevne og effektivitet. Denne uheldige udvikling bliver nu også i tiltagende grad kritiseret i medierne (42). Udvalget bifalder Kommissionens erklærede hensigt om at se på dette og sammen med medlemsstaterne søge en aflastning. I den forbindelse er kravet om, at fageksperter skal deltage i de forskningspolitiske beslutningsprocesser, ikke i modstrid med den nødvendige aflastning fra bureaukratiske krav. Det kan tilmed være til gavn for dette mål. Et konkret mål bør være at standardisere eller sammenlægge de talrige forslags-, rapport- og kontrolprocedurer for de forskellige støttegivere, partnerinstitutioner, netværk samt kontrol- og bedømmelsesudvalg. Det vil desuden være til betydelig gavn for gennemsigtigheden. |
| --- | --- |

7.7

Aflastning af det store antal ikke-fagrelevante opgaver. Forskning, udvikling og opfindelser, men også bearbejdning og formidling af viden er tidsintensivt ånds- og laboratoriearbejde, som også kræver perioder med uforstyrret koncentration og besindelse. Udvalget har siden 2000 gentagne gange nævnt (41), at stigningen i udvalgsarbejde, bedømmelses- og kontrolvirksomhed, rapportskrivning, dvs. bureaukrati generelt osv., nu lægger beslag på hovedparten af mange eksperters arbejdstid, så de ikke har tid til deres egentlige arbejde, og dermed skader selv den mest fremragende fageksperts innovationsevne og effektivitet. Denne uheldige udvikling bliver nu også i tiltagende grad kritiseret i medierne (42). Udvalget bifalder Kommissionens erklærede hensigt om at se på dette og sammen med medlemsstaterne søge en aflastning. I den forbindelse er kravet om, at fageksperter skal deltage i de forskningspolitiske beslutningsprocesser, ikke i modstrid med den nødvendige aflastning fra bureaukratiske krav. Det kan tilmed være til gavn for dette mål. Et konkret mål bør være at standardisere eller sammenlægge de talrige forslags-, rapport- og kontrolprocedurer for de forskellige støttegivere, partnerinstitutioner, netværk samt kontrol- og bedømmelsesudvalg. Det vil desuden være til betydelig gavn for gennemsigtigheden.

| 7.8 | Udvandring af højtuddannede og mobilitet. Ingeniørers og forskeres arbejde kræver af god grund (se også punkt 4.1.5) mobilitet og fleksibilitet. Det må imidlertid ikke belaste deres personlige og familiemæssige levevilkår og sociale sikring (43). Desuden må det ikke føre til en nettoudvandring af de bedste hoveder fra Europa. Beskæftigelsesvilkårene i Europa må derfor være tilstrækkelig attraktive til at forhindre dette og alt i alt føre til en i det mindste afbalanceret status for den globale mobilitet af højtkvalificerede aktører. Visse medlemsstater er imidlertid også bange for, at der inden for EU kan opstå en ensidig udvandring af højtuddannede. Som udvalget ved flere lejligheder har henstillet (se også punkt 5.7), bør en langt større del af EU's strukturfondsmidler anvendes til at udbygge den videnskabelige infrastruktur, så der i alle medlemsstater skabes attraktive forskningssteder, som kan tiltrække dem, som er villige til at vende tilbage, og samtidig fungere som netværkspartner. |
| --- | --- |

7.8

Udvandring af højtuddannede og mobilitet. Ingeniørers og forskeres arbejde kræver af god grund (se også punkt 4.1.5) mobilitet og fleksibilitet. Det må imidlertid ikke belaste deres personlige og familiemæssige levevilkår og sociale sikring (43). Desuden må det ikke føre til en nettoudvandring af de bedste hoveder fra Europa. Beskæftigelsesvilkårene i Europa må derfor være tilstrækkelig attraktive til at forhindre dette og alt i alt føre til en i det mindste afbalanceret status for den globale mobilitet af højtkvalificerede aktører. Visse medlemsstater er imidlertid også bange for, at der inden for EU kan opstå en ensidig udvandring af højtuddannede. Som udvalget ved flere lejligheder har henstillet (se også punkt 5.7), bør en langt større del af EU's strukturfondsmidler anvendes til at udbygge den videnskabelige infrastruktur, så der i alle medlemsstater skabes attraktive forskningssteder, som kan tiltrække dem, som er villige til at vende tilbage, og samtidig fungere som netværkspartner.

| 7.9 | Iværksætternes rolle. En særlig problemstilling er, hvordan ny viden fra forskning og udvikling omsættes til innovative produkter og processer. Det er ikke uden grund, at Lissabon-målsætningen kræver, at 2/3 af de finansielle forskningsmidler skal komme fra industrien. Det drejer sig derfor også i høj grad om at værdsætte iværksætternes rolle og understrege deres afgørende betydning for innovation, økonomisk fremgang og samfundets generelle velstand. Derfor har udvalget i kraft af sin funktion som bindeled til det organiserede civilsamfund gjort temaet »iværksætterkultur med et menneskeligt ansigt« til et hovedpunkt i sit kommende arbejdsprogram. Kun gennem ansvarsbevidste og aktive iværksættere, der har de bedste udfoldelsesmuligheder, vil det i sidste ende lykkes at nå Lissabon-målene. |
| --- | --- |

7.9

Iværksætternes rolle. En særlig problemstilling er, hvordan ny viden fra forskning og udvikling omsættes til innovative produkter og processer. Det er ikke uden grund, at Lissabon-målsætningen kræver, at 2/3 af de finansielle forskningsmidler skal komme fra industrien. Det drejer sig derfor også i høj grad om at værdsætte iværksætternes rolle og understrege deres afgørende betydning for innovation, økonomisk fremgang og samfundets generelle velstand. Derfor har udvalget i kraft af sin funktion som bindeled til det organiserede civilsamfund gjort temaet »iværksætterkultur med et menneskeligt ansigt« til et hovedpunkt i sit kommende arbejdsprogram. Kun gennem ansvarsbevidste og aktive iværksættere, der har de bedste udfoldelsesmuligheder, vil det i sidste ende lykkes at nå Lissabon-målene.

Bruxelles, den 12. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 65 af 17.3.2006.

1

(2)  EUT C 325 af 30.12.2006.

2

(3)  Muligvis også med den kinesiske kulturkreds.

3

(4)  En meget udførlig og differentieret beskrivelse af disse processer findes i udvalgets initiativudtalelse om »Videnskab, samfund og borgere i Europa«, EFT C 221 af 7.8.2001.

4

(5)  I Tyskland.

5

(6)  Navnlig gennem en reduktion af børnedødeligheden.

6

(7)  Det Europæiske Råd den 23./24. marts 2007 — Formandskabets konklusioner (bæredygtig energi).

7

(8)

8

| F.eks. | 1) | WMO/UNEP Intergovernmental Panel on Climate Change — »Climate Change 2007: The Physical Science Basis — Summary for Policy Makers« eller |
| --- | --- | --- |

F.eks.

1)

WMO/UNEP Intergovernmental Panel on Climate Change — »Climate Change 2007: The Physical Science Basis — Summary for Policy Makers« eller

| 2) | Åbent brev fra 61 videnskabsfolk til den canadiske premierminister
  (http://www.lavoisier.com.au/papers/articles/canadianPMletter06.html). |
| --- | --- |

2)

Åbent brev fra 61 videnskabsfolk til den canadiske premierminister

(http://www.lavoisier.com.au/papers/articles/canadianPMletter06.html).

(9)  http://www.hm-treasury.gov.uk/independent_reviews/stern_review_economics_climate_change/sternreview_index.cfm.

9

(10)  EUT C 241 af 7.10.2002: »Behovet for forskning med henblik på sikker og bæredygtig energiforsyning« Se derudover ISBN 92-79-02688-7 »Transition to a sustainable energy system for Europe — The R&D perspective« og »Nature« Vol. 444, issue no. 7119, page 519 (nov. 2006) »Our emperors have no clothes«.

10

(11)  Jf. tillige (EUT C 185 af 8.8.2006).

11

(12)  EUT C 65 af 17.3.2006.

12

(13)  EUT C 185 af 8.8.2006.

13

(14)  Bild der Wissenschaft 9/2006 s. 109.

14

(15)  Særligt løn- og ansættelsesforhold for unge videnskabsfolk og ingeniører.

15

(16)  Se Kommissionens meddelelse KOM(2006) 728 endelig »Mod en mere effektiv anvendelse af skatteincitamenter til fordel for F&U«.

16

(17)  FAZ (Frankfurter Allgemeine Zeitung) Nr. 49, s. 17 fra 27. februar 2007»Zwischen Fortschritt und Stillstand«.

17

(18)  Jf. tillige Kommissionens meddelelse KOM(2006) 728 endelig: »Mod en mere effektiv anvendelse af skatteincitamenter til fordel for F&U«. Herom udarbejder udvalget en særlig udtalelse.

18

(19)  Jf. tillige (EUT C 110 af 30.4.2004). Historisk set var det endog grundforskningsprojekter, der var genstand for de første initiativer til videnskabeligt samarbejde i (Vest-) Europa. Disse initiativer opstod som følge af behovet for at etablere centre for stort apparatur og for at skabe en kritisk masse, hvis omkostninger var så store, at de enkelte stater ikke kunne eller ikke ville betale.

19

(20)  I den forbindelse drejer det sig ikke så meget om indlæring og beherskelse af en lang række formler, men derimod om en grundlæggende forståelse af teknik, de fundamentale naturlove, betydningen af kvantitative sammenhænge og matematikkens praktiske nytte.

20

(21)  A Renewed Pedagogy for the Future of Europe, Generaldirektoratet for forskning 2007 Science, EUR 22845, Ekspertgruppen om forskeruddannelse, Michel Rocard (formand), Peter Csermely, Doris Jorde, Dieter Lenzen, Harriet Walberg-Henriksson, Valerie Hemmo (ordfører).

21

A Renewed Pedagogy for the Future of Europe

(22)  EUT C 65 af 17.3.2006.

22

(23)  EUT C 93 af 27.4.2007.

23

(24)  Jf. tillige kapitel 7 i EFT C 204 af 18.7.2000.

24

(25)  EUT C 325 af 30.12.2006.

25

(26)  EUT C 323 af 30.12.2006.

26

(27)  Jf. bl.a. EUT C 65 af 17.3.2006.

27

(28)  EUT C 234 af 22.9.2005.

28

(29)  KOM(2006) 502 endelig af 13.9.2006»Viden i praksis: en bredt funderet innovationsstrategi for EU«; KOM(2006) 589 endelig af 12.10.2006»Et innovationsvenligt og moderne EU«.

29

(30)  EUR 22005 »Creating an Innovative Europe«, ISBN 92-79-00964-8.

30

(31)  EUT C 325 af 30.12.2006.

31

(32)  Se »Flexicurity — det danske tilfælde« (EUT C 195 af 18.8.2006).

32

(33)  Jf. også EUT C 65 af 17.3.2006, punkt 4.13.2 »Charter« samt fodnote.

33

(34)  EUT C 325 af 30.12.2006.

34

(35)  Jf. også næstformand i Kommissionen, Günther Verheugens tale (SPEECH/07/236) af 19. april 2007 om emnet »Intellektuel ejendomsret — drivkraft for innovation i Europa«

35

(36)  Jf. »Forskere i det europæiske forskningsrum: et fag, mange muligheder«, (EUT C 110 af 30.4.2004).

36

(37)  I den forbindelse kunne et endnu bedre samarbejde mellem universiteter og forskningsinstitutioner uden for den videregående uddannelsessektor være nyttigt for at trække på sidstnævntes apparatur og infrastruktur, når forskning og undervisning kombineres, men også for at inddrage den nyeste viden i undervisningen.

37

(38)  Jf. Frankfurter Allgemeine Zeitung nr. 257, 4. november 2005, C1.

38

(39)  Jf. tillige EUT C 110 af 30.4.2004.

39

(40)  Jf. tillige EUT C 110 af 30.4.2004.

40

(41)  Se især punkt 9.8 i EØSU's udtalelse (EFT C 204 af 18.7.2000); her står der bl.a. i punkt 9.8.2: »Enhver succesrig videnskabsmand har derfor kun et begrænset valenstal — og kun en lille brøkdel af sin tid — til rådighed til at pleje forbindelser med andre personer, grupper, organer, kommissioner osv. og sikre dem et fornuftigt indhold, hvis det ikke skal gå ud over hans forskningseffektivitet. For mange og for krævende ansøgnings- og evalueringsprocedurer osv. — som måske oven i købet er frugtesløse — trækker arbejdskraften bort fra forskningen, hvor der er så hårdt brug for den. Det bliver ikke bedre af, at der til et enkelt projekt findes mange støtteinstrumenter og evalueringsprocedurer, som oven i købet ofte overlapper hinanden.«.

41

(42)  F.eks. i Frankfurter Allgemeine Zeitung nr. 60 af 12. marts 2007, »Ein Forscher geht«, men også i Frankfurter Allgemeine Zeitung nr. 67 af 20. marts 2007, interview med Harald Uhlig.

42

(43)  Jf. tillige EUT C 110 af 30.4.2004.

43

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/27 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/27

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Grønbog om gennemgang af forbrugerlovgivningen«

KOM(2006) 744 endelig

(2007/C 256/05)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 8. februar 2007 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: Grønbog om gennemgang af forbrugerlovgivningen.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug, som udpegede Richard Adams til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 4. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007 (mødet den 12. juli) følgende udtalelse med 55 stemmer for og 2 hverken for eller imod.

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU tager grønbogen til efterretning, men sætter spørgsmålstegn ved, om den foreslåede tilgang kan skabe et højt og ensartet forbrugerbeskyttelsesniveau i hele EU. Sikringen af en sådan beskyttelse gennem en forenklet, ensartet og effektiv forbrugerlovgivning har været et gennemgående emne i EØSU's udtalelser om forbrugerbeskyttelse, men revisionsprocessen tyder på, at dette vil blive vanskeligt at opnå. Gennemgangen af forbrugerlovgivningen er med andre ord i virkeligheden en øvelse i gennemførelse af initiativet om »Bedre lovgivning«. Grundlaget for og målsætningen med denne øvelse bør være klare, og der bør på forhånd være enighed herom blandt de berørte parter. |
| --- | --- |

1.1

EØSU tager grønbogen til efterretning, men sætter spørgsmålstegn ved, om den foreslåede tilgang kan skabe et højt og ensartet forbrugerbeskyttelsesniveau i hele EU. Sikringen af en sådan beskyttelse gennem en forenklet, ensartet og effektiv forbrugerlovgivning har været et gennemgående emne i EØSU's udtalelser om forbrugerbeskyttelse, men revisionsprocessen tyder på, at dette vil blive vanskeligt at opnå. Gennemgangen af forbrugerlovgivningen er med andre ord i virkeligheden en øvelse i gennemførelse af initiativet om »Bedre lovgivning«. Grundlaget for og målsætningen med denne øvelse bør være klare, og der bør på forhånd være enighed herom blandt de berørte parter.

| 1.2 | Der er behov for en egentlig demokratisk legitimering og et klart retligt og begrebsmæssigt grundlag for revisionen af forbrugerbeskyttelsesreglerne. |
| --- | --- |

1.2

Der er behov for en egentlig demokratisk legitimering og et klart retligt og begrebsmæssigt grundlag for revisionen af forbrugerbeskyttelsesreglerne.

| 1.3 | EØSU så navnlig gerne en anvendelse af reglernes principper på det hurtigt voksende og ringe regulerede digitale område. |
| --- | --- |

1.3

EØSU så navnlig gerne en anvendelse af reglernes principper på det hurtigt voksende og ringe regulerede digitale område.

| 1.4 | EØSU betragter ikke forbrugerpolitik alene som en integreret del af EU's strategi for det indre marked, men også som et vigtigt led i en styrkelse af EU-borgerskabet. Udvalget støtter indarbejdelsen af principperne om bedre lovgivning i forbrugerlovgivningen. Ethvert forslag om ensartede regler på dette område bør bakkes op med en passende konsekvensanalyse og tage sigte på en forenkling og præcisering af de eksisterende regler. |
| --- | --- |

1.4

EØSU betragter ikke forbrugerpolitik alene som en integreret del af EU's strategi for det indre marked, men også som et vigtigt led i en styrkelse af EU-borgerskabet. Udvalget støtter indarbejdelsen af principperne om bedre lovgivning i forbrugerlovgivningen. Ethvert forslag om ensartede regler på dette område bør bakkes op med en passende konsekvensanalyse og tage sigte på en forenkling og præcisering af de eksisterende regler.

| 1.5 | Mere effektiv håndhævelse og styrkelse eller indførelse af klare og enkle klagemuligheder bør fremhæves som en prioritet. |
| --- | --- |

1.5

Mere effektiv håndhævelse og styrkelse eller indførelse af klare og enkle klagemuligheder bør fremhæves som en prioritet.

| 1.6 | EØSU opfordrer Kommissionen til at tage udvalgets udtalelse om en »Retsramme for forbrugerpolitikken«
   (1) til efterretning, der foreslog at skabe mulighed for at vedtage foranstaltninger til forbrugerbeskyttelse som selvstændig lovgivning og ikke blot som et led i etableringen i det indre marked. |
| --- | --- |

1.6

EØSU opfordrer Kommissionen til at tage udvalgets udtalelse om en »Retsramme for forbrugerpolitikken«
   (1) til efterretning, der foreslog at skabe mulighed for at vedtage foranstaltninger til forbrugerbeskyttelse som selvstændig lovgivning og ikke blot som et led i etableringen i det indre marked.

| 1.7 | Det ledende princip for harmoniseringen af forbrugerlovgivningen i EU som helhed bør være vedtagelsen af det bedste og højeste forbrugerbeskyttelsesniveau, der findes i medlemsstaterne. Ethvert »horisontalt instrument« bør være baseret på de højeste standarder, mens den »vertikale integration« kan fokusere på præcisering af de tekniske spørgsmål. Et horisontalt instrument kan imidlertid omfatte fuldt harmoniserede regler på specifikke områder så som fortrydelsesret og definitionen af begrebet forbruger, urimelige kontraktvilkår, levering eller ret til erstatning, mens reglerne om minimumsharmonisering ville finde anvendelse på andre områder. Udvalget udtrykker håb om, at Kommissionen og samtlige medlemsstater foretrækker denne metode. |
| --- | --- |

1.7

Det ledende princip for harmoniseringen af forbrugerlovgivningen i EU som helhed bør være vedtagelsen af det bedste og højeste forbrugerbeskyttelsesniveau, der findes i medlemsstaterne. Ethvert »horisontalt instrument« bør være baseret på de højeste standarder, mens den »vertikale integration« kan fokusere på præcisering af de tekniske spørgsmål. Et horisontalt instrument kan imidlertid omfatte fuldt harmoniserede regler på specifikke områder så som fortrydelsesret og definitionen af begrebet forbruger, urimelige kontraktvilkår, levering eller ret til erstatning, mens reglerne om minimumsharmonisering ville finde anvendelse på andre områder. Udvalget udtrykker håb om, at Kommissionen og samtlige medlemsstater foretrækker denne metode.

2.   Indledning

| 2.1 | Kommissionen vedtog sin længe ventede Grønbog om gennemgang af forbrugerlovgivningen (lovgivningen vedrørende forbrugernes rettigheder) i begyndelsen af februar 2007. Hermed blev revisionens såkaldte »diagnosticeringsfase« afsluttet. Kommissionen søger idéer til, hvordan man kan forenkle, modernisere og harmonisere den eksisterende EU-lovgivning om forbrugerbeskyttelse. Det fremføres, at såvel forbrugerne som erhvervslivet vil kunne drage fordel af en analyse og en hensigtsmæssig revision af den gældende lovgivnings styrker og svagheder. Kommissionen betragter ligeledes gennemgangen som en mulighed for at skabe ensartede regler i medlemsstaterne og for mere generelt under hensyntagen til nærhedsprincippet at forbedre EU's forbrugerbeskyttelseslovgivning, hvoraf en del er 20 år gammel, navnlig ved at fastslå, hvor der findes forskelle i lovgivningen, og om de skaber hindringer for forbrugerne og erhvervslivet i det indre marked. Denne udtalelse fokuserer derfor på, hvordan de grundlæggende principper i forbrugerlovgivningen opfattes og fremstilles. Indtil videre foreligger der kun forslag til ændringer. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionen vedtog sin længe ventede Grønbog om gennemgang af forbrugerlovgivningen (lovgivningen vedrørende forbrugernes rettigheder) i begyndelsen af februar 2007. Hermed blev revisionens såkaldte »diagnosticeringsfase« afsluttet. Kommissionen søger idéer til, hvordan man kan forenkle, modernisere og harmonisere den eksisterende EU-lovgivning om forbrugerbeskyttelse. Det fremføres, at såvel forbrugerne som erhvervslivet vil kunne drage fordel af en analyse og en hensigtsmæssig revision af den gældende lovgivnings styrker og svagheder. Kommissionen betragter ligeledes gennemgangen som en mulighed for at skabe ensartede regler i medlemsstaterne og for mere generelt under hensyntagen til nærhedsprincippet at forbedre EU's forbrugerbeskyttelseslovgivning, hvoraf en del er 20 år gammel, navnlig ved at fastslå, hvor der findes forskelle i lovgivningen, og om de skaber hindringer for forbrugerne og erhvervslivet i det indre marked. Denne udtalelse fokuserer derfor på, hvordan de grundlæggende principper i forbrugerlovgivningen opfattes og fremstilles. Indtil videre foreligger der kun forslag til ændringer.

| 2.2 | Det private forbrug tegner sig for 58 % af EU's BNP, men er stadig i høj grad fordelt på 27 nationale markeder. Det indre marked kunne blive det største i verden, og Kommissionens strategi består, som den selv udtrykker det, i at vække »en sovende kæmpe, detaildelen af det indre marked« (2). Kommissionen nævner som mål for sin nuværende forbrugerpolitik »sikring af et højt fælles niveau for beskyttelse af alle forbrugeres sikkerhed og økonomiske interesser, uanset hvor de bor, rejser og køber i EU, mod risici og trusler samt styrkelse af forbrugernes evne til at fremme deres egne interesser«
   (3). |
| --- | --- |

2.2

Det private forbrug tegner sig for 58 % af EU's BNP, men er stadig i høj grad fordelt på 27 nationale markeder. Det indre marked kunne blive det største i verden, og Kommissionens strategi består, som den selv udtrykker det, i at vække »en sovende kæmpe, detaildelen af det indre marked« (2). Kommissionen nævner som mål for sin nuværende forbrugerpolitik »sikring af et højt fælles niveau for beskyttelse af alle forbrugeres sikkerhed og økonomiske interesser, uanset hvor de bor, rejser og køber i EU, mod risici og trusler samt styrkelse af forbrugernes evne til at fremme deres egne interesser«
   (3).

| 2.3 | Målet om at sikre en ensartet anvendelse af en fælles ramme for forbrugerrettigheder i EU møder bred opbakning. En sådan ramme ville skabe klare og lige rettigheder og beskyttelse for alle forbrugere og samtidig hermed ensartede regler for leverandører af varer og tjenesteydelser. Grønbogen om forbrugerrettigheder indrømmer udtrykkeligt, at fremskridtene hen imod opnåelsen af dette mål har været langsomme, inkonsekvente og bremset af en lang række forskelle i de nationale prioriteringer og undtagelser. Den i sig selv kærkomne optagelse af de nye medlemsstater har yderligere gjort det vanskeligt at opnå en fælles forståelse på forbrugerbeskyttelsesområdet. I sin gennemgang af forbrugerlovgivningen gør Kommissionen rede for sit syn på en proces, der kunne føre til større klarhed, konsekvens og anvendelse af de eksisterende direktiver. Mange forbrugerorganisationer indvender imidlertid, at gennemgangen også sår tvivl om den samlede forbrugerpolitiks målsætning. |
| --- | --- |

2.3

Målet om at sikre en ensartet anvendelse af en fælles ramme for forbrugerrettigheder i EU møder bred opbakning. En sådan ramme ville skabe klare og lige rettigheder og beskyttelse for alle forbrugere og samtidig hermed ensartede regler for leverandører af varer og tjenesteydelser. Grønbogen om forbrugerrettigheder indrømmer udtrykkeligt, at fremskridtene hen imod opnåelsen af dette mål har været langsomme, inkonsekvente og bremset af en lang række forskelle i de nationale prioriteringer og undtagelser. Den i sig selv kærkomne optagelse af de nye medlemsstater har yderligere gjort det vanskeligt at opnå en fælles forståelse på forbrugerbeskyttelsesområdet. I sin gennemgang af forbrugerlovgivningen gør Kommissionen rede for sit syn på en proces, der kunne føre til større klarhed, konsekvens og anvendelse af de eksisterende direktiver. Mange forbrugerorganisationer indvender imidlertid, at gennemgangen også sår tvivl om den samlede forbrugerpolitiks målsætning.

| 2.4 | De direktiver, der er medtaget i gennemgangen, omfatter en lang række aftaleretlige spørgsmål på det forbrugerpolitiske område, herunder dørsalg, timeshare, pakkerejser, fjernsalg, salg af varer og urimelige kontraktvilkår. Det er imidlertid ikke alle direktiver vedrørende forbrugerbeskyttelse, der er medtaget i gennemgangen, eftersom nogle af dem anses for at være for nye eller for at falde ind under områder, der behandles af andre kommissionstjenestegrene. Timeshare-direktivet er i grønbogen blevet fremhævet som et eksempel på en lovgivning, der kræver omgående revision, og der forventes et revideret direktiv i nær fremtid. Et nyere område, der fremhæves som et, der kræver inddragelse i lovgivningens principper, er det digitale »miljø«, hvilket illustrerer de globale udfordringer ved e-handel. |
| --- | --- |

2.4

De direktiver, der er medtaget i gennemgangen, omfatter en lang række aftaleretlige spørgsmål på det forbrugerpolitiske område, herunder dørsalg, timeshare, pakkerejser, fjernsalg, salg af varer og urimelige kontraktvilkår. Det er imidlertid ikke alle direktiver vedrørende forbrugerbeskyttelse, der er medtaget i gennemgangen, eftersom nogle af dem anses for at være for nye eller for at falde ind under områder, der behandles af andre kommissionstjenestegrene. Timeshare-direktivet er i grønbogen blevet fremhævet som et eksempel på en lovgivning, der kræver omgående revision, og der forventes et revideret direktiv i nær fremtid. Et nyere område, der fremhæves som et, der kræver inddragelse i lovgivningens principper, er det digitale »miljø«, hvilket illustrerer de globale udfordringer ved e-handel.

| 2.5 | Kommissionen har foretaget en gennemgang af direktiverne ved hjælp af:






  — | en komparativ analyse af deres indarbejdelse i national lovgivning, |
| --- | --- | --- |

2.5

Kommissionen har foretaget en gennemgang af direktiverne ved hjælp af:

—

en komparativ analyse af deres indarbejdelse i national lovgivning,

| — | forskning i forbrugernes og erhvervslivets holdninger, |
| --- | --- |

—

forskning i forbrugernes og erhvervslivets holdninger,

| — | workshops med sagkyndige fra medlemsstaterne og interessenter på det aftaleretlige område. |
| --- | --- |

—

workshops med sagkyndige fra medlemsstaterne og interessenter på det aftaleretlige område.

| 2.6 | Den meget veletablerede terminologi, der anvendes af dem, der beskæftiger sig med forbrugerbeskyttelsesspørgsmål, kan meget vel skabe forvirring, og derfor er der allerede på dette sted indarbejdet en forklaring på nogle af materiens centrale begreber. Man taler om »minimumsharmonisering«, når et direktiv pålægger medlemsstaterne at gennemføre en række mindstekrav. Minimumsharmonisering åbner mulighed for, at medlemsstaten kan fastsætte strengere regler end dem, der følger af direktivet. »Fuld harmonisering« (eller »maksimumsharmonisering«) betyder, at medlemsstaterne er forpligtede til at anvende direktivets bestemmelser og ikke må fastsætte strengere regler (»harmonisering opad« og »harmonisering nedad«). Således er mange forbrugerorganisationer kommet til at betragte fuld harmonisering som synonymt med mindstekrav til forbrugerbeskyttelsen og minimumsharmonisering som noget, der giver mulighed for et langt højere beskyttelsesniveau. |
| --- | --- |

2.6

Den meget veletablerede terminologi, der anvendes af dem, der beskæftiger sig med forbrugerbeskyttelsesspørgsmål, kan meget vel skabe forvirring, og derfor er der allerede på dette sted indarbejdet en forklaring på nogle af materiens centrale begreber. Man taler om »minimumsharmonisering«, når et direktiv pålægger medlemsstaterne at gennemføre en række mindstekrav. Minimumsharmonisering åbner mulighed for, at medlemsstaten kan fastsætte strengere regler end dem, der følger af direktivet. »Fuld harmonisering« (eller »maksimumsharmonisering«) betyder, at medlemsstaterne er forpligtede til at anvende direktivets bestemmelser og ikke må fastsætte strengere regler (»harmonisering opad« og »harmonisering nedad«). Således er mange forbrugerorganisationer kommet til at betragte fuld harmonisering som synonymt med mindstekrav til forbrugerbeskyttelsen og minimumsharmonisering som noget, der giver mulighed for et langt højere beskyttelsesniveau.

| 2.7 | Offentliggørelsen af grønbogen markerer afslutningen på diagnosticeringsfasen i Kommissionens gennemgang. Kommissionen anmodede om tilkendegivelse af synspunkter frem til den 15. maj 2007. Den er i gang med at analysere svarene fra høringen. Den vil herefter sammenfatte synspunkterne og beslutte, om der er behov for at lovgive. Denne proces vil dog tage nogle måneder. Alle forslag vil blive ledsaget af en konsekvensanalyse. »Når dette arbejde er afsluttet, skal det helst være muligt at sige følgende til forbrugerne i EU: »Uanset hvor du er i EU, og uanset hvad du køber, gør det ingen forskel: dine væsentligste rettigheder er de samme««
   (4). |
| --- | --- |

2.7

Offentliggørelsen af grønbogen markerer afslutningen på diagnosticeringsfasen i Kommissionens gennemgang. Kommissionen anmodede om tilkendegivelse af synspunkter frem til den 15. maj 2007. Den er i gang med at analysere svarene fra høringen. Den vil herefter sammenfatte synspunkterne og beslutte, om der er behov for at lovgive. Denne proces vil dog tage nogle måneder. Alle forslag vil blive ledsaget af en konsekvensanalyse. »Når dette arbejde er afsluttet, skal det helst være muligt at sige følgende til forbrugerne i EU: »Uanset hvor du er i EU, og uanset hvad du køber, gør det ingen forskel: dine væsentligste rettigheder er de samme««
   (4).

3.   Sammenfatning af grønbogen

| 3.1 | Sigtet med grønbogen er at skabe rammer, der skal gøre det muligt at indsamle synspunkter fra de berørte parter vedrørende de politiske valgmuligheder i forbrugerlovgivningen og andre specifikke spørgsmål. Den definerer følgende punkter som centrale:






  — | Udvikling af nye markeder: Hovedparten af de direktiver, forbrugerlovgivningen omfatter, formår ikke at honorere »de krav, som nutidens markeder i hurtig udvikling stiller«. Download af musik og online-auktioner nævnes som eksempler sammen med udeladelsen af software og data i direktivet om salg til forbrugere. |
| --- | --- | --- |

3.1

Sigtet med grønbogen er at skabe rammer, der skal gøre det muligt at indsamle synspunkter fra de berørte parter vedrørende de politiske valgmuligheder i forbrugerlovgivningen og andre specifikke spørgsmål. Den definerer følgende punkter som centrale:

—

Udvikling af nye markeder: Hovedparten af de direktiver, forbrugerlovgivningen omfatter, formår ikke at honorere »de krav, som nutidens markeder i hurtig udvikling stiller«. Download af musik og online-auktioner nævnes som eksempler sammen med udeladelsen af software og data i direktivet om salg til forbrugere.

| — | Fragmentering af regler: De nuværende direktiver giver medlemsstaterne lov til at fastsætte et højere forbrugerbeskyttelsesniveau i kraft af national lovgivning. På en række områder, f.eks. hvad angår fortrydelsesfristens længde, er der manglende overensstemmelse mellem de nationale lovgivninger. |
| --- | --- |

—

Fragmentering af regler: De nuværende direktiver giver medlemsstaterne lov til at fastsætte et højere forbrugerbeskyttelsesniveau i kraft af national lovgivning. På en række områder, f.eks. hvad angår fortrydelsesfristens længde, er der manglende overensstemmelse mellem de nationale lovgivninger.

| — | Manglende tillid: De fleste forbrugere tror, at erhvervsdrivende i andre medlemsstater er mindre tilbøjelige til at overholde bestemmelserne om forbrugerbeskyttelse end erhvervsdrivende i hjemlandet. |
| --- | --- |

—

Manglende tillid: De fleste forbrugere tror, at erhvervsdrivende i andre medlemsstater er mindre tilbøjelige til at overholde bestemmelserne om forbrugerbeskyttelse end erhvervsdrivende i hjemlandet.

| 3.2 | Baseret på tidligere analyser skitserer Kommissionen derefter to konkrete strategier for en revision af forbrugerlovgivningen.






  — | Løsning I: Den vertikale strategi, der dels indebærer, at de eksisterende direktiver ændres hver for sig, dels at de på sigt bringes i overensstemmelse med hinanden. |
| --- | --- | --- |

3.2

Baseret på tidligere analyser skitserer Kommissionen derefter to konkrete strategier for en revision af forbrugerlovgivningen.

—

Løsning I: Den vertikale strategi, der dels indebærer, at de eksisterende direktiver ændres hver for sig, dels at de på sigt bringes i overensstemmelse med hinanden.

| — | Løsning II: Den kombinerede strategi, der indebærer, at de spørgsmål, der er fælles for alle direktiverne, tages ud af disse og reguleres systematisk i et »horisontalt instrument«. Der vil ligeledes være behov for en vis specifik »vertikal« justering af bestemte direktiver. |
| --- | --- |

—

Løsning II: Den kombinerede strategi, der indebærer, at de spørgsmål, der er fælles for alle direktiverne, tages ud af disse og reguleres systematisk i et »horisontalt instrument«. Der vil ligeledes være behov for en vis specifik »vertikal« justering af bestemte direktiver.

| 3.3 | En tredje strategi, »ingen lovforanstaltninger«, nævnes kort, idet der dog gøres opmærksom på, at denne strategi ikke løser de eksisterende problemer, og at den kan føre til, at uoverensstemmelserne mellem medlemsstaternes lovgivninger øges. |
| --- | --- |

3.3

En tredje strategi, »ingen lovforanstaltninger«, nævnes kort, idet der dog gøres opmærksom på, at denne strategi ikke løser de eksisterende problemer, og at den kan føre til, at uoverensstemmelserne mellem medlemsstaternes lovgivninger øges.

| 3.4 | Grønbogen behandler derefter det horisontale instruments eventuelle anvendelsesområde. Der foreslås tre løsninger.






  I. | Et rammeinstrument, som både finder anvendelse på nationale og grænseoverskridende transaktioner, men som ikke tilsidesætter sektorspecifik lovgivning, der fortsat vil være gældende. Som eksempler herpå nævnes finansielle tjenesteydelser og forsikring. |
| --- | --- | --- |

3.4

Grønbogen behandler derefter det horisontale instruments eventuelle anvendelsesområde. Der foreslås tre løsninger.

I.

Et rammeinstrument, som både finder anvendelse på nationale og grænseoverskridende transaktioner, men som ikke tilsidesætter sektorspecifik lovgivning, der fortsat vil være gældende. Som eksempler herpå nævnes finansielle tjenesteydelser og forsikring.

| II. | Et instrument, der kun skal finde anvendelse på grænseoverskridende aftaler. Denne løsning ville forbedre sikkerheden for og tilliden hos de forbrugere, der køber varer og tjenesteydelser uden for deres hjemland, men kan ligeledes medføre forskellige standarder for forbrugerbeskyttelsen ved henholdsvis national og grænseoverskridende handel. |
| --- | --- |

II.

Et instrument, der kun skal finde anvendelse på grænseoverskridende aftaler. Denne løsning ville forbedre sikkerheden for og tilliden hos de forbrugere, der køber varer og tjenesteydelser uden for deres hjemland, men kan ligeledes medføre forskellige standarder for forbrugerbeskyttelsen ved henholdsvis national og grænseoverskridende handel.

| III. | Et horisontalt instrument, som kun omfatter fjernsalg, uanset om det er grænseoverskridende eller nationalt. Instrumentet ville erstatte direktivet om fjernsalg, men kunne ligeledes medføre forskellige standarder for forbrugerbeskyttelsen ved henholdsvis fjernsalg og direkte salg. |
| --- | --- |

III.

Et horisontalt instrument, som kun omfatter fjernsalg, uanset om det er grænseoverskridende eller nationalt. Instrumentet ville erstatte direktivet om fjernsalg, men kunne ligeledes medføre forskellige standarder for forbrugerbeskyttelsen ved henholdsvis fjernsalg og direkte salg.

| 3.5 | Det næste punkt i grønbogen vil mange formentlig betragte som det helt centrale i revisionen af forbrugerlovgivningen, nemlig graden af harmonisering. I øjeblikket kan medlemsstaterne fastsætte et højere forbrugerbeskyttelsesniveau end det, der følger af direktiverne. Det er dette, der betegnes »minimumsharmonisering«. Fokus og prioriteringerne i forbrugerbeskyttelsen varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, hvilket undertiden resulterer i, at forbrugerne bliver forvirrede, og i, at de erhvervsdrivende afskrækkes fra grænseoverskridende markedsføring. Der foreslås to mulige løsninger på dette problem.






  1. | Revideret og fuldt harmoniseret lovgivning. På områder, hvor fuld harmonisering ikke er mulig, ville en regel om gensidig anerkendelse »med hensyn til visse aspekter, som er omfattet af den foreslåede lovgivning, men hvor der ikke er tale om fuld harmonisering«, finde anvendelse. |
| --- | --- | --- |

3.5

Det næste punkt i grønbogen vil mange formentlig betragte som det helt centrale i revisionen af forbrugerlovgivningen, nemlig graden af harmonisering. I øjeblikket kan medlemsstaterne fastsætte et højere forbrugerbeskyttelsesniveau end det, der følger af direktiverne. Det er dette, der betegnes »minimumsharmonisering«. Fokus og prioriteringerne i forbrugerbeskyttelsen varierer betydeligt fra medlemsstat til medlemsstat, hvilket undertiden resulterer i, at forbrugerne bliver forvirrede, og i, at de erhvervsdrivende afskrækkes fra grænseoverskridende markedsføring. Der foreslås to mulige løsninger på dette problem.

1.

Revideret og fuldt harmoniseret lovgivning. På områder, hvor fuld harmonisering ikke er mulig, ville en regel om gensidig anerkendelse »med hensyn til visse aspekter, som er omfattet af den foreslåede lovgivning, men hvor der ikke er tale om fuld harmonisering«, finde anvendelse.

| 2. | Revideret lovgivning, der skal være baseret på en minimumsharmonisering kombineret med en regel om gensidig anerkendelse eller med oprindelseslandsprincippet (5). |
| --- | --- |

2.

Revideret lovgivning, der skal være baseret på en minimumsharmonisering kombineret med en regel om gensidig anerkendelse eller med oprindelseslandsprincippet (5).

3.6   Bilag I: Høringen

Den største del af grønbogen består af en detaljeret og stærkt struktureret høringsprocedure, hvor respondenterne opfordres til at give deres mening til kende om en lang række spørgsmål, herunder bl.a. om generelle politiske problemstillinger, definitioner, aftaleret, principielle problemstillinger, men ligeledes om spørgsmål vedrørende anvendelsesområdet og lovgivningens detaljer. Høringen lægger ud med de tre »politiske« problemstillinger, der er skitseret ovenfor.

| — | Den generelle lovgivningsstrategi; |
| --- | --- |

—

Den generelle lovgivningsstrategi;

| — | Det horisontale instruments eventuelle anvendelsesområde; |
| --- | --- |

—

Det horisontale instruments eventuelle anvendelsesområde;

| — | Graden af harmonisering. |
| --- | --- |

—

Graden af harmonisering.

For hver enkelt problemstilling stiller Kommissionen et overordnet spørgsmål og foreslår tre eller fire svarmuligheder. Herefter følger 27 specifikke spørgsmål, der er relateret til de behandlede direktiver. Igen består metoden i at give en kort indføring i emnet og så stille det centrale spørgsmål, f.eks.: »I hvilket omfang bør reglerne om urimelige kontraktvilkår også gælde for kontrakter, der har været genstand for individuel forhandling?« eller »Bør fortrydelsesfristens længde harmoniseres i hele forbrugerlovgivningen?«, hvorefter der foreslås tre eller fire løsningsmuligheder, som kan danne udgangspunkt for et svar.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | EØSU har igennem mange år i sit arbejde og i sine udtalelser støttet det primære formål med EU's forbrugerpolitik, nemlig et højt, ensartet og effektivt forbrugerbeskyttelsesniveau i hele Unionen. Udvalget støtter ligeledes forbrugerpolitikkens sekundære målsætning om at gøre forbrugerne til velinformerede aktører, der kan foretage et oplyst valg på et marked uden handelshindringer. Grønbogens opbygning medfører uundgåeligt, at de indbyggede spændinger i opnåelsen af disse to målsætninger kommer op til overfladen. |
| --- | --- |

4.1

EØSU har igennem mange år i sit arbejde og i sine udtalelser støttet det primære formål med EU's forbrugerpolitik, nemlig et højt, ensartet og effektivt forbrugerbeskyttelsesniveau i hele Unionen. Udvalget støtter ligeledes forbrugerpolitikkens sekundære målsætning om at gøre forbrugerne til velinformerede aktører, der kan foretage et oplyst valg på et marked uden handelshindringer. Grønbogens opbygning medfører uundgåeligt, at de indbyggede spændinger i opnåelsen af disse to målsætninger kommer op til overfladen.

| 4.2 | Det står allerede nu klart, at en videreførelse af forbrugerlovgivningen i sin nuværende form ikke kan betragtes som en løsning på længere sigt. Forskelle i lovgivningen fra medlemsstat til medlemsstat, manglende konsekvens i definitionerne, de betydelige uoverensstemmelser i anvendelsen og håndhævelsen af den eksisterende forbrugerlovgivning medlemsstaterne imellem samt manglen på klarhed i — ja endda på selve eksistensen af — klage- og ankeprocedurer medvirker alt sammen til at skabe hindringer i det indre marked. |
| --- | --- |

4.2

Det står allerede nu klart, at en videreførelse af forbrugerlovgivningen i sin nuværende form ikke kan betragtes som en løsning på længere sigt. Forskelle i lovgivningen fra medlemsstat til medlemsstat, manglende konsekvens i definitionerne, de betydelige uoverensstemmelser i anvendelsen og håndhævelsen af den eksisterende forbrugerlovgivning medlemsstaterne imellem samt manglen på klarhed i — ja endda på selve eksistensen af — klage- og ankeprocedurer medvirker alt sammen til at skabe hindringer i det indre marked.

| 4.3 | Kommissionen betragter ligeledes åbenlyst revisionen som en mulighed for at se nærmere på visse af forbrugerpolitikkens aspekter, der hidtil har været anset for givne, og for at undersøge, hvorvidt de er i overensstemmelse med et vitalt indre marked, der navnlig er konkurrencedygtigt i en globaliseringssammenhæng. I den henseende er der ligheder mellem denne gennemgang af lovgivningen og tilsvarende tiltag som led i gennemførelsen af Lissabon-dagsordenen. Et højt ensartet forbrugerbeskyttelsesniveau betragtes af nogle som en integreret del af den europæiske sociale model, og et skift i fokuseringen hen imod »en omlægning af EU's forbrugerpolitik, således at denne effektivt bidrager til opnåelsen af Unionens to centrale målsætninger, nemlig at skabe økonomisk vækst og beskæftigelse samt at genetablere båndene mellem EU og borgerne«, kan ses som en udfordring af dette koncept (6). |
| --- | --- |

4.3

Kommissionen betragter ligeledes åbenlyst revisionen som en mulighed for at se nærmere på visse af forbrugerpolitikkens aspekter, der hidtil har været anset for givne, og for at undersøge, hvorvidt de er i overensstemmelse med et vitalt indre marked, der navnlig er konkurrencedygtigt i en globaliseringssammenhæng. I den henseende er der ligheder mellem denne gennemgang af lovgivningen og tilsvarende tiltag som led i gennemførelsen af Lissabon-dagsordenen. Et højt ensartet forbrugerbeskyttelsesniveau betragtes af nogle som en integreret del af den europæiske sociale model, og et skift i fokuseringen hen imod »en omlægning af EU's forbrugerpolitik, således at denne effektivt bidrager til opnåelsen af Unionens to centrale målsætninger, nemlig at skabe økonomisk vækst og beskæftigelse samt at genetablere båndene mellem EU og borgerne«, kan ses som en udfordring af dette koncept (6).

| 4.4 | Selvom der er tale om en vanskelig opgave, bifalder EØSU revisionen af forbrugerlovgivningen og støtter Kommissionens udtrykkelige målsætning om at fjerne hindringer i det indre marked under fastholdelse af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, men mener, at indsatsen ikke kun bør begrænses til de 8 direktiver, der er under behandling, men mindst bør omfatte de 22 direktiver på den af Kommissionen i maj 2003 udarbejdede liste. |
| --- | --- |

4.4

Selvom der er tale om en vanskelig opgave, bifalder EØSU revisionen af forbrugerlovgivningen og støtter Kommissionens udtrykkelige målsætning om at fjerne hindringer i det indre marked under fastholdelse af et højt forbrugerbeskyttelsesniveau, men mener, at indsatsen ikke kun bør begrænses til de 8 direktiver, der er under behandling, men mindst bør omfatte de 22 direktiver på den af Kommissionen i maj 2003 udarbejdede liste.

| 4.5 | EØSU ønsker at deltage aktivt i denne debat med det formål at styrke det indre marked til gavn for samtlige interessenter, dvs. forbrugerne, brancherne, virksomhederne og borgerne. |
| --- | --- |

4.5

EØSU ønsker at deltage aktivt i denne debat med det formål at styrke det indre marked til gavn for samtlige interessenter, dvs. forbrugerne, brancherne, virksomhederne og borgerne.

5.   Særlige bemærkninger

| 5.1 | Grønbogen rejser en række komplicerede politiske, principielle og retlige spørgsmål. Medlemsstaterne har selv udviklet et forbrugerlovgivningskorpus, der, selvom der er overensstemmelse i de overordnede principper fra medlemsstat til medlemsstat, varierer med hensyn til detaljerne og anvendelsen. Den systematiske og omfattende høringsprocedure, der er vedhæftet grønbogen som bilag, afspejler denne kompleksitet. Dette væv af bestemmelser fremkalder svar fra hundredvis af interessentorganisationer, der ønsker at give deres mening til kende. EØSU vil i denne udtalelse imidlertid begrænse sine kommentarer til de bagvedliggende og mere omfattende politiske problemstillinger, idet det mener, at man bør anlægge en vurdering fra sag til sag og udtale sig om hvert enkelt af de direktiver, der skal revideres, som det allerede gjorde i udtalelsen om fjernsalg (udtalelse INT/334 om Kommissionens meddelelse KOM(2006) 514 endelig af 21. september 2006). |
| --- | --- |

5.1

Grønbogen rejser en række komplicerede politiske, principielle og retlige spørgsmål. Medlemsstaterne har selv udviklet et forbrugerlovgivningskorpus, der, selvom der er overensstemmelse i de overordnede principper fra medlemsstat til medlemsstat, varierer med hensyn til detaljerne og anvendelsen. Den systematiske og omfattende høringsprocedure, der er vedhæftet grønbogen som bilag, afspejler denne kompleksitet. Dette væv af bestemmelser fremkalder svar fra hundredvis af interessentorganisationer, der ønsker at give deres mening til kende. EØSU vil i denne udtalelse imidlertid begrænse sine kommentarer til de bagvedliggende og mere omfattende politiske problemstillinger, idet det mener, at man bør anlægge en vurdering fra sag til sag og udtale sig om hvert enkelt af de direktiver, der skal revideres, som det allerede gjorde i udtalelsen om fjernsalg (udtalelse INT/334 om Kommissionens meddelelse KOM(2006) 514 endelig af 21. september 2006).

| 5.2 | Prioritet nummer ét bør bestå i at afhjælpe manglerne i de eksisterende direktiver og samordne dem med hinanden. |
| --- | --- |

5.2

Prioritet nummer ét bør bestå i at afhjælpe manglerne i de eksisterende direktiver og samordne dem med hinanden.

| 5.3 | »Minimumsharmonisering« kombineret med en positiv indstilling i medlemsstaterne over for at vedtage konsekvent højere standarder for forbrugerbeskyttelse kan sandsynligvis danne grundlag for størstedelen af forbrugerlovgivningen i en overskuelig fremtid. Af forskellige (og skiftende) sociale og økonomiske årsager vil medlemsstaterne enten ønske at fastholde det forbrugerbeskyttelsesniveau, de allerede har, eller varsomt og i deres eget tempo at bevæge sig i retning af et andet beskyttelsesniveau. Denne holdning tager hensyn til og er langt lettere at bringe i overensstemmelse med nærhedsprincippet. Den anerkender imidlertid ligeledes det synspunkt, at en række forbrugergrupper i EU som helhed for nærværende er ringere stillet i beskyttelsesmæssig henseende eller med hensyn til deres klagemuligheder, og at der er behov for at træffe foranstaltninger både på EU-plan og i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.3

»Minimumsharmonisering« kombineret med en positiv indstilling i medlemsstaterne over for at vedtage konsekvent højere standarder for forbrugerbeskyttelse kan sandsynligvis danne grundlag for størstedelen af forbrugerlovgivningen i en overskuelig fremtid. Af forskellige (og skiftende) sociale og økonomiske årsager vil medlemsstaterne enten ønske at fastholde det forbrugerbeskyttelsesniveau, de allerede har, eller varsomt og i deres eget tempo at bevæge sig i retning af et andet beskyttelsesniveau. Denne holdning tager hensyn til og er langt lettere at bringe i overensstemmelse med nærhedsprincippet. Den anerkender imidlertid ligeledes det synspunkt, at en række forbrugergrupper i EU som helhed for nærværende er ringere stillet i beskyttelsesmæssig henseende eller med hensyn til deres klagemuligheder, og at der er behov for at træffe foranstaltninger både på EU-plan og i medlemsstaterne.

| 5.3.1 | Dette betyder ikke, at man i forbindelse med en vurdering sag for sag på helt præcise områder, hvor interessen for realiseringen af det indre marked gør sig kraftigt gældende, ikke bør overveje muligheden for en maximumsharmonisering, idet dette sikrer et højere forbrugerbeskyttelsesniveau, eventuelt tilmed ved anvendelse af forordninger. |
| --- | --- |

5.3.1

Dette betyder ikke, at man i forbindelse med en vurdering sag for sag på helt præcise områder, hvor interessen for realiseringen af det indre marked gør sig kraftigt gældende, ikke bør overveje muligheden for en maximumsharmonisering, idet dette sikrer et højere forbrugerbeskyttelsesniveau, eventuelt tilmed ved anvendelse af forordninger.

| 5.4 | Den udtrykkelige målsætning om at sætte forbrugeren i højsædet med hensyn til kendskab til egne rettigheder, evnen til at tage retlige skridt over for leverandørerne og til at få erstatning bør ikke betragtes som et alternativ til en klar beskyttelse, der håndhæves proaktivt i kraft af et samspil mellem EU-retten og national lovgivning. Oplysning er noget ganske andet end beskyttelse. Faktisk er magtbalancen i de fleste markedstransaktioner som regel tippet til leverandørens side, og det meste forbrugerlovgivning går ud på at holde købers rettigheder i hævd. |
| --- | --- |

5.4

Den udtrykkelige målsætning om at sætte forbrugeren i højsædet med hensyn til kendskab til egne rettigheder, evnen til at tage retlige skridt over for leverandørerne og til at få erstatning bør ikke betragtes som et alternativ til en klar beskyttelse, der håndhæves proaktivt i kraft af et samspil mellem EU-retten og national lovgivning. Oplysning er noget ganske andet end beskyttelse. Faktisk er magtbalancen i de fleste markedstransaktioner som regel tippet til leverandørens side, og det meste forbrugerlovgivning går ud på at holde købers rettigheder i hævd.

Bruxelles, den 12. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 185 af 8.8.2006.

1

(2)  http://europa.eu.int/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/05/320&format=HTML&aged=0&language=DA.

2

(3)  http://ec.europa.eu/consumers/overview/cons_policy/index_da.htm.

3

(4)  http://ec.europa.eu/consumers/cons_int/safe_shop/acquis/green-paper_cons_acquis_da.pdf.

4

(5)  Gensidig anerkendelse ville indebære, at medlemsstaterne fortsat har mulighed for at indføre strengere regler om forbrugerbeskyttelse i deres nationale love, men de vil ikke have ret til at pålægge forretningsdrivende, der har hjemsted i andre medlemsstater, deres egne strengere krav således, at der skabes uberettigede restriktioner for den frie bevægelighed for varer eller tjenesteydelser. Anvendelse af oprindelseslandsprincippet ville indebære, at en medlemsstat fortsat har mulighed for at indføre strengere bestemmelser om forbrugerbeskyttelse i den nationale lovgivning, men at virksomheder, som har etableret sig i andre medlemsstater, kun skal overholde de regler, der er fastsat i deres hjemland.

5

(6)  Meglena Kuneva, kommissær for forbrugerbeskyttelse

6

http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/07/256&format=HTML&aged=0&language=EN&guiLanguage=en (foreligger ikke på dansk).

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/31 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/31

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om førerspejle til landbrugs- og skovbrugshjultraktorer — (kodificeret udgave)«

KOM(2007) 236 endelig — 2007/0081 (COD)

(2007/C 256/06)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 29. maj 2007 under henvisning til EF-traktatens artikel 95 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Da EØSU fuldt ud går ind for forslagets indhold, som ikke giver anledning til bemærkninger, besluttede det på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007, mødet den 11. juli 2007, med 145 stemmer for, 2 imod og 4 hverken for eller imod at afgive en udtalelse, som støtter det pågældende forslag.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/31 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/31

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Fastlæggelse af en energipolitik for Europa (Lissabon-strategien)«

(2007/C 256/07)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 14. september 2006 (bekræftet den 26. oktober 2006) under henvisning til forretningsordenens artikel 31 at udarbejde en informationsrapport om: »Fastlæggelse af en energipolitik for Europa«.

På plenarforsamlingen den 14.-15. marts 2007 blev det besluttet at ændre informationsrapporten til en initiativudtalelse (forretningsordenens artikel 29, stk. 2).

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Ulla Sirkeinen til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11. og 12. juli 2007, mødet den 12. juli 2007, følgende udtalelse med 126 stemmer for og 4 hverken for eller imod:

1.   Henstillinger

| 1.1 | Energi er blevet et vigtigt politisk spørgsmål med tætte forbindelser til Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse.






  — | Energi øver stadig større indflydelse på den europæiske økonomi. For at kunne imødegå de energipolitiske udfordringer ved klimaændringerne, forsyningssikkerhed og konkurrenceevne er EU nødt til at foretage en energiomlægning hen imod en højeffektiv, kulstoffattig økonomi. |
| --- | --- | --- |

1.1

Energi er blevet et vigtigt politisk spørgsmål med tætte forbindelser til Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse.

—

Energi øver stadig større indflydelse på den europæiske økonomi. For at kunne imødegå de energipolitiske udfordringer ved klimaændringerne, forsyningssikkerhed og konkurrenceevne er EU nødt til at foretage en energiomlægning hen imod en højeffektiv, kulstoffattig økonomi.

| — | Det er derfor nødvendigt, at man anlægger en global tilgang og gør sig overvejelser på EU-niveau om håndtering af den europæiske energiefterspørgsel, sikring af forsyningen, der beror på diversificerede kilder, adgang til netværk, enighed i forbindelserne udadtil, hvad energispørgsmål angår, og andre mulige foranstaltninger. |
| --- | --- |

—

Det er derfor nødvendigt, at man anlægger en global tilgang og gør sig overvejelser på EU-niveau om håndtering af den europæiske energiefterspørgsel, sikring af forsyningen, der beror på diversificerede kilder, adgang til netværk, enighed i forbindelserne udadtil, hvad energispørgsmål angår, og andre mulige foranstaltninger.

| — | Bestemte betingelser skal være opfyldt, og der skal træffes specifikke foranstaltninger på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt niveau, for at de innovationer, der giver mulighed for en sådan omlægning, kan udvikles og udnyttes. |
| --- | --- |

—

Bestemte betingelser skal være opfyldt, og der skal træffes specifikke foranstaltninger på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt niveau, for at de innovationer, der giver mulighed for en sådan omlægning, kan udvikles og udnyttes.

| 1.2 | Flere og bedre job er et af Lissabon-strategiens vigtigste mål. Når markedsvilkårene ændrer sig, mister energisektoren arbejdspladser. Samtidig kan nye energiløsninger i høj grad være med til at skabe job af høj kvalitet. Uddannelse og erhvervsuddannelse spiller i den forbindelse en vigtig rolle. |
| --- | --- |

1.2

Flere og bedre job er et af Lissabon-strategiens vigtigste mål. Når markedsvilkårene ændrer sig, mister energisektoren arbejdspladser. Samtidig kan nye energiløsninger i høj grad være med til at skabe job af høj kvalitet. Uddannelse og erhvervsuddannelse spiller i den forbindelse en vigtig rolle.

| 1.2.1 | Ud over beskæftigelse spiller andre sociale aspekter af energi en central rolle i forbindelse med Lissabon-strategien. Dette indebærer navnlig en offentlig service af høj kvalitet til rimelige priser. Civilsamfundet, herunder arbejdsmarkedets parter, bør have mulighed for at deltage aktivt i udformningen af energipolitikken. |
| --- | --- |

1.2.1

Ud over beskæftigelse spiller andre sociale aspekter af energi en central rolle i forbindelse med Lissabon-strategien. Dette indebærer navnlig en offentlig service af høj kvalitet til rimelige priser. Civilsamfundet, herunder arbejdsmarkedets parter, bør have mulighed for at deltage aktivt i udformningen af energipolitikken.

| 1.3 | EØSU fremsætter sammen med de nationale økonomiske og sociale råd følgende henstillinger inden for rammerne af Lissabon-strategien, »Energipolitik for et vidensamfund«:






  — | Energipolitikkerne og andre relevante rammevilkår bør afprøves i forhold til målet om at gøre EU til en effektiv, kulstoffattig økonomi; |
| --- | --- | --- |

1.3

EØSU fremsætter sammen med de nationale økonomiske og sociale råd følgende henstillinger inden for rammerne af Lissabon-strategien, »Energipolitik for et vidensamfund«:

—

Energipolitikkerne og andre relevante rammevilkår bør afprøves i forhold til målet om at gøre EU til en effektiv, kulstoffattig økonomi;

| — | Der bør sikres en veluddannet og motiveret arbejdsstyrke ved at fremme et uddannelsessystem af høj standard; |
| --- | --- |

—

Der bør sikres en veluddannet og motiveret arbejdsstyrke ved at fremme et uddannelsessystem af høj standard;

| — | Der bør sikres en tilstrækkelig offentlig F&U-indsats, der kan matche de vigtigste konkurrenters indsats, og den private sektor bør opmuntres til at investere mere i F&U; |
| --- | --- |

—

Der bør sikres en tilstrækkelig offentlig F&U-indsats, der kan matche de vigtigste konkurrenters indsats, og den private sektor bør opmuntres til at investere mere i F&U;

| — | Der bør udvikles et internationalt samarbejde på det energiteknologiske område med især andre store aktører; der bør systematisk føres tilsyn med de vigtigste konkurrenters og partneres energiteknologipolitikker og –foranstaltninger; |
| --- | --- |

—

Der bør udvikles et internationalt samarbejde på det energiteknologiske område med især andre store aktører; der bør systematisk føres tilsyn med de vigtigste konkurrenters og partneres energiteknologipolitikker og –foranstaltninger;

| — | Det bør sikres, at der er risikovillig kapital til rådighed for SMV'er i udviklings- og opstartsfasen og til investeringer i nye teknologier; |
| --- | --- |

—

Det bør sikres, at der er risikovillig kapital til rådighed for SMV'er i udviklings- og opstartsfasen og til investeringer i nye teknologier;

| — | Der bør sikres fri og sund konkurrence på energimarkedet for at få virksomhederne til at innovere. Med hensyn til vedvarende energi kan netadgang være en afgørende faktor for vellykket innovation; |
| --- | --- |

—

Der bør sikres fri og sund konkurrence på energimarkedet for at få virksomhederne til at innovere. Med hensyn til vedvarende energi kan netadgang være en afgørende faktor for vellykket innovation;

| — | Hindringer for investeringer, der er nødvendige for at kunne tage ny teknologi i brug, bør fjernes. Krav til planlægning og godkendelser bremser og hindrer sågar investeringer. For at investeringsrisikoen kan nedsættes, bør lovrammerne være forudsigelige og stabile; |
| --- | --- |

—

Hindringer for investeringer, der er nødvendige for at kunne tage ny teknologi i brug, bør fjernes. Krav til planlægning og godkendelser bremser og hindrer sågar investeringer. For at investeringsrisikoen kan nedsættes, bør lovrammerne være forudsigelige og stabile;

| — | EU og de globale markeder bør sikres adgang til ny teknologi; |
| --- | --- |

—

EU og de globale markeder bør sikres adgang til ny teknologi;

| — | Der bør sikres lige konkurrencevilkår på verdensplan, f.eks. en global pris på CO2, samtidig med at det sikres, at CO2 ikke bliver en handelsvare som enhver anden, eftersom en faktisk nedsættelse af CO2-emissioner er en forudsætning for Jordens overlevelse; |
| --- | --- |

—

Der bør sikres lige konkurrencevilkår på verdensplan, f.eks. en global pris på CO2, samtidig med at det sikres, at CO2 ikke bliver en handelsvare som enhver anden, eftersom en faktisk nedsættelse af CO2-emissioner er en forudsætning for Jordens overlevelse;

| — | Ambitiøse målsætninger kan være med til at give EU en stærk position på de globale markeder for effektive og fornyelige energiteknologier. Målsætningerne og deres frister bør imidlertid fastlægges omhyggeligt, således at der er en realistisk mulighed for at nå dem; |
| --- | --- |

—

Ambitiøse målsætninger kan være med til at give EU en stærk position på de globale markeder for effektive og fornyelige energiteknologier. Målsætningerne og deres frister bør imidlertid fastlægges omhyggeligt, således at der er en realistisk mulighed for at nå dem;

| — | Der bør foretages en nøje udvælgelse af de foranstaltninger, der aktivt skal støtte innovationer, for at sikre omkostningseffektive resultater. Valget bør stå mellem følgende foranstaltninger:






  — | investeringer i F&U |
| --- | --- | --- |

—

Der bør foretages en nøje udvælgelse af de foranstaltninger, der aktivt skal støtte innovationer, for at sikre omkostningseffektive resultater. Valget bør stå mellem følgende foranstaltninger:

—

investeringer i F&U

| — | uddannelse og erhvervsuddannelse |
| --- | --- |

—

uddannelse og erhvervsuddannelse

| — | oplysningskampagner |
| --- | --- |

—

oplysningskampagner

| — | prismekanismer, beskatning |
| --- | --- |

—

prismekanismer, beskatning

| — | tilskud |
| --- | --- |

—

tilskud

| — | bindende mål og forpligtelser |
| --- | --- |

—

bindende mål og forpligtelser

| — | regulering og bindende standarder |
| --- | --- |

—

regulering og bindende standarder

| — | frivillige standarder, frivillige aftaler |
| --- | --- |

—

frivillige standarder, frivillige aftaler

| — | offentlige indkøb. |
| --- | --- |

—

offentlige indkøb.

| 1.4 | For at opnå den hurtige omstilling inden for energisektoren, som der er behov for, er det nødvendigt at øge innovationstempoet. Udvalget opfordrer indtrængende til, at der særlig satses på






  — | at tage skridt til fastsættelse af en rimelig pris for CO2-udledninger, |
| --- | --- | --- |

1.4

For at opnå den hurtige omstilling inden for energisektoren, som der er behov for, er det nødvendigt at øge innovationstempoet. Udvalget opfordrer indtrængende til, at der særlig satses på

—

at tage skridt til fastsættelse af en rimelig pris for CO2-udledninger,

| — | at give den private og offentlige forskning øgede muligheder for at støtte nye energiformer og energieffektivitet, |
| --- | --- |

—

at give den private og offentlige forskning øgede muligheder for at støtte nye energiformer og energieffektivitet,

| — | at lovgivning i højere grad anvendes som instrument til at skabe hurtigere fremskridt hen imod en forbedring af forskellige produkters energieffektivitet, |
| --- | --- |

—

at lovgivning i højere grad anvendes som instrument til at skabe hurtigere fremskridt hen imod en forbedring af forskellige produkters energieffektivitet,

| — | at det offentliges indkøbspolitik anvendes langt mere proaktivt til at skabe pres for bedre standarder for energieffektivitet, navnlig inden for byggeriet. |
| --- | --- |

—

at det offentliges indkøbspolitik anvendes langt mere proaktivt til at skabe pres for bedre standarder for energieffektivitet, navnlig inden for byggeriet.

2.   Indledning

| 2.1 | EØSU skal i samarbejde med de nationale økonomiske og sociale råd i begyndelsen af 2008 udarbejde »en sammenfattende rapport« om de prioriterede områder vækst og beskæftigelse under Lissabon-strategien. Denne udtalelse om energipolitikken indgår i denne sammenfattende rapport. Udtalelsen er blevet udarbejdet i samarbejde med de nationale økonomiske og sociale råd, med aktive bidrag fra bl.a. de franske, italienske og maltesiske råd. |
| --- | --- |

2.1

EØSU skal i samarbejde med de nationale økonomiske og sociale råd i begyndelsen af 2008 udarbejde »en sammenfattende rapport« om de prioriterede områder vækst og beskæftigelse under Lissabon-strategien. Denne udtalelse om energipolitikken indgår i denne sammenfattende rapport. Udtalelsen er blevet udarbejdet i samarbejde med de nationale økonomiske og sociale råd, med aktive bidrag fra bl.a. de franske, italienske og maltesiske råd.

| 2.2 | Udtalelsen bygger på afsnit B — mikroøkonomiske reformer, der skal øge Europas vækstpotentiale — i de overordnede retningslinjer for vækst og beskæftigelse 2005-2008. Udtalelsen vedrører bl.a. den ottende retningslinje om styrkelse af konkurrenceevnen, den tolvte retningslinje om F&U, den trettende retningslinje om innovation og ikt, og den fjortende retningslinje om bæredygtig ressourceanvendelse (1). |
| --- | --- |

2.2

Udtalelsen bygger på afsnit B — mikroøkonomiske reformer, der skal øge Europas vækstpotentiale — i de overordnede retningslinjer for vækst og beskæftigelse 2005-2008. Udtalelsen vedrører bl.a. den ottende retningslinje om styrkelse af konkurrenceevnen, den tolvte retningslinje om F&U, den trettende retningslinje om innovation og ikt, og den fjortende retningslinje om bæredygtig ressourceanvendelse (1).

Det Europæiske Råd i marts 2006

| 2.3 | Det Europæiske Råd hilste i sine konklusioner fra mødet i Bruxelles den 23.-24. marts 2006»de initiativer velkommen, som Europa-Parlamentet, Regionsudvalget og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har taget med henblik på at øge ejerskabet (til den relancerede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse) på fællesskabsplan. Det tilskynder Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget til at fortsætte deres arbejde og anmoder dem om at aflægge sammenfattende rapporter til støtte for partnerskabet for vækst og beskæftigelse i begyndelsen af 2008« (punkt 12 i formandskabets konklusioner). |
| --- | --- |

2.3

Det Europæiske Råd hilste i sine konklusioner fra mødet i Bruxelles den 23.-24. marts 2006»de initiativer velkommen, som Europa-Parlamentet, Regionsudvalget og Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har taget med henblik på at øge ejerskabet (til den relancerede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse) på fællesskabsplan. Det tilskynder Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget til at fortsætte deres arbejde og anmoder dem om at aflægge sammenfattende rapporter til støtte for partnerskabet for vækst og beskæftigelse i begyndelsen af 2008« (punkt 12 i formandskabets konklusioner).

| 2.4 | Det Europæiske Råd bemærker, at »Baggrundssituationen i Europa er kendetegnet ved en skærpet konkurrence udefra, en aldrende befolkning, højere energipriser og nødvendigheden af at garantere energisikkerheden« (punkt 7 i formandskabets konklusioner). Det Europæiske Råd bekræfter endvidere, at »de integrerede retningslinjer 2005-2008 for vækst og beskæftigelse fortsat gælder. Inden for denne ramme er det enigt om specifikke områder for prioriterede tiltag vedrørende investeringer i viden og innovation, erhvervspotentiale, især for SMV'er, og beskæftigelse for prioriterede kategorier samt fastlæggelse af en energipolitik for Europa« (punkt 16). |
| --- | --- |

2.4

Det Europæiske Råd bemærker, at »Baggrundssituationen i Europa er kendetegnet ved en skærpet konkurrence udefra, en aldrende befolkning, højere energipriser og nødvendigheden af at garantere energisikkerheden« (punkt 7 i formandskabets konklusioner). Det Europæiske Råd bekræfter endvidere, at »de integrerede retningslinjer 2005-2008 for vækst og beskæftigelse fortsat gælder. Inden for denne ramme er det enigt om specifikke områder for prioriterede tiltag vedrørende investeringer i viden og innovation, erhvervspotentiale, især for SMV'er, og beskæftigelse for prioriterede kategorier samt fastlæggelse af en energipolitik for Europa« (punkt 16).

| 2.5 | Det Europæiske Råd noterer sig, at »Europa står over for en række udfordringer på energiområdet: den nuværende vanskelige situation på olie- og gasmarkedet, den stigende importafhængighed og den hidtil begrænsede diversificering, høje og svingende energipriser, en voksende global energiefterspørgsel, sikkerhedsrisici for såvel producent- og transitlande som transportruter, de stadig mere truende klimaændringer, langsomme fremskridt med energieffektivitet og anvendelse af vedvarende energi, behovet for større åbenhed på energimarkederne og yderligere integrering og sammenkobling af de nationale energimarkeder, nu hvor liberaliseringen af energimarkedet næsten er fuldført (juli 2007), samt den begrænsede samordning mellem energiaktørerne, samtidig med at der kræves store investeringer i energiinfrastrukturer« (punkt 43). |
| --- | --- |

2.5

Det Europæiske Råd noterer sig, at »Europa står over for en række udfordringer på energiområdet: den nuværende vanskelige situation på olie- og gasmarkedet, den stigende importafhængighed og den hidtil begrænsede diversificering, høje og svingende energipriser, en voksende global energiefterspørgsel, sikkerhedsrisici for såvel producent- og transitlande som transportruter, de stadig mere truende klimaændringer, langsomme fremskridt med energieffektivitet og anvendelse af vedvarende energi, behovet for større åbenhed på energimarkederne og yderligere integrering og sammenkobling af de nationale energimarkeder, nu hvor liberaliseringen af energimarkedet næsten er fuldført (juli 2007), samt den begrænsede samordning mellem energiaktørerne, samtidig med at der kræves store investeringer i energiinfrastrukturer« (punkt 43).

| 2.6 | »På baggrund af disse udfordringer og på grundlag af Kommissionens (...) grønbog »En europæisk strategi for en sikker, konkurrencedygtig og bæredygtig energi« (...) opfordrer Det Europæiske Råd til, at der arbejdes på en energipolitik for Europa, der tager sigte på en effektiv fællesskabspolitik, sammenhæng mellem medlemsstaterne og overensstemmelse mellem foranstaltningerne på de forskellige politikområder samt en afbalanceret opfyldelse af de tre mål om forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og miljømæssig bæredygtighed« (punkt 44). |
| --- | --- |

2.6

»På baggrund af disse udfordringer og på grundlag af Kommissionens (...) grønbog »En europæisk strategi for en sikker, konkurrencedygtig og bæredygtig energi« (...) opfordrer Det Europæiske Råd til, at der arbejdes på en energipolitik for Europa, der tager sigte på en effektiv fællesskabspolitik, sammenhæng mellem medlemsstaterne og overensstemmelse mellem foranstaltningerne på de forskellige politikområder samt en afbalanceret opfyldelse af de tre mål om forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og miljømæssig bæredygtighed« (punkt 44).

| 2.7 | Det Europæiske Råd understreger, at »energipolitikken for at opnå denne overensstemmelse i både de interne og de eksterne EU-politikker skal opfylde krav fra mange politikområder. Som led i en vækststrategi og gennem åbne og konkurrenceprægede markeder fremmer den investering, teknologisk udvikling og inden- og udenrigshandel. Den er stærkt knyttet til miljøpolitikken og nært forbundet med beskæftigelse, regionalpolitik og især transportpolitik. Desuden får udenrigs- og udviklingspolitiske aspekter stadig større betydning i arbejdet for at fremme de energipolitiske målsætninger sammen med andre lande« (punkt 45). |
| --- | --- |

2.7

Det Europæiske Råd understreger, at »energipolitikken for at opnå denne overensstemmelse i både de interne og de eksterne EU-politikker skal opfylde krav fra mange politikområder. Som led i en vækststrategi og gennem åbne og konkurrenceprægede markeder fremmer den investering, teknologisk udvikling og inden- og udenrigshandel. Den er stærkt knyttet til miljøpolitikken og nært forbundet med beskæftigelse, regionalpolitik og især transportpolitik. Desuden får udenrigs- og udviklingspolitiske aspekter stadig større betydning i arbejdet for at fremme de energipolitiske målsætninger sammen med andre lande« (punkt 45).

| 2.8 | Denne energipolitik for Europa skal »baseres på fælles perspektiver for udbud og efterspørgsel på lang sigt og en objektiv, gennemsigtig vurdering af fordele og ulemper ved alle energikilder og skal på en afbalanceret måde bidrage til de tre hovedmålsætninger, nemlig« (punkt 46-47):






  — | Forøgelse af forsyningssikkerheden |
| --- | --- | --- |

2.8

Denne energipolitik for Europa skal »baseres på fælles perspektiver for udbud og efterspørgsel på lang sigt og en objektiv, gennemsigtig vurdering af fordele og ulemper ved alle energikilder og skal på en afbalanceret måde bidrage til de tre hovedmålsætninger, nemlig« (punkt 46-47):

—

Forøgelse af forsyningssikkerheden

| — | Sikring af de europæiske økonomiers konkurrenceevne og af en økonomisk overkommelig energiforsyning til gavn for både erhvervsliv og forbrugere i en stabil retlig ramme |
| --- | --- |

—

Sikring af de europæiske økonomiers konkurrenceevne og af en økonomisk overkommelig energiforsyning til gavn for både erhvervsliv og forbrugere i en stabil retlig ramme

| — | Fremme af miljømæssig bæredygtighed |
| --- | --- |

—

Fremme af miljømæssig bæredygtighed

| 2.9 | Energipolitikken for Europa skal ske ved opfyldelsen af disse hovedmålsætninger:






  — | gennemsigtighed og ikke-forskelsbehandling på markederne |
| --- | --- | --- |

2.9

Energipolitikken for Europa skal ske ved opfyldelsen af disse hovedmålsætninger:

—

gennemsigtighed og ikke-forskelsbehandling på markederne

| — | overensstemmelse med konkurrencereglerne |
| --- | --- |

—

overensstemmelse med konkurrencereglerne

| — | overensstemmelse med forpligtelserne til offentlig tjeneste |
| --- | --- |

—

overensstemmelse med forpligtelserne til offentlig tjeneste

| — | fuld respekt for medlemsstaternes suverænitet over primære energikilder og valg af energimix. |
| --- | --- |

—

fuld respekt for medlemsstaternes suverænitet over primære energikilder og valg af energimix.

Energipakken 2007

| 2.10 | Kommissionen skal fra 2007 regelmæssigt forelægge en strategisk energiredegørelse. Kommissionen offentliggjorde den 10. januar 2007 sin første redegørelse og en meddelelse til Det Europæiske Råd og Europa-Parlamentet om »En energipolitik for Europa« — »energipakken«. |
| --- | --- |

2.10

Kommissionen skal fra 2007 regelmæssigt forelægge en strategisk energiredegørelse. Kommissionen offentliggjorde den 10. januar 2007 sin første redegørelse og en meddelelse til Det Europæiske Råd og Europa-Parlamentet om »En energipolitik for Europa« — »energipakken«.

| 2.11 | Kommissionens udgangspunkt for en europæisk energipolitik er tredobbelt: det er nødvendigt at bekæmpe klimaændringerne, fremme beskæftigelse og vækst og begrænse EU's afhængighed af import af olie og gas. |
| --- | --- |

2.11

Kommissionens udgangspunkt for en europæisk energipolitik er tredobbelt: det er nødvendigt at bekæmpe klimaændringerne, fremme beskæftigelse og vækst og begrænse EU's afhængighed af import af olie og gas.

| 2.12 | Kommissionen opstiller som kernemålsætning for Europa, at EU skal mindske drivhusgasemissionerne med 20 % inden 2020. EU's målsætning skal ses på baggrund af behovet for, at industrilandene gør en indsats internationalt for at begrænse klimaændringerne. Med et sådant tilsagn vil EU være nødt til at gå endnu videre. Målet bør derfor være at nå op på en reduktion af emissionerne på 30 % inden 2030 og 60-80 % inden 2050. |
| --- | --- |

2.12

Kommissionen opstiller som kernemålsætning for Europa, at EU skal mindske drivhusgasemissionerne med 20 % inden 2020. EU's målsætning skal ses på baggrund af behovet for, at industrilandene gør en indsats internationalt for at begrænse klimaændringerne. Med et sådant tilsagn vil EU være nødt til at gå endnu videre. Målet bør derfor være at nå op på en reduktion af emissionerne på 30 % inden 2030 og 60-80 % inden 2050.

| 2.13 | Udfordringerne går ikke udelukkende på klimaforandringerne. De vedrører også Europas energiforsyningssikkerhed, økonomi og borgernes velfærd. Hvis målene opfyldes, vil det ifølge Kommissionen være muligt at gøre EU mindre sårbar over for de stadig mere ustabile priser på olie og gas, skabe større konkurrencedygtighed på EU's energimarked og fremme teknologi og jobskabelse. |
| --- | --- |

2.13

Udfordringerne går ikke udelukkende på klimaforandringerne. De vedrører også Europas energiforsyningssikkerhed, økonomi og borgernes velfærd. Hvis målene opfyldes, vil det ifølge Kommissionen være muligt at gøre EU mindre sårbar over for de stadig mere ustabile priser på olie og gas, skabe større konkurrencedygtighed på EU's energimarked og fremme teknologi og jobskabelse.

| 2.14 | Hvis det overordnede mål for drivhusgasser skal nås, vil EU være nødt til at reducere mængden af CO2 fra energiforbruget med mindst 20 % og formentlig mere over de næste 13 år. Det vil betyde, at EU globalt lægger sig i front som katalysator for en ny industriel revolution. |
| --- | --- |

2.14

Hvis det overordnede mål for drivhusgasser skal nås, vil EU være nødt til at reducere mængden af CO2 fra energiforbruget med mindst 20 % og formentlig mere over de næste 13 år. Det vil betyde, at EU globalt lægger sig i front som katalysator for en ny industriel revolution.

| 2.15 | For at realisere målsætningen foreslår Kommissionen endvidere, at der fokuseres på en række energirelaterede foranstaltninger: forbedring af energieffektiviteten; forøgelse af den vedvarende energis andel af energiproduktionen samt nye foranstaltninger, som sikrer, at fordelene ved det indre marked for energi kommer alle til gode; styrkelse af solidariteten mellem medlemsstaterne ledsaget af en mere langsigtet vision for udviklingen af energiteknologi; fornyet fokus på nuklear sikkerhed samt en beslutsom satsning på at lade EU »tale med én stemme« over for internationale partnere, herunder energiproducenter, energiimportører og udviklingslandene. |
| --- | --- |

2.15

For at realisere målsætningen foreslår Kommissionen endvidere, at der fokuseres på en række energirelaterede foranstaltninger: forbedring af energieffektiviteten; forøgelse af den vedvarende energis andel af energiproduktionen samt nye foranstaltninger, som sikrer, at fordelene ved det indre marked for energi kommer alle til gode; styrkelse af solidariteten mellem medlemsstaterne ledsaget af en mere langsigtet vision for udviklingen af energiteknologi; fornyet fokus på nuklear sikkerhed samt en beslutsom satsning på at lade EU »tale med én stemme« over for internationale partnere, herunder energiproducenter, energiimportører og udviklingslandene.

| 2.16 | Energiredegørelsen omfatter en tipunkts energihandlingsplan med en tidsplan over foranstaltninger. En første pakke med konkrete foranstaltninger er fremlagt i handlingsplanen. Den omfatter:






  — | en rapport om medlemsstaternes gennemførelse af det indre marked for gas og elektricitet ledsaget af resultaterne af en undersøgelse af konkurrencesituationen i de to sektorer |
| --- | --- | --- |

2.16

Energiredegørelsen omfatter en tipunkts energihandlingsplan med en tidsplan over foranstaltninger. En første pakke med konkrete foranstaltninger er fremlagt i handlingsplanen. Den omfatter:

—

en rapport om medlemsstaternes gennemførelse af det indre marked for gas og elektricitet ledsaget af resultaterne af en undersøgelse af konkurrencesituationen i de to sektorer

| — | en plan for prioriterede sammenkoblinger mellem medlemsstaternes elektricitets- og gasnet, så et europæisk forsyningsnet bliver en realitet |
| --- | --- |

—

en plan for prioriterede sammenkoblinger mellem medlemsstaternes elektricitets- og gasnet, så et europæisk forsyningsnet bliver en realitet

| — | forslag til fremme af produktionen af vedvarende energi på basis af fossile brændstoffer |
| --- | --- |

—

forslag til fremme af produktionen af vedvarende energi på basis af fossile brændstoffer

| — | en køreplan og andre initiativer til fremme af vedvarende energi, især biobrændstoffer med henblik på transport |
| --- | --- |

—

en køreplan og andre initiativer til fremme af vedvarende energi, især biobrændstoffer med henblik på transport

| — | en markedsanalyse af situationen for kernekraft i Europa |
| --- | --- |

—

en markedsanalyse af situationen for kernekraft i Europa

| — | et blueprint for en fremtidig europæisk energistrategisk teknologiplan. |
| --- | --- |

—

et blueprint for en fremtidig europæisk energistrategisk teknologiplan.

| 2.17 | Handlingsplanen for større energieffektivitet, som Kommissionen vedtog den 19. oktober 2006, er også en del af tipunktsplanen. Kommissionens meddelelse »Begrænsning af den globale opvarmning til 2°C — Politikvalg for EU og verden for 2020 og derefter« og den strategiske energiredegørelse supplerer og styrker hinanden. |
| --- | --- |

2.17

Handlingsplanen for større energieffektivitet, som Kommissionen vedtog den 19. oktober 2006, er også en del af tipunktsplanen. Kommissionens meddelelse »Begrænsning af den globale opvarmning til 2°C — Politikvalg for EU og verden for 2020 og derefter« og den strategiske energiredegørelse supplerer og styrker hinanden.

| 2.18 | Det Europæiske Råd støttede fuldt ud Kommissionens forslag på forårstopmødet den 8.-9. marts 2007. Kommissionen skal nu udarbejde detaljerede lovforslag og andre relevante forslag i overensstemmelse med konklusionerne fra topmødet. En ny strategisk energiredegørelse vil blive udsendt om to år for at præsentere fremskridtene, idet stats- og regeringscheferne har forpligtet sig til regelmæssigt at drøfte energispørgsmål. |
| --- | --- |

2.18

Det Europæiske Råd støttede fuldt ud Kommissionens forslag på forårstopmødet den 8.-9. marts 2007. Kommissionen skal nu udarbejde detaljerede lovforslag og andre relevante forslag i overensstemmelse med konklusionerne fra topmødet. En ny strategisk energiredegørelse vil blive udsendt om to år for at præsentere fremskridtene, idet stats- og regeringscheferne har forpligtet sig til regelmæssigt at drøfte energispørgsmål.

Udtalelser, som Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg tidligere har udarbejdet om energipolitikken

| 2.19 | EØSU udarbejdede i mandatperioden 2002-2006 flere udtalelser om energipolitiske spørgsmål, navnlig om forskellige energikilders og teknologiers særlige karakteristika og betydning. På plenarforsamlingen i september 2006 vedtog EØSU endeligt en sonderende udtalelse om »EU's energiforsyning: en strategi for et optimalt energimix« (2), der i vid udstrækning bygger på disse tidligere udtalelser. Denne udtalelse omfatter mange af de spørgsmål, som blev rejst af Det Europæiske Råd i marts 2006. De vigtigste konklusioner i udtalelsen er: |
| --- | --- |

2.19

EØSU udarbejdede i mandatperioden 2002-2006 flere udtalelser om energipolitiske spørgsmål, navnlig om forskellige energikilders og teknologiers særlige karakteristika og betydning. På plenarforsamlingen i september 2006 vedtog EØSU endeligt en sonderende udtalelse om »EU's energiforsyning: en strategi for et optimalt energimix« (2), der i vid udstrækning bygger på disse tidligere udtalelser. Denne udtalelse omfatter mange af de spørgsmål, som blev rejst af Det Europæiske Råd i marts 2006. De vigtigste konklusioner i udtalelsen er:

| 2.20 | EØSU mente, at Europa bør opstille et strategisk mål for et varieret energimix, som skal opfylde optimale økonomiske, forsyningssikkerhedsmæssige og klimapolitiske målsætninger. Alle energikilder og –teknologier indebærer, set i forhold til disse målsætninger, en række fordele og ulemper, som der må tages hensyn til på åben og afbalanceret vis. |
| --- | --- |

2.20

EØSU mente, at Europa bør opstille et strategisk mål for et varieret energimix, som skal opfylde optimale økonomiske, forsyningssikkerhedsmæssige og klimapolitiske målsætninger. Alle energikilder og –teknologier indebærer, set i forhold til disse målsætninger, en række fordele og ulemper, som der må tages hensyn til på åben og afbalanceret vis.

| 2.21 | Den tiltagende brug af vedvarende energikilder har et potentiale, der skal udnyttes, men selv om man når målet om, at vedvarende energikilder skal dække 20 % af behovet inden 2020, er det usandsynligt, at de vedvarende energikilder fuldt ud vil kunne erstatte traditionelle energikilder inden for en overskuelig fremtid. |
| --- | --- |

2.21

Den tiltagende brug af vedvarende energikilder har et potentiale, der skal udnyttes, men selv om man når målet om, at vedvarende energikilder skal dække 20 % af behovet inden 2020, er det usandsynligt, at de vedvarende energikilder fuldt ud vil kunne erstatte traditionelle energikilder inden for en overskuelig fremtid.

| 2.22 | Alle muligheder skal holdes åbne. Scenarierne i udtalelsen for et EU med 25 medlemsstater understøtter denne konklusion. Selv et scenario, der er baseret på formodninger om den kraftigste udvikling i energieffektiviteten og i anvendelsen af vedvarende energikilder, kan ikke gøre en energiteknologi forældet, uden at der opstår negative indvirkninger på miljø eller økonomi. |
| --- | --- |

2.22

Alle muligheder skal holdes åbne. Scenarierne i udtalelsen for et EU med 25 medlemsstater understøtter denne konklusion. Selv et scenario, der er baseret på formodninger om den kraftigste udvikling i energieffektiviteten og i anvendelsen af vedvarende energikilder, kan ikke gøre en energiteknologi forældet, uden at der opstår negative indvirkninger på miljø eller økonomi.

| 2.23 | Det nuværende mix bør udvikles gennem politiske strategier, så den eksterne afhængighed mindskes, og så der bliver flere ikke-emissionsudledende kilder tilgængelige i Europa, idet det bør bæres in mente, at markedsaktørerne tager beslutninger om investeringer i forskellige teknologier. |
| --- | --- |

2.23

Det nuværende mix bør udvikles gennem politiske strategier, så den eksterne afhængighed mindskes, og så der bliver flere ikke-emissionsudledende kilder tilgængelige i Europa, idet det bør bæres in mente, at markedsaktørerne tager beslutninger om investeringer i forskellige teknologier.

| 2.24 | EØSU anbefalede, at der udvikles en strategi for et optimalt energimix. Det er i den sammenhæng vigtigt at tydeliggøre EU's, medlemsstaternes, de uafhængige myndigheders og markedsaktørernes rolle.
  Det blev foreslået, at strategien for et optimalt energimix skulle bestå af følgende elementer:






  — | energieffektivitet, herunder kombineret kraft/varmeproduktion |
| --- | --- | --- |

2.24

EØSU anbefalede, at der udvikles en strategi for et optimalt energimix. Det er i den sammenhæng vigtigt at tydeliggøre EU's, medlemsstaternes, de uafhængige myndigheders og markedsaktørernes rolle.

Det blev foreslået, at strategien for et optimalt energimix skulle bestå af følgende elementer:

—

energieffektivitet, herunder kombineret kraft/varmeproduktion

| — | vedvarende energikilder, herunder anvendelse af biobrændsel til transportformål |
| --- | --- |

—

vedvarende energikilder, herunder anvendelse af biobrændsel til transportformål

| — | energieffektivitet i transportbranchen |
| --- | --- |

—

energieffektivitet i transportbranchen

| — | endnu bedre nuklear sikkerhed og en løsning på spørgsmålet om brugt nukleart brændsel |
| --- | --- |

—

endnu bedre nuklear sikkerhed og en løsning på spørgsmålet om brugt nukleart brændsel

| — | rene kulteknologier og skridt til igen at øge anvendelsen af EU's interne kulreserver |
| --- | --- |

—

rene kulteknologier og skridt til igen at øge anvendelsen af EU's interne kulreserver

| — | fremme af investeringer i flydende naturgasterminaler |
| --- | --- |

—

fremme af investeringer i flydende naturgasterminaler

| — | de rette rammer for, at der kan investeres tilstrækkeligt i energiproduktion og -transmission |
| --- | --- |

—

de rette rammer for, at der kan investeres tilstrækkeligt i energiproduktion og -transmission

| — | EU bør tale med én stemme som en af de stærkeste aktører på den internationale scene |
| --- | --- |

—

EU bør tale med én stemme som en af de stærkeste aktører på den internationale scene

| — | vurdering af de nuværende og fremtidige klima- og miljøpolitiske foranstaltningers indvirkning på de øvrige energipolitiske mål |
| --- | --- |

—

vurdering af de nuværende og fremtidige klima- og miljøpolitiske foranstaltningers indvirkning på de øvrige energipolitiske mål

| — | en global løsning på klimapolitikkerne efter Kyoto, der som minimum inddrager alle de største emissionsudledende lande |
| --- | --- |

—

en global løsning på klimapolitikkerne efter Kyoto, der som minimum inddrager alle de største emissionsudledende lande

| — | større indsats på forsknings- og udviklingsområdet og EU-støtte til energi-F&U, både på kortere og længere sigt. |
| --- | --- |

—

større indsats på forsknings- og udviklingsområdet og EU-støtte til energi-F&U, både på kortere og længere sigt.

3.   EØSU's kommentarer til en europæisk energipolitik set i sammenhæng med Lissabon-strategien

| 3.1 | Energi er en nødvendighed i et moderne samfund. Sikre energiforsyninger er uundværlige, hvis vores behov for fødevarer, opvarmning i kølige klimatyper, varer, forbrugsgoder samt i dag i stigende grad også for telekommunikation og informationsforarbejdning skal dækkes. Men måden, vi dækker disse behov på, bør, kan og skal ændres. I lyset af de nuværende udfordringer, navnlig klimaforandringen, er der hurtigst muligt behov for et paradigmeskift hen imod en højeffektiv energiøkonomi med et lavt forbrug af fossil energi. |
| --- | --- |

3.1

Energi er en nødvendighed i et moderne samfund. Sikre energiforsyninger er uundværlige, hvis vores behov for fødevarer, opvarmning i kølige klimatyper, varer, forbrugsgoder samt i dag i stigende grad også for telekommunikation og informationsforarbejdning skal dækkes. Men måden, vi dækker disse behov på, bør, kan og skal ændres. I lyset af de nuværende udfordringer, navnlig klimaforandringen, er der hurtigst muligt behov for et paradigmeskift hen imod en højeffektiv energiøkonomi med et lavt forbrug af fossil energi.

| 3.2 | Der er tæt sammenhæng mellem Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse og energi. Hvis Lissabon-målsætningerne skal nås, er der behov for tilstrækkelige mængder af energi til konkurrencedygtige priser. Samtidig kan de nye løsninger på energiområdet, især hvis de får succes på verdensmarkedet, være en drivende kraft i EU's konkurrenceevne og med hensyn til at skabe jobs af høj kvalitet. |
| --- | --- |

3.2

Der er tæt sammenhæng mellem Lissabon-strategien for vækst og beskæftigelse og energi. Hvis Lissabon-målsætningerne skal nås, er der behov for tilstrækkelige mængder af energi til konkurrencedygtige priser. Samtidig kan de nye løsninger på energiområdet, især hvis de får succes på verdensmarkedet, være en drivende kraft i EU's konkurrenceevne og med hensyn til at skabe jobs af høj kvalitet.

| 3.3 | Energipolitikkens generelle målsætninger — konkurrencedygtighed, forsyningssikkerhed og bæredygtighed — er og vil fortsat være gyldige. Den store udfordring, som klimaforandringen repræsenterer, kræver, at efterspørgslen efter energi dæmpes gennem langt bedre energieffektivitet og større andel af vedvarende energi og andre kulstoffattige energiteknologier, så som i fremtiden muligvis CO2-opsamling og –lagring. Højere energieffektivitet, diversificering af energikilderne og en Union, der taler med én stemme i udenrigspolitikken, gavner ligeledes forsyningssikkerheden. Der er behov for at styrke konkurrencedygtigheden ved hjælp af et åbent marked med velfungerende og lige konkurrencevilkår, herunder lige adgang til forsyningsnettet, samtidig med at der sikres et højt kvalitetsniveau i de offentlige forsyningsydelser. |
| --- | --- |

3.3

Energipolitikkens generelle målsætninger — konkurrencedygtighed, forsyningssikkerhed og bæredygtighed — er og vil fortsat være gyldige. Den store udfordring, som klimaforandringen repræsenterer, kræver, at efterspørgslen efter energi dæmpes gennem langt bedre energieffektivitet og større andel af vedvarende energi og andre kulstoffattige energiteknologier, så som i fremtiden muligvis CO2-opsamling og –lagring. Højere energieffektivitet, diversificering af energikilderne og en Union, der taler med én stemme i udenrigspolitikken, gavner ligeledes forsyningssikkerheden. Der er behov for at styrke konkurrencedygtigheden ved hjælp af et åbent marked med velfungerende og lige konkurrencevilkår, herunder lige adgang til forsyningsnettet, samtidig med at der sikres et højt kvalitetsniveau i de offentlige forsyningsydelser.

| 3.4 | Flere og bedre jobs står i centrum for Lissabon-strategien. Eftersom markedskonkurrence generelt kræver bedre produktivitet, er der behov for, at også energibranchen bliver mere effektiv. Når arbejdspladser går tabt i energisektoren, bør de berørte arbejdstagere sikres rimelig støtte. Samtidig kan beskæftigelsen i de energiforbrugende sektorer beskyttes og øges. Navnlig vil tendensen til højere energieffektivitet og brug af vedvarende energi samt andre teknologier, som er under udvikling, skabe mange i hovedsagen højt kvalificerede jobs. |
| --- | --- |

3.4

Flere og bedre jobs står i centrum for Lissabon-strategien. Eftersom markedskonkurrence generelt kræver bedre produktivitet, er der behov for, at også energibranchen bliver mere effektiv. Når arbejdspladser går tabt i energisektoren, bør de berørte arbejdstagere sikres rimelig støtte. Samtidig kan beskæftigelsen i de energiforbrugende sektorer beskyttes og øges. Navnlig vil tendensen til højere energieffektivitet og brug af vedvarende energi samt andre teknologier, som er under udvikling, skabe mange i hovedsagen højt kvalificerede jobs.

| 3.4.1 | Der er som led i Lissabon-strategien behov for at tage passende hensyn til energipolitikkens sociale dimension. Denne omfatter beskæftigelse og jobs samt adgang til energi til overkommelige priser for alle, dvs. offentlige forsyningsydelser af høj kvalitet. Civilsamfundet, herunder arbejdsmarkedets parter, bør engagere sig aktivt i energipolitikkens udformning. |
| --- | --- |

3.4.1

Der er som led i Lissabon-strategien behov for at tage passende hensyn til energipolitikkens sociale dimension. Denne omfatter beskæftigelse og jobs samt adgang til energi til overkommelige priser for alle, dvs. offentlige forsyningsydelser af høj kvalitet. Civilsamfundet, herunder arbejdsmarkedets parter, bør engagere sig aktivt i energipolitikkens udformning.

| 3.5 | EØSU har i detaljer i udtalelser af nyere dato fremlagt sine synspunkter vedrørende ovennævnte hovedspørgsmål i energipolitikken, og udvalget vil, når tiden hertil er inde, afgive udtalelser om lovgivningsinitiativer og andre konkrete forslag fra Kommissionen på baggrund af Det Europæiske Råds konklusioner vedrørende energipakken. |
| --- | --- |

3.5

EØSU har i detaljer i udtalelser af nyere dato fremlagt sine synspunkter vedrørende ovennævnte hovedspørgsmål i energipolitikken, og udvalget vil, når tiden hertil er inde, afgive udtalelser om lovgivningsinitiativer og andre konkrete forslag fra Kommissionen på baggrund af Det Europæiske Råds konklusioner vedrørende energipakken.

| 3.6 | For at undgå gentagelser og for tilføre energidebatten så høj en merværdi som muligt fokuserer EØSU i denne udtalelse på forholdet mellem energipolitik og Lissabon-strategiens grundlæggende vision om EU som et videnssamfund. Den foreliggende udtalelse kommenterer de spørgsmål, der er omfattet af energipakken i det omfang, de vedrører innovationer. |
| --- | --- |

3.6

For at undgå gentagelser og for tilføre energidebatten så høj en merværdi som muligt fokuserer EØSU i denne udtalelse på forholdet mellem energipolitik og Lissabon-strategiens grundlæggende vision om EU som et videnssamfund. Den foreliggende udtalelse kommenterer de spørgsmål, der er omfattet af energipakken i det omfang, de vedrører innovationer.

Teknologiens og innovationens betydning mht. at imødegå udfordringerne i dette århundrede

| 3.7 | Politisk fastsatte målsætninger og foranstaltninger kan udstikke en ramme, men det er alene teknologiske landvindinger og andre former for innovation, herunder adfærdsændringer, der er nøglen til reelt fremskridt. Dette gælder højere energieffektivitet, herunder både med hensyn til omsætning og anvendelse. Innovation kan spille en vigtig rolle med hensyn til at nedsætte afhængigheden af eksterne energikilder ved at muliggøre en diversificering af energimixet. Innovation er helt klart en nødvendighed, hvis udledningen af drivhusgasser skal nedsættes ved udvikling og udnyttelse af nye energikilder, ren kul og andre rene fossile brændselstyper samt sikker kerneenergi. |
| --- | --- |

3.7

Politisk fastsatte målsætninger og foranstaltninger kan udstikke en ramme, men det er alene teknologiske landvindinger og andre former for innovation, herunder adfærdsændringer, der er nøglen til reelt fremskridt. Dette gælder højere energieffektivitet, herunder både med hensyn til omsætning og anvendelse. Innovation kan spille en vigtig rolle med hensyn til at nedsætte afhængigheden af eksterne energikilder ved at muliggøre en diversificering af energimixet. Innovation er helt klart en nødvendighed, hvis udledningen af drivhusgasser skal nedsættes ved udvikling og udnyttelse af nye energikilder, ren kul og andre rene fossile brændselstyper samt sikker kerneenergi.

| 3.8 | Innovation er ensbetydende med fornyelse i bred forstand. Innovation drejer sig om i stor skala at tage nye ideer i anvendelse og at omsætte dem til økonomiske værdier. Begrebet dækker både teknologisk innovation og nye ledelsesmæssige og andre organisatoriske løsninger. Den foregår i industrien, men også inden for tjenesteydelser og i den offentlige sektor. Ofte er det forskning, der er kilden til innovation, men dette er langtfra altid tilfældet. I denne forbindelse henviser udvalget til sin udtalelse om »Behov for forskning med henblik på sikker og bæredygtig energiforsyning« (3). |
| --- | --- |

3.8

Innovation er ensbetydende med fornyelse i bred forstand. Innovation drejer sig om i stor skala at tage nye ideer i anvendelse og at omsætte dem til økonomiske værdier. Begrebet dækker både teknologisk innovation og nye ledelsesmæssige og andre organisatoriske løsninger. Den foregår i industrien, men også inden for tjenesteydelser og i den offentlige sektor. Ofte er det forskning, der er kilden til innovation, men dette er langtfra altid tilfældet. I denne forbindelse henviser udvalget til sin udtalelse om »Behov for forskning med henblik på sikker og bæredygtig energiforsyning« (3).

| 3.8.1 | Særlig fokus er der på energiteknologier som mere effektiv forbrænding, vindmøller, solfangere, nye brændselsceller, brintteknologi og fusion. Lige så vigtige er støtteteknologier som materialeudvikling eller meteorologi, der skaber mulighed for effektiv optimering på grund af sikrere vejrprognoser. |
| --- | --- |

3.8.1

Særlig fokus er der på energiteknologier som mere effektiv forbrænding, vindmøller, solfangere, nye brændselsceller, brintteknologi og fusion. Lige så vigtige er støtteteknologier som materialeudvikling eller meteorologi, der skaber mulighed for effektiv optimering på grund af sikrere vejrprognoser.

| 3.8.2 | Spektret af relevante teknologier til mere effektiv energiudnyttelse er nærmest uendeligt og omfatter bl.a. bedre isolering, elektriske apparater med lavere energiforbrug, lettere materialer, bedre produkt- og produktionsplanlægning og mere effektive maskiner. I denne sammenhæng spiller de energiintensive industrier en vigtig rolle — hvis ikke de med investeringer og sagkundskab skaber efterspørgsel, vil en stor del af innovationen inden for udviklingen af energieffektiv teknologi til industrien gå i stå. |
| --- | --- |

3.8.2

Spektret af relevante teknologier til mere effektiv energiudnyttelse er nærmest uendeligt og omfatter bl.a. bedre isolering, elektriske apparater med lavere energiforbrug, lettere materialer, bedre produkt- og produktionsplanlægning og mere effektive maskiner. I denne sammenhæng spiller de energiintensive industrier en vigtig rolle — hvis ikke de med investeringer og sagkundskab skaber efterspørgsel, vil en stor del af innovationen inden for udviklingen af energieffektiv teknologi til industrien gå i stå.

| 3.8.3 | Der ligger et stort potentiale i informations- og kommunikationsteknologi (IKT). Ligesom på ethvert andet område kan anvendelsen af IKT inden for produktion, omsætning og distribution af energi skabe større effektivitet og højere produktivitet. Det samme gælder sikre driftsforhold, herunder navnlig i transmissionsnettet. IKT hjælper brugerne og forbrugerne til at styre deres energiforbrug. Et i flere henseender gavnligt eksempel på dette kunne bestå i en reduktion af spidsbelastningen ved at gøre det lettere for forbrugerne at reagere umiddelbart på prissignaler. I en større sammenhæng kan IKT fjerne behovet for transport, f.eks. gennem telearbejde og telekonferencer. |
| --- | --- |

3.8.3

Der ligger et stort potentiale i informations- og kommunikationsteknologi (IKT). Ligesom på ethvert andet område kan anvendelsen af IKT inden for produktion, omsætning og distribution af energi skabe større effektivitet og højere produktivitet. Det samme gælder sikre driftsforhold, herunder navnlig i transmissionsnettet. IKT hjælper brugerne og forbrugerne til at styre deres energiforbrug. Et i flere henseender gavnligt eksempel på dette kunne bestå i en reduktion af spidsbelastningen ved at gøre det lettere for forbrugerne at reagere umiddelbart på prissignaler. I en større sammenhæng kan IKT fjerne behovet for transport, f.eks. gennem telearbejde og telekonferencer.

| 3.8.4 | Der er ligeledes behov for nye metoder — innovationer — til styring af energi og energirelaterede systemer. Målet her er at sikre forsyningsydelser af høj kvalitet til en overkommelig pris. Eksempler herpå er sikker driftsstyring af produktions- og transmissionssystemerne, vedligeholdelse og styring dels af markedet (handel), dels af perioder med spidsbelastning og af produktionen i forhold til døgnvariationer i efterspørgslen. Sidst, men ikke mindst, kan effektiv logistik i høj grad bidrage til en bedre styring både af efterspørgslen efter energi og brændselsreserver. |
| --- | --- |

3.8.4

Der er ligeledes behov for nye metoder — innovationer — til styring af energi og energirelaterede systemer. Målet her er at sikre forsyningsydelser af høj kvalitet til en overkommelig pris. Eksempler herpå er sikker driftsstyring af produktions- og transmissionssystemerne, vedligeholdelse og styring dels af markedet (handel), dels af perioder med spidsbelastning og af produktionen i forhold til døgnvariationer i efterspørgslen. Sidst, men ikke mindst, kan effektiv logistik i høj grad bidrage til en bedre styring både af efterspørgslen efter energi og brændselsreserver.

| 3.8.5 | Der er ligeledes behov for nytænkning inden for forbrugeradfærd. Forbrugeren er den vigtigste aktør — mere intelligent energiudnyttelse er den enkeltes ansvar, og dette kræver nye ideer og mere viden. Der består en stor udfordring i at skabe større bevidsthed og sørge for relevant oplysning til forbrugeren ved de beslutninger, han eller hun skal træffe. Regional- og byplanlægning samt arkitektoniske løsninger og krav til bygninger kan i høj grad være med til at støtte borgernes valg på energiområdet; med sigte herpå bør man fremme officielle oplysningskampagner, hvor der opfordres til effektiv energiudnyttelse og energibesparelser. |
| --- | --- |

3.8.5

Der er ligeledes behov for nytænkning inden for forbrugeradfærd. Forbrugeren er den vigtigste aktør — mere intelligent energiudnyttelse er den enkeltes ansvar, og dette kræver nye ideer og mere viden. Der består en stor udfordring i at skabe større bevidsthed og sørge for relevant oplysning til forbrugeren ved de beslutninger, han eller hun skal træffe. Regional- og byplanlægning samt arkitektoniske løsninger og krav til bygninger kan i høj grad være med til at støtte borgernes valg på energiområdet; med sigte herpå bør man fremme officielle oplysningskampagner, hvor der opfordres til effektiv energiudnyttelse og energibesparelser.

| 3.9 | Der er behov for radikalt nye problemløsninger og hurtig omstilling. Radikale ændringer tager tid, og derfor er det vigtigt hurtigt at få taget fat på at fordele ressourcerne. I mellemtiden bør de bedste teknologier tages i anvendelse over en bred kam, f.eks. for at nedsætte husstandenes energiforbrug. |
| --- | --- |

3.9

Der er behov for radikalt nye problemløsninger og hurtig omstilling. Radikale ændringer tager tid, og derfor er det vigtigt hurtigt at få taget fat på at fordele ressourcerne. I mellemtiden bør de bedste teknologier tages i anvendelse over en bred kam, f.eks. for at nedsætte husstandenes energiforbrug.

| 3.10 | Der bør foretages en kvantitativ vurdering af omkostningseffektiviteten af de teknologier, der anvendes tidligt i produktionsforløbet, for at kunne styre investeringerne i retning af de løsninger, der giver mest for pengene. Et vigtigt eksempel herpå er en vurdering af omkostningerne ved at reducere en given teknologis udledning af CO2 med et ton — i den henseende er vindmøller f.eks. en langt dyrere løsning end isolering af huse. |
| --- | --- |

3.10

Der bør foretages en kvantitativ vurdering af omkostningseffektiviteten af de teknologier, der anvendes tidligt i produktionsforløbet, for at kunne styre investeringerne i retning af de løsninger, der giver mest for pengene. Et vigtigt eksempel herpå er en vurdering af omkostningerne ved at reducere en given teknologis udledning af CO2 med et ton — i den henseende er vindmøller f.eks. en langt dyrere løsning end isolering af huse.

Forudsætninger for og politiske foranstaltninger til fremme af innovation

| 3.11 | Innovative ideer og deres udnyttelse kræver bestemte forudsætninger og politiske foranstaltninger, både på lokalt, regionalt, nationalt og EU-plan. Eftersom EU har en ambition om at indtage den førende position i verden med hensyn til energieffektivitet og kulstoffattig teknologi, er det afgørende, at energipolitikken og andre relevante rammebetingelser gennemgås i lyset af denne målsætning. |
| --- | --- |

3.11

Innovative ideer og deres udnyttelse kræver bestemte forudsætninger og politiske foranstaltninger, både på lokalt, regionalt, nationalt og EU-plan. Eftersom EU har en ambition om at indtage den førende position i verden med hensyn til energieffektivitet og kulstoffattig teknologi, er det afgørende, at energipolitikken og andre relevante rammebetingelser gennemgås i lyset af denne målsætning.

| 3.12 | Den første forhåndsbetingelse for vellykket innovation er en veluddannet og motiveret arbejdsstyrke, der understøttes af et uddannelsessystem af høj standard. Udvikling af nye teknologier kræver både tilstrækkelig forskning og udvikling (F&U) samt risikovillig kapital, når SMV'er skal udvikles og sættes i gang. Sund og åben konkurrence tvinger virksomhederne til innovation. Markedsadgang, også til verdensmarkedet, er en nødvendighed. Med hensyn til vedvarende energi kan netadgang være en afgørende faktor for vellykket innovation. De lovgivningsmæssige rammebetingelser skal udformes på en sådan måde, at de fremmer innovation, f. eks. ved specifikt at belønne nytænkning (EU's ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner, ETS, belønner f. eks. ikke dem, der på et tidligt tidspunkt har truffet foranstaltninger til at reducere udledningen). Overregulering bremser innovationen. |
| --- | --- |

3.12

Den første forhåndsbetingelse for vellykket innovation er en veluddannet og motiveret arbejdsstyrke, der understøttes af et uddannelsessystem af høj standard. Udvikling af nye teknologier kræver både tilstrækkelig forskning og udvikling (F&U) samt risikovillig kapital, når SMV'er skal udvikles og sættes i gang. Sund og åben konkurrence tvinger virksomhederne til innovation. Markedsadgang, også til verdensmarkedet, er en nødvendighed. Med hensyn til vedvarende energi kan netadgang være en afgørende faktor for vellykket innovation. De lovgivningsmæssige rammebetingelser skal udformes på en sådan måde, at de fremmer innovation, f. eks. ved specifikt at belønne nytænkning (EU's ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner, ETS, belønner f. eks. ikke dem, der på et tidligt tidspunkt har truffet foranstaltninger til at reducere udledningen). Overregulering bremser innovationen.

| 3.12.1 | Der er behov for investeringer for at kunne tage ny teknologi i brug. Virksomhederne må generere et overskud, hvis de skal kunne investere. Dette gælder ligeledes for investeringer i bedre energieffektivitet, også selvom den periode, som investeringen skal forrentes over, måske er kort. Energibranchen har gennem de seneste år genereret store overskud, men investeringerne er stadig lave. Det er velkendt, at krav til planlægning og godkendelser bremser, ja endda hindrer investeringer. For at nedsætte investeringsrisikoen bør de lovgivningsmæssige rammebetingelser være forudsigelige og stabile. Eftersom investeringer i energiinfrastruktur ofte forrentes over lang tid, ville det være hensigtsmæssigt, hvis der kunne gøres brug af visse langsigtede aftaleformer. |
| --- | --- |

3.12.1

Der er behov for investeringer for at kunne tage ny teknologi i brug. Virksomhederne må generere et overskud, hvis de skal kunne investere. Dette gælder ligeledes for investeringer i bedre energieffektivitet, også selvom den periode, som investeringen skal forrentes over, måske er kort. Energibranchen har gennem de seneste år genereret store overskud, men investeringerne er stadig lave. Det er velkendt, at krav til planlægning og godkendelser bremser, ja endda hindrer investeringer. For at nedsætte investeringsrisikoen bør de lovgivningsmæssige rammebetingelser være forudsigelige og stabile. Eftersom investeringer i energiinfrastruktur ofte forrentes over lang tid, ville det være hensigtsmæssigt, hvis der kunne gøres brug af visse langsigtede aftaleformer.

| 3.12.2 | Hvis en virksomhed skal investere i udvikling og anvendelse af ny teknologi, skal den have en forrentning af investeringen på et marked, der er tilstrækkeligt stort. I de fleste tilfælde er de nationale markeder ikke store nok til at sikre dette — adgang til verdensmarkedet er i stigende grad en nødvendig forudsætning for at kunne foretage investeringen. Lige så vigtige faktorer er global efterspørgsel og lige konkurrencevilkår. Ensidige EU-foranstaltninger skaber ikke efterspørgsel andre steder end i EU, men kan måske gøre det på sigt. For eksempel kan en CO2-afgift være et vigtigt incitament, men kun hvis den anvendes globalt. |
| --- | --- |

3.12.2

Hvis en virksomhed skal investere i udvikling og anvendelse af ny teknologi, skal den have en forrentning af investeringen på et marked, der er tilstrækkeligt stort. I de fleste tilfælde er de nationale markeder ikke store nok til at sikre dette — adgang til verdensmarkedet er i stigende grad en nødvendig forudsætning for at kunne foretage investeringen. Lige så vigtige faktorer er global efterspørgsel og lige konkurrencevilkår. Ensidige EU-foranstaltninger skaber ikke efterspørgsel andre steder end i EU, men kan måske gøre det på sigt. For eksempel kan en CO2-afgift være et vigtigt incitament, men kun hvis den anvendes globalt.

| 3.12.3 | EU's stærke position på verdensmarkedet inden for energieffektiv og vedvarende energiteknologi bør udvikles og styrkes yderligere. Unionens ambition om at gå forrest i klimapolitikken ved at opstille ambitiøse målsætninger både for energieffektivitet og udnyttelse af vedvarende energi kan støtte op om denne målsætning. Dette er imidlertid ikke noget, der sker pr. automatik. Målsætningerne og fristerne skal fastsættes nøje, således at det er realistisk at opfylde og overholde dem, for ellers kan resultatet blot blive ekstra omkostninger og muligvis tabte jobs. Relevant teknologi skal f.eks. have været på tegnebrættet så længe, at den er klar til at blive taget i anvendelse, når fristerne nærmer sig. Der skal ligeledes tages højde for de forskellige branchers investeringscyklusser. |
| --- | --- |

3.12.3

EU's stærke position på verdensmarkedet inden for energieffektiv og vedvarende energiteknologi bør udvikles og styrkes yderligere. Unionens ambition om at gå forrest i klimapolitikken ved at opstille ambitiøse målsætninger både for energieffektivitet og udnyttelse af vedvarende energi kan støtte op om denne målsætning. Dette er imidlertid ikke noget, der sker pr. automatik. Målsætningerne og fristerne skal fastsættes nøje, således at det er realistisk at opfylde og overholde dem, for ellers kan resultatet blot blive ekstra omkostninger og muligvis tabte jobs. Relevant teknologi skal f.eks. have været på tegnebrættet så længe, at den er klar til at blive taget i anvendelse, når fristerne nærmer sig. Der skal ligeledes tages højde for de forskellige branchers investeringscyklusser.

| 3.12.4 | EU synes i langt højere grad end USA at sætte sin lid til markedsindgreb som middel til fremme af innovation, og dette er muligvis ikke tilstrækkelig effektivt. USA og visse andre lande satser mere på offentlig finansiering af forskning og udvikling. EU bør øge både den offentlige og den private finansiering af forskningen og udviklingen på energiområdet. Det teknologiske samarbejde med de øvrige store aktører bør udvikles, ligesom deres politikker og foranstaltninger bør overvåges systematisk. Der er i Europa behov for langt mere samarbejde mellem medlemsstaterne og bedre koordination mellem foranstaltningerne på nationalt og på EU-plan, uden at konkurrencen sættes ud af spillet. Der skal gives støtte til et tættere samarbejde mellem den offentligt finansierede forskning og virksomhederne, både med hensyn til planlægning og gennemførelse af forskningsprogrammer, for at sikre, at forskningsindsatsen munder ud i innovation. Her kan det foreslåede Europæiske Teknologiske Institut (ETI) spille en rolle. |
| --- | --- |

3.12.4

EU synes i langt højere grad end USA at sætte sin lid til markedsindgreb som middel til fremme af innovation, og dette er muligvis ikke tilstrækkelig effektivt. USA og visse andre lande satser mere på offentlig finansiering af forskning og udvikling. EU bør øge både den offentlige og den private finansiering af forskningen og udviklingen på energiområdet. Det teknologiske samarbejde med de øvrige store aktører bør udvikles, ligesom deres politikker og foranstaltninger bør overvåges systematisk. Der er i Europa behov for langt mere samarbejde mellem medlemsstaterne og bedre koordination mellem foranstaltningerne på nationalt og på EU-plan, uden at konkurrencen sættes ud af spillet. Der skal gives støtte til et tættere samarbejde mellem den offentligt finansierede forskning og virksomhederne, både med hensyn til planlægning og gennemførelse af forskningsprogrammer, for at sikre, at forskningsindsatsen munder ud i innovation. Her kan det foreslåede Europæiske Teknologiske Institut (ETI) spille en rolle.

| 3.13 | Der er som regel behov for en kombination af instrumenter for at støtte innovation. Forskellige udviklingsfaser og markedsforhold kræver forskellige forholdsregler, hvis instrumenterne skal være effektive. Teknologier kan, set i forhold til de foranstaltninger, der er behov for med henblik på at omsætte dem til vellykket innovation, der kan markedsføres, f.eks. inddeles i tre kategorier:






  1) | Langt fra markedet i F&U-fasen: Her er der behov for målrettet støtte til F&U og demonstration. Prissignaler, som f. eks. en CO2-afgift, er ikke tilstrækkelige. |
| --- | --- | --- |

3.13

Der er som regel behov for en kombination af instrumenter for at støtte innovation. Forskellige udviklingsfaser og markedsforhold kræver forskellige forholdsregler, hvis instrumenterne skal være effektive. Teknologier kan, set i forhold til de foranstaltninger, der er behov for med henblik på at omsætte dem til vellykket innovation, der kan markedsføres, f.eks. inddeles i tre kategorier:

1)

Langt fra markedet i F&U-fasen: Her er der behov for målrettet støtte til F&U og demonstration. Prissignaler, som f. eks. en CO2-afgift, er ikke tilstrækkelige.

| 2) | Tæt på markedet, teknologien fungerer, men er stadig for dyr til markedsføring: CO2-afgift kan være det rigtige incitament, lige så vel som særlig støtte med henblik på at sikre hurtig vækst i efterspørgslen og derigennem et stort produktionsvolumen. |
| --- | --- |

2)

Tæt på markedet, teknologien fungerer, men er stadig for dyr til markedsføring: CO2-afgift kan være det rigtige incitament, lige så vel som særlig støtte med henblik på at sikre hurtig vækst i efterspørgslen og derigennem et stort produktionsvolumen.

| 3) | Et godt produkt findes på markedet, men efterspørgslen er lav (eksempler herpå kan f.eks. findes inden for energieffektiv teknologi): Det vigtigste er at skabe øget bevidsthed, hvilket kan ledsages af energisynsordninger og lign. |
| --- | --- |

3)

Et godt produkt findes på markedet, men efterspørgslen er lav (eksempler herpå kan f.eks. findes inden for energieffektiv teknologi): Det vigtigste er at skabe øget bevidsthed, hvilket kan ledsages af energisynsordninger og lign.

| 3.14 | På EU-plan og på nationalt og regionalt niveau findes der et bredt udvalg af foranstaltninger og instrumenter. For bestemte målsætningers vedkommende er det nødvendigt at foretage en nøje udvælgelse af foranstaltningerne for sikre omkostningseffektive resultater. Der bør, for at undgå ressourcespild og utilsigtede følgevirkninger, foretages en kritisk vurdering af, hvor hurtigt foranstaltningerne skal træffes. Foranstaltninger, der klart tjener opnåelsen både af de direkte og indirekte målsætninger — såkaldte »no regrets measures« — bør gennemføres så hurtigt som muligt. Mere komplicerede og ofte nye foranstaltninger, som f.eks. metoder til fastsættelse af en markedspris for CO2, bør først undersøges nøje. For at undgå komplikationer, utilsigtede følgevirkninger og løsninger, der ikke er optimale, bør man undgå anvendelse af flere foranstaltninger til opnåelse af én målsætning. Når det besluttes, hvilke foranstaltninger der skal tages i anvendelse, er det ligeledes vigtigt, at der tages hensyn til, at det indre marked skal kunne fungere efter hensigten — dette har indtil videre ikke altid været tilfældet. |
| --- | --- |

3.14

På EU-plan og på nationalt og regionalt niveau findes der et bredt udvalg af foranstaltninger og instrumenter. For bestemte målsætningers vedkommende er det nødvendigt at foretage en nøje udvælgelse af foranstaltningerne for sikre omkostningseffektive resultater. Der bør, for at undgå ressourcespild og utilsigtede følgevirkninger, foretages en kritisk vurdering af, hvor hurtigt foranstaltningerne skal træffes. Foranstaltninger, der klart tjener opnåelsen både af de direkte og indirekte målsætninger — såkaldte »no regrets measures« — bør gennemføres så hurtigt som muligt. Mere komplicerede og ofte nye foranstaltninger, som f.eks. metoder til fastsættelse af en markedspris for CO2, bør først undersøges nøje. For at undgå komplikationer, utilsigtede følgevirkninger og løsninger, der ikke er optimale, bør man undgå anvendelse af flere foranstaltninger til opnåelse af én målsætning. Når det besluttes, hvilke foranstaltninger der skal tages i anvendelse, er det ligeledes vigtigt, at der tages hensyn til, at det indre marked skal kunne fungere efter hensigten — dette har indtil videre ikke altid været tilfældet.

| 3.14.1 | Finansiering af F&U: Her henviser udvalget navnlig til sin udtalelse »Investeringer i viden og innovation (Lissabon-strategien)«, INT/325. EU som helhed halter klart bagefter USA og andre vigtige konkurrenter. I det 7. rammeprogram for forskning og udvikling er der, når der bortses fra bygningen af ITER, over en syvårig periode afsat i alt ca. 4 mia. euro til energi, mens det amerikanske forslag til energilov budgetterer med 4,4 mia. $ på det føderale budget til det samme formål alene i 2007, med pil opad for de kommende år. Ud over til en øgning af anvendelsen af offentlige midler til forskning og udvikling på energiområdet bør der ligeledes skabes incitamenter til at tilføre området flere private midler, samtidig med at samarbejdet mellem EU-landene fremmes. |
| --- | --- |

3.14.1

Finansiering af F&U: Her henviser udvalget navnlig til sin udtalelse »Investeringer i viden og innovation (Lissabon-strategien)«, INT/325. EU som helhed halter klart bagefter USA og andre vigtige konkurrenter. I det 7. rammeprogram for forskning og udvikling er der, når der bortses fra bygningen af ITER, over en syvårig periode afsat i alt ca. 4 mia. euro til energi, mens det amerikanske forslag til energilov budgetterer med 4,4 mia. $ på det føderale budget til det samme formål alene i 2007, med pil opad for de kommende år. Ud over til en øgning af anvendelsen af offentlige midler til forskning og udvikling på energiområdet bør der ligeledes skabes incitamenter til at tilføre området flere private midler, samtidig med at samarbejdet mellem EU-landene fremmes.

| 3.14.2 | Uddannelse og efteruddannelse: Ud over tiltag til forbedring af kvaliteten af uddannelsessystemet i EU bør et karrierevalg inden for energibranchen gøres til en attraktiv mulighed med positive perspektiver for unge mennesker. Eftersom den teknologiske udvikling går hurtigere og hurtigere, er livslang læring en nødvendighed. |
| --- | --- |

3.14.2

Uddannelse og efteruddannelse: Ud over tiltag til forbedring af kvaliteten af uddannelsessystemet i EU bør et karrierevalg inden for energibranchen gøres til en attraktiv mulighed med positive perspektiver for unge mennesker. Eftersom den teknologiske udvikling går hurtigere og hurtigere, er livslang læring en nødvendighed.

| 3.14.3 | Bevidstgørelse af offentligheden: For hver enkelt af os er det en stor udfordring at ændre adfærd, så vi udnytter energien på en mere intelligent måde. Uddannelsesstederne og oplysningskampagner spiller en rolle her. En uddannelse af de kommende generationer heri kunne starte allerede i grundskolen, eftersom børn er meget interesserede i Jordens udvikling og er ivrige efter at bidrage hertil. I erhvervsmæssig sammenhæng og ude i virksomhederne har energisyn baseret på f.eks. frivillige aftaler givet gode resultater. |
| --- | --- |

3.14.3

Bevidstgørelse af offentligheden: For hver enkelt af os er det en stor udfordring at ændre adfærd, så vi udnytter energien på en mere intelligent måde. Uddannelsesstederne og oplysningskampagner spiller en rolle her. En uddannelse af de kommende generationer heri kunne starte allerede i grundskolen, eftersom børn er meget interesserede i Jordens udvikling og er ivrige efter at bidrage hertil. I erhvervsmæssig sammenhæng og ude i virksomhederne har energisyn baseret på f.eks. frivillige aftaler givet gode resultater.

| 3.14.4 | Prismekanismer, beskatning: Prissignaler kan, hvis de er hensigtsmæssigt udformet, på effektiv vis støtte innovation gennem styring af forbrugernes valg. Som instrument til generel nedsættelse af energiforbruget er højere priser ikke særlig effektive — det er velkendt, at priselasticiteten på energiområdet generelt er lav. |
| --- | --- |

3.14.4

Prismekanismer, beskatning: Prissignaler kan, hvis de er hensigtsmæssigt udformet, på effektiv vis støtte innovation gennem styring af forbrugernes valg. Som instrument til generel nedsættelse af energiforbruget er højere priser ikke særlig effektive — det er velkendt, at priselasticiteten på energiområdet generelt er lav.

| 3.14.5 | Statsstøtte: Veltilrettelagt statsstøtte kan styre beslutninger effektivt. På læringskurvens tidlige stadium er der ofte behov for støtte for at modvirke risici, der ellers ville være for store. For ikke at forvride konkurrencen må statsstøtte kun anvendes inden for rammerne af den eksisterende EU-lovgivning, det vil sige til at råde bod på markedssvigt. Støtten skal være tidsbegrænset og skal udfases gradvis. Med henblik på at øge energieffektiviteten er der behov for at udvikle relevante incitamenter som hjælp til at finansiere de ekstra startomkostninger, det indebærer at indføre et energieffektivt kapitalapparat, der ofte skal forrentes over kort tid. |
| --- | --- |

3.14.5

Statsstøtte: Veltilrettelagt statsstøtte kan styre beslutninger effektivt. På læringskurvens tidlige stadium er der ofte behov for støtte for at modvirke risici, der ellers ville være for store. For ikke at forvride konkurrencen må statsstøtte kun anvendes inden for rammerne af den eksisterende EU-lovgivning, det vil sige til at råde bod på markedssvigt. Støtten skal være tidsbegrænset og skal udfases gradvis. Med henblik på at øge energieffektiviteten er der behov for at udvikle relevante incitamenter som hjælp til at finansiere de ekstra startomkostninger, det indebærer at indføre et energieffektivt kapitalapparat, der ofte skal forrentes over kort tid.

| 3.14.6 | Politisk fastsatte mål og krav: Disse giver et fingerpeg om, i hvilken retning man fra politisk hold ønsker, udviklingen skal bevæge sig. Lige så vigtigt for investeringsbeslutningen er det, hvilke politiske instrumenter der rent faktisk tages i anvendelse for at nå målsætningen. Når der fastsættes målsætninger, er det endvidere værd et huske på, at visse dele af økonomien som regel vinder, mens andre taber, og på, at alt for ambitiøse mål kan gøre mere skade end gavn. For tiden synes der at være en tendens til at fastsætte overordnede mål kombineret med delmål, der er knyttet til samme målsætning, f.eks. om en reduktion af udledningen af CO2, hvor man, for at kunne nå dette mål, samtidig beslutter sig for øget anvendelse af vedvarende energi. Dette kan medføre løsninger, der ikke er optimale i forhold til at nå det overordnede mål. Der bør foretages nøje konsekvensanalyser både af målsætninger og særligt udvalgte instrumenter, i stil med aftalerne med industrien i Tyskland og Finland. |
| --- | --- |

3.14.6

Politisk fastsatte mål og krav: Disse giver et fingerpeg om, i hvilken retning man fra politisk hold ønsker, udviklingen skal bevæge sig. Lige så vigtigt for investeringsbeslutningen er det, hvilke politiske instrumenter der rent faktisk tages i anvendelse for at nå målsætningen. Når der fastsættes målsætninger, er det endvidere værd et huske på, at visse dele af økonomien som regel vinder, mens andre taber, og på, at alt for ambitiøse mål kan gøre mere skade end gavn. For tiden synes der at være en tendens til at fastsætte overordnede mål kombineret med delmål, der er knyttet til samme målsætning, f.eks. om en reduktion af udledningen af CO2, hvor man, for at kunne nå dette mål, samtidig beslutter sig for øget anvendelse af vedvarende energi. Dette kan medføre løsninger, der ikke er optimale i forhold til at nå det overordnede mål. Der bør foretages nøje konsekvensanalyser både af målsætninger og særligt udvalgte instrumenter, i stil med aftalerne med industrien i Tyskland og Finland.

| 3.14.7 | Handel med udledningskvoter, grønne/hvide certifikater: Dette er effektive instrumenter, der medfører opnåelse af de fastlagte målsætninger, hvis de udformes på den rigtige måde. Det er imidlertid vanskeligt at vurdere omkostningerne på forhånd, og de kan variere meget. Jo større marked for handel med emissionskvoter og certifikater, og jo flere markedsaktører, desto bedre. Hvis systemet skal anvendes i forhold til virksomheder, der konkurrerer på verdensmarkedet, skal det gælde globalt for at undgå konkurrenceforvridning. |
| --- | --- |

3.14.7

Handel med udledningskvoter, grønne/hvide certifikater: Dette er effektive instrumenter, der medfører opnåelse af de fastlagte målsætninger, hvis de udformes på den rigtige måde. Det er imidlertid vanskeligt at vurdere omkostningerne på forhånd, og de kan variere meget. Jo større marked for handel med emissionskvoter og certifikater, og jo flere markedsaktører, desto bedre. Hvis systemet skal anvendes i forhold til virksomheder, der konkurrerer på verdensmarkedet, skal det gælde globalt for at undgå konkurrenceforvridning.

| 3.14.8 | Lovgivning og bindende normer: Nøje planlagt lovgivning kan fremme innovation. Navnlig kan lovgivning være effektiv, hvor det drejer sig om at slippe af med forældet teknologi. Den kan også sætte skub i nyskabelser ved at påbyde energieffektivitet i produkter i kraft af opstilling af ambitiøse mellemfristede mål for højnelse af effektivitetsnormer. Der er imidlertid altid en risiko for, at innovationen går i stå. Under alle omstændigheder bør det sikres, at lovgivningen ikke skaber markedshindringer. |
| --- | --- |

3.14.8

Lovgivning og bindende normer: Nøje planlagt lovgivning kan fremme innovation. Navnlig kan lovgivning være effektiv, hvor det drejer sig om at slippe af med forældet teknologi. Den kan også sætte skub i nyskabelser ved at påbyde energieffektivitet i produkter i kraft af opstilling af ambitiøse mellemfristede mål for højnelse af effektivitetsnormer. Der er imidlertid altid en risiko for, at innovationen går i stå. Under alle omstændigheder bør det sikres, at lovgivningen ikke skaber markedshindringer.

| 3.14.9 | Frivillige standarder og aftaler, certificering: Dette er innovationsvenlige politiske instrumenter. Det er muligt, at de ikke altid medfører nøjagtig opfyldelse af målsætningerne, men de gør det lettere at skabe store innovationsfremskridt, og det næsten uden negative følgevirkninger. |
| --- | --- |

3.14.9

Frivillige standarder og aftaler, certificering: Dette er innovationsvenlige politiske instrumenter. Det er muligt, at de ikke altid medfører nøjagtig opfyldelse af målsætningerne, men de gør det lettere at skabe store innovationsfremskridt, og det næsten uden negative følgevirkninger.

| 3.14.10 | Offentlige indkøb: Offentlige indkøb kan spille en fremtrædende rolle med hensyn til at fremme innovation på energiområdet. Metoder på dette område bør udvikles og udbredes over en bred kam. Normalt kræver »grønnere« offentlige indkøb anvendelse af vugge-til-grav-analyser, og for at kunne gennemføre disse og andre nye metoder har myndighederne ofte brug for efteruddannelse. EU's bestemmelser om offentlige indkøb, der skal overholdes, tager højde for, at disse indkøb skal gøres »grønnere« via krav om, at der benyttes de allernyeste løsninger. |
| --- | --- |

3.14.10

Offentlige indkøb: Offentlige indkøb kan spille en fremtrædende rolle med hensyn til at fremme innovation på energiområdet. Metoder på dette område bør udvikles og udbredes over en bred kam. Normalt kræver »grønnere« offentlige indkøb anvendelse af vugge-til-grav-analyser, og for at kunne gennemføre disse og andre nye metoder har myndighederne ofte brug for efteruddannelse. EU's bestemmelser om offentlige indkøb, der skal overholdes, tager højde for, at disse indkøb skal gøres »grønnere« via krav om, at der benyttes de allernyeste løsninger.

| 3.14.11 | For at opnå den hurtige omstilling inden for energisektoren, som der er behov for, er det nødvendigt at øge innovationstempoet. Udvalget opfordrer indtrængende til, at der særlig satses på






  — | at tage skridt til fastsættelse af en rimelig pris for CO2-udledninger, |
| --- | --- | --- |

3.14.11

For at opnå den hurtige omstilling inden for energisektoren, som der er behov for, er det nødvendigt at øge innovationstempoet. Udvalget opfordrer indtrængende til, at der særlig satses på

—

at tage skridt til fastsættelse af en rimelig pris for CO2-udledninger,

| — | at give den private og offentlige forskning øgede muligheder for at støtte nye energiformer og energieffektivitet, |
| --- | --- |

—

at give den private og offentlige forskning øgede muligheder for at støtte nye energiformer og energieffektivitet,

| — | at lovgivning i højere grad anvendes som instrument til at skabe hurtigere fremskridt hen imod en forbedring af forskellige produkters energieffektivitet, |
| --- | --- |

—

at lovgivning i højere grad anvendes som instrument til at skabe hurtigere fremskridt hen imod en forbedring af forskellige produkters energieffektivitet,

| — | at det offentliges indkøbspolitik anvendes langt mere proaktivt til at skabe pres for bedre standarder for energieffektivitet, navnlig inden for byggeriet. |
| --- | --- |

—

at det offentliges indkøbspolitik anvendes langt mere proaktivt til at skabe pres for bedre standarder for energieffektivitet, navnlig inden for byggeriet.

Bruxelles, den 12. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2005) 141 endelig, Integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse.

1

(2)  EUT C 318 af 23.12.2006, s. 185.

2

(3)  EFT C 241 af 7.10.2002, s. 13.

3

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/39 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/39

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om

| — | »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om interoperabilitet i Fællesskabets jernbanesystem (kodificeret udgave)« |
| --- | --- |

—

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om interoperabilitet i Fællesskabets jernbanesystem (kodificeret udgave)«

| — | »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 881/2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur« |
| --- | --- |

—

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af forordning (EF) nr. 881/2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur«

| — | »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2004/49/EF om jernbanesikkerhed i EU« |
| --- | --- |

—

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2004/49/EF om jernbanesikkerhed i EU«

KOM(2006) 785 endelig — 2006/0274 (COD)

KOM(2006) 783 endelig — 2006/0273 (COD)

KOM(2006) 784 endelig — 2006/0272 (COD)

(2007/C 256/08)

Rådet for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. januar 2007 under henvisning til EF traktatens artikel 71 og 156 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Roberto Confalonieri til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling af 11.-12. juli 2007, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 137 stemmer for og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Forslagene:






  — | om ændring af forordning (EF) nr. 881/2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur |
| --- | --- | --- |

1.1

Forslagene:

—

om ændring af forordning (EF) nr. 881/2004 om oprettelse af et europæisk jernbaneagentur

| — | om ændring af direktiv nr. 49/2004 om jernbanesikkerhed i EU |
| --- | --- |

—

om ændring af direktiv nr. 49/2004 om jernbanesikkerhed i EU

| — | til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om interoperabilitet i Fællesskabets jernbanesystem |
| --- | --- |

—

til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om interoperabilitet i Fællesskabets jernbanesystem

synes at være i overensstemmelse med målet om at lette operatørernes adgang til EU's jernbanesystem.

De har til formål at:

| — | forenkle certificeringsprocedurerne for rullende materiel i det interoperable system; |
| --- | --- |

—

forenkle certificeringsprocedurerne for rullende materiel i det interoperable system;

| — | harmonisere størstedelen af de kontrolprocedurer, som følges i medlemsstaterne med hensyn til rullende materiel, vedligeholdelse samt trafik- og vedligeholdelsesoperatører; |
| --- | --- |

—

harmonisere størstedelen af de kontrolprocedurer, som følges i medlemsstaterne med hensyn til rullende materiel, vedligeholdelse samt trafik- og vedligeholdelsesoperatører;

| — | indføre et komplet system til sammenligning af medlemsstaternes certificeringsregler, herunder de elementer, der ikke er omfattet af TSI'er (tekniske standarder for interoperabilitet). |
| --- | --- |

—

indføre et komplet system til sammenligning af medlemsstaternes certificeringsregler, herunder de elementer, der ikke er omfattet af TSI'er (tekniske standarder for interoperabilitet).

| 1.2 | EØSU støtter målet om at forenkle proceduren for ibrugtagning. |
| --- | --- |

1.2

EØSU støtter målet om at forenkle proceduren for ibrugtagning.

| 1.3 | EØSU mener, at sådanne forenklinger vil få flere til at benytte det europæiske jernbanesystem i stedet for andre transportformer og dermed bidrage til at forbedre miljøet og udnytte de energikilder, som EU's energiplaner tilskynder til. |
| --- | --- |

1.3

EØSU mener, at sådanne forenklinger vil få flere til at benytte det europæiske jernbanesystem i stedet for andre transportformer og dermed bidrage til at forbedre miljøet og udnytte de energikilder, som EU's energiplaner tilskynder til.

| 1.4 | EØSU understreger, at den fremtidige anvendelse af TSI'er og opsplitningen af certificeringskontrollen mellem nationale og europæiske organer ikke må indebære en sikkerhedsrisiko. |
| --- | --- |

1.4

EØSU understreger, at den fremtidige anvendelse af TSI'er og opsplitningen af certificeringskontrollen mellem nationale og europæiske organer ikke må indebære en sikkerhedsrisiko.

| 1.5 | EØSU understreger, at der bør foretages en omhyggelig afgrænsning af kompetencerne mellem de organer, som indføres med det nye system. |
| --- | --- |

1.5

EØSU understreger, at der bør foretages en omhyggelig afgrænsning af kompetencerne mellem de organer, som indføres med det nye system.

| 1.6 | For gods- og personvogne, der tages i brug, efter at dette direktiv er trådt i kraft, bør det efter EØSU's mening være tilstrækkeligt med en enkelt ibrugtagningstilladelse fra en medlemsstat. Den nye forordning om det europæiske jernbaneagentur giver jernbaneoperatørerne, infrastrukturforvalterne, ihændehaverne af godsvogne, og ikke mindst de nationale certificeringsorganer mulighed for:






  — | at fremskynde certificeringsprocessen; |
| --- | --- | --- |

1.6

For gods- og personvogne, der tages i brug, efter at dette direktiv er trådt i kraft, bør det efter EØSU's mening være tilstrækkeligt med en enkelt ibrugtagningstilladelse fra en medlemsstat. Den nye forordning om det europæiske jernbaneagentur giver jernbaneoperatørerne, infrastrukturforvalterne, ihændehaverne af godsvogne, og ikke mindst de nationale certificeringsorganer mulighed for:

—

at fremskynde certificeringsprocessen;

| — | at reducere antallet af kontroller og undgå overlapninger mellem fælles standarder i medlemsstaterne; |
| --- | --- |

—

at reducere antallet af kontroller og undgå overlapninger mellem fælles standarder i medlemsstaterne;

| — | at operere under de samme lovrammer og anvende agenturets tekniske retningslinjer. |
| --- | --- |

—

at operere under de samme lovrammer og anvende agenturets tekniske retningslinjer.

| 1.7 | EØSU bemærker, at agenturet med den fremtidige indsats vil være det styrende organ i arbejdet med at etablere et europæisk jernbanesystem (bestående af HS-nettene (»højhastighedsnet«), TEN-korridorerne og i fremtiden alle nationale net) gennem samordning og udvidelse af det europæiske trafikstyringssystem for jernbaner, ERTMS, (European Rail Traffic Management System), offentliggørelse af systemet til sammenligning af nationale regler og teknisk støtte til de nationale certificeringsorganer. |
| --- | --- |

1.7

EØSU bemærker, at agenturet med den fremtidige indsats vil være det styrende organ i arbejdet med at etablere et europæisk jernbanesystem (bestående af HS-nettene (»højhastighedsnet«), TEN-korridorerne og i fremtiden alle nationale net) gennem samordning og udvidelse af det europæiske trafikstyringssystem for jernbaner, ERTMS, (European Rail Traffic Management System), offentliggørelse af systemet til sammenligning af nationale regler og teknisk støtte til de nationale certificeringsorganer.

| 1.8 | Den gradvise styrkelse af det europæiske agenturs retningsgivende og tilsynsførende rolle i forbindelse med jernbaneinteroperabilitet og den teknologiske udvikling indebærer en delvis ændring af de nationale certificeringsorganers funktioner. |
| --- | --- |

1.8

Den gradvise styrkelse af det europæiske agenturs retningsgivende og tilsynsførende rolle i forbindelse med jernbaneinteroperabilitet og den teknologiske udvikling indebærer en delvis ændring af de nationale certificeringsorganers funktioner.

| 1.9 | For at skabe en videnbase med henblik på opstilling af fælles parametre anmodes Kommissionen om at undersøge muligheden for et oprette et fælles europæisk register over trafiksikkerhedsrisici med deltagelse af alle medlemsstater. |
| --- | --- |

1.9

For at skabe en videnbase med henblik på opstilling af fælles parametre anmodes Kommissionen om at undersøge muligheden for et oprette et fælles europæisk register over trafiksikkerhedsrisici med deltagelse af alle medlemsstater.

| 1.10 | Målet er at virkeliggøre et europæisk marked for rullende materiel, vedligeholdelse af systemer og rullende materiel samt menneskelige ressourcer til forvaltning af transporttjenester. |
| --- | --- |

1.10

Målet er at virkeliggøre et europæisk marked for rullende materiel, vedligeholdelse af systemer og rullende materiel samt menneskelige ressourcer til forvaltning af transporttjenester.

| 1.11 | Dette er en enestående anledning for de europæiske producenter af rullende materiel — især hvis de tekniske beslutninger vedrørende TSI'er stadig sikrer, at der er et passende antal producenter til at opretholde konkurrencedygtigt europæisk marked for rullende materiel (og vedligeholdelsen heraf). |
| --- | --- |

1.11

Dette er en enestående anledning for de europæiske producenter af rullende materiel — især hvis de tekniske beslutninger vedrørende TSI'er stadig sikrer, at der er et passende antal producenter til at opretholde konkurrencedygtigt europæisk marked for rullende materiel (og vedligeholdelsen heraf).

| 1.12 | EØSU understreger, at gennemførelsen af direktivet om jernbanesikkerhed ikke må føre til mere bureaukrati for jernbaneoperatørerne i de tilfælde, hvor rullende materiel er taget i brug, før direktivet træder i kraft, og ikke er forsynet med en EF-verifikationserklæring. |
| --- | --- |

1.12

EØSU understreger, at gennemførelsen af direktivet om jernbanesikkerhed ikke må føre til mere bureaukrati for jernbaneoperatørerne i de tilfælde, hvor rullende materiel er taget i brug, før direktivet træder i kraft, og ikke er forsynet med en EF-verifikationserklæring.

| 1.13 | EØSU finder, at der bør oprettes nationale certificeringsorganer i de lande, som deltager i det europæiske statistiske system (ESS). |
| --- | --- |

1.13

EØSU finder, at der bør oprettes nationale certificeringsorganer i de lande, som deltager i det europæiske statistiske system (ESS).

| 1.14 | I forbindelse med analyser af undtagelser fra TSI'er bør der af hensyn til den økonomiske ligevægt i projektet foretages en præcis evaluering af den virkning, som EU's medfinansiering har på projektets økonomiske gennemførlighed. |
| --- | --- |

1.14

I forbindelse med analyser af undtagelser fra TSI'er bør der af hensyn til den økonomiske ligevægt i projektet foretages en præcis evaluering af den virkning, som EU's medfinansiering har på projektets økonomiske gennemførlighed.

| 1.15 | EØSU finder, at analyserne af undtagelser bør omfatte hele TSI-systemet og ikke kun individuelle TSI'er. |
| --- | --- |

1.15

EØSU finder, at analyserne af undtagelser bør omfatte hele TSI-systemet og ikke kun individuelle TSI'er.

| 1.16 | EØSU anbefaler, at agenturet anvender de nuværende bestemmelser om sprog ved offentliggørelsen af TSI'er.
  EØSU finder, at agenturet bør anmodes om at udarbejde evalueringer eller udtalelser om alle bygnings- og fornyelsesprojekter, også selv om de ikke finansieres af EU, med henblik på at føre såvel nationale som europæiske initiativer ind under det europæiske sikkerhedssystem. |
| --- | --- |

1.16

EØSU anbefaler, at agenturet anvender de nuværende bestemmelser om sprog ved offentliggørelsen af TSI'er.

EØSU finder, at agenturet bør anmodes om at udarbejde evalueringer eller udtalelser om alle bygnings- og fornyelsesprojekter, også selv om de ikke finansieres af EU, med henblik på at føre såvel nationale som europæiske initiativer ind under det europæiske sikkerhedssystem.

| 1.17 | EØSU finder, at alle berørte parter bør have mulighed for at anmode det europæiske agentur om en udtalelse, også selv om en sådan udtalelse kan være i modstrid med de evalueringer, som foretages af de nationale certificeringsorganer. Især bør det sikres, at EU's jernbanevirksomheder og sektorens arbejdstagerorganisationer kan benytte sig af denne mulighed. |
| --- | --- |

1.17

EØSU finder, at alle berørte parter bør have mulighed for at anmode det europæiske agentur om en udtalelse, også selv om en sådan udtalelse kan være i modstrid med de evalueringer, som foretages af de nationale certificeringsorganer. Især bør det sikres, at EU's jernbanevirksomheder og sektorens arbejdstagerorganisationer kan benytte sig af denne mulighed.

2.   Argumenter og bemærkninger

2.1   Forslagets grundlæggende elementer og generelle baggrund

| 2.1.1 | For at der gradvist kan oprettes et europæisk jernbaneområde uden grænser, er det nødvendigt at fastsætte tekniske forskrifter, som dækker aspekterne vedrørende sikkerhed, drift og procedurerne for systemadgang. |
| --- | --- |

2.1.1

For at der gradvist kan oprettes et europæisk jernbaneområde uden grænser, er det nødvendigt at fastsætte tekniske forskrifter, som dækker aspekterne vedrørende sikkerhed, drift og procedurerne for systemadgang.

| 2.1.2 | Med Rådets direktiver 91/440/EØF af 29. juli 1991 og 95/18/EF af 19. juni 1995 samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2001/14/EF af 26. februar 2001 om udvikling af Fællesskabets jernbaner lægges der op til, at alle jernbanevirksomheder i Fællesskabet, der har fået tildelt licens fra en medlemsstat, og som ønsker at udføre godstransporttjenesteydelser inden for nye referencerammer, skal have adgang til infrastrukturen. |
| --- | --- |

2.1.2

Med Rådets direktiver 91/440/EØF af 29. juli 1991 og 95/18/EF af 19. juni 1995 samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv nr. 2001/14/EF af 26. februar 2001 om udvikling af Fællesskabets jernbaner lægges der op til, at alle jernbanevirksomheder i Fællesskabet, der har fået tildelt licens fra en medlemsstat, og som ønsker at udføre godstransporttjenesteydelser inden for nye referencerammer, skal have adgang til infrastrukturen.

| 2.1.3 | Virkeliggørelsen af målene om sikkerhed og interoperabilitet på én gang kræver et teknisk arbejde, som skal styres af et specialiseret organ. Det er grunden til, at man har oprettet et europæisk jernbaneagentur for sikkerhed og interoperabilitet. |
| --- | --- |

2.1.3

Virkeliggørelsen af målene om sikkerhed og interoperabilitet på én gang kræver et teknisk arbejde, som skal styres af et specialiseret organ. Det er grunden til, at man har oprettet et europæisk jernbaneagentur for sikkerhed og interoperabilitet.

| 2.1.4 | Agenturets vigtigste mål er følgende:






  — | at fremme realiseringen af et europæisk jernbaneområde uden grænser, sætte fornyet skub i jernbanesektoren, forbedre sikkerheden; |
| --- | --- | --- |

2.1.4

Agenturets vigtigste mål er følgende:

—

at fremme realiseringen af et europæisk jernbaneområde uden grænser, sætte fornyet skub i jernbanesektoren, forbedre sikkerheden;

| — | at udvikle fælles indikatorer, mål og metoder på sikkerhedsområdet; |
| --- | --- |

—

at udvikle fælles indikatorer, mål og metoder på sikkerhedsområdet;

| — | at forenkle procedurerne for udstedelse af sikkerhedscertifikater til jernbanevirksomhederne; |
| --- | --- |

—

at forenkle procedurerne for udstedelse af sikkerhedscertifikater til jernbanevirksomhederne;

| — | at sikre størst mulig gennemsigtighed og en effektiv informationsspredning; |
| --- | --- |

—

at sikre størst mulig gennemsigtighed og en effektiv informationsspredning;

| — | at sikre kontinuitet i arbejdet og den udvikling, TSI'erne gennemgår i tidens løb, i en permanent faglig struktur; |
| --- | --- |

—

at sikre kontinuitet i arbejdet og den udvikling, TSI'erne gennemgår i tidens løb, i en permanent faglig struktur;

| — | at øge interoperabiliteten i det transeuropæiske net ved at udvælge nye investeringsprojekter, der støttes af Fællesskabet, og som er forenelige med målet om interoperabilitet; |
| --- | --- |

—

at øge interoperabiliteten i det transeuropæiske net ved at udvælge nye investeringsprojekter, der støttes af Fællesskabet, og som er forenelige med målet om interoperabilitet;

| — | at støtte udviklingen af et system til certificering af værkstederne; |
| --- | --- |

—

at støtte udviklingen af et system til certificering af værkstederne;

| — | at yde den tekniske bistand, der er nødvendig for, at der på europæisk niveau tages behørigt hensyn til kravene til togførernes faglige kvalifikationer; |
| --- | --- |

—

at yde den tekniske bistand, der er nødvendig for, at der på europæisk niveau tages behørigt hensyn til kravene til togførernes faglige kvalifikationer;

| — | at yde teknisk bistand til oprettelsen af et registreringssystem, hvad angår anerkendelse af rullende materiels egnethed til at køre på nærmere fastsatte vilkår; |
| --- | --- |

—

at yde teknisk bistand til oprettelsen af et registreringssystem, hvad angår anerkendelse af rullende materiels egnethed til at køre på nærmere fastsatte vilkår;

| — | at sikre størst mulig gennemsigtighed og lige adgang for alle parter til relevante oplysninger; |
| --- | --- |

—

at sikre størst mulig gennemsigtighed og lige adgang for alle parter til relevante oplysninger;

| — | at fremme innovationen i forbindelse med sikkerhed og interoperabilitet i jernbanesektoren. |
| --- | --- |

—

at fremme innovationen i forbindelse med sikkerhed og interoperabilitet i jernbanesektoren.

| 2.1.5 | Medlemsstaternes procedurer for typegodkendelse af lokomotiver anses i øjeblikket for en af de største hindringer for dannelsen af nye banegodsvirksomheder og en væsentlig bremse på interoperabiliteten i det europæiske jernbanesystem. |
| --- | --- |

2.1.5

Medlemsstaternes procedurer for typegodkendelse af lokomotiver anses i øjeblikket for en af de største hindringer for dannelsen af nye banegodsvirksomheder og en væsentlig bremse på interoperabiliteten i det europæiske jernbanesystem.

| 2.1.6 | Da ingen medlemsstat alene kan beslutte, at de ibrugtagningstilladelser, den udsteder, har gyldighed på andre medlemsstaters område, må der tages initiativ på fællesskabsplan til at harmonisere de nationale procedurer, forenkle dem og benytte sig mere systematisk af gensidig anerkendelse. |
| --- | --- |

2.1.6

Da ingen medlemsstat alene kan beslutte, at de ibrugtagningstilladelser, den udsteder, har gyldighed på andre medlemsstaters område, må der tages initiativ på fællesskabsplan til at harmonisere de nationale procedurer, forenkle dem og benytte sig mere systematisk af gensidig anerkendelse.

| 2.1.7 | Kommissionen har desuden som led i lovforenklingsprogrammet til hensigt at konsolidere og sammenskrive direktiverne om jernbaneinteroperabilitet med henblik på at indføre ét fælles regelsæt for det europæiske jernbanesystem. |
| --- | --- |

2.1.7

Kommissionen har desuden som led i lovforenklingsprogrammet til hensigt at konsolidere og sammenskrive direktiverne om jernbaneinteroperabilitet med henblik på at indføre ét fælles regelsæt for det europæiske jernbanesystem.

| 2.1.8 | Disse initiativer vil gøre jernbanetransporten mere konkurrencedygtig, eftersom de nedbringer omkostningerne for jernbanesektoren. |
| --- | --- |

2.1.8

Disse initiativer vil gøre jernbanetransporten mere konkurrencedygtig, eftersom de nedbringer omkostningerne for jernbanesektoren.

2.2   Et europæisk jernbaneagentur

| 2.2.1 | Agenturet skal lette certificeringsproceduren for eksisterende rullende materiel ved at udarbejde et referencedokument, der giver mulighed for at fastslå, hvordan de gældende nationale forskrifter svarer til hinanden. |
| --- | --- |

2.2.1

Agenturet skal lette certificeringsproceduren for eksisterende rullende materiel ved at udarbejde et referencedokument, der giver mulighed for at fastslå, hvordan de gældende nationale forskrifter svarer til hinanden.

| 2.2.2 | Agenturet skal vurdere ansøgninger om EF-finansiering af projekter vedrørende infrastruktur og rullende materiel for at sikre sig, at de er »interoperable«. |
| --- | --- |

2.2.2

Agenturet skal vurdere ansøgninger om EF-finansiering af projekter vedrørende infrastruktur og rullende materiel for at sikre sig, at de er »interoperable«.

| 2.2.3 | Agenturet skal vurdere forholdet mellem ihændehavere af godsvogne og jernbanevirksomheder (den gamle RIV-aftale (aftale mellem jernbanevirksomhederne om bytning og brug af godsvogne)), især hvad angår vedligeholdelse, og fremsætte henstillinger til Kommissionen vedrørende deres regulering. |
| --- | --- |

2.2.3

Agenturet skal vurdere forholdet mellem ihændehavere af godsvogne og jernbanevirksomheder (den gamle RIV-aftale (aftale mellem jernbanevirksomhederne om bytning og brug af godsvogne)), især hvad angår vedligeholdelse, og fremsætte henstillinger til Kommissionen vedrørende deres regulering.

| 2.2.4 | Agenturet skal udarbejde henstillinger om fastlæggelse af fælles kriterier for definition af faglige kompetencer og evaluering af det personale, der medvirker ved driften og vedligeholdelsen af jernbanesystemet. |
| --- | --- |

2.2.4

Agenturet skal udarbejde henstillinger om fastlæggelse af fælles kriterier for definition af faglige kompetencer og evaluering af det personale, der medvirker ved driften og vedligeholdelsen af jernbanesystemet.

| 2.2.5 | Agenturet påtager sig rollen som systemmyndighed under ERTMS. |
| --- | --- |

2.2.5

Agenturet påtager sig rollen som systemmyndighed under ERTMS.

2.3   Interoperabilitet

| 2.3.1 | Forslaget har til formål at forenkle og modernisere EU's lovrammer. På denne baggrund foreslås det igen at kodificere og sammenskrive de gældende direktiver om jernbaneinteroperabilitet. |
| --- | --- |

2.3.1

Forslaget har til formål at forenkle og modernisere EU's lovrammer. På denne baggrund foreslås det igen at kodificere og sammenskrive de gældende direktiver om jernbaneinteroperabilitet.

| 2.3.2 | Kommissionen foreslår endvidere på baggrund af ti års erfaring med at gennemføre interoperabilitetsdirektiverne en række forbedringer i den tekniske del af regelsættet. |
| --- | --- |

2.3.2

Kommissionen foreslår endvidere på baggrund af ti års erfaring med at gennemføre interoperabilitetsdirektiverne en række forbedringer i den tekniske del af regelsættet.

2.4   Jernbanesikkerhed i EU

| 2.4.1 | Med ændringen af artikel 14 i direktivet om jernbanesikkerhed præciseres det, hvilken del af en tilladelse, der skal anerkendes gensidigt, og hvilken der er strengt betinget af det pågældende køretøjs forenelighed med den relevante infrastruktur. |
| --- | --- |

2.4.1

Med ændringen af artikel 14 i direktivet om jernbanesikkerhed præciseres det, hvilken del af en tilladelse, der skal anerkendes gensidigt, og hvilken der er strengt betinget af det pågældende køretøjs forenelighed med den relevante infrastruktur.

| 2.4.2 | Ændringerne af reglerne er ensbetydende med følgende:






  — | hver gang et køretøj tages i brug, skal der udpeges en part som ansvarlig for vedligeholdelsen; |
| --- | --- | --- |

2.4.2

Ændringerne af reglerne er ensbetydende med følgende:

—

hver gang et køretøj tages i brug, skal der udpeges en part som ansvarlig for vedligeholdelsen;

| — | jernbanevirksomheder skal bevise, at de godsvogne, de bruger, drives og vedligeholdes efter gældende forskrifter; |
| --- | --- |

—

jernbanevirksomheder skal bevise, at de godsvogne, de bruger, drives og vedligeholdes efter gældende forskrifter;

| — | jernbanevirksomheder skal tydeliggøre, hvilket system og hvilke procedurer de følger for at sikre, at brug af godsvogne fra forskellige ihændehavere ikke sætter jernbanesikkerheden på spil; |
| --- | --- |

—

jernbanevirksomheder skal tydeliggøre, hvilket system og hvilke procedurer de følger for at sikre, at brug af godsvogne fra forskellige ihændehavere ikke sætter jernbanesikkerheden på spil;

| — | agenturet skal vurdere jernbanevirksomhedernes procedurer for styring af deres forbindelser med ihændehaverne af godsvogne. |
| --- | --- |

—

agenturet skal vurdere jernbanevirksomhedernes procedurer for styring af deres forbindelser med ihændehaverne af godsvogne.

3.   Generelle bemærkninger

3.1   Et europæisk jernbaneagentur

| 3.1.1 | Kendetegnende for jernbanesystemet er, at alle elementer bidrager til systemets sikkerhed. |
| --- | --- |

3.1.1

Kendetegnende for jernbanesystemet er, at alle elementer bidrager til systemets sikkerhed.

| 3.1.2 | Hvis agenturets ansvarsområde udvides fra et interoperabilt system til et sikkerhedssystem, vil dets kompetencer med tiden komme til at omfatte alle elementer i systemet. |
| --- | --- |

3.1.2

Hvis agenturets ansvarsområde udvides fra et interoperabilt system til et sikkerhedssystem, vil dets kompetencer med tiden komme til at omfatte alle elementer i systemet.

| 3.1.3 | I slutningen af processen kunne man således forestille sig, at der kun vil være ét Fællesskabssystem og ét jernbaneagentur. |
| --- | --- |

3.1.3

I slutningen af processen kunne man således forestille sig, at der kun vil være ét Fællesskabssystem og ét jernbaneagentur.

| 3.1.4 | Den fase, der har til formål at sammenligne forskrifterne, bør betragtes som et nødvendigt skridt i denne retning. |
| --- | --- |

3.1.4

Den fase, der har til formål at sammenligne forskrifterne, bør betragtes som et nødvendigt skridt i denne retning.

| 3.1.5 | Der bør foretages en vurdering af de forskellige konsekvenser, som beslutningerne vedrørende TSI'er og de nye certificeringsprocedurer har for de enkelte medlemsstater, infrastrukturforvalterne, jernbanevirksomhederne, ihændehaverne af godsvogne og slutbrugerne. |
| --- | --- |

3.1.5

Der bør foretages en vurdering af de forskellige konsekvenser, som beslutningerne vedrørende TSI'er og de nye certificeringsprocedurer har for de enkelte medlemsstater, infrastrukturforvalterne, jernbanevirksomhederne, ihændehaverne af godsvogne og slutbrugerne.

| 3.1.6 | Man bør være opmærksom på nødvendigheden at bevare den økonomiske balance mellem de forskellige nationale net og markedsoperatørerne, hvilket navnlig gælder i de faser, der har til formål at harmonisere de tekniske normer og certificeringsprocedurerne. |
| --- | --- |

3.1.6

Man bør være opmærksom på nødvendigheden at bevare den økonomiske balance mellem de forskellige nationale net og markedsoperatørerne, hvilket navnlig gælder i de faser, der har til formål at harmonisere de tekniske normer og certificeringsprocedurerne.

| 3.1.7 | Agenturet bør have til opgave at styre de teknologiske valg vedrørende et net, der er åbent for interoperabilitet nu og i fremtiden, hvilket ikke kun bør ske ved hjælp af finansielle initiativer. |
| --- | --- |

3.1.7

Agenturet bør have til opgave at styre de teknologiske valg vedrørende et net, der er åbent for interoperabilitet nu og i fremtiden, hvilket ikke kun bør ske ved hjælp af finansielle initiativer.

| 3.1.8 | Man må huske på, at agenturets kompetencer i henhold til direktivforslaget om interoperabilitet med tiden vil blive udvidet til at omfatte hele jernbanenettet i EU. |
| --- | --- |

3.1.8

Man må huske på, at agenturets kompetencer i henhold til direktivforslaget om interoperabilitet med tiden vil blive udvidet til at omfatte hele jernbanenettet i EU.

3.2   Interoperabilitet

| 3.2.1 | Direktivforslaget lægger op til en forenkling af TSI'erne, hvad angår HS-systemet (»højhastighedssystemet«) og de traditionelle systemer, hvis de kan sammenlignes. |
| --- | --- |

3.2.1

Direktivforslaget lægger op til en forenkling af TSI'erne, hvad angår HS-systemet (»højhastighedssystemet«) og de traditionelle systemer, hvis de kan sammenlignes.

| 3.2.2 | Direktivforslaget lægger op til, at TSI'erne ud over HS-nettet og TEN-korridorerne (Transeuropæiske net) også skal omfatte alle nationale net på nær enkelte undtagelser. |
| --- | --- |

3.2.2

Direktivforslaget lægger op til, at TSI'erne ud over HS-nettet og TEN-korridorerne (Transeuropæiske net) også skal omfatte alle nationale net på nær enkelte undtagelser.

| 3.2.3 | Der er således tale om en ny æra i det europæiske jernbanesystems teknologiske udvikling, der går i retning af ét europæisk jernbanenet. De hermed forbundne økonomiske og strategiske virkninger vil være større end de virkninger, som nævnes i forslaget. |
| --- | --- |

3.2.3

Der er således tale om en ny æra i det europæiske jernbanesystems teknologiske udvikling, der går i retning af ét europæisk jernbanenet. De hermed forbundne økonomiske og strategiske virkninger vil være større end de virkninger, som nævnes i forslaget.

| 3.2.4 | Beslutninger om, hvilken type af TSI'er der skal anvendes i de nye projekter og i forbindelse med omfattende tilpasninger af de eksisterende infrastrukturer, henhører først og fremmest under Fællesskabets ansvarsområde. |
| --- | --- |

3.2.4

Beslutninger om, hvilken type af TSI'er der skal anvendes i de nye projekter og i forbindelse med omfattende tilpasninger af de eksisterende infrastrukturer, henhører først og fremmest under Fællesskabets ansvarsområde.

| 3.2.5 | Fællesskabets beslutninger vedrørende definitionen af TSI'er og deres udvikling set i forhold til den aktuelle situation i medlemsstaterne vil have store økonomiske konsekvenser for medlemsstaternes planlægning af teknologi- og infrastrukturinvesteringer. |
| --- | --- |

3.2.5

Fællesskabets beslutninger vedrørende definitionen af TSI'er og deres udvikling set i forhold til den aktuelle situation i medlemsstaterne vil have store økonomiske konsekvenser for medlemsstaternes planlægning af teknologi- og infrastrukturinvesteringer.

| 3.2.6 | Det synes derfor nødvendigt for hver enkel medlemsstat at foretage en økonomisk konsekvensvurdering af de nye TSI'er, der vil kunne danne grundlag for en eventuel beslutning om at vedtage sådanne standarder. |
| --- | --- |

3.2.6

Det synes derfor nødvendigt for hver enkel medlemsstat at foretage en økonomisk konsekvensvurdering af de nye TSI'er, der vil kunne danne grundlag for en eventuel beslutning om at vedtage sådanne standarder.

| 3.2.7 | Ved gennemførelse af en sådan vurdering bør der skelnes mellem TSI'er, der indvirker på offentlige investeringer i medlemsstaterne, og TSI'er, der indvirker på jernbanevirksomheders og private operatørers investeringer. |
| --- | --- |

3.2.7

Ved gennemførelse af en sådan vurdering bør der skelnes mellem TSI'er, der indvirker på offentlige investeringer i medlemsstaterne, og TSI'er, der indvirker på jernbanevirksomheders og private operatørers investeringer.

| 3.2.8 | En udvidelse af TSI'ernes anvendelsesområde til — på nær enkelte undtagelser — at omfatte hele det europæiske jernbanenet leder også tankerne hen på et nyt system af forbindelser mellem det europæiske jernbaneagentur og certificeringsorganerne i de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

3.2.8

En udvidelse af TSI'ernes anvendelsesområde til — på nær enkelte undtagelser — at omfatte hele det europæiske jernbanenet leder også tankerne hen på et nyt system af forbindelser mellem det europæiske jernbaneagentur og certificeringsorganerne i de enkelte medlemsstater.

| 3.2.9 | Sidstnævnte organer vil på sigt sandsynligvis koncentrere deres indsats omkring den konkrete certificering af virksomheder og operatører frem for styringen af udviklingen inden for teknologiske standarder. |
| --- | --- |

3.2.9

Sidstnævnte organer vil på sigt sandsynligvis koncentrere deres indsats omkring den konkrete certificering af virksomheder og operatører frem for styringen af udviklingen inden for teknologiske standarder.

| 3.2.10 | Ændringen af sikkerhedsdirektivet er en ud af flere tekniske ændringer, der skal gøre det lettere for interoperabelt rullende materiel at cirkulere frit. |
| --- | --- |

3.2.10

Ændringen af sikkerhedsdirektivet er en ud af flere tekniske ændringer, der skal gøre det lettere for interoperabelt rullende materiel at cirkulere frit.

| 3.2.11 | Man har desuden indført en ny kategori af aktører, nemlig »ihændehavere« af godsvogne. |
| --- | --- |

3.2.11

Man har desuden indført en ny kategori af aktører, nemlig »ihændehavere« af godsvogne.

| 3.2.12 | Certificeringen af rullende materiel er organiseret på en sådan måde, at det samme materiel vil blive vurderet af forskellige organer, afhængigt af de forskellige tekniske aspekter. |
| --- | --- |

3.2.12

Certificeringen af rullende materiel er organiseret på en sådan måde, at det samme materiel vil blive vurderet af forskellige organer, afhængigt af de forskellige tekniske aspekter.

| 3.2.13 | De aspekter, der er omfattet af TSI'er, vil blive certificeret af et hvilket som helst nationalt certificeringsorgan. |
| --- | --- |

3.2.13

De aspekter, der er omfattet af TSI'er, vil blive certificeret af et hvilket som helst nationalt certificeringsorgan.

| 3.2.14 | Andre nationale aspekter vil blive kontrolleret af det nationale certificeringsorgan, som det pågældende net henhører under. Det nationale certificeringsorgan tager højde for fællesskabscertifikater, kontrollerer særlige nationale certifikater og udsteder sikkerhedsdokumentet. Det nationale certificeringsorgan kan afvise ansøgninger om certificering og har således ansvaret for at sikre overensstemmelse mellem alle de certificerede elementer. |
| --- | --- |

3.2.14

Andre nationale aspekter vil blive kontrolleret af det nationale certificeringsorgan, som det pågældende net henhører under. Det nationale certificeringsorgan tager højde for fællesskabscertifikater, kontrollerer særlige nationale certifikater og udsteder sikkerhedsdokumentet. Det nationale certificeringsorgan kan afvise ansøgninger om certificering og har således ansvaret for at sikre overensstemmelse mellem alle de certificerede elementer.

| 3.2.15 | Det europæiske jernbaneagentur fungerer som en uafhængig appelinstans i slutningen af ansøgningsprocessen. |
| --- | --- |

3.2.15

Det europæiske jernbaneagentur fungerer som en uafhængig appelinstans i slutningen af ansøgningsprocessen.

| 3.2.16 | Udvalget har ikke andre bemærkninger end de generelle bemærkninger, som fremsættes ovenfor (under afsnittet om interoperabilitet og det europæiske jernbaneagentur). |
| --- | --- |

3.2.16

Udvalget har ikke andre bemærkninger end de generelle bemærkninger, som fremsættes ovenfor (under afsnittet om interoperabilitet og det europæiske jernbaneagentur).

4.   Særlige bemærkninger

4.1   Det europæiske jernbaneagentur

| 4.1.1 | Art. 8 a): Agenturet har til opgave dels at udarbejde og opdatere et dokument, der giver mulighed for — for hvert enkelt parameter — at sammenligne de nationale forskrifter og fastslå, hvordan de svarer til hinanden (punkt 2), dels at udarbejde tekniske udtalelser om






  — | ækvivalens mellem forskrifter |
| --- | --- | --- |

4.1.1

Art. 8 a): Agenturet har til opgave dels at udarbejde og opdatere et dokument, der giver mulighed for — for hvert enkelt parameter — at sammenligne de nationale forskrifter og fastslå, hvordan de svarer til hinanden (punkt 2), dels at udarbejde tekniske udtalelser om

—

ækvivalens mellem forskrifter

| — | anmodning om supplerende oplysninger |
| --- | --- |

—

anmodning om supplerende oplysninger

| — | begrundelsen for et afslag på tilladelse. |
| --- | --- |

—

begrundelsen for et afslag på tilladelse.

Agenturets arbejde ville være mere effektivt, hvis disse udtalelser var bindende, og de berørte parter, dvs. infrastrukturforvalterne, jernbanevirksomhederne og ihændehaverne af godsvogne, også havde mulighed for at anmode om udtalelser.

| 4.1.2 | Art. 15: Agenturets ansvarsområde bør udvides til at omfatte alle fornyelses-, opgraderings- og nyanlægsprojekter vedrørende infrastrukturdele, der er underlagt aktuelle eller fremtidige TSI'er. |
| --- | --- |

4.1.2

Art. 15: Agenturets ansvarsområde bør udvides til at omfatte alle fornyelses-, opgraderings- og nyanlægsprojekter vedrørende infrastrukturdele, der er underlagt aktuelle eller fremtidige TSI'er.

| 4.1.3 | Art. 16 a): Agenturet bør udstyres med et sæt vurderingsparametre, således at det kan vælge mellem et system for »frivillig eller obligatorisk« certificering på basis af:






  — | sikkerhedsniveauer |
| --- | --- | --- |

4.1.3

Art. 16 a): Agenturet bør udstyres med et sæt vurderingsparametre, således at det kan vælge mellem et system for »frivillig eller obligatorisk« certificering på basis af:

—

sikkerhedsniveauer

| — | gennemsigtighed i forholdet mellem virksomhederne |
| --- | --- |

—

gennemsigtighed i forholdet mellem virksomhederne

| — | markedets gennemsigtighed og regulering. |
| --- | --- |

—

markedets gennemsigtighed og regulering.

Man bør fremhæve eventuelle konsekvenser af certificeringssystemet for jernbanevirksomheder, der er ihændehavere af godsvogne.

| 4.1.4 | Art. 18: Det skal understreges, at agenturet ved udarbejdelsen af formularer til ansøgning om certificering tilstræber at begrænse specifikationer, som ikke er medtaget i de fælles afsnit, til et minimum. |
| --- | --- |

4.1.4

Art. 18: Det skal understreges, at agenturet ved udarbejdelsen af formularer til ansøgning om certificering tilstræber at begrænse specifikationer, som ikke er medtaget i de fælles afsnit, til et minimum.

| 4.1.5 | Art. 21 b): Agenturets kompetencer synes at være i overensstemmelse med dets mål. Der tages ikke hensyn til subsidiaritetsprincippet. |
| --- | --- |

4.1.5

Art. 21 b): Agenturets kompetencer synes at være i overensstemmelse med dets mål. Der tages ikke hensyn til subsidiaritetsprincippet.

4.2   Interoperabilitet

| 4.2.1 | Art. 1: I de tilfælde, hvor der er planer om at udvide TSI'er til Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, bør der samtidig indføres bestemmelser om anerkendelse af nationale certificeringsorganer. |
| --- | --- |

4.2.1

Art. 1: I de tilfælde, hvor der er planer om at udvide TSI'er til Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, bør der samtidig indføres bestemmelser om anerkendelse af nationale certificeringsorganer.

| 4.2.2 | Art. 6: Den frihed, som agenturet har med hensyn til bestemmelserne om sprog i forbindelse med offentliggørelse af tekniske bilag for TSI'er, går ikke i retning af let, fælles adgang til Fællesskabslovgivningen om interoperabilitet. |
| --- | --- |

4.2.2

Art. 6: Den frihed, som agenturet har med hensyn til bestemmelserne om sprog i forbindelse med offentliggørelse af tekniske bilag for TSI'er, går ikke i retning af let, fælles adgang til Fællesskabslovgivningen om interoperabilitet.

| 4.2.3 | Art. 7: Begrebet »undtagelse« er meget bredt, navnlig hvad angår de finansielle betragtninger, eftersom der ikke nødvendigvis skal tages høje for virkningerne af EU-finansiering på analyser af økonomisk gennemførlighed. Det ville være bedre, om undtagelsessystemet fandt anvendelse på hele TSI-systemet, set i forhold til det pågældende projekt, og ikke kun på individuelle TSI'er. |
| --- | --- |

4.2.3

Art. 7: Begrebet »undtagelse« er meget bredt, navnlig hvad angår de finansielle betragtninger, eftersom der ikke nødvendigvis skal tages høje for virkningerne af EU-finansiering på analyser af økonomisk gennemførlighed. Det ville være bedre, om undtagelsessystemet fandt anvendelse på hele TSI-systemet, set i forhold til det pågældende projekt, og ikke kun på individuelle TSI'er.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/44 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/44

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indlandstransport af farligt gods«

KOM(2006) 852 endelig — 2006/0278 (COD)

(2007/C 256/09)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 19. januar 2007 under henvisning til EF-traktatens artikel 71 og 251 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Krzysztof Ostrowski til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 136 stemmer for og 4 hverken for eller imod:

1.   EØSU's standpunkt

| 1.1 | EØSU glæder sig over, at Kommissionen har fremsat et forslag til direktiv om indlandstransport af farligt godt, hvis strategiske mål er at harmonisere EU-retten på området. Dette skal føre til en forbedring af sikkerhedsforholdene i forbindelse med indlandstransport af sådanne varer. |
| --- | --- |

1.1

EØSU glæder sig over, at Kommissionen har fremsat et forslag til direktiv om indlandstransport af farligt godt, hvis strategiske mål er at harmonisere EU-retten på området. Dette skal føre til en forbedring af sikkerhedsforholdene i forbindelse med indlandstransport af sådanne varer.

| 1.2 | Direktivforslaget ajourfører fire eksisterende direktiver og fire kommissionsbeslutninger, som vedrører transport af farligt gods, samler dem i en enkelt retsakt og udvider samtidig anvendelsesområdet for disse EU-regler, der oprindeligt kun omfattede vej- og jernbanetransport, til også at omfatte transport ad indre vandveje. |
| --- | --- |

1.2

Direktivforslaget ajourfører fire eksisterende direktiver og fire kommissionsbeslutninger, som vedrører transport af farligt gods, samler dem i en enkelt retsakt og udvider samtidig anvendelsesområdet for disse EU-regler, der oprindeligt kun omfattede vej- og jernbanetransport, til også at omfatte transport ad indre vandveje.

| 1.3 | Udvalget deler Kommissionens synspunkt om, at det er vanskeligt at påstå, at man vil etablere de sikrest mulige betingelser for transport af farligt gods, hvis man ikke også vedtager en fælles EU-lovgivning, der omfatter alle indlandstransportformer (vej, jernbane, indre vandveje). |
| --- | --- |

1.3

Udvalget deler Kommissionens synspunkt om, at det er vanskeligt at påstå, at man vil etablere de sikrest mulige betingelser for transport af farligt gods, hvis man ikke også vedtager en fælles EU-lovgivning, der omfatter alle indlandstransportformer (vej, jernbane, indre vandveje).

| 1.4 | EØSU er enig med Kommissionen i, at man ved at harmonisere de gældende regler for vej- og jernbanetransport af farligt gods uden dog væsentligt at ændre de eksisterende regler og ved at udvide EU-reglernes anvendelsesområde til også at omfatte transport ad indre vandveje når frem til en markant forenkling af de administrative regler og procedurer såvel for de offentlige myndigheder som for de private aktører. |
| --- | --- |

1.4

EØSU er enig med Kommissionen i, at man ved at harmonisere de gældende regler for vej- og jernbanetransport af farligt gods uden dog væsentligt at ændre de eksisterende regler og ved at udvide EU-reglernes anvendelsesområde til også at omfatte transport ad indre vandveje når frem til en markant forenkling af de administrative regler og procedurer såvel for de offentlige myndigheder som for de private aktører.

| 1.5 | Dette at vedtage en enkelt retsakt, der dækker tre indenlandske transportformer og forudse muligheden for, at bilagene til direktivet blot henviser til internationale konventioner og aftaler om transport af farligt gods, i stedet for at gentage dem i deres fulde ordlyd, som det er tilfældet i dag, vil føre til en væsentlig mindskelse af den gældende fællesskabslovgivnings omfang. |
| --- | --- |

1.5

Dette at vedtage en enkelt retsakt, der dækker tre indenlandske transportformer og forudse muligheden for, at bilagene til direktivet blot henviser til internationale konventioner og aftaler om transport af farligt gods, i stedet for at gentage dem i deres fulde ordlyd, som det er tilfældet i dag, vil føre til en væsentlig mindskelse af den gældende fællesskabslovgivnings omfang.

| 1.6 | Udvalget finder, at den juridiske form, der er foreslået i forbindelse med vedtagelsen af de nye regler, nemlig et direktiv, er en god løsning. I lyset af den brede vifte af undtagelser og afvigelser for medlemsstaterne på dette område appellerer EØSU dog om, at de alle samarbejder tættest muligt med Kommissionen på området, så man sikrer sig en effektiv harmonisering af lovgivningen. |
| --- | --- |

1.6

Udvalget finder, at den juridiske form, der er foreslået i forbindelse med vedtagelsen af de nye regler, nemlig et direktiv, er en god løsning. I lyset af den brede vifte af undtagelser og afvigelser for medlemsstaterne på dette område appellerer EØSU dog om, at de alle samarbejder tættest muligt med Kommissionen på området, så man sikrer sig en effektiv harmonisering af lovgivningen.

| 1.7 | Udvalget understreger i betragtning af de meget detaljerede bestemmelser i tekstudkastet, der vedrører tekniske specifikationer på området transport af farligt gods, samt typerne af farligt gods, at det kun kan forholde sig til de mere generelle aspekter af forslaget. |
| --- | --- |

1.7

Udvalget understreger i betragtning af de meget detaljerede bestemmelser i tekstudkastet, der vedrører tekniske specifikationer på området transport af farligt gods, samt typerne af farligt gods, at det kun kan forholde sig til de mere generelle aspekter af forslaget.

| 1.8 | Udvalget udtrykker tilfredshed med, at indholdet i forslaget ifølge oplysninger fra Kommissionen er kraftigt påvirket af de holdninger, der gør sig gældende i medlemsstaterne og hos interessenter, f.eks. de erhvervsforbund, der repræsenterer virksomheder, der opererer inden for transport af farligt gods, og som i løbet af høringsprocessen mest muligt har søgt at nå frem til en fælles position. |
| --- | --- |

1.8

Udvalget udtrykker tilfredshed med, at indholdet i forslaget ifølge oplysninger fra Kommissionen er kraftigt påvirket af de holdninger, der gør sig gældende i medlemsstaterne og hos interessenter, f.eks. de erhvervsforbund, der repræsenterer virksomheder, der opererer inden for transport af farligt gods, og som i løbet af høringsprocessen mest muligt har søgt at nå frem til en fælles position.

| 1.9 | Udvalget glæder sig over, at Kommissionen fortsat skal bistås af et særligt forskriftsudvalg med ansvar for spørgsmål vedrørende transport af farligt gods, som vil stå til rådighed i forbindelse med komitologiprocedurerne. |
| --- | --- |

1.9

Udvalget glæder sig over, at Kommissionen fortsat skal bistås af et særligt forskriftsudvalg med ansvar for spørgsmål vedrørende transport af farligt gods, som vil stå til rådighed i forbindelse med komitologiprocedurerne.

| 1.10 | Det er derudover tilfreds med, at erhvervsforbundene har kunnet gøre deres synspunkter gældende under hele forløbet med udformningen af forslaget takket være deres mulighed for at deltage i møderne i forskriftsudvalget, og glæder sig også over, at EFTA-landene tillige er blevet hørt og Europa-Parlamentet kontinuerligt holdt underrettet. |
| --- | --- |

1.10

Det er derudover tilfreds med, at erhvervsforbundene har kunnet gøre deres synspunkter gældende under hele forløbet med udformningen af forslaget takket være deres mulighed for at deltage i møderne i forskriftsudvalget, og glæder sig også over, at EFTA-landene tillige er blevet hørt og Europa-Parlamentet kontinuerligt holdt underrettet.

| 1.11 | EØSU sætter pris på, at Centralkommissionen for Sejlads på Rhinen også er blevet hørt, da 80 % af transporten af den type gods i Europa er koncentreret på Rhinen. |
| --- | --- |

1.11

EØSU sætter pris på, at Centralkommissionen for Sejlads på Rhinen også er blevet hørt, da 80 % af transporten af den type gods i Europa er koncentreret på Rhinen.

| 1.12 | Udvalget noterer sig ligeledes Kommissionens forklaring om, at eksterne konsulenter i 2004-2005 evaluerede dette politikområde under overskriften Fællesskabets politik for transport af farligt gods siden 1994, og at denne fremgangsmåde bekræftede relevansen af tilgangen i forslaget, og desuden, at et stort flertal af de adspurgte personer inden for rammerne af de offentlige høringer udtalte sig for de af Kommissionen foreslåede foranstaltninger. |
| --- | --- |

1.12

Udvalget noterer sig ligeledes Kommissionens forklaring om, at eksterne konsulenter i 2004-2005 evaluerede dette politikområde under overskriften Fællesskabets politik for transport af farligt gods siden 1994, og at denne fremgangsmåde bekræftede relevansen af tilgangen i forslaget, og desuden, at et stort flertal af de adspurgte personer inden for rammerne af de offentlige høringer udtalte sig for de af Kommissionen foreslåede foranstaltninger.

| 1.13 | I forbindelse med spørgsmålet om overførsel til medlemsstaterne af den byrde, der hidtil har været varetaget af Fællesskabet bestående i at oversætte og offentliggøre de tekniske bilag til direktivet, når det er nødvendigt, slår udvalget kraftigt til lyd for, at Kommissionen yder finansiel støtte til udførelsen af disse oversættelser på nationalt niveau. |
| --- | --- |

1.13

I forbindelse med spørgsmålet om overførsel til medlemsstaterne af den byrde, der hidtil har været varetaget af Fællesskabet bestående i at oversætte og offentliggøre de tekniske bilag til direktivet, når det er nødvendigt, slår udvalget kraftigt til lyd for, at Kommissionen yder finansiel støtte til udførelsen af disse oversættelser på nationalt niveau.

| 1.14 | I lyset af ovenstående overvejelser er udvalget overbevist om, at det er nyttigt at støtte Kommissionens forslag, som er udarbejdet af eksperter på højt niveau fra forskellige medlemsstater inden for indlandstransport af farligt gods. |
| --- | --- |

1.14

I lyset af ovenstående overvejelser er udvalget overbevist om, at det er nyttigt at støtte Kommissionens forslag, som er udarbejdet af eksperter på højt niveau fra forskellige medlemsstater inden for indlandstransport af farligt gods.

| 1.15 | Udvalget vil dog henlede opmærksomheden på en række punkter, der efter dets mening, fortsat bør præciseres eller belyses. Disse punkter drejer sig om den manglende definition af selve udtrykket »farligt gods«, således som det skal forstås i direktivet. Et andet punkt er den ret, medlemsstaterne har til at forbyde transport af farligt gods på deres territorium udelukkende af andre grunde end sikkerheden ved den pågældende transport, samt den totale mangel på oplysninger i bilag III.2 og III.3.
  Udvalgets bemærkninger til disse spørgsmål findes i afsnittet »Særlige bemærkninger«. |
| --- | --- |

1.15

Udvalget vil dog henlede opmærksomheden på en række punkter, der efter dets mening, fortsat bør præciseres eller belyses. Disse punkter drejer sig om den manglende definition af selve udtrykket »farligt gods«, således som det skal forstås i direktivet. Et andet punkt er den ret, medlemsstaterne har til at forbyde transport af farligt gods på deres territorium udelukkende af andre grunde end sikkerheden ved den pågældende transport, samt den totale mangel på oplysninger i bilag III.2 og III.3.

Udvalgets bemærkninger til disse spørgsmål findes i afsnittet »Særlige bemærkninger«.

2.   Forslagets hovedindhold

| 2.1 | Indlandstransport af farligt gods (kemiske produkter, rengøringsmidler, benzin, sprængstoffer, patroner til våben af lille kaliber, spraydåser, radioaktive stoffer, pesticider osv.) indebærer en markant ulykkesrisiko. Denne konstatering gælder samtlige transportformer, hvad enten det foregår ad vej, pr. bane eller ad vandveje. Den form for transport indebærer sundheds- og livsfare for de personer, der deltager i transporten, men også for mange mennesker i byerne og på landet. |
| --- | --- |

2.1

Indlandstransport af farligt gods (kemiske produkter, rengøringsmidler, benzin, sprængstoffer, patroner til våben af lille kaliber, spraydåser, radioaktive stoffer, pesticider osv.) indebærer en markant ulykkesrisiko. Denne konstatering gælder samtlige transportformer, hvad enten det foregår ad vej, pr. bane eller ad vandveje. Den form for transport indebærer sundheds- og livsfare for de personer, der deltager i transporten, men også for mange mennesker i byerne og på landet.

| 2.2 | Der er allerede iværksat aktioner for at sørge for, at betingelserne for den form for godstransport bliver så sikre som muligt. For tiden reguleres den internationale transport af farligt gods af de konventioner og aftaler, der er indgået på basis af anbefalinger fra FN. For at garantere sikkerheden i forbindelse med transport af farligt gods, samtidig med at man sikrer den frie bevægelighed og intermodaliteten i de internationale transporttjenester, har FN udarbejdet og ajourført et dokument indeholdende Recommendations on the Transport of Dangerous Goods (anbefalinger for transport af farligt gods), der fremsættes som »modelbestemmelser«. |
| --- | --- |

2.2

Der er allerede iværksat aktioner for at sørge for, at betingelserne for den form for godstransport bliver så sikre som muligt. For tiden reguleres den internationale transport af farligt gods af de konventioner og aftaler, der er indgået på basis af anbefalinger fra FN. For at garantere sikkerheden i forbindelse med transport af farligt gods, samtidig med at man sikrer den frie bevægelighed og intermodaliteten i de internationale transporttjenester, har FN udarbejdet og ajourført et dokument indeholdende Recommendations on the Transport of Dangerous Goods (anbefalinger for transport af farligt gods), der fremsættes som »modelbestemmelser«.

| 2.3 | Når det er vigtigt at regulere transporten af farligt gods, er det ikke blot på grund af de særlige karakteristika ved denne type gods, men ligeledes på grund af den godsmængde, der transporteres. Den samlede mængde af farligt gods, der transporteres i EU, udgør allerede 110 mia. ton-km om året, hvilket udgør omkring 8 % af varetransporten i EU. 58 % af transporten foregår ad vej, 25 % med jernbane og 17 % på indre vandveje, og med undtagelse af jernbanetransport er tendensen stigende. |
| --- | --- |

2.3

Når det er vigtigt at regulere transporten af farligt gods, er det ikke blot på grund af de særlige karakteristika ved denne type gods, men ligeledes på grund af den godsmængde, der transporteres. Den samlede mængde af farligt gods, der transporteres i EU, udgør allerede 110 mia. ton-km om året, hvilket udgør omkring 8 % af varetransporten i EU. 58 % af transporten foregår ad vej, 25 % med jernbane og 17 % på indre vandveje, og med undtagelse af jernbanetransport er tendensen stigende.

| 2.4 | I Europa er bestemmelserne i de internationale aftaler i den indenlandske transportsektor iværksat ved hjælp af tre instrumenter:






  a) | ADR eller den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej, som blev indgået den 30. september 1957 i Geneve med senere ændringer, |
| --- | --- | --- |

2.4

I Europa er bestemmelserne i de internationale aftaler i den indenlandske transportsektor iværksat ved hjælp af tre instrumenter:

a)

ADR eller den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad vej, som blev indgået den 30. september 1957 i Geneve med senere ændringer,

| b) | RID eller reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane, som udgør bilag C til konventionen om international jernbanetransport (COTIF). Den blev vedtaget den 3. juni 1999 i Vilnius og er senere blevet ændret, |
| --- | --- |

b)

RID eller reglementet for international befordring af farligt gods med jernbane, som udgør bilag C til konventionen om international jernbanetransport (COTIF). Den blev vedtaget den 3. juni 1999 i Vilnius og er senere blevet ændret,

| c) | ADN eller den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad indre vandveje, som blev indgået den 26. maj 2000 i Geneve med senere ændringer, |
| --- | --- |

c)

ADN eller den europæiske konvention om international transport af farligt gods ad indre vandveje, som blev indgået den 26. maj 2000 i Geneve med senere ændringer,

| 2.5 | EU's lovgivning om indlandstransport af farligt gods gælder imidlertid kun for vej- og jernbanetrafikken. For disse to transportformer garanterer de gældende bestemmelser allerede et højt sikkerhedsniveau, fri udveksling af transportydelser og fri bevægelighed for transportmidlerne på EU's territorium. EU-retten, der regulerer dette område, omfatter fire retsakter. Det drejer sig om:






  a) | Rådets direktiv 94/55/EF af 21. november 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej, |
| --- | --- | --- |

2.5

EU's lovgivning om indlandstransport af farligt gods gælder imidlertid kun for vej- og jernbanetrafikken. For disse to transportformer garanterer de gældende bestemmelser allerede et højt sikkerhedsniveau, fri udveksling af transportydelser og fri bevægelighed for transportmidlerne på EU's territorium. EU-retten, der regulerer dette område, omfatter fire retsakter. Det drejer sig om:

a)

Rådets direktiv 94/55/EF af 21. november 1994 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om transport af farligt gods ad vej,

| b) | Rådets direktiv 96/49/EF af 23. juli 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods, |
| --- | --- |

b)

Rådets direktiv 96/49/EF af 23. juli 1996 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om jernbanebefordring af farligt gods,

| c) | Rådets direktiv 96/35/EF af 3. juni 1996 om udpegelse af og faglige kvalifikationer for sikkerhedsrådgivere for transport med jernbane eller ad vej eller indre vandveje af farligt gods, |
| --- | --- |

c)

Rådets direktiv 96/35/EF af 3. juni 1996 om udpegelse af og faglige kvalifikationer for sikkerhedsrådgivere for transport med jernbane eller ad vej eller indre vandveje af farligt gods,

| d) | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/18/EF af 17. april 2000 om minimumseksamenskravene for sikkerhedsrådgivere i forbindelse med transport af farligt gods med jernbane eller ad vej eller indre vandveje. |
| --- | --- |

d)

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/18/EF af 17. april 2000 om minimumseksamenskravene for sikkerhedsrådgivere i forbindelse med transport af farligt gods med jernbane eller ad vej eller indre vandveje.

| 2.6 | Derimod findes der ingen EU-regler, der regulerer transport af farligt gods ad indre vandveje. Angående transport af farligt gods ad indre vandveje findes der ganske vist to sæt regler for trafikken på Rhinen (ADN-R) og Donau (ADN-D), men der er tale om regionale regelsæt. Hertil kommer de nationale bestemmelser om indenlandsk transport. Manglen på regler på dette område skyldes navnlig den manglende undertegnelse af ADN. Europa-Parlamentets og Rådets forslag til direktiv, som Kommissionen forelagde i 1997, om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bådtransport af farligt gods på indre vandveje blev aldrig vedtaget og blev trukket tilbage i 2004. |
| --- | --- |

2.6

Derimod findes der ingen EU-regler, der regulerer transport af farligt gods ad indre vandveje. Angående transport af farligt gods ad indre vandveje findes der ganske vist to sæt regler for trafikken på Rhinen (ADN-R) og Donau (ADN-D), men der er tale om regionale regelsæt. Hertil kommer de nationale bestemmelser om indenlandsk transport. Manglen på regler på dette område skyldes navnlig den manglende undertegnelse af ADN. Europa-Parlamentets og Rådets forslag til direktiv, som Kommissionen forelagde i 1997, om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om bådtransport af farligt gods på indre vandveje blev aldrig vedtaget og blev trukket tilbage i 2004.

| 2.7 | Ikke desto mindre er aftalen om transport ad indre vandveje nu ved at blive ratificeret, og den forventes at træde i kraft senest i 2009. På den baggrund mener udvalget ligesom Kommissionen, at det er logisk at inkorporere bådtransport i fællesskabsretten, om ikke andet så i harmoniseringsøjemed. Disse forhold giver ligeledes anledning til at ajourføre og harmonisere de gældende lovbestemmelser. Det ville i øvrigt være uhensigtsmæssigt, at der opstod to forskellige reguleringsordninger, én for international transport og én for national transport. En anden begrundelse for ændringerne beror på EU's temmelig komplekse lovgivning, der i dag regulerer transporten af farligt gods. Der er visse inkonsekvenser i retsakterne vedrørende denne eller hin transportform, og visse af bestemmelserne heri er allerede forældede, eller bliver det snart. F.eks. må man i dag anse to direktiver for overflødige, da deres bestemmelser er indarbejdet i ADR, RID og ADN. Der melder sig ligeledes et teknisk spørgsmål knyttet til den nuværende struktur af de eksisterende direktiver. Hvert andet år skal deres omfangsrige bilag ifølge direktiverne oversættes i deres fulde længde efter hver revision af internationale konventioner og aftaler. Gennemførelsen af den opgave har vist sig at være uhyre vanskelig og bekostelig. |
| --- | --- |

2.7

Ikke desto mindre er aftalen om transport ad indre vandveje nu ved at blive ratificeret, og den forventes at træde i kraft senest i 2009. På den baggrund mener udvalget ligesom Kommissionen, at det er logisk at inkorporere bådtransport i fællesskabsretten, om ikke andet så i harmoniseringsøjemed. Disse forhold giver ligeledes anledning til at ajourføre og harmonisere de gældende lovbestemmelser. Det ville i øvrigt være uhensigtsmæssigt, at der opstod to forskellige reguleringsordninger, én for international transport og én for national transport. En anden begrundelse for ændringerne beror på EU's temmelig komplekse lovgivning, der i dag regulerer transporten af farligt gods. Der er visse inkonsekvenser i retsakterne vedrørende denne eller hin transportform, og visse af bestemmelserne heri er allerede forældede, eller bliver det snart. F.eks. må man i dag anse to direktiver for overflødige, da deres bestemmelser er indarbejdet i ADR, RID og ADN. Der melder sig ligeledes et teknisk spørgsmål knyttet til den nuværende struktur af de eksisterende direktiver. Hvert andet år skal deres omfangsrige bilag ifølge direktiverne oversættes i deres fulde længde efter hver revision af internationale konventioner og aftaler. Gennemførelsen af den opgave har vist sig at være uhyre vanskelig og bekostelig.

| 2.8 | Ifølge oplysninger fra Kommissionen vil de ovenfor nævnte problemer ikke forsvinde, men risikerer at forværres, hvis der ikke gøres noget på området. Efter al sandsynlighed vil de regler, der allerede nu er indviklede, blive endnu mere komplicerede ved hver ændring af de internationale konventioner og aftaler, forældede bestemmelser opretholdes til forvirring for brugerne og de ufravigelige bestemmelser risikerer at blive overtrådt mere og mere. I stedet for at blive mere brugervenlige risikerer EU's reguleringer at blive fuldstændigt uigennemskuelige. I forbindelse med øget anvendelse af multimodale løsninger risikerer de forskellige regler for hver transportform at skærpe de konkrete problemer, der dagligt melder sig på transportområdet, og unødigt øge de dermed forbundne omkostninger. Tillige vil bådtransportsektoren blive hæmmet i sin udvikling, hvis den skal reguleres af forskellige regler, alt efter om den pågældende transport er international eller national, hvorimod den i modsatte tilfælde i en lang række tilfælde ifølge statistiske oplysninger ville være den foretrukne transportform. |
| --- | --- |

2.8

Ifølge oplysninger fra Kommissionen vil de ovenfor nævnte problemer ikke forsvinde, men risikerer at forværres, hvis der ikke gøres noget på området. Efter al sandsynlighed vil de regler, der allerede nu er indviklede, blive endnu mere komplicerede ved hver ændring af de internationale konventioner og aftaler, forældede bestemmelser opretholdes til forvirring for brugerne og de ufravigelige bestemmelser risikerer at blive overtrådt mere og mere. I stedet for at blive mere brugervenlige risikerer EU's reguleringer at blive fuldstændigt uigennemskuelige. I forbindelse med øget anvendelse af multimodale løsninger risikerer de forskellige regler for hver transportform at skærpe de konkrete problemer, der dagligt melder sig på transportområdet, og unødigt øge de dermed forbundne omkostninger. Tillige vil bådtransportsektoren blive hæmmet i sin udvikling, hvis den skal reguleres af forskellige regler, alt efter om den pågældende transport er international eller national, hvorimod den i modsatte tilfælde i en lang række tilfælde ifølge statistiske oplysninger ville være den foretrukne transportform.

| 2.9 | Derfor foreslås det at vedtage et nyt direktiv, som ajourfører de fire direktiver og de fire kommissionsbeslutninger vedrørende transport af farligt gods ad vej og pr. bane og samle dem i en enkelt retsakt, så de tre indlandstransportformer samlet reguleres af en enkelt retsakt, og bådtransporten indbefattes i fællesskabsreglernes anvendelsesområde. |
| --- | --- |

2.9

Derfor foreslås det at vedtage et nyt direktiv, som ajourfører de fire direktiver og de fire kommissionsbeslutninger vedrørende transport af farligt gods ad vej og pr. bane og samle dem i en enkelt retsakt, så de tre indlandstransportformer samlet reguleres af en enkelt retsakt, og bådtransporten indbefattes i fællesskabsreglernes anvendelsesområde.

| 2.10 | Det nye direktiv skal føre til ophævelsen af direktiv 94/55/EF og 96/49/EF, som ændret, om transport af farligt gods, af direktiv 96/35/EF og 2000/18/EF om sikkerhedsrådgivere for farligt gods, og af Kommissionens beslutning 2005/263/EF og 2005/180/EF, som ændret, med tilladelse til visse nationale fravigelser fra direktiv 94/55/EF og 96/49/EF. Her bør det tilføjes, at bestemmelserne i direktiv 96/35/EF og 2000/18/EF for tiden er indskrevet i bilagene til direktiv 94/55/EF og 96/49/EF, hvilket gør dem overflødige for så vidt angår vej- og jernbanetransport. |
| --- | --- |

2.10

Det nye direktiv skal føre til ophævelsen af direktiv 94/55/EF og 96/49/EF, som ændret, om transport af farligt gods, af direktiv 96/35/EF og 2000/18/EF om sikkerhedsrådgivere for farligt gods, og af Kommissionens beslutning 2005/263/EF og 2005/180/EF, som ændret, med tilladelse til visse nationale fravigelser fra direktiv 94/55/EF og 96/49/EF. Her bør det tilføjes, at bestemmelserne i direktiv 96/35/EF og 2000/18/EF for tiden er indskrevet i bilagene til direktiv 94/55/EF og 96/49/EF, hvilket gør dem overflødige for så vidt angår vej- og jernbanetransport.

| 2.11 | Forslaget inkorporerer de eksisterende regler for international transport i fællesskabsretten og udvider anvendelsen af de internationale regler til også at gælde for national transport. Det medfører således en markant forenkling af fællesskabsretten inden for transport af farligt gods, samtidig med at det udvider anvendelsesområdet. |
| --- | --- |

2.11

Forslaget inkorporerer de eksisterende regler for international transport i fællesskabsretten og udvider anvendelsen af de internationale regler til også at gælde for national transport. Det medfører således en markant forenkling af fællesskabsretten inden for transport af farligt gods, samtidig med at det udvider anvendelsesområdet.

| 2.12 | Forslaget sigter ligeledes på at flytte den byrde, Fællesskabet, dvs. Kommissionen, hidtil har båret, over på medlemsstaterne, nemlig forpligtelsen til at oversætte og offentliggøre de tekniske bilag til direktivet. En af de vigtigste grunde er, at oversættelserne udført på EU-plan ikke altid var af særlig god kvalitet og at medlemsstater reelt var tvunget til at få udarbejdet deres egne oversættelser eller eventuelt foretage rettelser i dem. Bilagene ajourføres hvert andet år. Med dette for øje skal Kommissionen således yde finansiel støtte til udarbejdelsen af oversættelser på nationalt niveau. Kommissionen er dog overbevist om, at støtten til medlemsstaterne i høj grad vil blive opvejet af besparelserne på Fællesskabets udgifter til oversættelse og offentliggørelse. |
| --- | --- |

2.12

Forslaget sigter ligeledes på at flytte den byrde, Fællesskabet, dvs. Kommissionen, hidtil har båret, over på medlemsstaterne, nemlig forpligtelsen til at oversætte og offentliggøre de tekniske bilag til direktivet. En af de vigtigste grunde er, at oversættelserne udført på EU-plan ikke altid var af særlig god kvalitet og at medlemsstater reelt var tvunget til at få udarbejdet deres egne oversættelser eller eventuelt foretage rettelser i dem. Bilagene ajourføres hvert andet år. Med dette for øje skal Kommissionen således yde finansiel støtte til udarbejdelsen af oversættelser på nationalt niveau. Kommissionen er dog overbevist om, at støtten til medlemsstaterne i høj grad vil blive opvejet af besparelserne på Fællesskabets udgifter til oversættelse og offentliggørelse.

| 2.13 | Forslaget sigter på at oprette en ordning, ifølge hvilken bilagene til direktivet kun skal henvise til de internationale konventioner og aftaler om transport af farligt gods, i stedet for at gengive disses fulde tekst, hvilket sker for tiden. Det forudses, at den foranstaltning vil reducere den gældende EU-ret med 2 000 sider. |
| --- | --- |

2.13

Forslaget sigter på at oprette en ordning, ifølge hvilken bilagene til direktivet kun skal henvise til de internationale konventioner og aftaler om transport af farligt gods, i stedet for at gengive disses fulde tekst, hvilket sker for tiden. Det forudses, at den foranstaltning vil reducere den gældende EU-ret med 2 000 sider.

| 2.14 | Forenklingen af fællesskabsretten burde kunne lette dens omsætning til national ret. Hvis reglerne vedrørende transport af farligt gods harmoniseres, vil arbejdet for de myndigheder, der er ansvarlige for at gennemføre dem, blive lettet og vil blive mere effektivt, navnlig hvad angår udarbejdelsen af rapporter. |
| --- | --- |

2.14

Forenklingen af fællesskabsretten burde kunne lette dens omsætning til national ret. Hvis reglerne vedrørende transport af farligt gods harmoniseres, vil arbejdet for de myndigheder, der er ansvarlige for at gennemføre dem, blive lettet og vil blive mere effektivt, navnlig hvad angår udarbejdelsen af rapporter.

| 2.15 | Forenklede og harmoniserede regler vil lette de administrative procedurer for samtlige parter, der deltager i transporten af farligt gods, lige fra afsenderen til modtageren. |
| --- | --- |

2.15

Forenklede og harmoniserede regler vil lette de administrative procedurer for samtlige parter, der deltager i transporten af farligt gods, lige fra afsenderen til modtageren.

| 2.16 | Med harmoniserede regler bliver det ligeledes lettere at udfærdige dokumenter vedrørende transaktioner og køretøjer, og uddannelsen af de berørte personer bliver også forenklet og det arbejde, sikkerhedsrådgiverne for farligt gods skal udføre, bliver lettere. |
| --- | --- |

2.16

Med harmoniserede regler bliver det ligeledes lettere at udfærdige dokumenter vedrørende transaktioner og køretøjer, og uddannelsen af de berørte personer bliver også forenklet og det arbejde, sikkerhedsrådgiverne for farligt gods skal udføre, bliver lettere.

| 2.17 | Forslaget findes på Kommissionens rullende program for ajourføring og forenkling af EU-retten samt i dens lovgivnings- og arbejdsprogram. |
| --- | --- |

2.17

Forslaget findes på Kommissionens rullende program for ajourføring og forenkling af EU-retten samt i dens lovgivnings- og arbejdsprogram.

3.   Særlige bemærkninger

Udvalget henleder her opmærksomheden på nogle punkter, som det udtrykker forbehold overfor:

| 3.1 | For det første definerer forslaget med titlen »Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indlandstransport af farligt gods« i det afsnit, der er helliget definitioner, hvilken betydning, der i det pågældende direktiv gives til forskellige termer eller udtryk (f.eks. ADR, RID, ADN, køretøj, vogn, båd). Derimod findes der ikke nogen oplysninger om, hvordan man skal forstå selve begrebet »farligt gods«. Sagen er ubestrideligt vanskelig, da der eksisterer en lang række varetyper, og listen bliver længere og længere i takt med det tekniske fremskridt. Udvalget mener ikke desto mindre, at teksten bør indeholde indikationer om, hvordan man i dette direktiv skal forstå begrebet »farligt gods«. |
| --- | --- |

3.1

For det første definerer forslaget med titlen »Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om indlandstransport af farligt gods« i det afsnit, der er helliget definitioner, hvilken betydning, der i det pågældende direktiv gives til forskellige termer eller udtryk (f.eks. ADR, RID, ADN, køretøj, vogn, båd). Derimod findes der ikke nogen oplysninger om, hvordan man skal forstå selve begrebet »farligt gods«. Sagen er ubestrideligt vanskelig, da der eksisterer en lang række varetyper, og listen bliver længere og længere i takt med det tekniske fremskridt. Udvalget mener ikke desto mindre, at teksten bør indeholde indikationer om, hvordan man i dette direktiv skal forstå begrebet »farligt gods«.

| 3.2 | For det andet giver direktivforslaget medlemsstaterne ret til af årsager, der udelukkende er begrundet i andre hensyn end sikkerheden at regulere eller forbyde transport af farligt gods på deres territorium. Selv om EØSU forstår, hvad der ligger til grund for at give medlemsstaterne ret til at regulere og forbyde transporten, forstår det ikke, hvad begrundelsen er for, at forslaget giver dem ret til at handle »kun hvis det er begrundet i andre hensyn end sikkerheden under transport«. Det mener i forbindelse med det foreliggende forslag, hvis sigte er at styrke sikkerheden i forbindelse med transport af farligt gods, at den foreslåede formulering indebærer, at en medlemsstat ikke kan forbyde transport af farligt gods på sit territorium af grunde, der netop er knyttet til sikkerheden af den pågældende transport, og derfor forekommer denne position ulogisk. Derudover ser udvalget ikke klart, hvorledes man kan sikre samordningen mellem disse forbud i forbindelse med grænseoverskridende transport, i tilfælde af, at medlemsstaterne vedtager forskellige typer forbud. |
| --- | --- |

3.2

For det andet giver direktivforslaget medlemsstaterne ret til af årsager, der udelukkende er begrundet i andre hensyn end sikkerheden at regulere eller forbyde transport af farligt gods på deres territorium. Selv om EØSU forstår, hvad der ligger til grund for at give medlemsstaterne ret til at regulere og forbyde transporten, forstår det ikke, hvad begrundelsen er for, at forslaget giver dem ret til at handle »kun hvis det er begrundet i andre hensyn end sikkerheden under transport«. Det mener i forbindelse med det foreliggende forslag, hvis sigte er at styrke sikkerheden i forbindelse med transport af farligt gods, at den foreslåede formulering indebærer, at en medlemsstat ikke kan forbyde transport af farligt gods på sit territorium af grunde, der netop er knyttet til sikkerheden af den pågældende transport, og derfor forekommer denne position ulogisk. Derudover ser udvalget ikke klart, hvorledes man kan sikre samordningen mellem disse forbud i forbindelse med grænseoverskridende transport, i tilfælde af, at medlemsstaterne vedtager forskellige typer forbud.

| 3.3 | For det tredje indeholder punkt III.2 og III.3 i det tredje bilag (transport ad indre vandveje) ikke nogen oplysninger om yderligere overgangsbestemmelser og de supplerende nationale bestemmelser, der er forudset. Derfor beder EØSU om, at det præciseres, om der reelt ikke er forudset sådanne foranstaltninger, eller om de blot er under udarbejdelse. |
| --- | --- |

3.3

For det tredje indeholder punkt III.2 og III.3 i det tredje bilag (transport ad indre vandveje) ikke nogen oplysninger om yderligere overgangsbestemmelser og de supplerende nationale bestemmelser, der er forudset. Derfor beder EØSU om, at det præciseres, om der reelt ikke er forudset sådanne foranstaltninger, eller om de blot er under udarbejdelse.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/47 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/47

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Grønbog om satellitnavigationsapplikationer«

KOM(2006) 769 endelig

(2007/C 256/10)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 8. december 2006 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: Grønbog om satellitnavigationsapplikationer.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Stéphane Buffetaut til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007 (mødet den 11. juli) følgende udtalelse med 134 stemmer for og 5 hverken for eller imod:

1.   Indledning

| 1.1 | Galileo er et flagskib i den europæiske rumpolitik. Projektets størrelse og strategiske karakter har ført til et samarbejde mellem Den Europæiske Rumfartsorganisation (ESA) og Den Europæiske Union. Kombinationen af en mellemstatslig tilgang og en EU-tilgang skulle kunne sikre projektets succes. I samme samarbejdsånd skal projektet gennemføres som et offentlig-privat partnerskab. |
| --- | --- |

1.1

Galileo er et flagskib i den europæiske rumpolitik. Projektets størrelse og strategiske karakter har ført til et samarbejde mellem Den Europæiske Rumfartsorganisation (ESA) og Den Europæiske Union. Kombinationen af en mellemstatslig tilgang og en EU-tilgang skulle kunne sikre projektets succes. I samme samarbejdsånd skal projektet gennemføres som et offentlig-privat partnerskab.

| 1.2 | Den første forsøgssatellit — en forløber for de 30 satellitter, der skal indgå i konstellationen — blev sendt i kredsløb i slutningen af 2005. Projektet skrider planmæssigt frem, men ikke uden problemer og forsinkelser. |
| --- | --- |

1.2

Den første forsøgssatellit — en forløber for de 30 satellitter, der skal indgå i konstellationen — blev sendt i kredsløb i slutningen af 2005. Projektet skrider planmæssigt frem, men ikke uden problemer og forsinkelser.

| 1.3 | Galileo vil blive et globalt navigationssatellitsystem, som vil tilbyde et sæt lokaliserings-, navigations- og tidsbestemmelsestjenester. |
| --- | --- |

1.3

Galileo vil blive et globalt navigationssatellitsystem, som vil tilbyde et sæt lokaliserings-, navigations- og tidsbestemmelsestjenester.

| 1.4 | Med sine 30 satellitter og jordstationer vil Galileo kunne give brugerne i mange erhvervssektorer oplysninger om deres geografiske position. Det gælder for transportsektoren (lokalisering af køretøjer, skibe, fly, styringssystemer, kørselsvejledning osv.), retsvæsen, politi og told (grænsekontrol), offentlige arbejder (topografi, landmåling og geografiske informationssystemer), fritid (orientering på havet og i bjergene), sociale tjenester (f.eks. hjælp til handicappede eller ældre), offentlige sikkerhedstjenester samt redningsopgaver på det åbne hav eller i isolerede egne af kloden. |
| --- | --- |

1.4

Med sine 30 satellitter og jordstationer vil Galileo kunne give brugerne i mange erhvervssektorer oplysninger om deres geografiske position. Det gælder for transportsektoren (lokalisering af køretøjer, skibe, fly, styringssystemer, kørselsvejledning osv.), retsvæsen, politi og told (grænsekontrol), offentlige arbejder (topografi, landmåling og geografiske informationssystemer), fritid (orientering på havet og i bjergene), sociale tjenester (f.eks. hjælp til handicappede eller ældre), offentlige sikkerhedstjenester samt redningsopgaver på det åbne hav eller i isolerede egne af kloden.

| 1.5 | Ifølge visse prognoser vil det marked for produkter og tjenester, der er skabt af satellitnavigationsapplikationer, udgøre 400 mia. EUR i 2025. |
| --- | --- |

1.5

Ifølge visse prognoser vil det marked for produkter og tjenester, der er skabt af satellitnavigationsapplikationer, udgøre 400 mia. EUR i 2025.

| 1.6 | I dag er forhandlingerne om koncessionsaftalen kommet ind i et dødvande, så dyb er uenigheden mellem partnerne om den økonomiske model for Galileo og om styringen af industrikonsortiet. Situationen er så alvorlig, at de ophobede forsinkelser og manglen på fremskridt i forhandlingerne udgør en risiko for selve projektet. |
| --- | --- |

1.6

I dag er forhandlingerne om koncessionsaftalen kommet ind i et dødvande, så dyb er uenigheden mellem partnerne om den økonomiske model for Galileo og om styringen af industrikonsortiet. Situationen er så alvorlig, at de ophobede forsinkelser og manglen på fremskridt i forhandlingerne udgør en risiko for selve projektet.

| 1.7 | På baggrund af disse problemer bad Rådet (transport) i marts Kommissionen om gøre status over forhandlingerne om koncessionsaftalen og undersøge eventuelle alternative løsninger. I denne fastlåste situation opfordrer Kommissionen i sin meddelelse »Galileo at a cross-road« Rådet og Parlamentet til at tage den manglende succes i de nuværende forhandlinger om koncessionsaftalen til efterretning og beslutte at afslutte dem. Men samtidig beder Kommissionen dem om at bekræfte deres vilje til at tilpasse og videreføre Galileo-programmet. Kommissionen foreslår et alternativt scenario, hvor udviklingsfasen og etableringsfasen støttes og finansieres af de offentlige myndigheder, mens koncessionsaftalen kun skal gælde for driften. Den Europæiske Rumorganisation skal være projektleder og ordregiver på vegne af Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

1.7

På baggrund af disse problemer bad Rådet (transport) i marts Kommissionen om gøre status over forhandlingerne om koncessionsaftalen og undersøge eventuelle alternative løsninger. I denne fastlåste situation opfordrer Kommissionen i sin meddelelse »Galileo at a cross-road« Rådet og Parlamentet til at tage den manglende succes i de nuværende forhandlinger om koncessionsaftalen til efterretning og beslutte at afslutte dem. Men samtidig beder Kommissionen dem om at bekræfte deres vilje til at tilpasse og videreføre Galileo-programmet. Kommissionen foreslår et alternativt scenario, hvor udviklingsfasen og etableringsfasen støttes og finansieres af de offentlige myndigheder, mens koncessionsaftalen kun skal gælde for driften. Den Europæiske Rumorganisation skal være projektleder og ordregiver på vegne af Den Europæiske Union.

2.   Grønbogens indhold

| 2.1 | Kommissionens grønbog indeholder dels en kortfattet beskrivelse af systemet og dets forudsigelige udvikling, dels en beskrivelse af de nye applikationer, der åbnes mulighed for. Den minder om, at der vil blive tilbudt fem tjenestetyper (den åbne tjeneste, den forretningsmæssige tjeneste, den livskritiske tjeneste, tjenesten til eftersøgnings- og redningsaktioner samt »den statsregulerede tjeneste« med begrænset adgang). Grønbogen omhandler ikke applikationerne af sidstnævnte tjeneste, da det er medlemsstaternes afgørelse, om de ønsker at bruge den eller ikke. Den enkelte medlemsstat konsulteres direkte om dette emne af Kommissionen, som samler svarene og udarbejder en sammenfatning af dem. |
| --- | --- |

2.1

Kommissionens grønbog indeholder dels en kortfattet beskrivelse af systemet og dets forudsigelige udvikling, dels en beskrivelse af de nye applikationer, der åbnes mulighed for. Den minder om, at der vil blive tilbudt fem tjenestetyper (den åbne tjeneste, den forretningsmæssige tjeneste, den livskritiske tjeneste, tjenesten til eftersøgnings- og redningsaktioner samt »den statsregulerede tjeneste« med begrænset adgang). Grønbogen omhandler ikke applikationerne af sidstnævnte tjeneste, da det er medlemsstaternes afgørelse, om de ønsker at bruge den eller ikke. Den enkelte medlemsstat konsulteres direkte om dette emne af Kommissionen, som samler svarene og udarbejder en sammenfatning af dem.

| 2.2 | Kommissionen opregner følgende aktivitetstyper, der kommer eller kan komme i betragtning:






  — | information om geografisk position (for offentligheden) og nødopkald, |
| --- | --- | --- |

2.2

Kommissionen opregner følgende aktivitetstyper, der kommer eller kan komme i betragtning:

—

information om geografisk position (for offentligheden) og nødopkald,

| — | vejtransport, |
| --- | --- |

—

vejtransport,

| — | jernbanetransport, |
| --- | --- |

—

jernbanetransport,

| — | søtransport, indre vandveje og fiskeri, |
| --- | --- |

—

søtransport, indre vandveje og fiskeri,

| — | luftfart, |
| --- | --- |

—

luftfart,

| — | civilbeskyttelse, kriseberedskab og humanitær bistand, |
| --- | --- |

—

civilbeskyttelse, kriseberedskab og humanitær bistand,

| — | overvågning af transport af farligt gods, |
| --- | --- |

—

overvågning af transport af farligt gods,

| — | kvægtransport, |
| --- | --- |

—

kvægtransport,

| — | landbrug, markmåling, landmåling og matrikelmåling, |
| --- | --- |

—

landbrug, markmåling, landmåling og matrikelmåling,

| — | energi, olie og gas, |
| --- | --- |

—

energi, olie og gas,

| — | eftersøgnings- og redningstjenesten, |
| --- | --- |

—

eftersøgnings- og redningstjenesten,

| — | logistik, |
| --- | --- |

—

logistik,

| — | miljø, |
| --- | --- |

—

miljø,

| — | sport og turisme, |
| --- | --- |

—

sport og turisme,

| — | retshåndhævelse. |
| --- | --- |

—

retshåndhævelse.

| 2.3 | Den lange liste over mulige applikationer understreger deres store spændvidde og diversitet. |
| --- | --- |

2.3

Den lange liste over mulige applikationer understreger deres store spændvidde og diversitet.

| 2.4 | Grønbogen afsluttes som vanligt med en række spørgsmål til de interesserede parter. Det er ikke EØSU's opgave at besvare dem i detaljer, men snarere at fremhæve de særlig vigtige spørgsmål og rejse de spørgsmål, som burde være stillet, men ikke er blevet det. |
| --- | --- |

2.4

Grønbogen afsluttes som vanligt med en række spørgsmål til de interesserede parter. Det er ikke EØSU's opgave at besvare dem i detaljer, men snarere at fremhæve de særlig vigtige spørgsmål og rejse de spørgsmål, som burde være stillet, men ikke er blevet det.

| 2.5 | Kommissionen foretager en analyse af de svar på grønbogen, den har modtaget fra de berørte parter. Svarene er ret få og ofte for generelle til at kunne bruges. Kommissionen vil derfor supplere med grundige høringer med henblik på offentliggørelse af en handlingsplan i oktober 2007. Ingen stor erhvervssektor har hidtil vist reel interesse for betalingstjenesterne. Det viser, hvor vanskeligt det er at være i konkurrence med en åben og gratis offentlig tjeneste, selvom denne ikke er garanteret. Det rejser spørgsmålet om det europæiske systems økonomiske og finansielle balance. Dets tjenester er af civil art og nyder ikke samme offentlige (in casu militære) støtte som det amerikanske GPS). |
| --- | --- |

2.5

Kommissionen foretager en analyse af de svar på grønbogen, den har modtaget fra de berørte parter. Svarene er ret få og ofte for generelle til at kunne bruges. Kommissionen vil derfor supplere med grundige høringer med henblik på offentliggørelse af en handlingsplan i oktober 2007. Ingen stor erhvervssektor har hidtil vist reel interesse for betalingstjenesterne. Det viser, hvor vanskeligt det er at være i konkurrence med en åben og gratis offentlig tjeneste, selvom denne ikke er garanteret. Det rejser spørgsmålet om det europæiske systems økonomiske og finansielle balance. Dets tjenester er af civil art og nyder ikke samme offentlige (in casu militære) støtte som det amerikanske GPS).

3.   Vigtige spørgsmål

| 3.1 | Spørgsmål 2 (1) om beskyttelse af privatlivets fred har særlig betydning. EØSU har allerede været meget opmærksom på det og forlangt, at princippet om privatlivets fred beskyttes effektivt. Det drejer sig om at finde en balance mellem retten til beskyttelse af privatlivet og de muligheder, teknikken åbner op for. Det skal dog understreges, at satellitlokaliserings/navigationssystemerne gør det muligt for brugerne at bestemme deres position, men at den kun kendes af dem selv og ikke af andre, medmindre brugeren beslutter at oplyse den, f.eks. via et telekommunikationsmiddel af GSM-typen (mobiltelefon). Eftersom systemerne kun fungerer den ene vej, kender operatøren af et navigationssystem, hvad enten det drejer sig om GPS, Galileo eller det russiske GLONASS, ikke brugerne og har ikke nogen mulighed for at få kendskab til, hvem der anvender navigationssignalerne, og slet ikke til deres geografiske position. Det er derfor på det niveau, hvor de enkelte applikationstjenester tilbydes brugerne, at spørgsmålet om beskyttelse af privatlivet skal undersøges. Mange af disse tjenester kræver faktisk, at brugerens øjeblikkelige position sendes til en server, som så kan kommunikere oplysningen til brugeren (f.eks. en trafikoplysning). |
| --- | --- |

3.1

Spørgsmål 2 (1) om beskyttelse af privatlivets fred har særlig betydning. EØSU har allerede været meget opmærksom på det og forlangt, at princippet om privatlivets fred beskyttes effektivt. Det drejer sig om at finde en balance mellem retten til beskyttelse af privatlivet og de muligheder, teknikken åbner op for. Det skal dog understreges, at satellitlokaliserings/navigationssystemerne gør det muligt for brugerne at bestemme deres position, men at den kun kendes af dem selv og ikke af andre, medmindre brugeren beslutter at oplyse den, f.eks. via et telekommunikationsmiddel af GSM-typen (mobiltelefon). Eftersom systemerne kun fungerer den ene vej, kender operatøren af et navigationssystem, hvad enten det drejer sig om GPS, Galileo eller det russiske GLONASS, ikke brugerne og har ikke nogen mulighed for at få kendskab til, hvem der anvender navigationssignalerne, og slet ikke til deres geografiske position. Det er derfor på det niveau, hvor de enkelte applikationstjenester tilbydes brugerne, at spørgsmålet om beskyttelse af privatlivet skal undersøges. Mange af disse tjenester kræver faktisk, at brugerens øjeblikkelige position sendes til en server, som så kan kommunikere oplysningen til brugeren (f.eks. en trafikoplysning).

| 3.2 | Spørgsmål 5 (2) om internationalt samarbejde rejser nogle spørgsmål. EU har indgået samarbejdsaftaler med Kina, Israel, Sydkorea, Marokko og Ukraine, og der planlægges andre aftaler med Indien, Brasilien, Argentina og Australien. Det er indlysende, at disse samarbejdsaftaler er ønskelige med henblik på at styrke Galileos internationale grundlag, især hvad angår standardisering, åbning af markeder, certificering og frekvenser samt intellektuelle ejendomsrettigheder, men det er nødvendigt at være på vagt over for visse partnere, hvis væsentligste bevæggrund er at erhverve sig den europæiske viden og knowhow for at vinde tid til udvikling af deres egen teknologi, som derefter vil blive en konkurrent til Galileo. Det står i dag helt klart, at dette var baggrunden for Kinas undertegnelse i 2003 af aftalen om samarbejde med Den Europæiske Union om Galileo. Det er for øvrigt overraskende at måtte konstatere, at hverken Norge eller Schweiz har en aftale med EU, der fastlægger rammen for deres samarbejde om Galileo, på trods af at disse lande finansierer programmets udviklings- og valideringsfase gennem deres deltagelse via Den Europæiske Rumorganisation. Spørgsmålet om deres eventuelle adgang til Galileos »statsregulerede tjeneste« er af denne grund ikke afklaret. |
| --- | --- |

3.2

Spørgsmål 5 (2) om internationalt samarbejde rejser nogle spørgsmål. EU har indgået samarbejdsaftaler med Kina, Israel, Sydkorea, Marokko og Ukraine, og der planlægges andre aftaler med Indien, Brasilien, Argentina og Australien. Det er indlysende, at disse samarbejdsaftaler er ønskelige med henblik på at styrke Galileos internationale grundlag, især hvad angår standardisering, åbning af markeder, certificering og frekvenser samt intellektuelle ejendomsrettigheder, men det er nødvendigt at være på vagt over for visse partnere, hvis væsentligste bevæggrund er at erhverve sig den europæiske viden og knowhow for at vinde tid til udvikling af deres egen teknologi, som derefter vil blive en konkurrent til Galileo. Det står i dag helt klart, at dette var baggrunden for Kinas undertegnelse i 2003 af aftalen om samarbejde med Den Europæiske Union om Galileo. Det er for øvrigt overraskende at måtte konstatere, at hverken Norge eller Schweiz har en aftale med EU, der fastlægger rammen for deres samarbejde om Galileo, på trods af at disse lande finansierer programmets udviklings- og valideringsfase gennem deres deltagelse via Den Europæiske Rumorganisation. Spørgsmålet om deres eventuelle adgang til Galileos »statsregulerede tjeneste« er af denne grund ikke afklaret.

| 3.3 | Hvorom alting er, omfatter de indgåede samarbejdsaftaler generelt ikke den statsregulerede tjeneste med begrænset adgang. Hertil kommer, at tempoet i forhandlingerne om internationalt samarbejde er dalet, da man har prioriteret den faktiske gennemførelse af det europæiske satellitnavigationssystem højest, hvilket er symptomatisk for de problemer, man er løbet ind i. |
| --- | --- |

3.3

Hvorom alting er, omfatter de indgåede samarbejdsaftaler generelt ikke den statsregulerede tjeneste med begrænset adgang. Hertil kommer, at tempoet i forhandlingerne om internationalt samarbejde er dalet, da man har prioriteret den faktiske gennemførelse af det europæiske satellitnavigationssystem højest, hvilket er symptomatisk for de problemer, man er løbet ind i.

| 3.4 | Spørgsmål 6 og 7 (3) om standarder og certificering fremlægger problemet med certificering af udstyr og af selve systemet samt navigationsterminalerne om bord. Dette spørgsmål er særlig følsomt for lufttransport og jernbanetransport, to sektorer, hvor sikkerheds- og signaludstyr er underlagt en streng certificeringsprocedure, der er anerkendt på internationalt plan. Certificering af Galileo-systemet selv giver kun mening, hvis man tager et bestemt applikationsområde ad gangen, f.eks. civil luftfart, som fastlægger standarder og de certificeringsprocedurer, der skal anvendes. Certificeringen af terminaler og udstyr om bord på mobile maskiner, som anvender Galileos tjenester, omfatter meget mere end lokaliseringsterminalen, nemlig også alt det andet udstyr, som udnytter lokaliseringsinformationen og til sidst sender den samlede information til piloten eller luftfartøjschefen. Der skal så anvendes den sædvanlige certificeringsprocedure for den pågældende applikation. Det vil sige, at spørgsmålet skal løses for hver enkelt applikation for sig. |
| --- | --- |

3.4

Spørgsmål 6 og 7 (3) om standarder og certificering fremlægger problemet med certificering af udstyr og af selve systemet samt navigationsterminalerne om bord. Dette spørgsmål er særlig følsomt for lufttransport og jernbanetransport, to sektorer, hvor sikkerheds- og signaludstyr er underlagt en streng certificeringsprocedure, der er anerkendt på internationalt plan. Certificering af Galileo-systemet selv giver kun mening, hvis man tager et bestemt applikationsområde ad gangen, f.eks. civil luftfart, som fastlægger standarder og de certificeringsprocedurer, der skal anvendes. Certificeringen af terminaler og udstyr om bord på mobile maskiner, som anvender Galileos tjenester, omfatter meget mere end lokaliseringsterminalen, nemlig også alt det andet udstyr, som udnytter lokaliseringsinformationen og til sidst sender den samlede information til piloten eller luftfartøjschefen. Der skal så anvendes den sædvanlige certificeringsprocedure for den pågældende applikation. Det vil sige, at spørgsmålet skal løses for hver enkelt applikation for sig.

| 3.5 | Sagens andet aspekt, ansvaret, skitseres kun, selvom det har væsentlig betydning. Det må erkendes, at det er særdeles kompliceret. Man bør se på de relativt simple spørgsmål om kontraktligt ansvar, men også på spørgsmålet om ansvar uden for kontraktforhold, der er meget vanskeligere at håndtere. Desuden må man tage med i betragtning, at ansvarsniveauet kan variere afhængigt af den tjeneste man befinder sig i — den åbne, den forretningsmæssige eller den statsregulerede tjeneste. Kommissionen overvejer en ordning, der ligger tæt på ordningen i den civile luftfart, nemlig dækning op til at fastsat beløb via forsikringer og derefter via de offentlige myndigheder. Det afgørende spørgsmål er i dette tilfælde, hvor man sætter tærskelen, der udløser det offentliges dækning af risikoen. Den tærskel, der i dag forudses, er høj, omkring 1 mia. EUR. |
| --- | --- |

3.5

Sagens andet aspekt, ansvaret, skitseres kun, selvom det har væsentlig betydning. Det må erkendes, at det er særdeles kompliceret. Man bør se på de relativt simple spørgsmål om kontraktligt ansvar, men også på spørgsmålet om ansvar uden for kontraktforhold, der er meget vanskeligere at håndtere. Desuden må man tage med i betragtning, at ansvarsniveauet kan variere afhængigt af den tjeneste man befinder sig i — den åbne, den forretningsmæssige eller den statsregulerede tjeneste. Kommissionen overvejer en ordning, der ligger tæt på ordningen i den civile luftfart, nemlig dækning op til at fastsat beløb via forsikringer og derefter via de offentlige myndigheder. Det afgørende spørgsmål er i dette tilfælde, hvor man sætter tærskelen, der udløser det offentliges dækning af risikoen. Den tærskel, der i dag forudses, er høj, omkring 1 mia. EUR.

| 3.6 | Op til hvilket niveau garanterer signalleverandøren for ydelsen? Det er et særligt presserende spørgsmål for lufttransport, jernbanetransport og søtransport. |
| --- | --- |

3.6

Op til hvilket niveau garanterer signalleverandøren for ydelsen? Det er et særligt presserende spørgsmål for lufttransport, jernbanetransport og søtransport.

| 3.7 | Hvem skulle f.eks. have ansvaret og i hvilket størrelsesforhold, hvis et signals dårlige kvalitet blev årsag til en flykatastrofe eller et skibbrud, der måske ville medføre olieudslip? Man må her skelne mellem kontraktligt ansvar og ansvar uden for kontraktforhold. |
| --- | --- |

3.7

Hvem skulle f.eks. have ansvaret og i hvilket størrelsesforhold, hvis et signals dårlige kvalitet blev årsag til en flykatastrofe eller et skibbrud, der måske ville medføre olieudslip? Man må her skelne mellem kontraktligt ansvar og ansvar uden for kontraktforhold.

| 3.8 | Skal Galileo-systemets operatør bære hele ansvaret eller dele det med staterne? Og hvilke stater? Opsendelsesstaten, Den Europæiske Union eller de stater, der deltager i Galileo-projektet? Disse spørgsmål fortjener at blive taget op og behandlet, så de forretningsmæssige applikationer af Galileo kan udvikles inden for en tilfredsstillende og sikker ramme. |
| --- | --- |

3.8

Skal Galileo-systemets operatør bære hele ansvaret eller dele det med staterne? Og hvilke stater? Opsendelsesstaten, Den Europæiske Union eller de stater, der deltager i Galileo-projektet? Disse spørgsmål fortjener at blive taget op og behandlet, så de forretningsmæssige applikationer af Galileo kan udvikles inden for en tilfredsstillende og sikker ramme.

| 3.9 | Der eksisterer fortilfælde — f.eks. Ariane. Risikoen for skader på en tredjepart som følge af en opsendelse dækkes af Arianespace for op til 100 mio. EUR og derefter af den franske stat, hvis beløbet er højere. Der findes lignende former for risikodeling mellem kommercielle operatører og staterne inden for civil luftfart, som måske kunne anvendes på Galileo. Vanskeligheden ligger imidlertid i at blive enige om den rette ansvarsfordeling mellem det offentlige og operatøren, især når det drejer sig om en ny tjeneste. |
| --- | --- |

3.9

Der eksisterer fortilfælde — f.eks. Ariane. Risikoen for skader på en tredjepart som følge af en opsendelse dækkes af Arianespace for op til 100 mio. EUR og derefter af den franske stat, hvis beløbet er højere. Der findes lignende former for risikodeling mellem kommercielle operatører og staterne inden for civil luftfart, som måske kunne anvendes på Galileo. Vanskeligheden ligger imidlertid i at blive enige om den rette ansvarsfordeling mellem det offentlige og operatøren, især når det drejer sig om en ny tjeneste.

| 3.10 | Et lignende system for Galileo-programmet indebærer naturligvis, at det klart skal lægges fast, hvilken offentlig myndighed der skal dele ansvaret med Galileo-operatøren. |
| --- | --- |

3.10

Et lignende system for Galileo-programmet indebærer naturligvis, at det klart skal lægges fast, hvilken offentlig myndighed der skal dele ansvaret med Galileo-operatøren.

| 3.11 | Spørgsmål 9 (4) om intellektuel ejendomsret er vigtigt. Selvom det er offentlige institutioner, der finansierer grundforskningen, er det vigtigt, at de virksomheder, herunder SMV'er, som udvikler og gennemfører applikationerne, får den intellektuelle ejendomsret til dem. |
| --- | --- |

3.11

Spørgsmål 9 (4) om intellektuel ejendomsret er vigtigt. Selvom det er offentlige institutioner, der finansierer grundforskningen, er det vigtigt, at de virksomheder, herunder SMV'er, som udvikler og gennemfører applikationerne, får den intellektuelle ejendomsret til dem.

| 3.12 | Endelig må man stille sig spørgsmålet om det militære aspekt af Galileo. I modsætning til GPS, som er et militært system, der er åbnet for borgerne uden begrænsninger, er Galileo et civilt system. Som det er tilfældet med det civile GPS-signal, er det intet til hinder for, at et lands væbnede styrker anvender Galileos åbne tjeneste til militære formål, hvorimod anvendelsen af den statsregulerede tjeneste, som netop EU's medlemsstater regulerer adgangen til, har den fordel, at den er mere robust over for forstyrrelser, og at den er uafhængig i forhold til de øvrige Galileo-tjenester (der anvendes ikke de samme frekvensbånd). |
| --- | --- |

3.12

Endelig må man stille sig spørgsmålet om det militære aspekt af Galileo. I modsætning til GPS, som er et militært system, der er åbnet for borgerne uden begrænsninger, er Galileo et civilt system. Som det er tilfældet med det civile GPS-signal, er det intet til hinder for, at et lands væbnede styrker anvender Galileos åbne tjeneste til militære formål, hvorimod anvendelsen af den statsregulerede tjeneste, som netop EU's medlemsstater regulerer adgangen til, har den fordel, at den er mere robust over for forstyrrelser, og at den er uafhængig i forhold til de øvrige Galileo-tjenester (der anvendes ikke de samme frekvensbånd).

| 3.13 | Der skal ikke her rejses en debat om de forskellige former for militær anvendelse af Galileos statsregulerede tjeneste. Det ville gå langt ud over denne udtalelses rammer, og grønbogen tager heller ikke denne debat op. Men det er en kendsgerning, at Galileos økonomiske balance er delvis afhængig af denne tjeneste. I den nye udgave af Galileo-projektet, som Kommissionen foreslår, er der ingen tvivl om, at dette punkt stadig vil blive drøftet. Kommissionen erkender i sin meddelelse — uden at så tvivl om systemets civile karakter — at militære brugere kan skabe betydelige indtægter. |
| --- | --- |

3.13

Der skal ikke her rejses en debat om de forskellige former for militær anvendelse af Galileos statsregulerede tjeneste. Det ville gå langt ud over denne udtalelses rammer, og grønbogen tager heller ikke denne debat op. Men det er en kendsgerning, at Galileos økonomiske balance er delvis afhængig af denne tjeneste. I den nye udgave af Galileo-projektet, som Kommissionen foreslår, er der ingen tvivl om, at dette punkt stadig vil blive drøftet. Kommissionen erkender i sin meddelelse — uden at så tvivl om systemets civile karakter — at militære brugere kan skabe betydelige indtægter.

4.   Konklusion

| 4.1 | Grønbogen om satellitnavigationsapplikationer beskriver mange aktivitetsområder, der berøres af satellitnavigation. Den bør suppleres med meget vigtige spørgsmål som intellektuel ejendomsret til metoder, der kan åbne for nye anvendelsesområder, certificering og en ansvarsordning. |
| --- | --- |

4.1

Grønbogen om satellitnavigationsapplikationer beskriver mange aktivitetsområder, der berøres af satellitnavigation. Den bør suppleres med meget vigtige spørgsmål som intellektuel ejendomsret til metoder, der kan åbne for nye anvendelsesområder, certificering og en ansvarsordning.

| 4.2 | Spørgsmålet om EU-medlemsstaternes statslige eller militære anvendelse af Galileo, som behandles i en direkte dialog mellem Kommissionen og medlemsstaterne og mellem medlemsstaterne indbyrdes i Galileos »security board«, er vigtigt, for så vidt som det har væsentlig indflydelse på den økonomiske model for Galileo. Der kan ikke være tvivl om, at dette spørgsmål skal tages op på ny, især da det offentlige bidrag vil blive væsentligt øget på grund af den første offentlig-private partnerskabsordnings fiasko. |
| --- | --- |

4.2

Spørgsmålet om EU-medlemsstaternes statslige eller militære anvendelse af Galileo, som behandles i en direkte dialog mellem Kommissionen og medlemsstaterne og mellem medlemsstaterne indbyrdes i Galileos »security board«, er vigtigt, for så vidt som det har væsentlig indflydelse på den økonomiske model for Galileo. Der kan ikke være tvivl om, at dette spørgsmål skal tages op på ny, især da det offentlige bidrag vil blive væsentligt øget på grund af den første offentlig-private partnerskabsordnings fiasko.

| 4.3 | Det er meget nyttigt og interessant at drøfte satellitnavigationens applikationer, men man må være sikker på, at konstellationen virkelig bliver gennemført. De nye forslag fra Kommissionen er en sidste chance for Galileo-projektet. EØSU er helt klar over den finansielle indsats, forslagene vil kræve af medlemsstaterne, men en opgivelse af Galileo-programmet i en periode, hvor EU møder en vis skepsis fra befolkningen i Europa, en form for modvilje, som blev afsløret under debatten om udkastet til forfatningstraktat, ville få en katastrofal effekt i og uden for Europa. En sådan fiasko ville vise verden, at Den Europæiske Union ikke kan mobiliseres omkring et storstilet videnskabeligt, teknisk og økonomisk projekt. Det er af afgørende betydning at fuldføre Galileo-projektet og dermed bevise, at EU har evnen til at komme videre og er i stand til at gennemføre store fremtidsorienterede projekter. |
| --- | --- |

4.3

Det er meget nyttigt og interessant at drøfte satellitnavigationens applikationer, men man må være sikker på, at konstellationen virkelig bliver gennemført. De nye forslag fra Kommissionen er en sidste chance for Galileo-projektet. EØSU er helt klar over den finansielle indsats, forslagene vil kræve af medlemsstaterne, men en opgivelse af Galileo-programmet i en periode, hvor EU møder en vis skepsis fra befolkningen i Europa, en form for modvilje, som blev afsløret under debatten om udkastet til forfatningstraktat, ville få en katastrofal effekt i og uden for Europa. En sådan fiasko ville vise verden, at Den Europæiske Union ikke kan mobiliseres omkring et storstilet videnskabeligt, teknisk og økonomisk projekt. Det er af afgørende betydning at fuldføre Galileo-projektet og dermed bevise, at EU har evnen til at komme videre og er i stand til at gennemføre store fremtidsorienterede projekter.

| 4.4 | Det er en realitet, at Galileo-projektet af disse grunde gennemgår en vanskelig periode. EØSU kan kun bekræfte, at en fiasko for dette projekt, som er et flagskib for EU, ville være stærkt medvirkende til borgernes tab af tillid til EU-samarbejdet, og at der bør gøres alt for at undgå det. |
| --- | --- |

4.4

Det er en realitet, at Galileo-projektet af disse grunde gennemgår en vanskelig periode. EØSU kan kun bekræfte, at en fiasko for dette projekt, som er et flagskib for EU, ville være stærkt medvirkende til borgernes tab af tillid til EU-samarbejdet, og at der bør gøres alt for at undgå det.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2006) 769 endelig, punkt 4.

1

(2)  KOM(2006) 769 endelig, punkt 5.3.

2

(3)  KOM(2006) 769 endelig, punkt 5.4.

3

(4)  KOM(2006) 769 endelig, punkt 5.6.

4

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/51 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/51

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Kommunikation fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Det vejledende kerneenergiprogram. Forelagt i henhold til Euratom-traktatens artikel 40 med anmodning om udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg«

KOM(2006) 844 endelig

(2007/C 256/11)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 10. januar 2007 under henvisning til Euratom-traktatens artikel 40 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Ulla Sirkeinen til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11. og 12. juli 2007, mødet den 12. juli 2007, følgende udtalelse med 81 stemmer for, 28 imod og 15 hverken for eller Imod.

1.   Sammenfatning

| 1.1 | I 2004 foreslog EØSU i sin udtalelse om »atomkraftens betydning for el-produktionen« at gøre »en indsats for at oplyse om atomkraftindustriens betydning i praksis: forsyningssikkerhed, ingen CO2 udslip, konkurrencedygtige priser, sikkerhed og håndtering af brugte brændselselementer, således at det organiserede civilsamfund kan få mulighed for at foretage en kritisk analyse af debatten om disse spørgsmål«. Det nye vejledende kerneenergiprogram indeholder information af denne art. EØSU er i store træk enig i analysen og beskrivelsen i Kommissionens dokument. De fleste af kernekraftens vigtigste aspekter behandles og beskrives efter udvalgets mening korrekt. Udvalget gør dog opmærksom på yderligere aspekter af kernekraften, som også bør tages i betragtning. |
| --- | --- |

1.1

I 2004 foreslog EØSU i sin udtalelse om »atomkraftens betydning for el-produktionen« at gøre »en indsats for at oplyse om atomkraftindustriens betydning i praksis: forsyningssikkerhed, ingen CO2 udslip, konkurrencedygtige priser, sikkerhed og håndtering af brugte brændselselementer, således at det organiserede civilsamfund kan få mulighed for at foretage en kritisk analyse af debatten om disse spørgsmål«. Det nye vejledende kerneenergiprogram indeholder information af denne art. EØSU er i store træk enig i analysen og beskrivelsen i Kommissionens dokument. De fleste af kernekraftens vigtigste aspekter behandles og beskrives efter udvalgets mening korrekt. Udvalget gør dog opmærksom på yderligere aspekter af kernekraften, som også bør tages i betragtning.

| 1.2 | Med en andel på 31 % af elproduktionen og 15 % af det samlede forbrug af primærenergi i EU i 2004 er kernekraft en afgørende faktor på energimarkedet. Kernekraft opfylder til fulde målsætningerne for EU's energipolitik. Omkostningerne ved kernekraft er i dag klart konkurrencedygtige. Den ydre afhængighed er begrænset, og adgangen til brændstoffer er diversificeret og sikker. Kravene til sikkerhed og forsyning er således opfyldt. Kernekraft er i øjeblikket den vigtigste kilde til stort set kuldioxid-fri (CO2-fri) energi i Europa. |
| --- | --- |

1.2

Med en andel på 31 % af elproduktionen og 15 % af det samlede forbrug af primærenergi i EU i 2004 er kernekraft en afgørende faktor på energimarkedet. Kernekraft opfylder til fulde målsætningerne for EU's energipolitik. Omkostningerne ved kernekraft er i dag klart konkurrencedygtige. Den ydre afhængighed er begrænset, og adgangen til brændstoffer er diversificeret og sikker. Kravene til sikkerhed og forsyning er således opfyldt. Kernekraft er i øjeblikket den vigtigste kilde til stort set kuldioxid-fri (CO2-fri) energi i Europa.

| 1.3 | Tager man udgangspunkt i Det Europæiske Råds beslutning om målsætninger for drivhusgasser i 2020 og frem, står det klart, at al ekstrakapacitet til kulstoffattig el-produktion (fornyelige energikilder, kernekraft eller »rent kul«) skal afløse energiproduktionkapacitet, der skaber CO2-emissioner, og således bidrage til den samlede produktion af kulstoffattig elektricitet. I praksis betyder dette, at hvis ikke kernekraftens nuværende andel opretholdes indtil helt nye, rene energiløsninger bliver tilgængelige, kan målsætningerne for klimaet og energipolitikken ikke opfyldes. |
| --- | --- |

1.3

Tager man udgangspunkt i Det Europæiske Råds beslutning om målsætninger for drivhusgasser i 2020 og frem, står det klart, at al ekstrakapacitet til kulstoffattig el-produktion (fornyelige energikilder, kernekraft eller »rent kul«) skal afløse energiproduktionkapacitet, der skaber CO2-emissioner, og således bidrage til den samlede produktion af kulstoffattig elektricitet. I praksis betyder dette, at hvis ikke kernekraftens nuværende andel opretholdes indtil helt nye, rene energiløsninger bliver tilgængelige, kan målsætningerne for klimaet og energipolitikken ikke opfyldes.

| 1.4 | EØSU understreger, at EU har et permanent ansvar for at udvikle den mest avancerede ramme for kernekraft i de medlemsstater, der vælger at anvende kernekraft, i overensstemmelse med de højeste standarder for sikkerhed og ikke-spredning, som foreskrevet i Euratom-traktaten. |
| --- | --- |

1.4

EØSU understreger, at EU har et permanent ansvar for at udvikle den mest avancerede ramme for kernekraft i de medlemsstater, der vælger at anvende kernekraft, i overensstemmelse med de højeste standarder for sikkerhed og ikke-spredning, som foreskrevet i Euratom-traktaten.

| 1.5 | Den vigtigste opgave består i at løse problemet med radioaktivt affald, navnlig endelig bortskaffelse af brugt nukleart brændsel, hvor teknologien findes, men de politiske beslutninger mangler. Udvalget deler også Kommissionens mening på andre områder, som stadig kræver opmærksomhed på EU-niveau: nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelse, hvor Europa har kunnet fremvise meget fine resultater, samt en sikker langsigtet finansiering af nedlukning. |
| --- | --- |

1.5

Den vigtigste opgave består i at løse problemet med radioaktivt affald, navnlig endelig bortskaffelse af brugt nukleart brændsel, hvor teknologien findes, men de politiske beslutninger mangler. Udvalget deler også Kommissionens mening på andre områder, som stadig kræver opmærksomhed på EU-niveau: nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelse, hvor Europa har kunnet fremvise meget fine resultater, samt en sikker langsigtet finansiering af nedlukning.

| 1.6 | EØSU henleder opmærksomheden på yderligere aspekter af kernekraften, som ikke er behandlet i udkastet til vejledende kerneenergiprogram. Disse aspekter er terrortruslen og i visse kernekraftværker spørgsmålet om adgang til tilstrækkelige mængder kølevand. |
| --- | --- |

1.6

EØSU henleder opmærksomheden på yderligere aspekter af kernekraften, som ikke er behandlet i udkastet til vejledende kerneenergiprogram. Disse aspekter er terrortruslen og i visse kernekraftværker spørgsmålet om adgang til tilstrækkelige mængder kølevand.

| 1.7 | En anden bekymring for de medlemsstater, der fortsat vil satse på kerneenergi, kan være sektorens tiltrækningskraft som arbejdsplads eller forskningsobjekt. EØSU er enig med Kommissionen i, at ekspertise inden for strålingsbeskyttelse og nuklear teknologi er fundamental for EU, og at man derfor skal sørge for uddannelse, efteruddannelse og forskning på disse områder. |
| --- | --- |

1.7

En anden bekymring for de medlemsstater, der fortsat vil satse på kerneenergi, kan være sektorens tiltrækningskraft som arbejdsplads eller forskningsobjekt. EØSU er enig med Kommissionen i, at ekspertise inden for strålingsbeskyttelse og nuklear teknologi er fundamental for EU, og at man derfor skal sørge for uddannelse, efteruddannelse og forskning på disse områder.

| 1.8 | Endelig understreger EØSU den enkelte medlemsstats ret til at sammensætte sit eget energimix, herunder brug af kernekraft, som anført i det vejledende kerneenergiprogram. |
| --- | --- |

1.8

Endelig understreger EØSU den enkelte medlemsstats ret til at sammensætte sit eget energimix, herunder brug af kernekraft, som anført i det vejledende kerneenergiprogram.

2.   Indledning

| 2.1 | I henhold til Euratom-traktatens artikel 40 »offentliggør Kommissionen regelmæssigt programmer af vejledende karakter, især vedrørende målsætning for fremstilling af kerneenergi, og de investeringer af enhver art, som deres gennemførelse indebærer. Kommissionen indhenter udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg om disse programmer, inden de offentliggøres.« Der er siden 1958 offentliggjort fire sådanne vejledende programmer og et ajourført program, sidste gang i 1997. |
| --- | --- |

2.1

I henhold til Euratom-traktatens artikel 40 »offentliggør Kommissionen regelmæssigt programmer af vejledende karakter, især vedrørende målsætning for fremstilling af kerneenergi, og de investeringer af enhver art, som deres gennemførelse indebærer. Kommissionen indhenter udtalelse fra Det Økonomiske og Sociale Udvalg om disse programmer, inden de offentliggøres.« Der er siden 1958 offentliggjort fire sådanne vejledende programmer og et ajourført program, sidste gang i 1997.

| 2.2 | Det her behandlede vejledende kerneenergiprogram blev offentliggjort af Kommissionen i forbindelse med energi- og klimapakken »En energipolitik for Europa« den 10. januar 2007. Den endelige udgave vil blive udarbejdet og offentliggjort, så snart Kommissionen har modtaget udtalelsen fra EØSU. |
| --- | --- |

2.2

Det her behandlede vejledende kerneenergiprogram blev offentliggjort af Kommissionen i forbindelse med energi- og klimapakken »En energipolitik for Europa« den 10. januar 2007. Den endelige udgave vil blive udarbejdet og offentliggjort, så snart Kommissionen har modtaget udtalelsen fra EØSU.

| 2.3 | De andre dele af pakken omfatter først og fremmest et forslag om at sætte som målsætning for klimaforandringerne at reducere drivhusgasserne med 30 % i industrilandene inden 2020 (i forhold til 1990-niveau) — under alle omstændigheder med 20 % i EU. Pakken behandler også det indre marked for el og gas, sammenkædning af el- og gasnet og forslag om at fremme bæredygtig elproduktion fra fossile brændstoffer: en køreplan for fremme af fornyelige energikilder, herunder et bindende mål om, at fornyelige energikilder skal levere 20 % af EU's samlede energimix senest i 2020, energibesparelser svarende til en 20 % effektivitetsforøgelse inden 2020 og en fremtidig europæisk strategisk energiteknologiplatform. Det Europæiske Råd gav sin støtte til disse målsætninger og pakkens vigtigste politikker den 9. marts 2007. |
| --- | --- |

2.3

De andre dele af pakken omfatter først og fremmest et forslag om at sætte som målsætning for klimaforandringerne at reducere drivhusgasserne med 30 % i industrilandene inden 2020 (i forhold til 1990-niveau) — under alle omstændigheder med 20 % i EU. Pakken behandler også det indre marked for el og gas, sammenkædning af el- og gasnet og forslag om at fremme bæredygtig elproduktion fra fossile brændstoffer: en køreplan for fremme af fornyelige energikilder, herunder et bindende mål om, at fornyelige energikilder skal levere 20 % af EU's samlede energimix senest i 2020, energibesparelser svarende til en 20 % effektivitetsforøgelse inden 2020 og en fremtidig europæisk strategisk energiteknologiplatform. Det Europæiske Råd gav sin støtte til disse målsætninger og pakkens vigtigste politikker den 9. marts 2007.

| 2.4 | EØSU har udarbejdet udtalelser om alle tidligere vejledende kerneenergiprogrammer, sådan som traktaten kræver. Udvalget har desuden behandlet kernekraft i adskillige andre udtalelser, senest navnlig i initiativudtalelsen fra 2004 om kernekraftens rolle, i hvis konklusioner EØSU skriver: »at atomenergi bør være et af elementerne i en diversificeret, afbalanceret, økonomisk og bæredygtig energipolitik i EU. I betragtning af de problemer, der er forbundet med atomenergi, vil det ikke være en god ide at satse udelukkende på atomenergi, men omvendt mener EØSU, at man ved at forkaste atomkraft delvis eller helt vil ødelægge EU's muligheder for at overholde sine forpligtelser på klimaområdet.« |
| --- | --- |

2.4

EØSU har udarbejdet udtalelser om alle tidligere vejledende kerneenergiprogrammer, sådan som traktaten kræver. Udvalget har desuden behandlet kernekraft i adskillige andre udtalelser, senest navnlig i initiativudtalelsen fra 2004 om kernekraftens rolle, i hvis konklusioner EØSU skriver: »at atomenergi bør være et af elementerne i en diversificeret, afbalanceret, økonomisk og bæredygtig energipolitik i EU. I betragtning af de problemer, der er forbundet med atomenergi, vil det ikke være en god ide at satse udelukkende på atomenergi, men omvendt mener EØSU, at man ved at forkaste atomkraft delvis eller helt vil ødelægge EU's muligheder for at overholde sine forpligtelser på klimaområdet.«

3.   Kommissionsdokumentet

| 3.1 | Kommissionens dokument ser på investeringerne i kernekraft i løbet af de sidste 10 år, beskriver økonomien i kerneenergiproduktionen, denne energiforms andel af det samlede energimix og betingelserne for energiformens accept i befolkningen. Dokumentets indhold beskrives nærmere i det følgende. |
| --- | --- |

3.1

Kommissionens dokument ser på investeringerne i kernekraft i løbet af de sidste 10 år, beskriver økonomien i kerneenergiproduktionen, denne energiforms andel af det samlede energimix og betingelserne for energiformens accept i befolkningen. Dokumentets indhold beskrives nærmere i det følgende.

| 3.2 | Det er op til den enkelte medlemsstat at beslutte, om den vil anvende kernekraft til produktionen af el. Finland og Frankrig har for nylig besluttet at satse yderligere på kernekraft. I Nederlandene, Polen, Sverige, Tjekkiet, Litauen, Estland, Letland, Slovakiet, Storbritannien, Bulgarien og Rumænien er kernekraftpolitikken igen til debat. Tyskland, Spanien og Belgien viderefører indtil videre trods en fortsat debat deres udfasningspolitik på kernekraftområdet. 12 ud af de 27 medlemsstater har givet helt afkald på kernekraft. |
| --- | --- |

3.2

Det er op til den enkelte medlemsstat at beslutte, om den vil anvende kernekraft til produktionen af el. Finland og Frankrig har for nylig besluttet at satse yderligere på kernekraft. I Nederlandene, Polen, Sverige, Tjekkiet, Litauen, Estland, Letland, Slovakiet, Storbritannien, Bulgarien og Rumænien er kernekraftpolitikken igen til debat. Tyskland, Spanien og Belgien viderefører indtil videre trods en fortsat debat deres udfasningspolitik på kernekraftområdet. 12 ud af de 27 medlemsstater har givet helt afkald på kernekraft.

| 3.3 | Med 152 reaktorer i EU-27 leverer kernekraft i dag 30 % af Europas elektricitet, men hvis den afviklingspolitik, som er planlagt i flere EU-medlemsstater, fortsætter, vil energiformens andel blive væsentligt formindsket. Hvis man skal kunne imødekomme den forventede efterspørgsel på energi og ønsker at reducere Europas afhængighed af import udefra, må der træffes beslutning om nye investeringer samt længere levetid for visse anlæg. |
| --- | --- |

3.3

Med 152 reaktorer i EU-27 leverer kernekraft i dag 30 % af Europas elektricitet, men hvis den afviklingspolitik, som er planlagt i flere EU-medlemsstater, fortsætter, vil energiformens andel blive væsentligt formindsket. Hvis man skal kunne imødekomme den forventede efterspørgsel på energi og ønsker at reducere Europas afhængighed af import udefra, må der træffes beslutning om nye investeringer samt længere levetid for visse anlæg.

| 3.4 | Ifølge Kommissionen vil en styrkelse af kernekraften medvirke til en reduktion af CO2-emissionerne og være en vigtig faktor i indsatsen mod de globale klimaforandringer. Kernekraft er i alt væsentligt fri for CO2-emissioner og udgør en del af Kommissionens scenarie for begrænsning af kulstofemissionerne, herunder målsætningen om at reducere CO2-emissioner. Dette kunne også være et vigtigt parameter, når fremtidige handelsordninger for emissioner skal diskuteres. |
| --- | --- |

3.4

Ifølge Kommissionen vil en styrkelse af kernekraften medvirke til en reduktion af CO2-emissionerne og være en vigtig faktor i indsatsen mod de globale klimaforandringer. Kernekraft er i alt væsentligt fri for CO2-emissioner og udgør en del af Kommissionens scenarie for begrænsning af kulstofemissionerne, herunder målsætningen om at reducere CO2-emissioner. Dette kunne også være et vigtigt parameter, når fremtidige handelsordninger for emissioner skal diskuteres.

| 3.5 | Den vigtigste faktor for udsigten til vækst i kernekraften er økonomien. Et kernekraftværk kræver en startinvestering på 2-3,5 mia. EUR. Elektricitet produceret med kernekraft indebærer højere anlæggelsesomkostninger end produktion med fossile brændstoffer, men efter de første investeringer er driftsomkostningerne væsentligt lavere. Kommissionen skriver konkret følgende: |
| --- | --- |

3.5

Den vigtigste faktor for udsigten til vækst i kernekraften er økonomien. Et kernekraftværk kræver en startinvestering på 2-3,5 mia. EUR. Elektricitet produceret med kernekraft indebærer højere anlæggelsesomkostninger end produktion med fossile brændstoffer, men efter de første investeringer er driftsomkostningerne væsentligt lavere. Kommissionen skriver konkret følgende:

| 3.5.1 | »De økonomiske risici, der er forbundet med et kernekraftværk, knytter sig til de store kapitalinvesteringer, der er nødvendige i starten, og kræver næsten fejlfri drift i de første 15-20 år af værkets levetid på 40-60 år, for at startinvesteringen kan tjene sig hjem. Af hensyn til nedlukning og affaldsforvaltning er det desuden nødvendigt at afsætte de nødvendige økonomiske ressourcer i 50-100 år efter, at reaktoren er taget ud af drift.« |
| --- | --- |

3.5.1

»De økonomiske risici, der er forbundet med et kernekraftværk, knytter sig til de store kapitalinvesteringer, der er nødvendige i starten, og kræver næsten fejlfri drift i de første 15-20 år af værkets levetid på 40-60 år, for at startinvesteringen kan tjene sig hjem. Af hensyn til nedlukning og affaldsforvaltning er det desuden nødvendigt at afsætte de nødvendige økonomiske ressourcer i 50-100 år efter, at reaktoren er taget ud af drift.«

| 3.5.2 | »I EU27 (1) findes der i alt 152 kernereaktorer fordelt på 15 medlemsstater. Kernekraftværkerne er i gennemsnit næsten 25 år gamle (2). I Frankrig, der har det største antal (59) kernereaktorer, som tegner sig for næsten 80 % af dets elproduktion, og Litauen, der kun har ét kernekraftværk, som imidlertid tegner sig for 70 % af produktionen, ligger gennemsnitsalderen på ca. 20 år. De 23 britiske kernekraftværker er i gennemsnit næsten 30 år gamle, hvorimod gennemsnitsalderen for de 17 tyske værker, der stadig er i drift, ligger på 25 år.« |
| --- | --- |

3.5.2

»I EU27 (1) findes der i alt 152 kernereaktorer fordelt på 15 medlemsstater. Kernekraftværkerne er i gennemsnit næsten 25 år gamle (2). I Frankrig, der har det største antal (59) kernereaktorer, som tegner sig for næsten 80 % af dets elproduktion, og Litauen, der kun har ét kernekraftværk, som imidlertid tegner sig for 70 % af produktionen, ligger gennemsnitsalderen på ca. 20 år. De 23 britiske kernekraftværker er i gennemsnit næsten 30 år gamle, hvorimod gennemsnitsalderen for de 17 tyske værker, der stadig er i drift, ligger på 25 år.«

| 3.5.3 | »Kernekraften har traditionelt været kendetegnet ved en kombination af højere anlægsomkostninger og lavere driftsomkostninger end energiproduktion baseret på fossilt brændsel, hvor kapitalomkostningerne er lavere, men brændselspriserne er højere og mindre stabile, og driftsomkostningerne derfor også er højere.« |
| --- | --- |

3.5.3

»Kernekraften har traditionelt været kendetegnet ved en kombination af højere anlægsomkostninger og lavere driftsomkostninger end energiproduktion baseret på fossilt brændsel, hvor kapitalomkostningerne er lavere, men brændselspriserne er højere og mindre stabile, og driftsomkostningerne derfor også er højere.«

| 3.6 | El-produktion baseret på kernekraft er stort set forskånet for udsving i prisen på råstoffer, eftersom en beskeden mængde uran, som kommer fra overvejende stabile regioner i verden, kan holde en reaktor kørende i årtier. Med forholdsvis sikre og tilgængelige kendte uranressourcer til konkurrencedygtige priser vil det være muligt at dække kernekraftindustriens behov i yderligere mindst 85 år med det nuværende forbrug. Derfor er nye kernekraftværker en rentabel måde at producere grundlastelektricitet på i mange industrilande. |
| --- | --- |

3.6

El-produktion baseret på kernekraft er stort set forskånet for udsving i prisen på råstoffer, eftersom en beskeden mængde uran, som kommer fra overvejende stabile regioner i verden, kan holde en reaktor kørende i årtier. Med forholdsvis sikre og tilgængelige kendte uranressourcer til konkurrencedygtige priser vil det være muligt at dække kernekraftindustriens behov i yderligere mindst 85 år med det nuværende forbrug. Derfor er nye kernekraftværker en rentabel måde at producere grundlastelektricitet på i mange industrilande.

| 3.7 | Kerneindustrien har foretaget betydelige investeringer siden 1997. Kommissionen erkender, at det er vigtigt at bevare en førerposition inden for kernekraft og støtter fortsat udvikling af en så avanceret ramme for kernekraft som muligt, der bl.a. skal omfatte ikke-spredning, affaldshåndtering og nedlukning. Siden undertegnelsen af Euratom-traktaten har nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelse af befolkningen hørt til Det Europæiske Fællesskabs vigtigste opgaver, som yderligere har vundet i betydning efter de to seneste udvidelser. |
| --- | --- |

3.7

Kerneindustrien har foretaget betydelige investeringer siden 1997. Kommissionen erkender, at det er vigtigt at bevare en førerposition inden for kernekraft og støtter fortsat udvikling af en så avanceret ramme for kernekraft som muligt, der bl.a. skal omfatte ikke-spredning, affaldshåndtering og nedlukning. Siden undertegnelsen af Euratom-traktaten har nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelse af befolkningen hørt til Det Europæiske Fællesskabs vigtigste opgaver, som yderligere har vundet i betydning efter de to seneste udvidelser.

| 3.8 | På EU-niveau handler det om at videreudvikle den mest avancerede ramme for kernekraft i de medlemsstater, der vælger at anvende kernekraft, i overensstemmelse med de højeste standarder for sikkerhed, sikkerhedskontrol og ikke-spredning, som foreskrevet i Euratom-traktaten. Dette bør også omfatte forvaltning af atomaffald og nedlukning af anlæg. |
| --- | --- |

3.8

På EU-niveau handler det om at videreudvikle den mest avancerede ramme for kernekraft i de medlemsstater, der vælger at anvende kernekraft, i overensstemmelse med de højeste standarder for sikkerhed, sikkerhedskontrol og ikke-spredning, som foreskrevet i Euratom-traktaten. Dette bør også omfatte forvaltning af atomaffald og nedlukning af anlæg.

| 3.9 | Kommissionen foreslår, at debatten om den fremtidige kurs især koncentreres om:






  — | at fastlægge fælles referenceniveauer for nuklear sikkerhed, der skal anvendes i EU, baseret på medlemsstaternes nukleare sikkerhedsmyndigheders omfattende ekspertise, |
| --- | --- | --- |

3.9

Kommissionen foreslår, at debatten om den fremtidige kurs især koncentreres om:

—

at fastlægge fælles referenceniveauer for nuklear sikkerhed, der skal anvendes i EU, baseret på medlemsstaternes nukleare sikkerhedsmyndigheders omfattende ekspertise,

| — | at nedsætte en ekspertgruppe på højt niveau om nuklear sikkerhed og sikkerhedskontrol, som gradvis skal skabe en fælles forståelse og på et senere tidspunkt udarbejde yderligere europæiske regler for nuklear sikkerhed og sikkerhedskontrol, |
| --- | --- |

—

at nedsætte en ekspertgruppe på højt niveau om nuklear sikkerhed og sikkerhedskontrol, som gradvis skal skabe en fælles forståelse og på et senere tidspunkt udarbejde yderligere europæiske regler for nuklear sikkerhed og sikkerhedskontrol,

| — | at sikre, at medlemsstaterne iværksætter nationale planer for forvaltning af radioaktivt affald, |
| --- | --- |

—

at sikre, at medlemsstaterne iværksætter nationale planer for forvaltning af radioaktivt affald,

| — | i den tidlige fase af det syvende rammeprogram at fastlægge teknologiplatforme, der sikrer en bedre koordinering af forskningen i bæredygtig nuklear fission og bortskaffelse i undergrunden inden for rammerne af nationale og industrielle programmer og EU's programmer, |
| --- | --- |

—

i den tidlige fase af det syvende rammeprogram at fastlægge teknologiplatforme, der sikrer en bedre koordinering af forskningen i bæredygtig nuklear fission og bortskaffelse i undergrunden inden for rammerne af nationale og industrielle programmer og EU's programmer,

| — | at følge op på henstillingen om harmonisering af de nationale strategier for forvaltning af nedlæggelsesfonde for at sikre, at de nødvendige ressourcer stilles til rådighed, |
| --- | --- |

—

at følge op på henstillingen om harmonisering af de nationale strategier for forvaltning af nedlæggelsesfonde for at sikre, at de nødvendige ressourcer stilles til rådighed,

| — | at forenkle og harmonisere godkendelsesprocedurerne gennem et tættere samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder med henblik på at bevare de højeste sikkerhedsstandarder, |
| --- | --- |

—

at forenkle og harmonisere godkendelsesprocedurerne gennem et tættere samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder med henblik på at bevare de højeste sikkerhedsstandarder,

| — | at sørge for, at der tilbydes flere Euratom-lån, forudsat at lofterne, som Kommissionen allerede har foreslået, afpasses efter markedsbehovet, |
| --- | --- |

—

at sørge for, at der tilbydes flere Euratom-lån, forudsat at lofterne, som Kommissionen allerede har foreslået, afpasses efter markedsbehovet,

| — | at fastlægge harmoniserede erstatningsregler og mekanismer, som sikrer, at der forefindes tilstrækkelige midler, såfremt der måtte ske en skade som følge af en kernekraftulykke, |
| --- | --- |

—

at fastlægge harmoniserede erstatningsregler og mekanismer, som sikrer, at der forefindes tilstrækkelige midler, såfremt der måtte ske en skade som følge af en kernekraftulykke,

| — | at sætte mere gang i det internationale samarbejde, navnlig ved hjælp af et tættere samarbejde med IAEA og NEA, bilaterale aftaler med lande uden for EU og øget støtte til nabolande. |
| --- | --- |

—

at sætte mere gang i det internationale samarbejde, navnlig ved hjælp af et tættere samarbejde med IAEA og NEA, bilaterale aftaler med lande uden for EU og øget støtte til nabolande.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | EØSU hilser Kommissionens nye forslag til vejledende kerneenergiprogram velkommen. Energimarkedet har udviklet sig meget i de ti år, der er gået siden sidste udgave. Navnlig de allerseneste år har nye og dramatiske udviklingstendenser skabt megen opmærksomhed omkring alle tre aspekter af energipolitikken: forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og overkommelige priser, og ikke mindst miljøet, navnlig klimaforandringerne. EU har reageret på de åbenlyse problemer og udfordringer ved at foreslå en europæisk energipolitik. I den forbindelse er det nødvendigt med en analyse af og forslag vedrørende kernekraft. Herved får kernekraft en plads på den generelle energiscene og den nødvendige information skaffes til veje for en debat om og en definition af en energipolitik for Europa. |
| --- | --- |

4.1

EØSU hilser Kommissionens nye forslag til vejledende kerneenergiprogram velkommen. Energimarkedet har udviklet sig meget i de ti år, der er gået siden sidste udgave. Navnlig de allerseneste år har nye og dramatiske udviklingstendenser skabt megen opmærksomhed omkring alle tre aspekter af energipolitikken: forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og overkommelige priser, og ikke mindst miljøet, navnlig klimaforandringerne. EU har reageret på de åbenlyse problemer og udfordringer ved at foreslå en europæisk energipolitik. I den forbindelse er det nødvendigt med en analyse af og forslag vedrørende kernekraft. Herved får kernekraft en plads på den generelle energiscene og den nødvendige information skaffes til veje for en debat om og en definition af en energipolitik for Europa.

| 4.2 | I sin udtalelse fra 2004 om »atomkraftens betydning for el-produktionen« foreslog EØSU at gøre »en indsats for at oplyse om atomkraftindustriens betydning i praksis: forsyningssikkerhed, ingen CO2 udslip, konkurrencedygtige priser, sikkerhed og håndtering af brugte brændselselementer, således at det organiserede civilsamfund kan få mulighed for at foretage en kritisk analyse af debatten om disse spørgsmål«. Det nye vejledende kerneenergiprogram indeholder information af denne art, og EØSU er i store træk enig i analysen og beskrivelsen i Kommissionens dokument. De fleste af kernekraftens nøgleaspekter behandles og beskrives efter udvalgets mening korrekt. Udvalget gør dog opmærksom på yderligere aspekter af kernekraften, som også bør tages i betragtning. |
| --- | --- |

4.2

I sin udtalelse fra 2004 om »atomkraftens betydning for el-produktionen« foreslog EØSU at gøre »en indsats for at oplyse om atomkraftindustriens betydning i praksis: forsyningssikkerhed, ingen CO2 udslip, konkurrencedygtige priser, sikkerhed og håndtering af brugte brændselselementer, således at det organiserede civilsamfund kan få mulighed for at foretage en kritisk analyse af debatten om disse spørgsmål«. Det nye vejledende kerneenergiprogram indeholder information af denne art, og EØSU er i store træk enig i analysen og beskrivelsen i Kommissionens dokument. De fleste af kernekraftens nøgleaspekter behandles og beskrives efter udvalgets mening korrekt. Udvalget gør dog opmærksom på yderligere aspekter af kernekraften, som også bør tages i betragtning.

| 4.3 | Med en andel på 31 % af elproduktionen og 15 % af det samlede forbrug af primærenergi i EU i 2004 er kernekraft en afgørende faktor på energimarkedet. Kernekraft opfylder til fulde målsætningerne for EU's energipolitik. Prisen på kernekraft er i dag klart konkurrencedygtig, navnlig når den bruges til grundlastelektricitet. Den ydre afhængighed er begrænset, og adgangen til brændstoffer er diversificeret og sikker. Kravene til sikkerhed og forsyning er således opfyldt. Kernekraft er i øjeblikket den vigtigste kilde til stort set kuldioxid-fri (CO2-fri) energi i Europa (se pkt. 4.7 nedenfor). |
| --- | --- |

4.3

Med en andel på 31 % af elproduktionen og 15 % af det samlede forbrug af primærenergi i EU i 2004 er kernekraft en afgørende faktor på energimarkedet. Kernekraft opfylder til fulde målsætningerne for EU's energipolitik. Prisen på kernekraft er i dag klart konkurrencedygtig, navnlig når den bruges til grundlastelektricitet. Den ydre afhængighed er begrænset, og adgangen til brændstoffer er diversificeret og sikker. Kravene til sikkerhed og forsyning er således opfyldt. Kernekraft er i øjeblikket den vigtigste kilde til stort set kuldioxid-fri (CO2-fri) energi i Europa (se pkt. 4.7 nedenfor).

| 4.4 | Større energieffektivitet, herunder kraftvarmeproduktion, og dermed mindre efterspørgsel er det vigtigste mål på den energipolitiske dagsorden. Der er stadig behov for store investeringer i energiproduktion i EU med henblik på at udskifte gamle værker og eventuelt tilfredsstille ny efterspørgsel, eftersom tendenserne på markedet og den teknologiske udvikling kan føre til, at elektricitetens andel af den samlede energiefterspørgsel øges. |
| --- | --- |

4.4

Større energieffektivitet, herunder kraftvarmeproduktion, og dermed mindre efterspørgsel er det vigtigste mål på den energipolitiske dagsorden. Der er stadig behov for store investeringer i energiproduktion i EU med henblik på at udskifte gamle værker og eventuelt tilfredsstille ny efterspørgsel, eftersom tendenserne på markedet og den teknologiske udvikling kan føre til, at elektricitetens andel af den samlede energiefterspørgsel øges.

| 4.4.1 | På mellemlangt og langt sigt er det muligt, at ny energiteknologi som brintteknologi, varmepumper, elektriske biler o. lign. vil øge sin andel af den samlede energiefterspørgsel hurtigere, end man kan forudse på nuværende tidspunkt. En sådan udvikling kan gøre kernekraftens betydning i EU's vifte af energikilder endnu større, end den er nu. |
| --- | --- |

4.4.1

På mellemlangt og langt sigt er det muligt, at ny energiteknologi som brintteknologi, varmepumper, elektriske biler o. lign. vil øge sin andel af den samlede energiefterspørgsel hurtigere, end man kan forudse på nuværende tidspunkt. En sådan udvikling kan gøre kernekraftens betydning i EU's vifte af energikilder endnu større, end den er nu.

| 4.5 | EØSU noterer sig de aktuelle planer om at fortsætte driften af kernekraftværker, som har overskredet grænsen for kommerciel udnyttelse på mellem 30 og 40 år. Kommissionen har ikke behandlet spørgsmålet om de europæiske kernekraftværkers levetid tilstrækkeligt indgående i sin meddelelse. Dette er et emne, som kræver flere oplysninger. Eftersom det fremgår af Kommissionens meddelelse, at »i nogle medlemsstater vil staten stadig være nødt til at bære en række økonomiske og miljømæssige risici, herunder ansvaret for anlæg til langsigtet affaldsbortskaffelse og -forvaltning«, vil det i fremtiden være nødvendigt at finde løsninger på dette område. |
| --- | --- |

4.5

EØSU noterer sig de aktuelle planer om at fortsætte driften af kernekraftværker, som har overskredet grænsen for kommerciel udnyttelse på mellem 30 og 40 år. Kommissionen har ikke behandlet spørgsmålet om de europæiske kernekraftværkers levetid tilstrækkeligt indgående i sin meddelelse. Dette er et emne, som kræver flere oplysninger. Eftersom det fremgår af Kommissionens meddelelse, at »i nogle medlemsstater vil staten stadig være nødt til at bære en række økonomiske og miljømæssige risici, herunder ansvaret for anlæg til langsigtet affaldsbortskaffelse og -forvaltning«, vil det i fremtiden være nødvendigt at finde løsninger på dette område.

| 4.6 | De nye investeringer bør ideelt set leve op til målsætningerne om forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og bekæmpelse af klimaændringer. I lyset af andre energiformers karakteristika og muligheder må man forvente, dels at eksisterende kerneværkers levetid forlænges, dels at der tilføres nye investeringer. På dette område er udvalget enig med Kommissionen. |
| --- | --- |

4.6

De nye investeringer bør ideelt set leve op til målsætningerne om forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og bekæmpelse af klimaændringer. I lyset af andre energiformers karakteristika og muligheder må man forvente, dels at eksisterende kerneværkers levetid forlænges, dels at der tilføres nye investeringer. På dette område er udvalget enig med Kommissionen.

| 4.7 | Ifølge Kommissionen er der uranressourcer nok til de næste 85 år med det nuværende forbrug. Kilderne vurderer dog ressourcerne forskelligt — med et spænd for varigheden på mellem 85 og 500 år. Eftersom adgangen til brændstof er vigtigt for forsyningssikkerheden, bør Kommissionen fremlægge mere detaljerede oplysninger om uranressourcernes størrelse. |
| --- | --- |

4.7

Ifølge Kommissionen er der uranressourcer nok til de næste 85 år med det nuværende forbrug. Kilderne vurderer dog ressourcerne forskelligt — med et spænd for varigheden på mellem 85 og 500 år. Eftersom adgangen til brændstof er vigtigt for forsyningssikkerheden, bør Kommissionen fremlægge mere detaljerede oplysninger om uranressourcernes størrelse.

| 4.8 | Når man sammenligner miljøvirkningen af forskellige energikilder, er det vigtigt at vurdere den overordnede miljøvirkning af hele processen: råstoflevering, produktion, transport, energiproduktion, genbrug og affaldsbortskaffelse. Verdensenergirådet (WEC) har offentliggjort en samlerapport (Comparison of Energy Systems Using Life Cycle Assessment, WEC, juli 2004), hvor en række eksisterende livscyklusvurderinger blev identificeret og gennemgået. Rapporten viser, at CO2-emissioner per kWh elektricitet produceret med kernekraft er lav og på samme niveau som produktion med vind, biomasse og vandkraft, dvs. et niveau, der svarer til ca. 1-5 % af emissionerne fra kulfyrede værker. |
| --- | --- |

4.8

Når man sammenligner miljøvirkningen af forskellige energikilder, er det vigtigt at vurdere den overordnede miljøvirkning af hele processen: råstoflevering, produktion, transport, energiproduktion, genbrug og affaldsbortskaffelse. Verdensenergirådet (WEC) har offentliggjort en samlerapport (Comparison of Energy Systems Using Life Cycle Assessment, WEC, juli 2004), hvor en række eksisterende livscyklusvurderinger blev identificeret og gennemgået. Rapporten viser, at CO2-emissioner per kWh elektricitet produceret med kernekraft er lav og på samme niveau som produktion med vind, biomasse og vandkraft, dvs. et niveau, der svarer til ca. 1-5 % af emissionerne fra kulfyrede værker.

| 4.9 | Det er således vigtigt at gøre sig klart, at kernekraft leverer et værdifuldt bidrag til minimeringen af drivhusgasserne. Med det nuværende energimix betyder anvendelsen af kernekraft i EU, at man undgår et udslip på ca. 600 mio. ton CO2 om året. I verden som helhed er der tale om rundt regnet 2 mia. ton CO2. Dette svarer til den aktuelle udledning af CO2 fra Frankrig, Tyskland og Det Forenede Kongerige til sammen. Hvis visse medlemsstaters planlagte udfasning fastholdes, vil en stor del af de nuværende kernekraftværker skulle erstattes af andre energikilder uden CO2-emissioner. Hvis man ydermere ikke erstatter de eksisterende kernekraftanlæg med nye efter afsluttet tjeneste, vil al kernekraft skulle skiftes ud med anden energi uden CO2-emissioner på mellemlangt sigt. |
| --- | --- |

4.9

Det er således vigtigt at gøre sig klart, at kernekraft leverer et værdifuldt bidrag til minimeringen af drivhusgasserne. Med det nuværende energimix betyder anvendelsen af kernekraft i EU, at man undgår et udslip på ca. 600 mio. ton CO2 om året. I verden som helhed er der tale om rundt regnet 2 mia. ton CO2. Dette svarer til den aktuelle udledning af CO2 fra Frankrig, Tyskland og Det Forenede Kongerige til sammen. Hvis visse medlemsstaters planlagte udfasning fastholdes, vil en stor del af de nuværende kernekraftværker skulle erstattes af andre energikilder uden CO2-emissioner. Hvis man ydermere ikke erstatter de eksisterende kernekraftanlæg med nye efter afsluttet tjeneste, vil al kernekraft skulle skiftes ud med anden energi uden CO2-emissioner på mellemlangt sigt.

| 4.10 | Tager man udgangspunkt i Det Europæiske Råds beslutning om målsætninger for drivhusgasser i 2020 og frem, står det klart, at al ekstrakapacitet til kulstoffattig el-produktion (fornyelige energikilder, kernekraft eller »rent kul«) skal afløse energifremstillingskapacitet, der skaber CO2-emissioner, og således bidrage til den samlede produktion af kulstoffattig elektricitet. I praksis betyder dette, at hvis ikke kernekraftens nuværende andel opretholdes indtil helt nye energiløsninger er for hånden, kan målsætningerne for klimaet og energipolitikken ikke opfyldes på en økonomisk forsvarlig måde. Omvendt er det indlysende, at man opnår større energieffektivitet og dermed modvirker klimaændringer, hvis en større andel af energiproduktionen kommer fra kernekraft og fornyelige energikilder. |
| --- | --- |

4.10

Tager man udgangspunkt i Det Europæiske Råds beslutning om målsætninger for drivhusgasser i 2020 og frem, står det klart, at al ekstrakapacitet til kulstoffattig el-produktion (fornyelige energikilder, kernekraft eller »rent kul«) skal afløse energifremstillingskapacitet, der skaber CO2-emissioner, og således bidrage til den samlede produktion af kulstoffattig elektricitet. I praksis betyder dette, at hvis ikke kernekraftens nuværende andel opretholdes indtil helt nye energiløsninger er for hånden, kan målsætningerne for klimaet og energipolitikken ikke opfyldes på en økonomisk forsvarlig måde. Omvendt er det indlysende, at man opnår større energieffektivitet og dermed modvirker klimaændringer, hvis en større andel af energiproduktionen kommer fra kernekraft og fornyelige energikilder.

| 4.11 | EØSU støtter målsætningen om at internalisere de eksterne omkostninger i priserne for energiproduktion og lignende markedsaktiviteter. Ifølge Kommissionens undersøgelse vedrørende eksterne omkostninger ExternE (3) udgør de eksterne omkostninger for kernekraft ca. 0,4 cent/kWh. De tilsvarende eksterne omkostninger ved kulfyret energiproduktion skønnes at være over 10 gange højere, for biomasse nogle få gange højere, for vindkraft lavere og for vandkraft det samme niveau som for kernekraft. |
| --- | --- |

4.11

EØSU støtter målsætningen om at internalisere de eksterne omkostninger i priserne for energiproduktion og lignende markedsaktiviteter. Ifølge Kommissionens undersøgelse vedrørende eksterne omkostninger ExternE (3) udgør de eksterne omkostninger for kernekraft ca. 0,4 cent/kWh. De tilsvarende eksterne omkostninger ved kulfyret energiproduktion skønnes at være over 10 gange højere, for biomasse nogle få gange højere, for vindkraft lavere og for vandkraft det samme niveau som for kernekraft.

| 4.12 | Kommissionen gør opmærksom på, at det springende punkt er, om kernekraften kræver politiske tiltag. Alle rene energiteknologier bør behandles ens. Der bør findes mekanismer til at tilskynde til forskning i næste generation af reaktorer og det dertil knyttede kernebrændselskredsløb. Man kunne overveje at give støtte til helt nyskabende pilotprojekter, men konventionel kernekraft har ikke brug for støtte og skal derfor ikke have det. |
| --- | --- |

4.12

Kommissionen gør opmærksom på, at det springende punkt er, om kernekraften kræver politiske tiltag. Alle rene energiteknologier bør behandles ens. Der bør findes mekanismer til at tilskynde til forskning i næste generation af reaktorer og det dertil knyttede kernebrændselskredsløb. Man kunne overveje at give støtte til helt nyskabende pilotprojekter, men konventionel kernekraft har ikke brug for støtte og skal derfor ikke have det.

| 4.13 | Kommissionen har indset, at den offentlige opinion og befolkningens opfattelse af kernekraften er afgørende for kernekraftpolitikkens fremtid. Udvalget er enig heri, men minder om, at befolkningens holdning varierer meget fra land til land. Befolkningen skal have lettere adgang til information, og beslutningsprocedurerne skal være mere gennemsigtige. Undersøgelser viser nemlig, at befolkningen i EU er dårligt informeret om kernespørgsmål. Her kan Kommissionen spille en vigtig rolle. Men der er også brug for egentlige foranstaltninger, der kan fjerne befolkningens bekymring, sådan som EØSU har gjort opmærksom på mange gange tidligere. |
| --- | --- |

4.13

Kommissionen har indset, at den offentlige opinion og befolkningens opfattelse af kernekraften er afgørende for kernekraftpolitikkens fremtid. Udvalget er enig heri, men minder om, at befolkningens holdning varierer meget fra land til land. Befolkningen skal have lettere adgang til information, og beslutningsprocedurerne skal være mere gennemsigtige. Undersøgelser viser nemlig, at befolkningen i EU er dårligt informeret om kernespørgsmål. Her kan Kommissionen spille en vigtig rolle. Men der er også brug for egentlige foranstaltninger, der kan fjerne befolkningens bekymring, sådan som EØSU har gjort opmærksom på mange gange tidligere.

| 4.14 | Udvalget understreger, at EU har et permanent ansvar for at udvikle den mest avancerede ramme for kernekraft i de medlemsstater, der vælger at anvende kernekraft, i overensstemmelse med de højeste standarder for sikkerhed, sikkerhedskontrol og ikke-spredning, som foreskrevet i Euratom-traktaten. |
| --- | --- |

4.14

Udvalget understreger, at EU har et permanent ansvar for at udvikle den mest avancerede ramme for kernekraft i de medlemsstater, der vælger at anvende kernekraft, i overensstemmelse med de højeste standarder for sikkerhed, sikkerhedskontrol og ikke-spredning, som foreskrevet i Euratom-traktaten.

| 4.15 | Den mest presserende opgave består i at løse problemet med radioaktivt affald, navnlig endelig bortskaffelse af brugt nukleart brændsel, hvor teknologien findes, men de politiske beslutninger mangler. Dette er den største miljø- og sundhedsmæssige forhindring for befolkningens accept. Ifølge det vejledende kerneenergiprogram har intet land endnu implementeret den foreslåede endelige løsning. Der gøres dog fremskridt i Finland, hvor man har valgt en lokalitet til deponering, såvel som i Sverige og Frankrig, hvor man er nået langt med udvælgelsen af en passende lokalitet. |
| --- | --- |

4.15

Den mest presserende opgave består i at løse problemet med radioaktivt affald, navnlig endelig bortskaffelse af brugt nukleart brændsel, hvor teknologien findes, men de politiske beslutninger mangler. Dette er den største miljø- og sundhedsmæssige forhindring for befolkningens accept. Ifølge det vejledende kerneenergiprogram har intet land endnu implementeret den foreslåede endelige løsning. Der gøres dog fremskridt i Finland, hvor man har valgt en lokalitet til deponering, såvel som i Sverige og Frankrig, hvor man er nået langt med udvælgelsen af en passende lokalitet.

| 4.16 | Udvalget deler også Kommissionens synspunkter vedrørende andre emner, som stadig kræver EU's opmærksomhed: nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelse, hvor Europa har kunnet fremvise meget fine resultater, samt sikring af finansiering af nedlukning. |
| --- | --- |

4.16

Udvalget deler også Kommissionens synspunkter vedrørende andre emner, som stadig kræver EU's opmærksomhed: nuklear sikkerhed og strålingsbeskyttelse, hvor Europa har kunnet fremvise meget fine resultater, samt sikring af finansiering af nedlukning.

| 4.17 | Den nye terrortrussel nævnes ikke i det vejledende kerneenergiprogram. Terror er en alvorlig trussel for kernekraftværker ligesom for mange andre industrianlæg og offentlige bygninger over hele verden. Alle nye kernekraftværker bør konstrueres, så de kan klare et sammenstød med et stort passagerfly, uden at der slipper radioaktivt materiale ud fra kraftværket. Tekniske og menneskelige sikkerhedssystemer må også designes og udføres på en måde, så enhver form for terrorangreb internt i et kernekraftværk forhindres. Kommissionen bør sammen med de ansvarlige myndigheder og operatører iværksætte initiativer, der kan sikre, at alle kernekraftværker træffer de fornødne terrorforebyggende foranstaltninger. |
| --- | --- |

4.17

Den nye terrortrussel nævnes ikke i det vejledende kerneenergiprogram. Terror er en alvorlig trussel for kernekraftværker ligesom for mange andre industrianlæg og offentlige bygninger over hele verden. Alle nye kernekraftværker bør konstrueres, så de kan klare et sammenstød med et stort passagerfly, uden at der slipper radioaktivt materiale ud fra kraftværket. Tekniske og menneskelige sikkerhedssystemer må også designes og udføres på en måde, så enhver form for terrorangreb internt i et kernekraftværk forhindres. Kommissionen bør sammen med de ansvarlige myndigheder og operatører iværksætte initiativer, der kan sikre, at alle kernekraftværker træffer de fornødne terrorforebyggende foranstaltninger.

| 4.18 | I de seneste varme og tørre somre er spørgsmålet om adgang til tilstrækkelige mængder kølevand fra floder til kraftværker med kondenserende drift blevet rejst. Problemet har indtil videre været meget lokalt og hverken hyppigt forekommende eller langvarigt, men det kan nogle steder tænkes at antage alvorlige dimensioner med tiden. Dette spørgsmål bør tages med i betragtning i forbindelse med udformning og placering af kraftværker. |
| --- | --- |

4.18

I de seneste varme og tørre somre er spørgsmålet om adgang til tilstrækkelige mængder kølevand fra floder til kraftværker med kondenserende drift blevet rejst. Problemet har indtil videre været meget lokalt og hverken hyppigt forekommende eller langvarigt, men det kan nogle steder tænkes at antage alvorlige dimensioner med tiden. Dette spørgsmål bør tages med i betragtning i forbindelse med udformning og placering af kraftværker.

| 4.19 | En anden bekymring gælder kernekraftens tiltrækningskraft som arbejdsplads eller forskningsobjekt efter næsten 20 års moratorium i Europa. Den heraf resulterende manglende interesse blandt studerende og professionelle eksperter er en hæmsko for den generelle udvikling af kernekraft og kan tilmed udgøre en sikkerhedsrisiko. EØSU er enig med Kommissionen i, at ekspertise inden for strålingsbeskyttelse og nuklear teknologi er fundamental for EU, og at man derfor skal sørge for uddannelse, efteruddannelse og forskning på disse områder. På samme måde skal man sørge for, at viden bevares og videregives fra den generation af videnskabsmænd og ingeniører, som konstruerede de nuværende kernekraftværker i Europa, eftersom ingen unge eksperter igennem en årrække er gået ind i branchen i mange lande. |
| --- | --- |

4.19

En anden bekymring gælder kernekraftens tiltrækningskraft som arbejdsplads eller forskningsobjekt efter næsten 20 års moratorium i Europa. Den heraf resulterende manglende interesse blandt studerende og professionelle eksperter er en hæmsko for den generelle udvikling af kernekraft og kan tilmed udgøre en sikkerhedsrisiko. EØSU er enig med Kommissionen i, at ekspertise inden for strålingsbeskyttelse og nuklear teknologi er fundamental for EU, og at man derfor skal sørge for uddannelse, efteruddannelse og forskning på disse områder. På samme måde skal man sørge for, at viden bevares og videregives fra den generation af videnskabsmænd og ingeniører, som konstruerede de nuværende kernekraftværker i Europa, eftersom ingen unge eksperter igennem en årrække er gået ind i branchen i mange lande.

| 4.20 | Kommissionen erindrer om, at det er op til den enkelte medlemsstat at beslutte, om den vil anvende kernekraft. EØSU støtter den enkelte medlemsstats ret til at sammensætte sit eget energimix, herunder brug af kernekraft. Denne ret bør respekteres ikke alene af EU, men også af de andre medlemsstater. Ikke desto mindre kan én medlemsstats beslutninger på mange måder få konsekvenser for situationen i andre, og den indbyrdes afhængighed vil vokse, efterhånden som det indre marked åbnes på flere og flere områder. |
| --- | --- |

4.20

Kommissionen erindrer om, at det er op til den enkelte medlemsstat at beslutte, om den vil anvende kernekraft. EØSU støtter den enkelte medlemsstats ret til at sammensætte sit eget energimix, herunder brug af kernekraft. Denne ret bør respekteres ikke alene af EU, men også af de andre medlemsstater. Ikke desto mindre kan én medlemsstats beslutninger på mange måder få konsekvenser for situationen i andre, og den indbyrdes afhængighed vil vokse, efterhånden som det indre marked åbnes på flere og flere områder.

5.   Bemærkninger til forslag til foranstaltninger

| 5.1 | I punkt 6.5 »Vejen frem« i det vejledende kerneenergiprogram sættes forslag til foranstaltninger, især på EU-niveau, til diskussion (se pkt. 3.9). EØSU's holdning til forslagene er følgende: |
| --- | --- |

5.1

I punkt 6.5 »Vejen frem« i det vejledende kerneenergiprogram sættes forslag til foranstaltninger, især på EU-niveau, til diskussion (se pkt. 3.9). EØSU's holdning til forslagene er følgende:

| 5.1.1 | EØSU deler Kommissionens synspunkt, at fælles referenceniveauer for nuklear sikkerhed, og deres anvendelse i EU skal baseres på medlemsstaternes nukleare sikkerhedsmyndigheders omfattende ekspertise koordineret i WENRA (4). Enhver anden tilgang ville kunne bringe det nuværende høje sikkerhedsniveau i fare i nogle medlemsstater. |
| --- | --- |

5.1.1

EØSU deler Kommissionens synspunkt, at fælles referenceniveauer for nuklear sikkerhed, og deres anvendelse i EU skal baseres på medlemsstaternes nukleare sikkerhedsmyndigheders omfattende ekspertise koordineret i WENRA (4). Enhver anden tilgang ville kunne bringe det nuværende høje sikkerhedsniveau i fare i nogle medlemsstater.

| 5.1.2 | En ekspertgruppe på højt niveau om nuklear sikkerhed og sikkerhedskontrol bestående af repræsentanter for kompetente nationale myndigheder ville kunne fremme harmoniseringsprocessen og hjælpe med at skabe større overensstemmelse med de internationale konventioner om nuklear sikkerhed. |
| --- | --- |

5.1.2

En ekspertgruppe på højt niveau om nuklear sikkerhed og sikkerhedskontrol bestående af repræsentanter for kompetente nationale myndigheder ville kunne fremme harmoniseringsprocessen og hjælpe med at skabe større overensstemmelse med de internationale konventioner om nuklear sikkerhed.

| 5.1.3 | Det er efter EØSU's mening presserende for medlemsstater, der anvender kernekraft, at udarbejde nationale planer for forvaltning af kernebrændsel og radioaktivt affald. Nationale planer kan omfatte en rent national tilgang, en flernational tilgang eller en tosporet tilgang. Alt andet er at betragte som uansvarlig videregivelse af denne generations forpligtelser til kommende generationer. |
| --- | --- |

5.1.3

Det er efter EØSU's mening presserende for medlemsstater, der anvender kernekraft, at udarbejde nationale planer for forvaltning af kernebrændsel og radioaktivt affald. Nationale planer kan omfatte en rent national tilgang, en flernational tilgang eller en tosporet tilgang. Alt andet er at betragte som uansvarlig videregivelse af denne generations forpligtelser til kommende generationer.

| 5.1.4 | Teknologiplatforme har vist sig som glimrende redskaber til at skabe offentlige/private partnerskaber til udvikling af europæiske strategiske forskningsdagsordener. EØSU støtter Kommissionens forslag om at bruge dette redskab på områderne bæredygtig nuklear fission og bortskaffelse i undergrunden. Dette kunne være et kærkomment redskab til at tiltrække unge forskere til kernekraftindustrien. |
| --- | --- |

5.1.4

Teknologiplatforme har vist sig som glimrende redskaber til at skabe offentlige/private partnerskaber til udvikling af europæiske strategiske forskningsdagsordener. EØSU støtter Kommissionens forslag om at bruge dette redskab på områderne bæredygtig nuklear fission og bortskaffelse i undergrunden. Dette kunne være et kærkomment redskab til at tiltrække unge forskere til kernekraftindustrien.

| 5.1.5 | For at sikre fuld dækning af driftsomkostningerne i hele et værks levetid og for at garantere lige konkurrencevilkår er det vigtigt, at operatørerne sørger for, at de fornødne ressourcer er for hånden gennem nedlæggelsesfonde både i EU og internationalt. Udvalget ser dog ingen grund til, at forvaltningen af disse fonde harmoniseres fuldstændigt, så længe principperne om fuld og sikker dækning og gennemsigtighed er opfyldt. |
| --- | --- |

5.1.5

For at sikre fuld dækning af driftsomkostningerne i hele et værks levetid og for at garantere lige konkurrencevilkår er det vigtigt, at operatørerne sørger for, at de fornødne ressourcer er for hånden gennem nedlæggelsesfonde både i EU og internationalt. Udvalget ser dog ingen grund til, at forvaltningen af disse fonde harmoniseres fuldstændigt, så længe principperne om fuld og sikker dækning og gennemsigtighed er opfyldt.

| 5.1.6 | Overholdelse af de højeste sikkerhedsstandarder samt forenkling og gradvis harmonisering af godkendelsesprocedurerne gennem et tættere samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder er nødvendige for at gøre varigheden af anlæggelsesprojekter lettere at forudse, hvilket vil muliggøre en mere præcis planlægning og omkostningsberegning. Sikkerheden må aldrig sættes på spil. |
| --- | --- |

5.1.6

Overholdelse af de højeste sikkerhedsstandarder samt forenkling og gradvis harmonisering af godkendelsesprocedurerne gennem et tættere samarbejde mellem de nationale tilsynsmyndigheder er nødvendige for at gøre varigheden af anlæggelsesprojekter lettere at forudse, hvilket vil muliggøre en mere præcis planlægning og omkostningsberegning. Sikkerheden må aldrig sættes på spil.

| 5.1.7 | EØSU støtter Kommissionens forslag om at ajourføre lofterne for lån via Euratom og at gøre disse lån lettere tilgængelige. Principielt bør investeringer i alle energiformer have lige adgang på lige vilkår til Den Europæiske Investeringsbanks finansinstrumenter. |
| --- | --- |

5.1.7

EØSU støtter Kommissionens forslag om at ajourføre lofterne for lån via Euratom og at gøre disse lån lettere tilgængelige. Principielt bør investeringer i alle energiformer have lige adgang på lige vilkår til Den Europæiske Investeringsbanks finansinstrumenter.

| 5.1.8 | Harmoniserede erstatningsregler, herunder en mekanisme, som sikrer, at der forefindes tilstrækkelige, ikke-offentlige midler, såfremt der måtte ske en skade som følge af en kernekraftulykke, er ifølge EØSU endnu en forudsætning for, at kernekraft kan opnå større accept. Det nuværende system (med ansvar op til 700 mio. $) opfylder ikke dette krav. Forsikringsproblemet, som er forbundet med en meget lav sandsynlighed for, at en ulykke indtræffer, kombineret med de potentielt meget alvorlige og dyre skader, hvis den alligevel skulle ske, bør behandles på en åben, konstruktiv og praktisk måde. En såkaldt »forsikringspool« kunne være en mulighed. |
| --- | --- |

5.1.8

Harmoniserede erstatningsregler, herunder en mekanisme, som sikrer, at der forefindes tilstrækkelige, ikke-offentlige midler, såfremt der måtte ske en skade som følge af en kernekraftulykke, er ifølge EØSU endnu en forudsætning for, at kernekraft kan opnå større accept. Det nuværende system (med ansvar op til 700 mio. $) opfylder ikke dette krav. Forsikringsproblemet, som er forbundet med en meget lav sandsynlighed for, at en ulykke indtræffer, kombineret med de potentielt meget alvorlige og dyre skader, hvis den alligevel skulle ske, bør behandles på en åben, konstruktiv og praktisk måde. En såkaldt »forsikringspool« kunne være en mulighed.

| 5.1.9 | EØSU bifalder forslaget om at sætte mere gang i det internationale samarbejde med IAEA og NEA og i bilaterale aftaler. Der skal lægges stor vægt på hjælp til nabolande. |
| --- | --- |

5.1.9

EØSU bifalder forslaget om at sætte mere gang i det internationale samarbejde med IAEA og NEA og i bilaterale aftaler. Der skal lægges stor vægt på hjælp til nabolande.

| 5.2 | Ud over Kommissionens egne forslag synes EØSU, at Kommissionen skal være opmærksom på følgende forhold, når den forbereder de næste skridt: |
| --- | --- |

5.2

Ud over Kommissionens egne forslag synes EØSU, at Kommissionen skal være opmærksom på følgende forhold, når den forbereder de næste skridt:

| 5.2.1 | Medlemsstaternes opmærksomhed skal henledes på, at behovet for uddannelse og efteruddannelse inden for kernekraft og kernekraftteknologi, herunder specielt uddannelse og efteruddannelse i nuklear sikkerhed, sandsynligvis vil vokse. Uddannelse er ikke kun et middel til at oplære nye sagkyndige inden for kerneenergi, men også til at øge befolkningens bevidsthed om dette område, hvilket er af grundlæggende betydning for den offentlige meningsdannelse. |
| --- | --- |

5.2.1

Medlemsstaternes opmærksomhed skal henledes på, at behovet for uddannelse og efteruddannelse inden for kernekraft og kernekraftteknologi, herunder specielt uddannelse og efteruddannelse i nuklear sikkerhed, sandsynligvis vil vokse. Uddannelse er ikke kun et middel til at oplære nye sagkyndige inden for kerneenergi, men også til at øge befolkningens bevidsthed om dette område, hvilket er af grundlæggende betydning for den offentlige meningsdannelse.

| 5.2.2 | Det skal undersøges nærmere, om der eventuelt er problemer med at skaffe investeringer i kernekraft på et åbent energimarked på grund af de fornødne investeringers størrelse og den lange anlæggelsestid, samt hvilket markedsbaserede løsninger der eventuelt er for hånden. |
| --- | --- |

5.2.2

Det skal undersøges nærmere, om der eventuelt er problemer med at skaffe investeringer i kernekraft på et åbent energimarked på grund af de fornødne investeringers størrelse og den lange anlæggelsestid, samt hvilket markedsbaserede løsninger der eventuelt er for hånden.

| 5.2.3 | Den europæiske kerneteknologiindustri har opnået en international førerposition, som skaber arbejdspladser af høj klasse, samtidig med at den højner den nukleare sikkerhed globalt i kraft af sine meget gode sikkerhedsstatistikker. Eftersom investeringerne i kernekraft forventes at stige globalt, bør såvel kerneindustrien som forsyningsindustrien bag være omfattet af Kommissionens nye tilgang til industripolitik, hvis denne førerposition skal fastholdes. |
| --- | --- |

5.2.3

Den europæiske kerneteknologiindustri har opnået en international førerposition, som skaber arbejdspladser af høj klasse, samtidig med at den højner den nukleare sikkerhed globalt i kraft af sine meget gode sikkerhedsstatistikker. Eftersom investeringerne i kernekraft forventes at stige globalt, bør såvel kerneindustrien som forsyningsindustrien bag være omfattet af Kommissionens nye tilgang til industripolitik, hvis denne førerposition skal fastholdes.

| 5.3 | Endelig bifalder EØSU Kommissionens intentioner om at publicere det vejledende kerneenergiprogram med hyppigere intervaller for at give et bedre ajourført billede af situationen i EU. |
| --- | --- |

5.3

Endelig bifalder EØSU Kommissionens intentioner om at publicere det vejledende kerneenergiprogram med hyppigere intervaller for at give et bedre ajourført billede af situationen i EU.

Bruxelles, den 12. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Bilag 2: Landespecifikke oplysninger om igangværende aktiviteter i forbindelse med det nukleare brændselskredsløb.

1

(2)  Bilag 1: Se figur 6 og 7, der viser kernekraftværker fordelt på alder og aldersfordelingen i de forskellige lande.

2

(3)  External Costs — Reasearch results on socio-environmental damages due to electricity and transport, Europa-Kommissionen, 2003.

3

(4)  Western European Nuclear Regulatory Authorities.

4

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under debatten, men fik mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer:

Punkt 1.1

Tekst ændres

»I 2004 foreslog EØSU i sin udtalelse om »atomkraftens betydning for el-produktionen« at gøre »en indsats for at oplyse om atomkraftindustriens betydning i praksis: forsyningssikkerhed, ingen CO2- udslip, konkurrencedygtige priser, sikkerhed og håndtering af brugte brændselselementer, således at det organiserede civilsamfund kan få mulighed for at foretage en kritisk analyse af debatten om disse spørgsmål«. Det nye vejledende kerneenergiprogram indeholder nogle informationer af denne art. EØSU er i store træk enig i analysen og beskrivelsen i Kommissionens kommunikation, men kan samtidig konstatere, at vigtige emner ikke behandles (se ligeledes punkt 1.6). De fleste af kernekraftens vigtigste aspekter behandles og beskrives efter udvalgets mening korrekt.
  Udvalget gør dog opmærksom på yderligere aspekter af kernekraften, som også bør tages i betragtning.«

Begrundelse

Skal ses i sammenhæng med de andre ændringsforslag og punkt 1.6 i forslaget til udtalelse, hvor der gøres opmærksom på, at vigtige delaspekter (terrorangreb, kølevand) ikke er blevet tilstrækkeligt behandlet.

Afstemningsresultat

For: 49

Imod: 52

Hverken for eller Imod: 11

Punkt 1.2

Tekst ændres

»Med en andel på 31 % af elproduktionen og 15 % af det samlede forbrug af primærenergi i EU i 2004 er kernekraft en afgørende faktor på energimarkedet. Kernekraft opfylder til fulde målsætningerne for EU's energipolitik. Omkostningerne ved kernekraft er i dag klart konkurrencedygtige. Den ydre afhængighed er begrænset, og adgangen til brændstoffer er diversificeret og sikker. Kravene til sikkerhed og forsyning er således opfyldt. Kernekraft er i øjeblikket den vigtigste kilde
  en af de største kilder til stort set kuldioxid-fri (CO2-fri) energi i Europa. Miljøpåvirkningen er begrænset og beskeden.«

Begrundelse

I Kommissionens dokument tales ikke om »den største kilde« men om »en af de største kilder« til stort set kuldioxid-fri (CO2-fri) energi. Der bør citeres korrekt.

2

Hvad angår de andre miljøpåvirkninger, se de andre ændringsforslag.

Afstemningsresultat (NB: Sidste del af ændringsforslaget — sletning af punktum — blev vedtaget af forsamlingen)

For: 57

Imod: 60

Hverken for eller Imod: 3

Punkt 1.3

Tekst ændres

»Tager man udgangspunkt i Det Europæiske Råds beslutning om målsætninger for drivhusgasser i 2020 og frem, står det klart, at al ekstrakapacitet til kulstoffattig el-produktion (fornyelige energikilder, kernekraft eller »rent kul«) skal afløse energiproduktionkapacitet, der skaber CO2-emissioner, og således bidrage til den samlede produktion af kulstoffattig elektricitet. EØSU noterer sig følgende udsagn i Kommissionens meddelelse: »Mere end 110 kernekraftanlæg i EU befinder sig i øjeblikket på forskellige stadier af en nedlukning. Det forventes, at mindst en tredjedel af de 152 kernekraftværker, der er i drift i dag i det udvidede EU, skal nedlukkes inden udgangen af 2025 (uden at der tages hensyn til eventuelle forlængelser af værkernes driftstid).« Eftersom Kommissionen til dato kun er blevet underrettet om bygning af én reaktor, vil den andel af elektriciteten, som produceres med nuklear teknologi, højst sandsynligt blive væsentligt reduceret. Klimamålsætningerne vil i henhold til en studie foretaget af det tyske forbundskansleri i Tyskland imidlertid kunne nås, men det kræver, at der gøres en yderligere indsats for at spare på forbruget af elektricitet og fremme effektiviteten og anvendelsen af vedvarende energier.
  I praksis betyder dette, at hvis ikke kernekraftens nuværende andel opretholdes indtil helt nye, rene energiløsninger bliver tilgængelige, kan målsætningerne for klimaet og energipolitikken ikke opfyldes.«

Begrundelse

Skal ses i sammenhæng med Kommissionens dokument og omtalte undersøgelse.

Afstemningsresultat

For: 49

Imod: 65

Hverken for eller Imod: 6

Punkt 1.7

Tekst ændres som følger:

»En anden bekymring for de medlemsstater, der fortsat vil satse på kerneenergi kan være
  er kernekraftens tiltrækningskraft som arbejdsplads eller forskningsobjekt efter næsten 20 års moratorium i Europa. EØSU er enig med Kommissionen i, at ekspertise inden for strålingsbeskyttelse og nuklear teknologi er fundamental for EU, og at man derfor skal sørge for uddannelse, efteruddannelse og forskning på disse områder. Dette er primært kernekraftindustriens ansvar«

Begrundelse

Man kan ikke tale om et »moratorium«, og ansvaret for uddannelse mm. ligger primært hos industrien ikke hos staten/Fællesskabet.

Afstemningsresultat (kun ændringsforslagets anden del blev sat under afstemning; den første del blev vedtaget)

For: 45

Imod: 71

Hverken for eller Imod: 2

Punkt 3.6.1

Nyt punkt 3.6.1 tilføjes

»EØSU bemærker, at der er forskelle mellem Kommissionens meddelelse og sammendraget i den seneste rødbog fra IAEA, hvad angår tilgængeligheden af uranressourcer. Det hedder i sammendraget, at »i henhold til de nuværende prognoser vil forsyningskapaciteten for natururan, inklusive eksisterende, fastlagte, planlagte og mulige produktionsanlæg, der støttes med identificerede ressourcer (...), kunne dække det forventede behov for uran på verdensplan i 2010, hvis alle produktionsudvidelser og nyopførelser forløber som planlagt, og produktionen overalt kører på fuld kapacitet. (...) Eftersom de sekundære kilder imidlertid forventes at komme til at spille en mindre vigtig rolle, navnlig efter 2015, bør behovet for reaktorer i stigende grad dækkes gennem udvidelser af allerede eksisterende produktionsanlæg og opførelse af nye produktionsanlæg eller udnyttelse af alternative nukleare brændselskredsløb — begge dyre og langvarige projekter. For rettidigt at kunne tilvejebringe de nødvendige identificerede ressourcer vil det i nær fremtid være nødvendigt med en vedvarende og stærk efterspørgsel efter uran. Eftersom det kan være en langvarig proces at identificere og få adgang til nye ressourcer (typisk 10 år eller mere), kan det medføre



  knaphed



  på uranressourcer og konstante prisstigninger på uran, da der vil være færre sekundære kilder.« EØSU forventer, at Kommissionen vil afklare dette spørgsmål.«

Begrundelse

Vi bør være opmærksomme på klare forskelle og ikke undlade at kommentere dem.

Afstemningsresultat

For: 49

Imod: 65

Hverken for eller Imod: 5

Punkt 4.1

Tekst ændres

»EØSU hilser
  noterer sig Kommissionens nye forslag til vejledende kerneenergiprogram velkommen. Energimarkedet har udviklet sig meget i de ti år, der er gået siden sidste udgave. Navnlig de allerseneste år har nye og dramatiske udviklingstendenser skabt megen opmærksomhed omkring alle tre aspekter af energipolitikken: forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og overkommelige priser, og ikke mindst miljøet, navnlig klimaforandringerne. EU har reageret på de åbenlyse problemer og udfordringer ved at foreslå en europæisk energipolitik. I den forbindelse er det nødvendigt med en analyse af og forslag vedrørende kernekraft. Herved får kernekraft en plads på den generelle energiscene, og en del af den nødvendige information skaffes til veje for en debat om og en definition af en energipolitik for Europa.«

Begrundelse

Ordføreren bemærker selv, at ikke alle aspekter drøftes (terrortruslen osv.).

Afstemningsresultat

For: 50

Imod: 69

Hverken for eller Imod: 2

Punkt 4.5

Tekst ændres

»De nye investeringer bør ideelt set leve op til målsætningerne om forsyningssikkerhed, konkurrenceevne og bekæmpelse af klimaændringer. I lyset af andre energiformers karakteristika og muligheder må man forvente, dels at
  noterer EØSU sig, at det i nogle lande drøftes at forlænge eksisterende kerneværkers levetid forlænges, dels at der
  og at
  tilføres
  igangsætte nye investeringer. På dette område er udvalget enig med Kommissionen.«

Begrundelse

Stilleren af ændringsforslaget kan ikke finde det afsnit i meddelelsen, hvor Kommissionen siger, at »man må forvente«, at kerneværkers levetid forlænges. Dette er ren spekulation.

Se også pkt. 1.5, som blev ændret på sektionsmødet, hvor vi giver udtryk for bekymring over en mulig forlængelse af levetiderne.

Afstemningsresultat

For: 50

Imod: 67

Hverken for eller Imod: 6

Punkt 4.6

Tekst tilføjes:

»Ifølge Kommissionen er der uranressourcer nok til de næste 85 år med det nuværende forbrug. Kilderne vurderer dog ressourcerne forskelligt — med et spænd for varigheden på mellem 85 og 500 år. Eftersom adgangen til brændstof er vigtigt for forsyningssikkerheden, bør Kommissionen fremlægge mere detaljerede oplysninger om uranressourcernes størrelse. Samtidig gøres der endnu en gang opmærksom på, at spørgsmålet om, hvor længe der vil være uranressourcer til rådighed, vurderes meget forskelligt.«

Begrundelse

Selvindlysende.

Afstemningsresultat

For: 55

Imod: 68

Hverken for eller Imod: 0

Punkt 4.8

Tekst ændres:

»Det er således vigtigt at gøre sig klart, at kernekraft leverer et værdifuldt bidrag til minimeringen af drivhusgasserne. Med det nuværende energimix betyder anvendelsen af kernekraft i EU, at man undgår et udslip på ca. 600 mio. ton CO2 om året. I verden som helhed er der tale om rundt regnet 2 mia. ton CO2. Dette svarer til den aktuelle udledning af CO2 fra Frankrig, Tyskland og Det Forenede Kongerige til sammen. Hvis visse medlemsstaters planlagte udfasning fastholdes, vil en stor del af de nuværende kernekraftværker skulle erstattes af andre energikilder uden CO2-emissioner, energieffektivitetsforanstaltninger og energispareforanstaltninger. Hvis man ydermere ikke erstatter de eksisterende kernekraftanlæg med nye efter afsluttet tjeneste, vil al kernekraft skulle skiftes ud med anden energi uden CO2-emissioner, effektivitetsforanstaltninger og spareforanstaltninger på mellemlangt sigt.«

Begrundelse

Som EØSU flere gange har gjort opmærksom på, må vi tænke videre end blot i retning af at erstatte en elproducent med en anden.

Bemærkning fra forslagsstiller: jeg havde bedt ordføreren om at dokumentere tallene for reduktion af CO2-udslip, eftersom der i arbejdsdokumentet — med kildeangivelse — var tale om 300 mio. ton. Dette er desværre ikke sket.

2

Afstemningsresultat

For: 61

Imod: 61

Hverken for eller Imod: 2

Punkt 4.9

Tekst tilføjes

»Tager man udgangspunkt i Det Europæiske Råds beslutning om målsætninger for drivhusgasser i 2020 og frem, står det klart, at al ekstrakapacitet til kulstoffattig el-produktion (fornyelige energikilder, kernekraft eller »rent kul«) skal afløse energifremstillingskapacitet, der skaber CO2-emissioner, og således bidrage til den samlede produktion af kulstoffattig elektricitet. I praksis betyder dette, at hvis ikke kernekraftens nuværende andel opretholdes indtil helt nye energiløsninger er for hånden, kan målsætningerne for klimaet og energipolitikken ikke opfyldes på en økonomisk forsvarlig måde. Omvendt er det indlysende, at man opnår større energieffektivitet og dermed modvirker klimaændringer, hvis en større andel af energiproduktionen kommer fra kernekraft og fornyelige energikilder. Klimamålsætningerne vil i henhold til en studie foretaget af det tyske forbundskansleri i Tyskland imidlertid kunne nås, men det kræver, at der gøres en yderligere indsats for at spare på forbruget af elektricitet og fremme effektiviteten og anvendelsen af vedvarende energiformer.«

Begrundelse

Selvindlysende.

Afstemningsresultat

For: 58

Imod: 65

Hverken for eller Imod: 1

Punkt 4.11.1

Tilføjelse af nyt punkt 4.11.1

»Kommissionen fastslår, at »erstatningsansvaret i forbindelse med kernekraftulykker i medlemsstaterne i EU15 er fastlagt i Pariserkonventionen fra 1960, hvorved der indførtes en harmoniseret international erstatningsordning for kernekraftulykker, der begrænsede operatørernes ansvar i tilfælde af kernekraftulykker til ca. 700 mio. USD.« EØSU mener, at der er tale om en indirekte subsidiering af kernekraft, og opfordrer til, at operatørerne pålægges en forpligtelse til at påtage sig ansvaret for alle potentielle skader gennem en passende forsikring.«

Begrundelse

På studiegruppens møder gjorde ordføreren opmærksom på, at »der kan og skal findes en løsning«. Det fremgår imidlertid ikke af teksten, og derfor fremsættes dette ændringsforslag.

Henvisning: I Tyskland er ansvarsforsikringen for biler på 100 mio. EUR. Set i forhold de potentielle skader er 700 mio. USD for kernekraftværker et latterligt lavt beløb!!!

Afstemningsresultat

For: 41

Imod: 44

Hverken for eller Imod: 3

Punkt 4.14

Tekst ændres

»Den mest presserende opgave består i at løse problemet med radioaktivt affald, navnlig endelig bortskaffelse af brugt nukleart brændsel, hvor teknologien findes, men de politiske beslutninger mangler. Dette er den største miljø- og sundhedsmæssige forhindring for befolkningens accept af kernekraft. Ifølge det vejledende kerneenergiprogram har intet land endnu implementeret den foreslåede endelige løsning. Der gøres dog fremskridt i Finland, hvor man har valgt en lokalitet til slutdeponering, såvel som i Sverige og Frankrig, hvor man er nået langt med udvælgelsen af en passende lokalitet.«

Begrundelse

Problemet er ikke løst teknisk nogetsteds.

Afstemningsresultat

For: 55

Imod: 69

Hverken for eller Imod: 4

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/62 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/62

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Linjekonferencer — De Forenede Nationers Konvention«

KOM(2006) 869 endelig — 2006/0308 (COD)

(2007/C 256/12)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 20. marts 2007 under henvisning til EF-traktatens artikel 80 at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

EØSU's præsidium henviste den 14. februar 2007 det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet.

På grund af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007 (mødet den 11. juli), Anna Bredima-Savopoulou til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 86 stemmer for og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner

| 1.1 | EØSU er enigt i ophævelsen af forordning 954/79, da denne er en nødvendig konsekvens af ophævelsen af forordning 4056/86, som fastsatte en gruppefritagelse for linjekonferencer. EØSU konstaterer, at disse to forordninger har udgjort en lovpakke. |
| --- | --- |

1.1

EØSU er enigt i ophævelsen af forordning 954/79, da denne er en nødvendig konsekvens af ophævelsen af forordning 4056/86, som fastsatte en gruppefritagelse for linjekonferencer. EØSU konstaterer, at disse to forordninger har udgjort en lovpakke.

| 1.2 | Forordning 954/79 omhandler medlemsstaternes tiltrædelse eller ratifikation af De Forenede Nationers konvention om en adfærdskodeks for linjekonferencer — i det følgende benævnt UNCTAD's kodeks for linjekonferencer eller kodeksen. I den henseende er det bemærkelsesværdigt, at UNCTAD's kodeks for linjekonferencer er ratificeret af 81 lande, herunder verdenshandelens nye lokomotiver (dvs. Kina, Indien, Rusland og Brasilien) samt Australien, Canada, Japan, Nigeria, Mexico, Indonesien, Saudi-Arabien og Singapore. 16 EU-lande har også ratificeret kodeksen. Hertil kommer, at linjeskibsfarten transporterer 60 % af den samlede værdi af den samlede internationale maritime handel, hovedsagelig i containere. En ophævelse af forordning 954/79 (og af forordning 4056/86) vil uden tvivl have konsekvenser, som ikke bør undervurderes. |
| --- | --- |

1.2

Forordning 954/79 omhandler medlemsstaternes tiltrædelse eller ratifikation af De Forenede Nationers konvention om en adfærdskodeks for linjekonferencer — i det følgende benævnt UNCTAD's kodeks for linjekonferencer eller kodeksen. I den henseende er det bemærkelsesværdigt, at UNCTAD's kodeks for linjekonferencer er ratificeret af 81 lande, herunder verdenshandelens nye lokomotiver (dvs. Kina, Indien, Rusland og Brasilien) samt Australien, Canada, Japan, Nigeria, Mexico, Indonesien, Saudi-Arabien og Singapore. 16 EU-lande har også ratificeret kodeksen. Hertil kommer, at linjeskibsfarten transporterer 60 % af den samlede værdi af den samlede internationale maritime handel, hovedsagelig i containere. En ophævelse af forordning 954/79 (og af forordning 4056/86) vil uden tvivl have konsekvenser, som ikke bør undervurderes.

| 1.3 | EØSU opfordrer navnlig Kommissionen til at præcisere, hvilken retsstilling europæiske linjerederier har på internationalt plan efter ophævelsen af forordning 954/79. I lyset af den betydning, en integreret europæisk havpolitik har for EU's rolle i verdensøkonomien, og i betragtning af den vigtige rolle skibsfarten, herunder EU's skibsfart, indtager i EU's handel og i verdenshandelen, mener EØSU, at der er behov for ekstra agtpågivenhed i forbindelse med en sådan ophævelse, og at dens følgevirkninger, både på europæisk og internationalt plan, nøje må overvejes. Hvad angår Kommissionens tilgrundliggende forslag om at ophæve forordning 954/79, mener EØSU ikke, at forslaget tager hensyn til følgende to parametre: a) en eventuel forskelsbehandling mellem EU's linjerederier som følge af en sådan ophævelse, og som bør undgås (i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 12) og b) de europæiske linjerederiers konkurrenceevne (herunder nærskibsfartsoperatørers konkurrenceevne), som bør sikres (i overensstemmelse med den reviderede Lissabon-strategi). |
| --- | --- |

1.3

EØSU opfordrer navnlig Kommissionen til at præcisere, hvilken retsstilling europæiske linjerederier har på internationalt plan efter ophævelsen af forordning 954/79. I lyset af den betydning, en integreret europæisk havpolitik har for EU's rolle i verdensøkonomien, og i betragtning af den vigtige rolle skibsfarten, herunder EU's skibsfart, indtager i EU's handel og i verdenshandelen, mener EØSU, at der er behov for ekstra agtpågivenhed i forbindelse med en sådan ophævelse, og at dens følgevirkninger, både på europæisk og internationalt plan, nøje må overvejes. Hvad angår Kommissionens tilgrundliggende forslag om at ophæve forordning 954/79, mener EØSU ikke, at forslaget tager hensyn til følgende to parametre: a) en eventuel forskelsbehandling mellem EU's linjerederier som følge af en sådan ophævelse, og som bør undgås (i overensstemmelse med EF-traktatens artikel 12) og b) de europæiske linjerederiers konkurrenceevne (herunder nærskibsfartsoperatørers konkurrenceevne), som bør sikres (i overensstemmelse med den reviderede Lissabon-strategi).

| 1.4 | I tråd med sine tidligere udtalelser og med Europa-Parlamentets udtalelser opfordrer EØSU Kommissionen til at imødegå de konsekvenser (politiske, juridiske og praktiske), som ophævelsen af forordning 4056/86 samt forordning 954/79 vil medføre, med henblik på at undgå negative følgevirkninger for europæiske skibsfartsinteresser på internationalt plan. |
| --- | --- |

1.4

I tråd med sine tidligere udtalelser og med Europa-Parlamentets udtalelser opfordrer EØSU Kommissionen til at imødegå de konsekvenser (politiske, juridiske og praktiske), som ophævelsen af forordning 4056/86 samt forordning 954/79 vil medføre, med henblik på at undgå negative følgevirkninger for europæiske skibsfartsinteresser på internationalt plan.

| 1.5 | Det formodes, at de retningslinjer, der forklarer anvendelsen af Fællesskabets konkurrenceregler inden for søtransport, som vil gælde linjeskibsfart efter ikrafttrædelsen den 18. oktober 2008 af forbuddet mod linjekonferencer til og fra EU, først og fremmest vil gøre det muligt for linjeoperatører at foretage en selvvurdering af deres aftaler i henhold til Fællesskabets konkurrencelovgivning. EØSU anser det derfor for usandsynligt, at disse retningslinjer vil tage fat på de internationale (politiske, juridiske og praktiske) følger af en ophævelse af forordning 4056/86 og af forordning 954/79. Både EØSU og Europa-Parlamentet har imidlertid gentagne gange i tidligere udtalelser anmodet Kommissionen om at undersøge sådanne følger og tage højde for dem, når der skal etableres en ny fremtidig ordning. EØSU ønsker derfor til sin tid at blive hørt om forslaget til retningslinjer for anvendelsen af Fællesskabets konkurrenceregler inden for søtransport og at få lejlighed til at udtale sig om dette forslag. |
| --- | --- |

1.5

Det formodes, at de retningslinjer, der forklarer anvendelsen af Fællesskabets konkurrenceregler inden for søtransport, som vil gælde linjeskibsfart efter ikrafttrædelsen den 18. oktober 2008 af forbuddet mod linjekonferencer til og fra EU, først og fremmest vil gøre det muligt for linjeoperatører at foretage en selvvurdering af deres aftaler i henhold til Fællesskabets konkurrencelovgivning. EØSU anser det derfor for usandsynligt, at disse retningslinjer vil tage fat på de internationale (politiske, juridiske og praktiske) følger af en ophævelse af forordning 4056/86 og af forordning 954/79. Både EØSU og Europa-Parlamentet har imidlertid gentagne gange i tidligere udtalelser anmodet Kommissionen om at undersøge sådanne følger og tage højde for dem, når der skal etableres en ny fremtidig ordning. EØSU ønsker derfor til sin tid at blive hørt om forslaget til retningslinjer for anvendelsen af Fællesskabets konkurrenceregler inden for søtransport og at få lejlighed til at udtale sig om dette forslag.

| 1.6 | Udvalget er enigt i ophævelsen af forordning 954/79, men kan ikke forstå, hvorfor det skulle være nødvendigt at foretage ophævelsen, før de internationale virkninger af nye europæiske politikker vedrørende linjeskibsfart er grundigt undersøgt, og der er taget stilling til dem. |
| --- | --- |

1.6

Udvalget er enigt i ophævelsen af forordning 954/79, men kan ikke forstå, hvorfor det skulle være nødvendigt at foretage ophævelsen, før de internationale virkninger af nye europæiske politikker vedrørende linjeskibsfart er grundigt undersøgt, og der er taget stilling til dem.

2.   Indledning

| 2.1 | Den containeriserede linjeskibsfart er en vigtig faktor i den europæiske økonomi. Den containeriserede søtransport tegner sig værdimæssigt for ca. 40 % af EU-25's udlandshandel. Verdens tre største linjeoperatører er europæiske, og ruterne mellem Asien og Europa er sammen med ruterne mellem Asien og USA langt de vigtigste handelsruter (1). Hertil kommer, at der er omkring 150 internationale linjekonferencer på verdensplan, hvoraf 28 besejler ruter til og fra EU. Danmark, Tyskland, Frankrig, Italien, Storbritannien, de baltiske lande og Cypern er blandt de lande, der foretager fast linjesejlads. Ifølge de seneste data (2), tegner den faste linjefart, herunder linjekonferencer, sig for 60 % af den internationale søhandels samlede værdi og 25 % af de 5,9 mia. tons, som transporteres ad søvejen. |
| --- | --- |

2.1

Den containeriserede linjeskibsfart er en vigtig faktor i den europæiske økonomi. Den containeriserede søtransport tegner sig værdimæssigt for ca. 40 % af EU-25's udlandshandel. Verdens tre største linjeoperatører er europæiske, og ruterne mellem Asien og Europa er sammen med ruterne mellem Asien og USA langt de vigtigste handelsruter (1). Hertil kommer, at der er omkring 150 internationale linjekonferencer på verdensplan, hvoraf 28 besejler ruter til og fra EU. Danmark, Tyskland, Frankrig, Italien, Storbritannien, de baltiske lande og Cypern er blandt de lande, der foretager fast linjesejlads. Ifølge de seneste data (2), tegner den faste linjefart, herunder linjekonferencer, sig for 60 % af den internationale søhandels samlede værdi og 25 % af de 5,9 mia. tons, som transporteres ad søvejen.

| 2.2 | Sigtet med det her behandlede forslag er at ophæve Rådets forordning (EØF) nr. 954/79 af 15. maj 1979 om medlemsstaternes ratifikation eller tiltrædelse af De Forenede Nationers konvention om en adfærdskodeks for linjekonferencer. Forslaget er resultatet af ophævelsen ved Rådets forordning (EF) 1419/2006 af 25. september 2006 af forordning (EØF) 4056/86 om gruppefritagelse for linjekonferencer. Forordning 1419/2006 ændrer også forordning (EF) 1/2003 og udvider dens anvendelsesområde til også at omfatte cabotage og international trampfart. |
| --- | --- |

2.2

Sigtet med det her behandlede forslag er at ophæve Rådets forordning (EØF) nr. 954/79 af 15. maj 1979 om medlemsstaternes ratifikation eller tiltrædelse af De Forenede Nationers konvention om en adfærdskodeks for linjekonferencer. Forslaget er resultatet af ophævelsen ved Rådets forordning (EF) 1419/2006 af 25. september 2006 af forordning (EØF) 4056/86 om gruppefritagelse for linjekonferencer. Forordning 1419/2006 ændrer også forordning (EF) 1/2003 og udvider dens anvendelsesområde til også at omfatte cabotage og international trampfart.

| 2.3 | FN's konvention om en adfærdskodeks for linjekonferencer (Geneve, den 6. april 1974) blev udarbejdet inden for rammerne af De Forenede Nationers Konference om Handel og Udvikling (UNCTAD) med sigte på at fastlægge samordnede internationale rammer for driften af shippingkonferencer. UNCTAD's kodeks for linjekonferencer blev vedtaget for at imødekomme udviklingslandes legitime ønsker om at give deres fragtførere en større andel af linjegodstransporten. Kodeksen var resultatet af langvarige multilaterale forhandlinger mellem industri- og udviklingslande (3). Dens lastfordelingsnøgle mellem rederier fra eksport- og importlande samt rederier fra tredjelande blev udarbejdet for at dæmme op for protektionistiske tendenser. Forordning 954/79 sigtede mod at gøre kodeksmekanismerne forenelige med EF-traktatens principper. |
| --- | --- |

2.3

FN's konvention om en adfærdskodeks for linjekonferencer (Geneve, den 6. april 1974) blev udarbejdet inden for rammerne af De Forenede Nationers Konference om Handel og Udvikling (UNCTAD) med sigte på at fastlægge samordnede internationale rammer for driften af shippingkonferencer. UNCTAD's kodeks for linjekonferencer blev vedtaget for at imødekomme udviklingslandes legitime ønsker om at give deres fragtførere en større andel af linjegodstransporten. Kodeksen var resultatet af langvarige multilaterale forhandlinger mellem industri- og udviklingslande (3). Dens lastfordelingsnøgle mellem rederier fra eksport- og importlande samt rederier fra tredjelande blev udarbejdet for at dæmme op for protektionistiske tendenser. Forordning 954/79 sigtede mod at gøre kodeksmekanismerne forenelige med EF-traktatens principper.

| 2.4 | Følgende EU-lande har ratificeret eller har tiltrådt UNCTAD's kodeks for linjekonferencer: Belgien, Bulgarien, Tjekkiet, Danmark, Finland, Frankrig, Tyskland, Italien, Malta, Nederlandene, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Spanien, Sverige og Storbritannien. Norge, som er medlem af EØS, har også tiltrådt kodeksen. |
| --- | --- |

2.4

Følgende EU-lande har ratificeret eller har tiltrådt UNCTAD's kodeks for linjekonferencer: Belgien, Bulgarien, Tjekkiet, Danmark, Finland, Frankrig, Tyskland, Italien, Malta, Nederlandene, Portugal, Rumænien, Slovakiet, Spanien, Sverige og Storbritannien. Norge, som er medlem af EØS, har også tiltrådt kodeksen.

| 2.5 | Europa-Parlamentet har i to udtalelser (2005 og 2006) i forbindelse med bemærkninger om ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU fremhævet følgende: »Håndhævelsen af forordningen (4) (ophævelsesforordning 4056/86) vil føre til en lovkonflikt med hensyn til visse medlemsstaters tiltrædelse af UNCTAD's adfærdskodeks for linjekonferencer. Det anbefales, at medlemsstater udtræder af kodeksen, selv om de ikke er forpligtede til det. I lyset af denne situation, bør der indføres en klar og entydig procedure til håndtering af eventuelle internationale lovkonflikter. Kommissionen bør forelægge et gennemsigtigt overblik for Europa-Parlamentet over tredjelandes (Kina, USA, Canada, Japan, Singapore og Indien) holdning til EU's nye politik for linjesejlads (accept, justering, modstand, negative virkninger) og deres vilje til at tilpasse egne systemer. Kommissionen bør nøje undersøge de handelsmæssige og politiske virkninger af en opsigelse af UNCTAD-kodeksen. Kommissionen bør undersøge, om det er muligt at ændre eller ophæve anden EF-lovgivning, f.eks. forordning (EØF) 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på området for søtransport mellem medlemsstaterne samt mellem medlemsstaterne og tredjelande (5).« Europa-Parlamentet opfordrer endvidere (6)»Kommissionen til ikke at ophæve artikel 9 i forordning (EØF) 4056/86 (som fastlægger, at der skal føres forhandlinger i tilfælde af en konflikt mellem fællesskabslovgivningen og tredjelandes lovgivning) navnlig i lyset af, at Kommissionen agter at revidere konkurrencereglerne på søtransportområdet«. Imod Europa-Parlamentets henstillinger er artikel 9 imidlertid ophævet helt med ophævelsen af forordning 4056/86, mens den efterlyste grundige vurdering af de retlige og politiske virkninger af ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU endnu ikke er gennemført. |
| --- | --- |

2.5

Europa-Parlamentet har i to udtalelser (2005 og 2006) i forbindelse med bemærkninger om ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU fremhævet følgende: »Håndhævelsen af forordningen (4) (ophævelsesforordning 4056/86) vil føre til en lovkonflikt med hensyn til visse medlemsstaters tiltrædelse af UNCTAD's adfærdskodeks for linjekonferencer. Det anbefales, at medlemsstater udtræder af kodeksen, selv om de ikke er forpligtede til det. I lyset af denne situation, bør der indføres en klar og entydig procedure til håndtering af eventuelle internationale lovkonflikter. Kommissionen bør forelægge et gennemsigtigt overblik for Europa-Parlamentet over tredjelandes (Kina, USA, Canada, Japan, Singapore og Indien) holdning til EU's nye politik for linjesejlads (accept, justering, modstand, negative virkninger) og deres vilje til at tilpasse egne systemer. Kommissionen bør nøje undersøge de handelsmæssige og politiske virkninger af en opsigelse af UNCTAD-kodeksen. Kommissionen bør undersøge, om det er muligt at ændre eller ophæve anden EF-lovgivning, f.eks. forordning (EØF) 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på området for søtransport mellem medlemsstaterne samt mellem medlemsstaterne og tredjelande (5).« Europa-Parlamentet opfordrer endvidere (6)»Kommissionen til ikke at ophæve artikel 9 i forordning (EØF) 4056/86 (som fastlægger, at der skal føres forhandlinger i tilfælde af en konflikt mellem fællesskabslovgivningen og tredjelandes lovgivning) navnlig i lyset af, at Kommissionen agter at revidere konkurrencereglerne på søtransportområdet«. Imod Europa-Parlamentets henstillinger er artikel 9 imidlertid ophævet helt med ophævelsen af forordning 4056/86, mens den efterlyste grundige vurdering af de retlige og politiske virkninger af ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU endnu ikke er gennemført.

| 2.6 | EØSU har også behandlet ophævelsen af forordning 4056/86 og vedtaget to udtalelser herom i 2004 og 2006. Udvalget har endvidere forbeholdt sig sin stilling for at se, om den foreslåede ophævelse af forordning 4056/86 vil have en varig virkning. Det har påpeget, at »konferencesystemet stadig er genstand for multilaterale og bilaterale aftaler, hvor EU-medlemsstaterne eller Fællesskabet er kontraherende parter«. EØSU konstaterede ved samme lejlighed, at »Kommissionen erkender, at datoen for ophævelse af følgende bestemmelser i forordning 4056/86 (nemlig artikel 1, stk. 3, litra b) og c), artikel 3-8 og artikel 26) — som følge af disse aftaler — bør udsættes i to år, så disse aftaler kan opsiges eller revideres«. EØSU mente, at »Kommissionen også bør være opmærksom på de små og mellemstore virksomheders interesser, når forordning 4056/86 ophæves. Små og mellemstore virksomheder udgør »rygraden i EU's økonomi« og spiller en vigtig rolle i den reviderede Lissabon-strategi. Markederne bør fortsat være åbne for faktisk og potentiel konkurrence, herunder for små og mellemstore operatører og befragtere.« Endelig understregede EØSU, at »selv om konsolidering kan have positive virkninger for EU-industrien (effektivitetsgevinster, stordriftsfordele, omkostningsbesparelser), må der gås varsomt frem, så det undgås, at konsolidering — som kan blive en konsekvens af ophævelsen af forordning 4056/86 — resulterer i færre aktører på de berørte markeder, dvs. mindre konkurrence«. |
| --- | --- |

2.6

EØSU har også behandlet ophævelsen af forordning 4056/86 og vedtaget to udtalelser herom i 2004 og 2006. Udvalget har endvidere forbeholdt sig sin stilling for at se, om den foreslåede ophævelse af forordning 4056/86 vil have en varig virkning. Det har påpeget, at »konferencesystemet stadig er genstand for multilaterale og bilaterale aftaler, hvor EU-medlemsstaterne eller Fællesskabet er kontraherende parter«. EØSU konstaterede ved samme lejlighed, at »Kommissionen erkender, at datoen for ophævelse af følgende bestemmelser i forordning 4056/86 (nemlig artikel 1, stk. 3, litra b) og c), artikel 3-8 og artikel 26) — som følge af disse aftaler — bør udsættes i to år, så disse aftaler kan opsiges eller revideres«. EØSU mente, at »Kommissionen også bør være opmærksom på de små og mellemstore virksomheders interesser, når forordning 4056/86 ophæves. Små og mellemstore virksomheder udgør »rygraden i EU's økonomi« og spiller en vigtig rolle i den reviderede Lissabon-strategi. Markederne bør fortsat være åbne for faktisk og potentiel konkurrence, herunder for små og mellemstore operatører og befragtere.« Endelig understregede EØSU, at »selv om konsolidering kan have positive virkninger for EU-industrien (effektivitetsgevinster, stordriftsfordele, omkostningsbesparelser), må der gås varsomt frem, så det undgås, at konsolidering — som kan blive en konsekvens af ophævelsen af forordning 4056/86 — resulterer i færre aktører på de berørte markeder, dvs. mindre konkurrence«.

3.   Kommissionens forslag

| 3.1 | Forslaget til forordning indeholder kun to artikler: artikel 1, der ophæver forordning 954/79, og artikel 2 om ikrafttrædelsen af den nye forordning den 18. oktober 2008. |
| --- | --- |

3.1

Forslaget til forordning indeholder kun to artikler: artikel 1, der ophæver forordning 954/79, og artikel 2 om ikrafttrædelsen af den nye forordning den 18. oktober 2008.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | EØSU har i over to årtier nøje fulgt konkurrencereglerne for søtransport, herunder navnlig spørgsmålet om linjekonferencer, og i den periode er der givet udtryk for divergerende synspunkter om fordelene ved at afskaffe gruppefritagelse for linjekonferencer. Efter ophævelsen af forordning 4056/86 ved forordning 1419/2006 vil linjekonferencer til og fra EU imidlertid være forbudt fra og med den 18. oktober 2008. |
| --- | --- |

4.1

EØSU har i over to årtier nøje fulgt konkurrencereglerne for søtransport, herunder navnlig spørgsmålet om linjekonferencer, og i den periode er der givet udtryk for divergerende synspunkter om fordelene ved at afskaffe gruppefritagelse for linjekonferencer. Efter ophævelsen af forordning 4056/86 ved forordning 1419/2006 vil linjekonferencer til og fra EU imidlertid være forbudt fra og med den 18. oktober 2008.

| 4.2 | Forordning 4056/86 og forordning 954/79 udgør en lovpakke, idet sidstnævnte blev vedtaget som følge af visse medlemsstaters ratificering af UNCTAD's kodeks for linjekonferencer. Ophævelsen af forordning 4056/86 har derfor gjort det nødvendigt at ophæve forordning 954/79. EØSU — som oprindeligt gik imod ophævelsen af forordning 4056/86, men som senere var nødt til at acceptere den, idet det dog advarede om dens følgevirkninger — kan kun være enigt i forslaget om ophævelse af forordning 954/79 ud fra den betragtning, at der er tale om en forenkling af EU-lovgivningen. EØSU ønsker imidlertid, ligesom ved ophævelsen af forordning 4056/86, endnu engang at understrege, at det alvorligt må overvejes, hvilke eventuelle retlige og/eller politiske følger (og potentielt negative virkninger) forslaget om ophævelse af forordning 954/79 kan have. I forbindelse med forslaget om ophævelse af forordning 954/79 efterlyser EØSU endnu engang en vurdering af de potentielle politiske, retlige og praktiske problemer, der kan være forbundet med en ophævelse. Nødvendigheden af en ophævelse drages ikke i tvivl, for med ophævelsen af forordning 4056/86 er den uundgåelig, men EØSU fastholder endnu engang det synspunkt, at EU seriøst må tage fat på eventuelle politiske, retlige eller praktiske eftervirkninger heraf. |
| --- | --- |

4.2

Forordning 4056/86 og forordning 954/79 udgør en lovpakke, idet sidstnævnte blev vedtaget som følge af visse medlemsstaters ratificering af UNCTAD's kodeks for linjekonferencer. Ophævelsen af forordning 4056/86 har derfor gjort det nødvendigt at ophæve forordning 954/79. EØSU — som oprindeligt gik imod ophævelsen af forordning 4056/86, men som senere var nødt til at acceptere den, idet det dog advarede om dens følgevirkninger — kan kun være enigt i forslaget om ophævelse af forordning 954/79 ud fra den betragtning, at der er tale om en forenkling af EU-lovgivningen. EØSU ønsker imidlertid, ligesom ved ophævelsen af forordning 4056/86, endnu engang at understrege, at det alvorligt må overvejes, hvilke eventuelle retlige og/eller politiske følger (og potentielt negative virkninger) forslaget om ophævelse af forordning 954/79 kan have. I forbindelse med forslaget om ophævelse af forordning 954/79 efterlyser EØSU endnu engang en vurdering af de potentielle politiske, retlige og praktiske problemer, der kan være forbundet med en ophævelse. Nødvendigheden af en ophævelse drages ikke i tvivl, for med ophævelsen af forordning 4056/86 er den uundgåelig, men EØSU fastholder endnu engang det synspunkt, at EU seriøst må tage fat på eventuelle politiske, retlige eller praktiske eftervirkninger heraf.

| 4.3 | UNCTAD's kodeks for linjekonferencer og linjekonferencekonceptet omtales i den gældende fællesskabsret og i andre retsinstrumenter vedtaget at EU. Det danner således grundlaget for forordning 4055/86 (7), forordning 4058/86 og forordning 823/2000 om linjekonsortier. Kodeksen nævnes endvidere specifikt i visse bilaterale aftaler, f.eks. aftalen mellem EU og Rusland (art. 39, stk. 1, litra a) og associeringsaftalen mellem EU og Algeriet fra 2005 (art. 34, stk. 3). |
| --- | --- |

4.3

UNCTAD's kodeks for linjekonferencer og linjekonferencekonceptet omtales i den gældende fællesskabsret og i andre retsinstrumenter vedtaget at EU. Det danner således grundlaget for forordning 4055/86 (7), forordning 4058/86 og forordning 823/2000 om linjekonsortier. Kodeksen nævnes endvidere specifikt i visse bilaterale aftaler, f.eks. aftalen mellem EU og Rusland (art. 39, stk. 1, litra a) og associeringsaftalen mellem EU og Algeriet fra 2005 (art. 34, stk. 3).

| 4.4 | I forbindelse med ophævelsen af forordning 4056/86 annoncerede Kommissionen, at den ville udstikke retningslinjer, der forklarede anvendelsen af Fællesskabets konkurrenceregler på søtransport, herunder linjeskibsfart. Det var tanken, at retningslinjerne skulle hjælpe linjeoperatører efter den 18. oktober 2008 (ikrafttrædelsestidspunktet for forbuddet mod linjekonferencer i transport til og fra EU) med at foretage en selvvurdering af deres aftalers forenelighed med EU's konkurrenceregler (EF-traktatens art. 81-82). Det vil imidlertid vise sig, om disse retningslinjer kommer til at omfatte løsninger på eventuelle juridiske problemer, der kunne opstå på internationalt plan som følge af ophævelsen af forordning 954/79. Indtil videre konstaterer EØSU, at de foreslåede retningslinjer er meget generelle og derfor ikke giver skibsindustrien den nødvendige retssikkerhed til at kunne foretage en selvvurdering. Endvidere synes de foreslåede retningslinjer ikke at beskæftige sig med de internationale virkninger af ophævelsen af forordning 4056/86 og forordning 954/79. EØSU ønsker derfor til sin tid at blive hørt med henblik på at kunne følge udviklingen nøje og, om nødvendigt, tilbyde hjælp og/eller ekspertise i den endelige udformning af retningslinjerne. |
| --- | --- |

4.4

I forbindelse med ophævelsen af forordning 4056/86 annoncerede Kommissionen, at den ville udstikke retningslinjer, der forklarede anvendelsen af Fællesskabets konkurrenceregler på søtransport, herunder linjeskibsfart. Det var tanken, at retningslinjerne skulle hjælpe linjeoperatører efter den 18. oktober 2008 (ikrafttrædelsestidspunktet for forbuddet mod linjekonferencer i transport til og fra EU) med at foretage en selvvurdering af deres aftalers forenelighed med EU's konkurrenceregler (EF-traktatens art. 81-82). Det vil imidlertid vise sig, om disse retningslinjer kommer til at omfatte løsninger på eventuelle juridiske problemer, der kunne opstå på internationalt plan som følge af ophævelsen af forordning 954/79. Indtil videre konstaterer EØSU, at de foreslåede retningslinjer er meget generelle og derfor ikke giver skibsindustrien den nødvendige retssikkerhed til at kunne foretage en selvvurdering. Endvidere synes de foreslåede retningslinjer ikke at beskæftige sig med de internationale virkninger af ophævelsen af forordning 4056/86 og forordning 954/79. EØSU ønsker derfor til sin tid at blive hørt med henblik på at kunne følge udviklingen nøje og, om nødvendigt, tilbyde hjælp og/eller ekspertise i den endelige udformning af retningslinjerne.

| 4.5 | EØSU mener, at det vigtigste spørgsmål i den forbindelse er, om den foreslåede ophævelse af forordning 954/79 indebærer en retlig forpligtelse til at opsige UNCTAD's kodeks for linjekonferencer. EØSU konstaterer, at Kommissionen ikke behandlede dette spørgsmål i begrundelsen til forslaget om ophævelse af forordning 954/79. Det fremgår imidlertid, at Kommissionen ikke anser medlemsstater, som er parter i kodeksen, for at være retligt forpligtede til at opsige kodeksen. På den baggrund ser retssituationen efter ophævelsen af forordning 954/79 ud som følger: EU's medlemsstater behøver ikke at opsige kodeksen, men de vil ikke længere kunne anvende den ved søtransport til og fra EU. Kodeksen vil imidlertid fortsat gælde i andre verdensdele. Som angivet i begrundelsen til og femte betragtning i forslaget om ophævelse af forordning 954/79 vil medlemsstater, som endnu ikke har ratificeret kodeksen, ikke længere kunne gøre det efter den 18. oktober 2008. Som følge heraf vil en medlemsstat, som ikke er en kontraherende part til UNCTAD's kodeks for linjekonferencer, være udelukket fra at tiltræde denne, hvis den skulle ønske det med henblik på at sikre sine linjerederiers interesser i forbindelse med handel uden for EU. |
| --- | --- |

4.5

EØSU mener, at det vigtigste spørgsmål i den forbindelse er, om den foreslåede ophævelse af forordning 954/79 indebærer en retlig forpligtelse til at opsige UNCTAD's kodeks for linjekonferencer. EØSU konstaterer, at Kommissionen ikke behandlede dette spørgsmål i begrundelsen til forslaget om ophævelse af forordning 954/79. Det fremgår imidlertid, at Kommissionen ikke anser medlemsstater, som er parter i kodeksen, for at være retligt forpligtede til at opsige kodeksen. På den baggrund ser retssituationen efter ophævelsen af forordning 954/79 ud som følger: EU's medlemsstater behøver ikke at opsige kodeksen, men de vil ikke længere kunne anvende den ved søtransport til og fra EU. Kodeksen vil imidlertid fortsat gælde i andre verdensdele. Som angivet i begrundelsen til og femte betragtning i forslaget om ophævelse af forordning 954/79 vil medlemsstater, som endnu ikke har ratificeret kodeksen, ikke længere kunne gøre det efter den 18. oktober 2008. Som følge heraf vil en medlemsstat, som ikke er en kontraherende part til UNCTAD's kodeks for linjekonferencer, være udelukket fra at tiltræde denne, hvis den skulle ønske det med henblik på at sikre sine linjerederiers interesser i forbindelse med handel uden for EU.

| 4.6 | På den baggrund kan følgende retlige paradoks opstå efter den 18. oktober 2008: et EU-rederi, som er kontraherende part til kodeksen for linjekonferencer, men som ikke opsiger kodeksen, vil fortsat drage fordel af bestemmelserne heri hvad angår cross-traders' og uafhængige fragtføreres rettigheder (artikel 2, stk. 4, litra a) og b) samt resolution 2). Til gengæld vil rederier fra en medlemsstat, der ikke er kontraherende part til kodeksen, og som ikke vil kunne ratificere eller tiltræde kodeksen efter den 18. oktober 2008, ikke drage fordel af dens bestemmelser. Dette afføder følgende spørgsmål: ville det være muligt at vedtage et forslag, som i modstrid med EF-traktatens artikel 12 fører til forskelsbehandling mellem EU-rederier? Ville en sådan situation ikke i modstrid med den fornyede Lissabon-strategi påvirke EU-virksomheders konkurrenceevne i Europa og/eller på verdensmarkedet? Ville en sådan situation ikke vise behovet for en horisontal tilgang i EU's politikker, navnlig transport- og konkurrencepolitikken, på søtransportområdet i overensstemmelse med grønbogen om en fremtidig havpolitik? |
| --- | --- |

4.6

På den baggrund kan følgende retlige paradoks opstå efter den 18. oktober 2008: et EU-rederi, som er kontraherende part til kodeksen for linjekonferencer, men som ikke opsiger kodeksen, vil fortsat drage fordel af bestemmelserne heri hvad angår cross-traders' og uafhængige fragtføreres rettigheder (artikel 2, stk. 4, litra a) og b) samt resolution 2). Til gengæld vil rederier fra en medlemsstat, der ikke er kontraherende part til kodeksen, og som ikke vil kunne ratificere eller tiltræde kodeksen efter den 18. oktober 2008, ikke drage fordel af dens bestemmelser. Dette afføder følgende spørgsmål: ville det være muligt at vedtage et forslag, som i modstrid med EF-traktatens artikel 12 fører til forskelsbehandling mellem EU-rederier? Ville en sådan situation ikke i modstrid med den fornyede Lissabon-strategi påvirke EU-virksomheders konkurrenceevne i Europa og/eller på verdensmarkedet? Ville en sådan situation ikke vise behovet for en horisontal tilgang i EU's politikker, navnlig transport- og konkurrencepolitikken, på søtransportområdet i overensstemmelse med grønbogen om en fremtidig havpolitik?

| 4.7 | EØSU henstiller kraftigt til, at EU ikke undervurderer de internationale virkninger af en ophævelse af linjekonferencesystemet. EØSU konstaterer, at andre jurisdiktioner indtil videre opretholder deres kartelimmunitetssystemer. Nogle tredjelande har givet udtryk for bekymring over ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU. Der kan henvises til en erklæring for nylig i Asian Shipowners Forum (Bussan, Korea, 29.5.2007):
  »Medlemmerne noterede sig den seneste udvikling i Australien, Kina, Hongkong, Japan og Singapore, men konstaterede med bekymring EU's beslutning om at afskaffe gruppefritagelsen for linjekonferencer. Medlemmerne bekræftede den holdning, som ASF længe har indtaget, nemlig at kartelimmunitetssystemet er nødvendigt for en sund skibsindustri, som kan tiltrække de investeringer, der er nødvendige for at imødekomme de stigende krav i den internationale handel, og at systemet gavner handelserhvervet som helhed. Der var enighed om, at fragtførere fortsat bør søge at overbevise relevante aktører som rederier og regeringer om den vigtige handelsfremmende rolle, aftaler mellem fragtførere spiller. ASF noterede, at dets medlemsorganisationer, herunder navnlig KSA, JSA og SSA over for Europa-Kommissionen og andre relevante organer skriftligt havde givet udtryk for deres modstand mod afskaffelsen af kartelimmunitetssystemet, og at KSA havde modtaget et svar fra Kommissionen, der gik ud på, at forordning 4056/86 ville blive ophævet, men at der ville blive udarbejdet et alternativ, og at der ikke ville blive ændret ved konsortiumforordningen, som er en af grundpillerne i kartelimmunitetssystemet.« EØSU noterer sig erklæringen fra Asian Shipowners' Forum, som i lighed med en lang række lignende opfordringer fra EØSU og Europa-Parlamentet viser behovet for at foretage en vurdering af — eller i det mindste tage behørigt hensyn til — de internationale konsekvenser af ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU på globalt plan og indvirkningen på den globaliserede økonomi. |
| --- | --- |

4.7

EØSU henstiller kraftigt til, at EU ikke undervurderer de internationale virkninger af en ophævelse af linjekonferencesystemet. EØSU konstaterer, at andre jurisdiktioner indtil videre opretholder deres kartelimmunitetssystemer. Nogle tredjelande har givet udtryk for bekymring over ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU. Der kan henvises til en erklæring for nylig i Asian Shipowners Forum (Bussan, Korea, 29.5.2007):

»Medlemmerne noterede sig den seneste udvikling i Australien, Kina, Hongkong, Japan og Singapore, men konstaterede med bekymring EU's beslutning om at afskaffe gruppefritagelsen for linjekonferencer. Medlemmerne bekræftede den holdning, som ASF længe har indtaget, nemlig at kartelimmunitetssystemet er nødvendigt for en sund skibsindustri, som kan tiltrække de investeringer, der er nødvendige for at imødekomme de stigende krav i den internationale handel, og at systemet gavner handelserhvervet som helhed. Der var enighed om, at fragtførere fortsat bør søge at overbevise relevante aktører som rederier og regeringer om den vigtige handelsfremmende rolle, aftaler mellem fragtførere spiller. ASF noterede, at dets medlemsorganisationer, herunder navnlig KSA, JSA og SSA over for Europa-Kommissionen og andre relevante organer skriftligt havde givet udtryk for deres modstand mod afskaffelsen af kartelimmunitetssystemet, og at KSA havde modtaget et svar fra Kommissionen, der gik ud på, at forordning 4056/86 ville blive ophævet, men at der ville blive udarbejdet et alternativ, og at der ikke ville blive ændret ved konsortiumforordningen, som er en af grundpillerne i kartelimmunitetssystemet.« EØSU noterer sig erklæringen fra Asian Shipowners' Forum, som i lighed med en lang række lignende opfordringer fra EØSU og Europa-Parlamentet viser behovet for at foretage en vurdering af — eller i det mindste tage behørigt hensyn til — de internationale konsekvenser af ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU på globalt plan og indvirkningen på den globaliserede økonomi.

| 4.8 | I lyset af ovenstående betragtninger er EØSU overbevist om, at dette spørgsmål ikke udelukkende kan anskues i et konkurrencelovgivningsperspektiv. De alment politiske og søfartspolitiske aspekter ved ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU og dermed også af forordning 954/79 kan ikke undervurderes. EØSU forstår ikke, hvorfor Kommissionen mener, at det haster med at ophæve forordning 954/79, da de internationale eftervirkninger af anvendelsen af EU's konkurrenceregler på søtransportområdet og navnlig af ophævelsen af linjekonferencesystemet endnu ikke er undersøgt tilstrækkeligt på trods af talrige opfordringer hertil, bl.a. fra EØSU. |
| --- | --- |

4.8

I lyset af ovenstående betragtninger er EØSU overbevist om, at dette spørgsmål ikke udelukkende kan anskues i et konkurrencelovgivningsperspektiv. De alment politiske og søfartspolitiske aspekter ved ophævelsen af linjekonferencesystemet i EU og dermed også af forordning 954/79 kan ikke undervurderes. EØSU forstår ikke, hvorfor Kommissionen mener, at det haster med at ophæve forordning 954/79, da de internationale eftervirkninger af anvendelsen af EU's konkurrenceregler på søtransportområdet og navnlig af ophævelsen af linjekonferencesystemet endnu ikke er undersøgt tilstrækkeligt på trods af talrige opfordringer hertil, bl.a. fra EØSU.

5.   Særlige bemærkninger

| 5.1 | Hvad angår ratificeringen af kodeksen for linjekonferencer konstaterer EØSU, at Kommissionen i begrundelsen til sit forslag om ophævelse af forordning 954/79 henviser til, at 13 EU-lande er kontraherende parter til UNCTAD's kodeks for linjekonferencer. Efter Rumæniens, Bulgariens og Maltas ratifikation af kodeksen drejer det sig imidlertid i virkeligheden om 16 EU-lande.
  Forordning 954/79 indeholder visse forbehold, der sikrer tredjelandes linjeskibsfart (cross-traders). Forslaget om ophævelse af denne forordning indeholder imidlertid ikke sådanne beskyttelsesforanstaltninger. EU-fragtføreres interesser bør ikke undervurderes, hvor disse foretager linjeskibsfart mellem andre kontinenter (hvor kodeksen for linjekonferencer gælder). Det er også værd at bemærke, at UNCTAD's kodeks for linjekonferencer er ratificeret af 81 lande, herunder verdenshandelens nye lokomotiver, dvs. Kina, Indien, Rusland og Brasilien samt Australien, Canada, Japan, Nigeria, Mexico, Indonesien, Saudi-Arabien og Singapore. |
| --- | --- |

5.1

Hvad angår ratificeringen af kodeksen for linjekonferencer konstaterer EØSU, at Kommissionen i begrundelsen til sit forslag om ophævelse af forordning 954/79 henviser til, at 13 EU-lande er kontraherende parter til UNCTAD's kodeks for linjekonferencer. Efter Rumæniens, Bulgariens og Maltas ratifikation af kodeksen drejer det sig imidlertid i virkeligheden om 16 EU-lande.

Forordning 954/79 indeholder visse forbehold, der sikrer tredjelandes linjeskibsfart (cross-traders). Forslaget om ophævelse af denne forordning indeholder imidlertid ikke sådanne beskyttelsesforanstaltninger. EU-fragtføreres interesser bør ikke undervurderes, hvor disse foretager linjeskibsfart mellem andre kontinenter (hvor kodeksen for linjekonferencer gælder). Det er også værd at bemærke, at UNCTAD's kodeks for linjekonferencer er ratificeret af 81 lande, herunder verdenshandelens nye lokomotiver, dvs. Kina, Indien, Rusland og Brasilien samt Australien, Canada, Japan, Nigeria, Mexico, Indonesien, Saudi-Arabien og Singapore.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Endelig rapport fra Global Insight om anvendelsen af konkurrencereglerne inden for linjeskibsfart, oktober 2005.

1

Global Insight

(2)  (UNCTAD — 2003, Clarksons — 2003).

2

(3)  EFT C 157 af 28.6.2005.

3

(4)  Europa-Parlamentets betænkning A6-0217/2006 af 22.6.2006.

4

(5)  EFT L 378 af 31.12.1986, s. 1.

5

(6)  Europa-Parlamentets betænkning A6-0314/2005 af 24.10.2005.

6

(7)  Forordning 4055/86 af 22.12.1986 (om »fri adgang til at udføre søtransport mellem Fællesskabets medlemsstater samt mellem medlemsstater og tredjelande«) tager udgangspunkt i UNCTAD's kodeks for linjekonferencer. Art. 4, stk. 1, litra a) og b) indeholder bestemmelser om en udfasning af bestående arrangementer om lastfordeling med direkte henvisning til kodeksen for linjekonferencer. Forordning 4058/86 af 22.12.1986 (om »samordnede foranstaltninger til sikring af fri adgang til fragter i oceanfarter«) tager udgangspunkt i kodeksen for linjekonferencer. Artikel 1 indeholder procedurer vedrørende fragter, der er omfattet af kodeksen, og fragter, der ikke er omfattet heraf — EFT L 378 af 31.12.1986, s. 4.

7

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/66 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/66

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Radiofrekvensidentifikation (RFID)«

(2007/C 256/13)

I et brev af 26. februar 2007 anmodede Kommissionen under henvisning til EF-traktatens artikel 262 Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at udarbejde en udtalelse om: Radiofrekvensidentifikation (RFID).

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet, som udpegede Peter Morgan til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 19. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 138 stemmer for, 1 imod og 6 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Radiofrekvensidentifikation (RFID) er en betydningsfuld teknologi, som med tiden vil blive særdeles vigtig. Dens nuværende og fremtidige anvendelse vil kunne bidrage til positive forbedringer i en lang række forretningsgange såvel i den offentlige som i den private sektor og medføre betragtelige fordele både for de enkelte borgere og for virksomheder. RFID vil også kunne stimulere en kraftig udvikling af internetapplikationer og muliggøre, hvad et FN-organ har beskrevet som »tingenes internet«. Men, medmindre RFID er under nøje kontrol, kan den risikere at medføre overtrædelse af lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger og krænkelser af borgerrettigheder og blive en trussel mod enkeltpersoners og virksomheders sikkerhed. |
| --- | --- |

1.1

Radiofrekvensidentifikation (RFID) er en betydningsfuld teknologi, som med tiden vil blive særdeles vigtig. Dens nuværende og fremtidige anvendelse vil kunne bidrage til positive forbedringer i en lang række forretningsgange såvel i den offentlige som i den private sektor og medføre betragtelige fordele både for de enkelte borgere og for virksomheder. RFID vil også kunne stimulere en kraftig udvikling af internetapplikationer og muliggøre, hvad et FN-organ har beskrevet som »tingenes internet«. Men, medmindre RFID er under nøje kontrol, kan den risikere at medføre overtrædelse af lovgivningen om beskyttelse af personoplysninger og krænkelser af borgerrettigheder og blive en trussel mod enkeltpersoners og virksomheders sikkerhed.

| 1.2 | Meddelelsens fulde titel er »Radiofrekvensbaseret identifikation (RFID) i Europa: elementer til en politisk ramme.« Kommissionen har afholdt en omfattende høring, der har dannet grundlag for meddelelsen. EØSU opfordres nu til at afgive en sonderende udtalelse. Med udgangspunkt i reaktionerne på meddelelsen vil Kommissionen, ved årets udgang, fremsætte en henstilling til medlemsstaterne. En eventuel lovgivning, som vil tage længere tid, kommer på et senere tidspunkt. Denne udtalelse skal fokusere på henstillingens indhold. |
| --- | --- |

1.2

Meddelelsens fulde titel er »Radiofrekvensbaseret identifikation (RFID) i Europa: elementer til en politisk ramme.« Kommissionen har afholdt en omfattende høring, der har dannet grundlag for meddelelsen. EØSU opfordres nu til at afgive en sonderende udtalelse. Med udgangspunkt i reaktionerne på meddelelsen vil Kommissionen, ved årets udgang, fremsætte en henstilling til medlemsstaterne. En eventuel lovgivning, som vil tage længere tid, kommer på et senere tidspunkt. Denne udtalelse skal fokusere på henstillingens indhold.

| 1.3 | Til at hjælpe med udarbejdelsen af sine henstillinger har Kommissionen besluttet at nedsætte en interessentgruppe, der skal fungere som en slags tænketank. EØSU ville gerne have mulighed for at fremlægge sin udtalelse for denne interessentgruppe. |
| --- | --- |

1.3

Til at hjælpe med udarbejdelsen af sine henstillinger har Kommissionen besluttet at nedsætte en interessentgruppe, der skal fungere som en slags tænketank. EØSU ville gerne have mulighed for at fremlægge sin udtalelse for denne interessentgruppe.

| 1.4 | EØSU støtter de foranstaltninger, som Kommissionen foreslår på områderne for radiospektrum, standarder, sundhed, sikkerhed og miljø, og understreger, at det haster med et effektivt industrielt bidrag til forummet for standarder. |
| --- | --- |

1.4

EØSU støtter de foranstaltninger, som Kommissionen foreslår på områderne for radiospektrum, standarder, sundhed, sikkerhed og miljø, og understreger, at det haster med et effektivt industrielt bidrag til forummet for standarder.

| 1.5 | Eftersom Kommissionen vil offentliggøre sine henstillinger til medlemsstaterne ved årets udgang, er der god grund til at formode, at den vil videreføre den nuværende infrastruktur for datasikkerhed og sikring af privatlivets fred. Det betyder, at de allerede eksisterende databeskyttelsesinstanser i de enkelte medlemsstater også bliver ansvarlige for beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse i forbindelse med RFID-anvendelser. Udtalelsen fokuserer på disse emner. |
| --- | --- |

1.5

Eftersom Kommissionen vil offentliggøre sine henstillinger til medlemsstaterne ved årets udgang, er der god grund til at formode, at den vil videreføre den nuværende infrastruktur for datasikkerhed og sikring af privatlivets fred. Det betyder, at de allerede eksisterende databeskyttelsesinstanser i de enkelte medlemsstater også bliver ansvarlige for beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse i forbindelse med RFID-anvendelser. Udtalelsen fokuserer på disse emner.

| 1.6 | RFID udgør en alvorlige trussel mod privatlivets fred og borgerrettighederne:






  — | RFID-tags kan indføjes i/påsættes genstande og dokumenter, uden den persons vidende, der kommer i besiddelse af disse ting. Da radiobølger bevæger sig let og lydløst gennem stof, plastik og andre materialer, kan det lade sig gøre at aflæse RFID-tags, der er syet ind i tøj eller hæftet på ting, der opbevares i pengepungen, indkøbstasker, kufferter og lignende. |
| --- | --- | --- |

1.6

RFID udgør en alvorlige trussel mod privatlivets fred og borgerrettighederne:

—

RFID-tags kan indføjes i/påsættes genstande og dokumenter, uden den persons vidende, der kommer i besiddelse af disse ting. Da radiobølger bevæger sig let og lydløst gennem stof, plastik og andre materialer, kan det lade sig gøre at aflæse RFID-tags, der er syet ind i tøj eller hæftet på ting, der opbevares i pengepungen, indkøbstasker, kufferter og lignende.

| — | Den elektroniske produktkode kan gøre det muligt at give enhver ting på jorden sit helt eget ID-nummer. Anvendelsen af unikke ID-numre kunne føre til oprettelsen af et verdensomspændende databasesystem, hvor alle fysiske objekter kan identificeres og forbindes med deres køber eller ejer ved salgs- eller overdragelsesstedet. |
| --- | --- |

—

Den elektroniske produktkode kan gøre det muligt at give enhver ting på jorden sit helt eget ID-nummer. Anvendelsen af unikke ID-numre kunne føre til oprettelsen af et verdensomspændende databasesystem, hvor alle fysiske objekter kan identificeres og forbindes med deres køber eller ejer ved salgs- eller overdragelsesstedet.

| — | Udbredelse af RFID-teknologien kræver oprettelse af massive databaser, der indeholder unikke tag-data. Denne registrering kan kædes sammen med personoplysninger, efterhånden som computeres lagrings- og behandlingskapacitet udvides. |
| --- | --- |

—

Udbredelse af RFID-teknologien kræver oprettelse af massive databaser, der indeholder unikke tag-data. Denne registrering kan kædes sammen med personoplysninger, efterhånden som computeres lagrings- og behandlingskapacitet udvides.

| — | RFID-tags behøver ikke befinde sig inden for synsfeltet, men kan aflæses på afstand af scannere, der kan installeres usynligt næsten overalt, hvor mennesker færdes. RFID-aflæsere kan lægges ned i gulvfliser, væves ind i gulvtæppet, skjules i dørkarmen eller gemmes på hylderne, så det rent faktisk er umuligt for den enkelte at vide om han/hun scannes. |
| --- | --- |

—

RFID-tags behøver ikke befinde sig inden for synsfeltet, men kan aflæses på afstand af scannere, der kan installeres usynligt næsten overalt, hvor mennesker færdes. RFID-aflæsere kan lægges ned i gulvfliser, væves ind i gulvtæppet, skjules i dørkarmen eller gemmes på hylderne, så det rent faktisk er umuligt for den enkelte at vide om han/hun scannes.

| — | Hvis personoplysninger er knyttet til unikke RFID-tags, kan man spore personer eller udarbejde en profil på dem uden deres vidende eller samtykke. |
| --- | --- |

—

Hvis personoplysninger er knyttet til unikke RFID-tags, kan man spore personer eller udarbejde en profil på dem uden deres vidende eller samtykke.

| — | Man kunne godt forestille sig en verden, hvor RFID-aflæsere udgør et omsiggribende globalt netværk. Et sådant netværk kræver ikke scannere overalt. Afgifter for trafikbelastning i London kan med forholdsvist få strategisk placerede kameraer spore samtlige biler, der kører ind i Londons centrum. På samme måde kunne man oprette et netværk af strategisk placerede RFID-aflæsere. Det må ikke få lov at ske. |
| --- | --- |

—

Man kunne godt forestille sig en verden, hvor RFID-aflæsere udgør et omsiggribende globalt netværk. Et sådant netværk kræver ikke scannere overalt. Afgifter for trafikbelastning i London kan med forholdsvist få strategisk placerede kameraer spore samtlige biler, der kører ind i Londons centrum. På samme måde kunne man oprette et netværk af strategisk placerede RFID-aflæsere. Det må ikke få lov at ske.

| 1.7 | Konsekvenserne af disse trusler er følgende:






  — | RFID-brugere skal offentliggøre deres politikker og praksis, og der bør ikke findes hemmelige databaser med personoplysninger. |
| --- | --- | --- |

1.7

Konsekvenserne af disse trusler er følgende:

—

RFID-brugere skal offentliggøre deres politikker og praksis, og der bør ikke findes hemmelige databaser med personoplysninger.

| — | Den enkelte har ret til at vide, hvornår varer i detailhandelen er udstyret med RFID-tags eller -aflæsere. Enhver tag-aflæsning, der foregår i detailhandlen, bør foregå på gennemskuelig vis for alle parter. |
| --- | --- |

—

Den enkelte har ret til at vide, hvornår varer i detailhandelen er udstyret med RFID-tags eller -aflæsere. Enhver tag-aflæsning, der foregår i detailhandlen, bør foregå på gennemskuelig vis for alle parter.

| — | RFID-brugere skal oplyse om formålet med anvendelse af tags og aflæsere. Indsamling af oplysninger bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for det pågældende formål. |
| --- | --- |

—

RFID-brugere skal oplyse om formålet med anvendelse af tags og aflæsere. Indsamling af oplysninger bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for det pågældende formål.

| — | RFID-brugere bærer ansvaret for anvendelsen af teknologien og for, at sikkerhedslovgivningen og retningslinjerne overholdes. De bærer også ansvaret for systemets og databasens sikkerhed og integritet. |
| --- | --- |

—

RFID-brugere bærer ansvaret for anvendelsen af teknologien og for, at sikkerhedslovgivningen og retningslinjerne overholdes. De bærer også ansvaret for systemets og databasens sikkerhed og integritet.

| 1.8 | Hvordan disse principper skal omsættes i praksis er et åbent spørgsmål. Ideelt set skulle enhver virksomhed, som indgår forretningsaftaler med kunder ved detailhandel, billetudstedelse, adgangskontrol eller transportydelser, udstede kunderne en form for garanti for, at principperne vil blive fulgt, en form for kundecharter. Et sådant charter kunne indeholde de principper for god praksis vedrørende databeskyttelse, som beskrives i punkt 4.5. Desuden foreslår EØSU følgende retningslinjer:






  a) | Det bør være forbudt for de handlende at presse eller tvinge kunderne til at acceptere aktive eller passive tags i de produkter, de køber. En mulighed kunne være, at tags placeres på emballagen eller at man anvender tags, der kan fjernes på samme måde som prismærker. |
| --- | --- | --- |

1.8

Hvordan disse principper skal omsættes i praksis er et åbent spørgsmål. Ideelt set skulle enhver virksomhed, som indgår forretningsaftaler med kunder ved detailhandel, billetudstedelse, adgangskontrol eller transportydelser, udstede kunderne en form for garanti for, at principperne vil blive fulgt, en form for kundecharter. Et sådant charter kunne indeholde de principper for god praksis vedrørende databeskyttelse, som beskrives i punkt 4.5. Desuden foreslår EØSU følgende retningslinjer:

a)

Det bør være forbudt for de handlende at presse eller tvinge kunderne til at acceptere aktive eller passive tags i de produkter, de køber. En mulighed kunne være, at tags placeres på emballagen eller at man anvender tags, der kan fjernes på samme måde som prismærker.

| b) | Kunderne skal frit kunne fjerne eller desaktivere tags, der er placeret på genstande i deres besiddelse. |
| --- | --- |

b)

Kunderne skal frit kunne fjerne eller desaktivere tags, der er placeret på genstande i deres besiddelse.

| c) | RFID bør, som hovedregel, ikke anvendes til at spore personer. Sporing af mennesker er upassende, uanset om det sker gennem f.eks. tøj, varer, billetter eller andre ting. |
| --- | --- |

c)

RFID bør, som hovedregel, ikke anvendes til at spore personer. Sporing af mennesker er upassende, uanset om det sker gennem f.eks. tøj, varer, billetter eller andre ting.

| d) | RFID bør aldrig anvendes med henblik på at afskaffe eller indskrænke anonymitet. |
| --- | --- |

d)

RFID bør aldrig anvendes med henblik på at afskaffe eller indskrænke anonymitet.

| e) | Den ansvarlige myndighed bør give klare instrukser om, at (c) og (d) kun kan tillades under særlige omstændigheder og efter forudgående formel underretning af myndigheden. |
| --- | --- |

e)

Den ansvarlige myndighed bør give klare instrukser om, at (c) og (d) kun kan tillades under særlige omstændigheder og efter forudgående formel underretning af myndigheden.

| 1.9 | Enkelte undtagelser fra ovenstående retningslinjer kan komme på tale, når:






  — | enkeltpersoner i egen interesse vælger at bibeholde aktive tags; |
| --- | --- | --- |

1.9

Enkelte undtagelser fra ovenstående retningslinjer kan komme på tale, når:

—

enkeltpersoner i egen interesse vælger at bibeholde aktive tags;

| — | enkeltpersoner indvilliger i at blive sporet i kritiske omgivelser, som f.eks. sikrede private og offentlige anstalter og institutioner; |
| --- | --- |

—

enkeltpersoner indvilliger i at blive sporet i kritiske omgivelser, som f.eks. sikrede private og offentlige anstalter og institutioner;

| — | enkeltpersoner vælger at benytte applikationer, som lokaliserer og identificerer dem på samme måde som de allerede nu lokaliseres og identificeres ved brug af mobiltelefoner, betalingskort, internetadresser osv. |
| --- | --- |

—

enkeltpersoner vælger at benytte applikationer, som lokaliserer og identificerer dem på samme måde som de allerede nu lokaliseres og identificeres ved brug af mobiltelefoner, betalingskort, internetadresser osv.

Enhver af disse undtagelser skal oplyses til den ansvarlige myndighed.

| 1.10 | RFID er ingen færdigudviklet teknologi, så vi kender endnu ikke dens fulde potentiale. På den ene side indebærer den måske ufattelige fordele for vores teknologiske civilisation, på den anden side er det måske vor tids største teknologiske trussel mod privatlivets fred og friheden. EØSU er af den overbevisning, at RFID-systemanvendelser bør udvikles i overensstemmelse med strenge etiske regler om privatlivets fred, frihed og datasikkerhed, men systemudviklingen bør fortsætte under forudsætning af, at nødvendige forholdsregler træffes. |
| --- | --- |

1.10

RFID er ingen færdigudviklet teknologi, så vi kender endnu ikke dens fulde potentiale. På den ene side indebærer den måske ufattelige fordele for vores teknologiske civilisation, på den anden side er det måske vor tids største teknologiske trussel mod privatlivets fred og friheden. EØSU er af den overbevisning, at RFID-systemanvendelser bør udvikles i overensstemmelse med strenge etiske regler om privatlivets fred, frihed og datasikkerhed, men systemudviklingen bør fortsætte under forudsætning af, at nødvendige forholdsregler træffes.

| 1.11 | Kort sagt bør implementeringen være fuldt ud gennemskuelig for alle involverede parter, når RFID-applikationer er tilladte. Generelt er systemanvendelser, der letter håndteringen af varer, acceptabel. Systemanvendelser, der medfører, at mennesker udstyres med tags, kan som hovedregel kun accepteres i kortere perioder. Systemanvendelser, som forbinder mennesker til varer, kan accepteres med henblik på markedsføring. RFID-anvendelser, som identificerer mennesker gennem varer, de har købt, er som hovedregel uacceptable. Derudover passer visse systemanvendelser slet ikke ind i et frit samfund og bør derfor aldrig tillades. Det helt centrale i Kommissionens henstilling til medlemsstaterne må være det bydende behov for at værne om privatlivets fred og anonymiteten. |
| --- | --- |

1.11

Kort sagt bør implementeringen være fuldt ud gennemskuelig for alle involverede parter, når RFID-applikationer er tilladte. Generelt er systemanvendelser, der letter håndteringen af varer, acceptabel. Systemanvendelser, der medfører, at mennesker udstyres med tags, kan som hovedregel kun accepteres i kortere perioder. Systemanvendelser, som forbinder mennesker til varer, kan accepteres med henblik på markedsføring. RFID-anvendelser, som identificerer mennesker gennem varer, de har købt, er som hovedregel uacceptable. Derudover passer visse systemanvendelser slet ikke ind i et frit samfund og bør derfor aldrig tillades. Det helt centrale i Kommissionens henstilling til medlemsstaterne må være det bydende behov for at værne om privatlivets fred og anonymiteten.

2.   Hvad er RFID og hvorfor er det så vigtigt?

| 2.1 | RFID er en teknologi, der muliggør automatisk identifikation og datafangst ved brug af radiofrekvenser. Det iøjnefaldende ved denne teknologi er, at enhver genstand, eller for den sags skyld ethvert dyr eller menneske, kan udstyres med en elektronisk tag, der indeholder en entydig identitetsmarkør og andre oplysninger, som kan aflæses trådløst. |
| --- | --- |

2.1

RFID er en teknologi, der muliggør automatisk identifikation og datafangst ved brug af radiofrekvenser. Det iøjnefaldende ved denne teknologi er, at enhver genstand, eller for den sags skyld ethvert dyr eller menneske, kan udstyres med en elektronisk tag, der indeholder en entydig identitetsmarkør og andre oplysninger, som kan aflæses trådløst.

| 2.2 | Disse tags består af et elektronisk kredsløb, som opbevarer data, samt en antenne, som videresender dataene gennem radiobølger. En RFID-scanner aflæser chippene for at indhente de lagrede oplysninger. Så snart chip-læseren udsender radiobølger, vil alle tags inden for dens rækkevidde blive afkodet. Der skal bruges software til at kontrollere RFID-læseren og indsamle og filtrere informationen. |
| --- | --- |

2.2

Disse tags består af et elektronisk kredsløb, som opbevarer data, samt en antenne, som videresender dataene gennem radiobølger. En RFID-scanner aflæser chippene for at indhente de lagrede oplysninger. Så snart chip-læseren udsender radiobølger, vil alle tags inden for dens rækkevidde blive afkodet. Der skal bruges software til at kontrollere RFID-læseren og indsamle og filtrere informationen.

| 2.3 | Der findes forskellige former for RFID-systemer. Tags kan enten være aktive eller passive. Aktive tags indeholder et integreret batteri til at drive det interne kredsløb og til at frembringe radiobølger. De kan endda transmittere, selvom der ikke er nogen RFID-læser i nærheden. Passive tags er energidrevne gennem de radiobølger, RFID-læseren transmitterer og har ikke egen energiforsyning. RFID-tags kan være »read-only« eller »read-write«. Read only-tags er billigere at fremstille og anvendes i de fleste aktuelle systemanvendelser. |
| --- | --- |

2.3

Der findes forskellige former for RFID-systemer. Tags kan enten være aktive eller passive. Aktive tags indeholder et integreret batteri til at drive det interne kredsløb og til at frembringe radiobølger. De kan endda transmittere, selvom der ikke er nogen RFID-læser i nærheden. Passive tags er energidrevne gennem de radiobølger, RFID-læseren transmitterer og har ikke egen energiforsyning. RFID-tags kan være »read-only« eller »read-write«. Read only-tags er billigere at fremstille og anvendes i de fleste aktuelle systemanvendelser.

| 2.4 | RFID-systemets rækkevidde afhænger af radiofrekvensen, RFID-aflæserens energiforsyning og materialet mellem taggen og RFID-aflæseren. Den kan være op til nogle få meter for passive systemer, men overstige mere end 100 meter for aktive systemer. |
| --- | --- |

2.4

RFID-systemets rækkevidde afhænger af radiofrekvensen, RFID-aflæserens energiforsyning og materialet mellem taggen og RFID-aflæseren. Den kan være op til nogle få meter for passive systemer, men overstige mere end 100 meter for aktive systemer.

| 2.5 | RFID er det nederste trin i den trådløse teknologis hierarki. Rangerende efter hvor stor afstand signalet spænder over, indtager satellitkommunikationssystemer som GPS førstepladsen. Dernæst følger vidtrækkende mobiltelefoniteknologier, som f.eks. GSM og GPRS, derefter kortere rækkende signaler inden for bygninger som Wi-Fi, så personlige netværker som Bluetooth og til sidst altså, RFID. Hver enkelt af disse teknologier er specifikke og selvstændige, så der altså ikke er nogen risiko for, at satellitsystemer aflæser RFID-tags. Alligevel kan data overføres mellem de respektive systemer gennem anordninger, som f.eks. mobiltelefoner. |
| --- | --- |

2.5

RFID er det nederste trin i den trådløse teknologis hierarki. Rangerende efter hvor stor afstand signalet spænder over, indtager satellitkommunikationssystemer som GPS førstepladsen. Dernæst følger vidtrækkende mobiltelefoniteknologier, som f.eks. GSM og GPRS, derefter kortere rækkende signaler inden for bygninger som Wi-Fi, så personlige netværker som Bluetooth og til sidst altså, RFID. Hver enkelt af disse teknologier er specifikke og selvstændige, så der altså ikke er nogen risiko for, at satellitsystemer aflæser RFID-tags. Alligevel kan data overføres mellem de respektive systemer gennem anordninger, som f.eks. mobiltelefoner.

| 2.6 | Herunder nævnes nogle eksempler på de potentielle fordele ved RFID-teknikken:






  — | For borgerne kan den øge sikkerheden (hvad angår fødevarer, sundhed, bekæmpelse af forfalskninger), bekvemmeligheden (kortere supermarkedskøer, mere præcis og pålidelig håndtering af bagage i lufthavne, automatiseret betaling) og forbedret patientpleje, navnlig af kroniske sygdomme som demens. |
| --- | --- | --- |

2.6

Herunder nævnes nogle eksempler på de potentielle fordele ved RFID-teknikken:

—

For borgerne kan den øge sikkerheden (hvad angår fødevarer, sundhed, bekæmpelse af forfalskninger), bekvemmeligheden (kortere supermarkedskøer, mere præcis og pålidelig håndtering af bagage i lufthavne, automatiseret betaling) og forbedret patientpleje, navnlig af kroniske sygdomme som demens.

| — | På transportområdet forventes den at bidrage til effektivisering, øget sikkerhed og ydelser af høj kvalitet for mennesker og varer. |
| --- | --- |

—

På transportområdet forventes den at bidrage til effektivisering, øget sikkerhed og ydelser af høj kvalitet for mennesker og varer.

| — | På sundhedsområdet kan RFID være med til at højne kvaliteten af plejen og øge patienternes sikkerhed og sikre bedre overholdelse af medicineringsforskrifter samt forbedre logistikken. Der arbejdes i øjeblikket på at kunne tilføre individuelle piller RFID-tags. |
| --- | --- |

—

På sundhedsområdet kan RFID være med til at højne kvaliteten af plejen og øge patienternes sikkerhed og sikre bedre overholdelse af medicineringsforskrifter samt forbedre logistikken. Der arbejdes i øjeblikket på at kunne tilføre individuelle piller RFID-tags.

| — | I detailhandelen kunne RFID være med til at mindske forsyningsmangler, lagerbeholdning, og tyveri. |
| --- | --- |

—

I detailhandelen kunne RFID være med til at mindske forsyningsmangler, lagerbeholdning, og tyveri.

| — | I mange brancher, hvor mærkevareforfalskning er særligt udbredt, kan RFID hjælpe med til at finde frem til de steder, hvor ulovlige varer når ind i forsyningskæden. |
| --- | --- |

—

I mange brancher, hvor mærkevareforfalskning er særligt udbredt, kan RFID hjælpe med til at finde frem til de steder, hvor ulovlige varer når ind i forsyningskæden.

| — | RFID-mærkning forventes også at forbedre sorteringen og genanvendelsen af produktdele og materialer, hvilket kan føre til forbedring indenfor affaldsbehandling og bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

—

RFID-mærkning forventes også at forbedre sorteringen og genanvendelsen af produktdele og materialer, hvilket kan føre til forbedring indenfor affaldsbehandling og bæredygtig udvikling.

| 2.7 | Mange af RFID-systemets aspekter kan illustreres gennem dets anvendelse i bøgers livscyklus. Den enorme mængde bøger, der udkommer, udgør et logistisk mareridt for forlag, distributører, biblioteker og detailhandlere. Bortset fra forsyningskæde-logistik skal man kunne spore bøgerne, så snart de er blevet placeret på hylderne, så de både kan lokaliseres og skiftes ud. Derudover skal biblioteker kunne kontrollere udlånscyklus, mens køberne kan have svært ved at holde rede på deres egne bøger. RFID-tags på bøger giver løsningen på alle disse problemer. Kontrol med biblioteksudlån kan overføres til ethvert andet system, hvor ting genbruges eller lejes ud. |
| --- | --- |

2.7

Mange af RFID-systemets aspekter kan illustreres gennem dets anvendelse i bøgers livscyklus. Den enorme mængde bøger, der udkommer, udgør et logistisk mareridt for forlag, distributører, biblioteker og detailhandlere. Bortset fra forsyningskæde-logistik skal man kunne spore bøgerne, så snart de er blevet placeret på hylderne, så de både kan lokaliseres og skiftes ud. Derudover skal biblioteker kunne kontrollere udlånscyklus, mens køberne kan have svært ved at holde rede på deres egne bøger. RFID-tags på bøger giver løsningen på alle disse problemer. Kontrol med biblioteksudlån kan overføres til ethvert andet system, hvor ting genbruges eller lejes ud.

| 2.8 | For at illustrere de risici, der er forbundet med denne teknologi, er her et uddrag fra en IBM patentansøgning (20020615758) fra november 2002. Den vedrører identificering og sporing af personer, der anvender RFID-mærket udstyr.
  »En metode og et system til identifikation og sporing af personer, der anvender RFID-mærket udstyr, som bæres af personerne. Registre over tidligere foretagede indkøb indsamles for hver enkelt person, der handler i en detailforretning, gennem salgsregistreringssystemer og lagres i en indkøbssdatabase. Når en person, der bærer eller har noget på, der er udstyret med en RFID-tag, går ind i forretningen eller et andet afgrænset område, scannes etiketterne på den pågældende person af den i lokalet opstillede RFID-scanner og informationerne på RFID-taggen aflæses. Den indsamlede RFID-tag information sammenholdes med oplysninger om tidligere indkøb, der er lagret i indkøbsdatabasen i overensstemmelse med kendte korrelationsalgoritmer. På baggrund af korrelationsresultaterne kan personens nøjagtige identitet eller visse af personens kendetegn fastlægges. Informationen bruges til at overvåge personens bevægelse gennem forretningen eller andre områder.«
  American Express patentansøgning nummer 20050038718 går ud på det samme. |
| --- | --- |

2.8

For at illustrere de risici, der er forbundet med denne teknologi, er her et uddrag fra en IBM patentansøgning (20020615758) fra november 2002. Den vedrører identificering og sporing af personer, der anvender RFID-mærket udstyr.

»En metode og et system til identifikation og sporing af personer, der anvender RFID-mærket udstyr, som bæres af personerne. Registre over tidligere foretagede indkøb indsamles for hver enkelt person, der handler i en detailforretning, gennem salgsregistreringssystemer og lagres i en indkøbssdatabase. Når en person, der bærer eller har noget på, der er udstyret med en RFID-tag, går ind i forretningen eller et andet afgrænset område, scannes etiketterne på den pågældende person af den i lokalet opstillede RFID-scanner og informationerne på RFID-taggen aflæses. Den indsamlede RFID-tag information sammenholdes med oplysninger om tidligere indkøb, der er lagret i indkøbsdatabasen i overensstemmelse med kendte korrelationsalgoritmer. På baggrund af korrelationsresultaterne kan personens nøjagtige identitet eller visse af personens kendetegn fastlægges. Informationen bruges til at overvåge personens bevægelse gennem forretningen eller andre områder.«

American Express patentansøgning nummer 20050038718 går ud på det samme.

| 2.9 | RFID er helt klart andet og mere end en elektronisk stregkode. De væsentligste forskelle fremgår af ovenstående uddrag:






  a) | RFID-taggen indeholder ikke blot en varebeskrivelse, men også en diskret identitetsmarkør som igen kan identificere køberen. |
| --- | --- | --- |

2.9

RFID er helt klart andet og mere end en elektronisk stregkode. De væsentligste forskelle fremgår af ovenstående uddrag:

a)

RFID-taggen indeholder ikke blot en varebeskrivelse, men også en diskret identitetsmarkør som igen kan identificere køberen.

| b) | Taggen behøver ikke være en fysisk mikrochip. Kredsløbene kan trykkes direkte på de fleste materialer, som f. eks. tøj. |
| --- | --- |

b)

Taggen behøver ikke være en fysisk mikrochip. Kredsløbene kan trykkes direkte på de fleste materialer, som f. eks. tøj.

| c) | Taggen kan forblive aktiv efter salget, så den kan genaflæses kontinuerligt. |
| --- | --- |

c)

Taggen kan forblive aktiv efter salget, så den kan genaflæses kontinuerligt.

| d) | RFID-aflæserne findes ikke kun på salgsstedet, de kan befinde sig hvor som helst og ikke kun i detailhandelens lokaler. |
| --- | --- |

d)

RFID-aflæserne findes ikke kun på salgsstedet, de kan befinde sig hvor som helst og ikke kun i detailhandelens lokaler.

| e) | Korrelationen via en database indfører en ny dimension i dataindsamling, privatlivets fred og datasikkerhed. |
| --- | --- |

e)

Korrelationen via en database indfører en ny dimension i dataindsamling, privatlivets fred og datasikkerhed.

| 2.10 | Hvorvidt en tag skal forblive aktiv efter at have forladt detailforretningen, kan diskuteres. På den ene side er det en trussel mod privatlivets fred. På den anden side kunne det være en fordel for køberen. For eksempel kan RFID-aflæsere være en hjælp til at holde rede på hjemmets vinkælder, køleskabets indhold, garderoben og biblioteket. Den logiske følge bør derfor være, at den enkelte selv træffer valget, men teknologien og dens anvendelse skal tilbyde personen dette valg. |
| --- | --- |

2.10

Hvorvidt en tag skal forblive aktiv efter at have forladt detailforretningen, kan diskuteres. På den ene side er det en trussel mod privatlivets fred. På den anden side kunne det være en fordel for køberen. For eksempel kan RFID-aflæsere være en hjælp til at holde rede på hjemmets vinkælder, køleskabets indhold, garderoben og biblioteket. Den logiske følge bør derfor være, at den enkelte selv træffer valget, men teknologien og dens anvendelse skal tilbyde personen dette valg.

| 2.11 | RFID kan bruges til meget mere end blot detail produktidentifikation. EØSU's adgangskort er et RFID-system. Metrosystemet i London anvender i udbredt grad RFID-kort til betaling og adgang. Kreditkort vil snart indeholde en RFID-anordning til betaling af mindre beløb uden brug af pinkode. RFID-etiketter anvendes til opkrævning af motorvejsafgift og identifikation af føreren af et køretøj. Adgangen til skilifte kontrolleres på visse europæiske skisportssteder med RFID-etiketter, som ligger i lommen på skidragten. Deres ordfører har hver dag tre RFID-kort og en RFID-etiket på sig. Hans hund identificeres gennem en RFID-chip, der er implanteret under huden. Sådanne chips er ved at være meget udbredt i hele verden til mærkning af dyr, og til at spore fødevarer. Der er ikke lang vej til at RFID-mærke kriminelle og problematiske patienter på samme måde som hunde. |
| --- | --- |

2.11

RFID kan bruges til meget mere end blot detail produktidentifikation. EØSU's adgangskort er et RFID-system. Metrosystemet i London anvender i udbredt grad RFID-kort til betaling og adgang. Kreditkort vil snart indeholde en RFID-anordning til betaling af mindre beløb uden brug af pinkode. RFID-etiketter anvendes til opkrævning af motorvejsafgift og identifikation af føreren af et køretøj. Adgangen til skilifte kontrolleres på visse europæiske skisportssteder med RFID-etiketter, som ligger i lommen på skidragten. Deres ordfører har hver dag tre RFID-kort og en RFID-etiket på sig. Hans hund identificeres gennem en RFID-chip, der er implanteret under huden. Sådanne chips er ved at være meget udbredt i hele verden til mærkning af dyr, og til at spore fødevarer. Der er ikke lang vej til at RFID-mærke kriminelle og problematiske patienter på samme måde som hunde.

| 2.12 | Det adgangskort, man anvender i EØSU, er en mild form for RFID-systemanvendelse. Identitet bliver en så meget desto større udfordring, når RFID-tags indsys i arbejdstøj eller uniformer, så den uniformerede persons bevægelser kan følges kontinuerligt af strategisk placerede scannere på arbejdspladsen. EØSU medgiver dog, at dette kan være ønskeligt i visse tilfælde, f.eks. af sikkerhedsgrunde. Men at spore, hvor en person befinder sig, vil, hvis det sker uden passende beskyttelsesforanstaltninger, være en alvorlig krænkelse af privatlivets fred og forudsætter en god begrundelse og en meget omhyggelig kontrol. |
| --- | --- |

2.12

Det adgangskort, man anvender i EØSU, er en mild form for RFID-systemanvendelse. Identitet bliver en så meget desto større udfordring, når RFID-tags indsys i arbejdstøj eller uniformer, så den uniformerede persons bevægelser kan følges kontinuerligt af strategisk placerede scannere på arbejdspladsen. EØSU medgiver dog, at dette kan være ønskeligt i visse tilfælde, f.eks. af sikkerhedsgrunde. Men at spore, hvor en person befinder sig, vil, hvis det sker uden passende beskyttelsesforanstaltninger, være en alvorlig krænkelse af privatlivets fred og forudsætter en god begrundelse og en meget omhyggelig kontrol.

| 2.13 | Som et bizart varsel for fremtidige anvendelser, rapporterer The Economist, at adgangsbilletten til VIP-området i Baja Beach Club i Barcelona er en mikrochip indopereret i stamgæstens arm. Chippen, som er på størrelse med et riskorn og belagt med glas og silikone, bruges til at identificere folk, når de ankommer og betaler for drinks. Den implanteres af en sygeplejerske under lokalbedøvelse. I bund og grund er det en RFID-tag. |
| --- | --- |

2.13

Som et bizart varsel for fremtidige anvendelser, rapporterer The Economist, at adgangsbilletten til VIP-området i Baja Beach Club i Barcelona er en mikrochip indopereret i stamgæstens arm. Chippen, som er på størrelse med et riskorn og belagt med glas og silikone, bruges til at identificere folk, når de ankommer og betaler for drinks. Den implanteres af en sygeplejerske under lokalbedøvelse. I bund og grund er det en RFID-tag.

3.   Resumé af meddelelsen

| 3.1 | RFID vækker politisk interesse, fordi det kan blive en ny motor for vækst og beskæftigelse og dermed et vægtigt bidrag til Lissabon-strategien, hvis blot innovationsbarriererne kan overvindes. |
| --- | --- |

3.1

RFID vækker politisk interesse, fordi det kan blive en ny motor for vækst og beskæftigelse og dermed et vægtigt bidrag til Lissabon-strategien, hvis blot innovationsbarriererne kan overvindes.

| 3.2 | Kommissionen gennemførte en offentlig høring om RFID i 2006, som satte fokus på forventningerne til teknikken med udgangspunkt dér, hvor den er blevet taget i brug på et tidligt tidspunkt, men som også afslørede borgernes betænkeligheder ved RFID-anvendelser, der indebærer identifikation og/eller sporing af mennesker. |
| --- | --- |

3.2

Kommissionen gennemførte en offentlig høring om RFID i 2006, som satte fokus på forventningerne til teknikken med udgangspunkt dér, hvor den er blevet taget i brug på et tidligt tidspunkt, men som også afslørede borgernes betænkeligheder ved RFID-anvendelser, der indebærer identifikation og/eller sporing af mennesker.

| 3.3 | En fortsat udvikling og udbredt anvendelse af RFID kan gøre informations- og kommunikationsteknologien til en endnu stærkere drivkraft for innovation og økonomisk vækst. |
| --- | --- |

3.3

En fortsat udvikling og udbredt anvendelse af RFID kan gøre informations- og kommunikationsteknologien til en endnu stærkere drivkraft for innovation og økonomisk vækst.

| 3.4 | Der er brug for klare og forudsigelige juridiske og politiske rammer for at gøre denne nye teknik acceptabel for brugerne. Da RFID-teknikken af natur er grænseoverskridende, må rammerne sikre ensartethed på hele det indre marked. |
| --- | --- |

3.4

Der er brug for klare og forudsigelige juridiske og politiske rammer for at gøre denne nye teknik acceptabel for brugerne. Da RFID-teknikken af natur er grænseoverskridende, må rammerne sikre ensartethed på hele det indre marked.

3.5   Sikkerhed, privatlivets fred og etik.

| 3.5.1 | Der er alvorlig bekymring for, at denne altgennemtrængende basisteknologi kan true privatlivets fred: RFID-teknikken kan bruges til at indsamle oplysninger, der er direkte eller indirekte forbundet med en identificerbar eller identificeret person, og derfor anses for at være personoplysninger. RFID-tags kan indeholde personoplysninger. RFID-teknologi kan anvendes til at spore eller følge folks bevægelser eller til at tegne en profil af folks adfærd. RFID kan i givet fald blive en privatlivskrænkende teknologi. Der er ytret betænkelighed ved mulige krænkelser af de grundlæggende værdier og privatlivets fred og øget overvågning, navnlig på arbejdspladser, med diskrimination, udstødelse og måske fyring til følge. |
| --- | --- |

3.5.1

Der er alvorlig bekymring for, at denne altgennemtrængende basisteknologi kan true privatlivets fred: RFID-teknikken kan bruges til at indsamle oplysninger, der er direkte eller indirekte forbundet med en identificerbar eller identificeret person, og derfor anses for at være personoplysninger. RFID-tags kan indeholde personoplysninger. RFID-teknologi kan anvendes til at spore eller følge folks bevægelser eller til at tegne en profil af folks adfærd. RFID kan i givet fald blive en privatlivskrænkende teknologi. Der er ytret betænkelighed ved mulige krænkelser af de grundlæggende værdier og privatlivets fred og øget overvågning, navnlig på arbejdspladser, med diskrimination, udstødelse og måske fyring til følge.

| 3.5.2 | Brugen af RFID skal naturligvis være socialt og politisk acceptabel, etisk forsvarlig og lovlig. Det store økonomiske og sociale udbytte, RFID kan give, kommer kun, hvis der findes effektive garantier for databeskyttelse og privatlivets fred og de dertil hørende etiske forhold, som er centrum i debatten om borgernes accept af RFID. |
| --- | --- |

3.5.2

Brugen af RFID skal naturligvis være socialt og politisk acceptabel, etisk forsvarlig og lovlig. Det store økonomiske og sociale udbytte, RFID kan give, kommer kun, hvis der findes effektive garantier for databeskyttelse og privatlivets fred og de dertil hørende etiske forhold, som er centrum i debatten om borgernes accept af RFID.

| 3.5.3 | Fællesskabets rammebestemmelser om databeskyttelse og privatlivets fred i Europa er udformet, så de skulle være robuste over for innovation. Beskyttelsen af personoplysninger er omfattet af det generelle databeskyttelsesdirektiv (1), som gælder for alle teknologier, også RFID. Det generelle databeskyttelsesdirektiv suppleres af e-databeskyttelsesdirektivet (2). Ifølge disse direktiver har medlemsstaternes myndigheder pligt til at overvåge, at indførelsen af RFID-anvendelser sker i overensstemmelse med lovgivningen om privatlivets fred og databeskyttelse. Det kan derfor være nødvendigt at give detaljerede retningslinjer for den praktiske gennemførelse af en teknik som RFID og at udarbejde adfærdskodekser i den forbindelse. |
| --- | --- |

3.5.3

Fællesskabets rammebestemmelser om databeskyttelse og privatlivets fred i Europa er udformet, så de skulle være robuste over for innovation. Beskyttelsen af personoplysninger er omfattet af det generelle databeskyttelsesdirektiv (1), som gælder for alle teknologier, også RFID. Det generelle databeskyttelsesdirektiv suppleres af e-databeskyttelsesdirektivet (2). Ifølge disse direktiver har medlemsstaternes myndigheder pligt til at overvåge, at indførelsen af RFID-anvendelser sker i overensstemmelse med lovgivningen om privatlivets fred og databeskyttelse. Det kan derfor være nødvendigt at give detaljerede retningslinjer for den praktiske gennemførelse af en teknik som RFID og at udarbejde adfærdskodekser i den forbindelse.

| 3.5.4 | Hvad sikkerheden angår, skal erhvervslivet, medlemsstaterne og Kommissionen i fællesskab gøre en indsats for at opnå dybere indsigt i de systemimmanente problemer og dermed forbundne sikkerhedsrisici ved at tage RFID-teknologier og -systemer i brug i massevis. En vigtig del af svaret på ovennævnte udfordringer kommer til at bestå i udarbejdelse af specifikationer og vedtagelse af konstruktionskriterier, der forebygger risici for privatlivets fred og sikkerheden, ikke kun teknologisk, men også organisatorisk og i forbindelse med forretningsprocesser. Derfor må der foretages en grundig lønsomhedsanalyse af specifikke sikkerheds- og privatlivsrelaterede risici, før der vælges RFID-systemer og udbredes RFID-anvendelser. |
| --- | --- |

3.5.4

Hvad sikkerheden angår, skal erhvervslivet, medlemsstaterne og Kommissionen i fællesskab gøre en indsats for at opnå dybere indsigt i de systemimmanente problemer og dermed forbundne sikkerhedsrisici ved at tage RFID-teknologier og -systemer i brug i massevis. En vigtig del af svaret på ovennævnte udfordringer kommer til at bestå i udarbejdelse af specifikationer og vedtagelse af konstruktionskriterier, der forebygger risici for privatlivets fred og sikkerheden, ikke kun teknologisk, men også organisatorisk og i forbindelse med forretningsprocesser. Derfor må der foretages en grundig lønsomhedsanalyse af specifikke sikkerheds- og privatlivsrelaterede risici, før der vælges RFID-systemer og udbredes RFID-anvendelser.

| 3.5.5 | Der er bekymring for åbenheden og neutraliteten i de databaser, der skal registrere de entydige identitetsmarkører, som er kernen i RFID-systemet, samt lagringen og håndteringen af de indsamlede data, herunder tredjeparters udnyttelse af dem. Spørgsmålet har stor betydning, for RFID kommer til at bære en ny bølge i internettets udvikling, som vil ende med at danne et trådløst væv af milliarder af smarte chips og avancerede sensorer i en verdensomspændende kommunikationsinfrastruktur. Denne nye fase i internettets udvikling kaldes »tingenes internet«. |
| --- | --- |

3.5.5

Der er bekymring for åbenheden og neutraliteten i de databaser, der skal registrere de entydige identitetsmarkører, som er kernen i RFID-systemet, samt lagringen og håndteringen af de indsamlede data, herunder tredjeparters udnyttelse af dem. Spørgsmålet har stor betydning, for RFID kommer til at bære en ny bølge i internettets udvikling, som vil ende med at danne et trådløst væv af milliarder af smarte chips og avancerede sensorer i en verdensomspændende kommunikationsinfrastruktur. Denne nye fase i internettets udvikling kaldes »tingenes internet«.

| 3.5.6 | Dette registrerings- og benævnelsessystem i det fremtidige »tingenes internet« skal sikre mod sammenbrud eller utilsigtet brug, som kunne skabe kaos. Det må ikke falde i hænderne på særinteresser, der kunne bruge disse databaser og systemer til deres egne formål. Hensynet til sikkerhed, etik og privatlivets fred bør varetages for alle interessenter, fra enkeltpersoner til selskaber, som har følsomme forretningsinformationer i RFID-baserede forretningsprocesser. |
| --- | --- |

3.5.6

Dette registrerings- og benævnelsessystem i det fremtidige »tingenes internet« skal sikre mod sammenbrud eller utilsigtet brug, som kunne skabe kaos. Det må ikke falde i hænderne på særinteresser, der kunne bruge disse databaser og systemer til deres egne formål. Hensynet til sikkerhed, etik og privatlivets fred bør varetages for alle interessenter, fra enkeltpersoner til selskaber, som har følsomme forretningsinformationer i RFID-baserede forretningsprocesser.

| 3.5.7 | Når der skal konstrueres et RFID-informationssystem, skal der tages hensyn til kravene fra både de parter, der aktivt medvirker til at oprette det (f.eks. virksomheder, myndigheder eller sygehuse), og slutbrugerne, der udsættes for det (borgere, forbrugere, patienter og ansatte). Da slutbrugerne normalt ikke inddrages i teknologiens designstadie, vil Kommissionen give støtte til, at en central ekspertgruppe med repræsentanter for alle parter udarbejder et sæt retningslinjer for de enkelte anvendelser (adfærdskodeks, god praksis). Ved udgangen af 2007 vil Kommissionen udstede en henstilling om, hvilke principper myndighederne og andre berørte parter bør følge i forbindelse med brug af RFID. |
| --- | --- |

3.5.7

Når der skal konstrueres et RFID-informationssystem, skal der tages hensyn til kravene fra både de parter, der aktivt medvirker til at oprette det (f.eks. virksomheder, myndigheder eller sygehuse), og slutbrugerne, der udsættes for det (borgere, forbrugere, patienter og ansatte). Da slutbrugerne normalt ikke inddrages i teknologiens designstadie, vil Kommissionen give støtte til, at en central ekspertgruppe med repræsentanter for alle parter udarbejder et sæt retningslinjer for de enkelte anvendelser (adfærdskodeks, god praksis). Ved udgangen af 2007 vil Kommissionen udstede en henstilling om, hvilke principper myndighederne og andre berørte parter bør følge i forbindelse med brug af RFID.

| 3.5.8 | Derudover vil Kommissionen overveje at indføje bestemmelser i det kommende forslag om ændring af e-databeskyttelsesdirektivet og sideløbende hermed tage hensyn til bidrag fra den kommende RFID-interessentgruppe, Artikel 29-Arbejdsgruppen om Databeskyttelse og andre relevante initiativer, f.eks. Den Europæiske Gruppe vedrørende etik inden for naturvidenskab og ny teknologi. På det grundlag vil Kommissionen vurdere behovet for yderligere lovgivning til at værne om data- og privatlivsbeskyttelse. |
| --- | --- |

3.5.8

Derudover vil Kommissionen overveje at indføje bestemmelser i det kommende forslag om ændring af e-databeskyttelsesdirektivet og sideløbende hermed tage hensyn til bidrag fra den kommende RFID-interessentgruppe, Artikel 29-Arbejdsgruppen om Databeskyttelse og andre relevante initiativer, f.eks. Den Europæiske Gruppe vedrørende etik inden for naturvidenskab og ny teknologi. På det grundlag vil Kommissionen vurdere behovet for yderligere lovgivning til at værne om data- og privatlivsbeskyttelse.

| 3.5.9 | Kommissionen vil holde nøje øje med udviklingen hen imod et »tingenes internet«, hvor RFID forventes at komme til at spille en stor rolle. Ved udgangen af 2008 vil Kommissionen udsende en meddelelse, der analyserer forløbet og virkningerne af en sådan udvikling med særlig vægt på spørgsmålene om privatlivets fred, tillid og regulering. Den vil vurdere, hvilke strategiske valgmuligheder der foreligger, og om det er nødvendigt at foreslå flere lovgivningstiltag for at varetage databeskyttelses- og privatlivshensyn og sikre andre almindelige retsprincipper. |
| --- | --- |

3.5.9

Kommissionen vil holde nøje øje med udviklingen hen imod et »tingenes internet«, hvor RFID forventes at komme til at spille en stor rolle. Ved udgangen af 2008 vil Kommissionen udsende en meddelelse, der analyserer forløbet og virkningerne af en sådan udvikling med særlig vægt på spørgsmålene om privatlivets fred, tillid og regulering. Den vil vurdere, hvilke strategiske valgmuligheder der foreligger, og om det er nødvendigt at foreslå flere lovgivningstiltag for at varetage databeskyttelses- og privatlivshensyn og sikre andre almindelige retsprincipper.

| 3.5.10 | Bemærkninger til emnerne sikkerhed, privatlivets fred og etik er samlet i udtalelsens punkt 4. |
| --- | --- |

3.5.10

Bemærkninger til emnerne sikkerhed, privatlivets fred og etik er samlet i udtalelsens punkt 4.

3.6   Andre politiske RFID-spørgsmål

| 3.6.1 | Bortset fra hele området »sikkerhed, privatlivets fred og etik« rejser RFID-systemet andre politiske spørgsmål såsom frekvensressourcer, standarder, sundhed, sikkerhed og miljø. |
| --- | --- |

3.6.1

Bortset fra hele området »sikkerhed, privatlivets fred og etik« rejser RFID-systemet andre politiske spørgsmål såsom frekvensressourcer, standarder, sundhed, sikkerhed og miljø.

| 3.6.2 | Det er vigtigt at harmonisere vilkårene for frekvensanvendelse for at muliggøre uhindret mobilitet og lave omkostninger. Kommissionen vedtog for nylig en beslutning (2006/808/EF) om RFID-frekvenser i UHF-båndet. Denne fordeling anses for at være tilstrækkelig inden for en tre- til tiårig tidshorisont, men såfremt der skulle opstå et behov for flere frekvensressourcer, vil Kommissionen handle derefter og anvende sine beføjelser under radiospektrumsafgørelsen (676/2002/EF). EØSU accepterer denne holdning. |
| --- | --- |

3.6.2

Det er vigtigt at harmonisere vilkårene for frekvensanvendelse for at muliggøre uhindret mobilitet og lave omkostninger. Kommissionen vedtog for nylig en beslutning (2006/808/EF) om RFID-frekvenser i UHF-båndet. Denne fordeling anses for at være tilstrækkelig inden for en tre- til tiårig tidshorisont, men såfremt der skulle opstå et behov for flere frekvensressourcer, vil Kommissionen handle derefter og anvende sine beføjelser under radiospektrumsafgørelsen (676/2002/EF). EØSU accepterer denne holdning.

| 3.6.3 | Strømlinet vedtagelse af nye internationale ISO-standarder og harmonisering af regionale standarder er således afgørende for en uhindret ibrugtagning af tjenesterne. De relevante europæiske standardiseringsorganer — CEN og ETSI — er fuldt ud involveret. Kommissionen opfordrer disse organer til i samarbejde med industrien at sikre, at udviklingsstandarderne opfylder de europæiske krav, navnlig hvad angår privatlivet fred, sikkerhed, intellektuel ejendomsret og licensspørgsmål. Eftersom industrinormer og enerettigheder ofte hænger sammen, opfordrer EØSU Kommissionen til at gøre, hvad den kan, for at få industrien og standardiseringsorganerne til at skynde sig at forhindre, at europæiske systemanvendelser af RFID bliver alt for afhængig af andres dyre intellektuelle ejendomsrettigheder. |
| --- | --- |

3.6.3

Strømlinet vedtagelse af nye internationale ISO-standarder og harmonisering af regionale standarder er således afgørende for en uhindret ibrugtagning af tjenesterne. De relevante europæiske standardiseringsorganer — CEN og ETSI — er fuldt ud involveret. Kommissionen opfordrer disse organer til i samarbejde med industrien at sikre, at udviklingsstandarderne opfylder de europæiske krav, navnlig hvad angår privatlivet fred, sikkerhed, intellektuel ejendomsret og licensspørgsmål. Eftersom industrinormer og enerettigheder ofte hænger sammen, opfordrer EØSU Kommissionen til at gøre, hvad den kan, for at få industrien og standardiseringsorganerne til at skynde sig at forhindre, at europæiske systemanvendelser af RFID bliver alt for afhængig af andres dyre intellektuelle ejendomsrettigheder.

| 3.6.4 | Hvad miljøet angår, omfattes RFID-udstyr fuldt ud af direktivet om affald af elektrisk og elektronisk udstyr og direktivet om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr. For så vidt angår sundheden, kan der i givet fald være et problem med elektromagnetiske felter i forbindelse med RFID-udstyr. Elektromagnetiske felter i forbindelse med RFID-anvendelser er i almindelighed svage og derfor forventes arbejdstagernes og den brede offentligheds udsættelse herfor at ligge et godt stykke under de nugældende grænser. Set i lyset af den sideløbende vækst i trådløst udstyr vil Kommissionen dog fortsat holde øje med overholdelsen af lovrammerne. EØSU accepterer denne holdning. |
| --- | --- |

3.6.4

Hvad miljøet angår, omfattes RFID-udstyr fuldt ud af direktivet om affald af elektrisk og elektronisk udstyr og direktivet om begrænsning af anvendelsen af visse farlige stoffer i elektrisk og elektronisk udstyr. For så vidt angår sundheden, kan der i givet fald være et problem med elektromagnetiske felter i forbindelse med RFID-udstyr. Elektromagnetiske felter i forbindelse med RFID-anvendelser er i almindelighed svage og derfor forventes arbejdstagernes og den brede offentligheds udsættelse herfor at ligge et godt stykke under de nugældende grænser. Set i lyset af den sideløbende vækst i trådløst udstyr vil Kommissionen dog fortsat holde øje med overholdelsen af lovrammerne. EØSU accepterer denne holdning.

4.   Bemærkninger

| 4.1 | Eftersom Kommissionen vil offentliggøre sine henstillinger til medlemsstaterne ved årets udgang, er der god grund til at formode, at den vil videreføre den nuværende infrastruktur for datasikkerhed og sikring af privatlivets fred. Det betyder, at de allerede eksisterende databeskyttelsesinstanser i de enkelte medlemsstater også bliver ansvarlige for beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse i forbindelse med RFID-anvendelser. |
| --- | --- |

4.1

Eftersom Kommissionen vil offentliggøre sine henstillinger til medlemsstaterne ved årets udgang, er der god grund til at formode, at den vil videreføre den nuværende infrastruktur for datasikkerhed og sikring af privatlivets fred. Det betyder, at de allerede eksisterende databeskyttelsesinstanser i de enkelte medlemsstater også bliver ansvarlige for beskyttelse af privatlivets fred og databeskyttelse i forbindelse med RFID-anvendelser.

| 4.2 | Kommissionen har i sin meddelelse bl.a. slået fast, at den vil nedsætte og rådføre sig med en ny interessentgruppe. EØSU vil gerne fremlægge nærværende udtalelse for denne gruppe. |
| --- | --- |

4.2

Kommissionen har i sin meddelelse bl.a. slået fast, at den vil nedsætte og rådføre sig med en ny interessentgruppe. EØSU vil gerne fremlægge nærværende udtalelse for denne gruppe.

| 4.3 | RFID udgør en alvorlige trussel mod privatlivets fred og borgerrettighederne:






  a) | RFID-tags kan indsættes i, eller påsættes genstande og dokumenter uden at den person, der kommer i besiddelse af disse ting, ved det. Da radiobølger bevæger sig let og lydløst gennem stof, plastik og andre materialer kan det lade sig gøre at aflæse RFID-tags, som er syet fast i tøj eller påsat ting, der opbevares i pengepungen, indkøbsposer, kufferter og lignende. |
| --- | --- | --- |

4.3

RFID udgør en alvorlige trussel mod privatlivets fred og borgerrettighederne:

a)

RFID-tags kan indsættes i, eller påsættes genstande og dokumenter uden at den person, der kommer i besiddelse af disse ting, ved det. Da radiobølger bevæger sig let og lydløst gennem stof, plastik og andre materialer kan det lade sig gøre at aflæse RFID-tags, som er syet fast i tøj eller påsat ting, der opbevares i pengepungen, indkøbsposer, kufferter og lignende.

| b) | Den elektroniske produktkode kan gøre det muligt at give enhver ting på jorden sit helt eget ID-nummer. Anvendelsen af unikke ID-numre kunne føre til oprettelsen af et verdensomspændende databasesystem, hvor alle fysiske objekter kan identificeres og forbindes med deres køber eller ejer ved salgs- eller overdragelsesstedet. |
| --- | --- |

b)

Den elektroniske produktkode kan gøre det muligt at give enhver ting på jorden sit helt eget ID-nummer. Anvendelsen af unikke ID-numre kunne føre til oprettelsen af et verdensomspændende databasesystem, hvor alle fysiske objekter kan identificeres og forbindes med deres køber eller ejer ved salgs- eller overdragelsesstedet.

| c) | Udbredelsen af RFID-teknologien kræver oprettelse af massive databaser, der indeholder unikke tag-data. Denne registrering kan kædes sammen med personoplysninger, efterhånden som computeres lagrings- og behandlingskapacitet udvides. |
| --- | --- |

c)

Udbredelsen af RFID-teknologien kræver oprettelse af massive databaser, der indeholder unikke tag-data. Denne registrering kan kædes sammen med personoplysninger, efterhånden som computeres lagrings- og behandlingskapacitet udvides.

| d) | RFID-tags er ikke begrænset til synsfeltet og kan aflæses på afstand af scannere, der kan installeres usynligt næsten overalt, hvor mennesker færdes. RFID-aflæsere kan lægges ned i gulvfliser, væves ind i gulvtæppet, skjules i dørkarmen eller gemmes på hylderne, så det rent faktisk er umuligt for den enkelte at vide, hvornår han/hun scannes. |
| --- | --- |

d)

RFID-tags er ikke begrænset til synsfeltet og kan aflæses på afstand af scannere, der kan installeres usynligt næsten overalt, hvor mennesker færdes. RFID-aflæsere kan lægges ned i gulvfliser, væves ind i gulvtæppet, skjules i dørkarmen eller gemmes på hylderne, så det rent faktisk er umuligt for den enkelte at vide, hvornår han/hun scannes.

| e) | Hvis personoplysninger knyttes til unikke RFID-tags, kan man spore personer eller udarbejde en profil på dem uden deres vidende eller samtykke. |
| --- | --- |

e)

Hvis personoplysninger knyttes til unikke RFID-tags, kan man spore personer eller udarbejde en profil på dem uden deres vidende eller samtykke.

| f) | Man kunne godt forestille sig en verden, hvor RFID-aflæsere udgør et omsiggribende globalt netværk. Et sådant netværk kræver ikke scannere overalt. Afgifter for trafikbelastning i London kan med forholdsvist få strategisk placerede kameraer spore samtlige biler, der kører ind i Londons centrum. På samme måde kunne man oprette et netværk af strategisk placerede RFID-tagaflæsere. Det må ikke få lov at ske. |
| --- | --- |

f)

Man kunne godt forestille sig en verden, hvor RFID-aflæsere udgør et omsiggribende globalt netværk. Et sådant netværk kræver ikke scannere overalt. Afgifter for trafikbelastning i London kan med forholdsvist få strategisk placerede kameraer spore samtlige biler, der kører ind i Londons centrum. På samme måde kunne man oprette et netværk af strategisk placerede RFID-tagaflæsere. Det må ikke få lov at ske.

| 4.4 | I det 7. F&U-rammeprogram har Kommissionen allerede vejledt om den etiske anvendelse af teknologien, da den har betydning for datasikkerhed og privatlivets fred (»vejledning for ansøgere« til samarbejdsprojekter, p. 54) (3). RFID er et glimrende eksempel på den stadig større affinitet mellem teknologi og den lovfæstede ret til eller den offentlige forventning om privatlivets fred i forbindelse med indsamling og udveksling af data. Problemer med beskyttelse af privatlivets fred findes overalt, hvor entydige identitetsdata for en person, eller personer, indsamles og opbevares i digital form eller på anden vis. Fejlagtig eller manglende kontrol med offentliggørelse kan give anledning til fortrolighedsproblemer. De mest udbredte datakilder, der berøres af databeskyttelsesproblematikken, er sundhedsvæsenet, det strafferetlige område, finans, genetik og lokalisering. Lokalisering er det vigtigste element i RFID. |
| --- | --- |

4.4

I det 7. F&U-rammeprogram har Kommissionen allerede vejledt om den etiske anvendelse af teknologien, da den har betydning for datasikkerhed og privatlivets fred (»vejledning for ansøgere« til samarbejdsprojekter, p. 54) (3). RFID er et glimrende eksempel på den stadig større affinitet mellem teknologi og den lovfæstede ret til eller den offentlige forventning om privatlivets fred i forbindelse med indsamling og udveksling af data. Problemer med beskyttelse af privatlivets fred findes overalt, hvor entydige identitetsdata for en person, eller personer, indsamles og opbevares i digital form eller på anden vis. Fejlagtig eller manglende kontrol med offentliggørelse kan give anledning til fortrolighedsproblemer. De mest udbredte datakilder, der berøres af databeskyttelsesproblematikken, er sundhedsvæsenet, det strafferetlige område, finans, genetik og lokalisering. Lokalisering er det vigtigste element i RFID.

| 4.5 | I sin vejledning (4) til, hvordan man forholder sig til databeskyttelse og overholdelse af privatlivets fred, har Kommissionen fastlagt otte principper for god praksis. Den siger, at data skal:






  — | bearbejdes lovligt og på en rimelig måde |
| --- | --- | --- |

4.5

I sin vejledning (4) til, hvordan man forholder sig til databeskyttelse og overholdelse af privatlivets fred, har Kommissionen fastlagt otte principper for god praksis. Den siger, at data skal:

—

bearbejdes lovligt og på en rimelig måde

| — | bearbejdes til begrænsede formål |
| --- | --- |

—

bearbejdes til begrænsede formål

| — | være tilstrækkelige, relevante og ikke overdrevne |
| --- | --- |

—

være tilstrækkelige, relevante og ikke overdrevne

| — | være præcise |
| --- | --- |

—

være præcise

| — | ikke opbevares længere end nødvendigt |
| --- | --- |

—

ikke opbevares længere end nødvendigt

| — | bearbejdes i overensstemmelse med de registreredes rettigheder |
| --- | --- |

—

bearbejdes i overensstemmelse med de registreredes rettigheder

| — | være sikre |
| --- | --- |

—

være sikre

| — | ikke videregives til andre lande uden tilstrækkelig beskyttelse. |
| --- | --- |

—

ikke videregives til andre lande uden tilstrækkelig beskyttelse.

Disse retningslinjer svarer fuldt ud til bestemmelserne om privatlivets fred og datasikkerhed i forbindelse med anvendelse af RFID.

| 4.6 | Ifølge EØSU er de grundlæggende principper for god praksis følgende:






  — | RFID-brugere skal offentliggøre deres politikker og praksis, og der bør ikke findes hemmelige databaser med personoplysninger. |
| --- | --- | --- |

4.6

Ifølge EØSU er de grundlæggende principper for god praksis følgende:

—

RFID-brugere skal offentliggøre deres politikker og praksis, og der bør ikke findes hemmelige databaser med personoplysninger.

| — | Den enkelte har ret til at vide, hvornår varer i detailhandlen er udstyret med RFID-tags eller aflæsere. Enhver tag-aflæsning, der foregår i detailhandlen, bør foregå på gennemskuelig vis for alle parter. |
| --- | --- |

—

Den enkelte har ret til at vide, hvornår varer i detailhandlen er udstyret med RFID-tags eller aflæsere. Enhver tag-aflæsning, der foregår i detailhandlen, bør foregå på gennemskuelig vis for alle parter.

| — | RFID-brugere skal oplyse om formålene med anvendelse af tags og aflæsere. Indsamling af oplysninger bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for det pågældende formål. |
| --- | --- |

—

RFID-brugere skal oplyse om formålene med anvendelse af tags og aflæsere. Indsamling af oplysninger bør begrænses til, hvad der er nødvendigt for det pågældende formål.

| — | RFID-brugere bærer ansvaret for anvendelsen af teknologien og for, at sikkerhedslovgivningen og retningslinjerne overholdes. De bærer også ansvaret for systemets og databasernes sikkerhed og integritet. |
| --- | --- |

—

RFID-brugere bærer ansvaret for anvendelsen af teknologien og for, at sikkerhedslovgivningen og retningslinjerne overholdes. De bærer også ansvaret for systemets og databasernes sikkerhed og integritet.

| 4.7 | Hvordan disse principper skal omsættes i praksis er et åbent spørgsmål. Ideelt set skulle enhver virksomhed, som indgår forretningsaftaler med kunder ved detailhandel, billetudstedelse, adgangskontrol eller transportydelser, udstede kunderne en form for garanti for, at principperne vil blive fulgt, en form for kundecharter. Et sådant charter kunne indeholde de principper for god praksis vedrørende databeskyttelse, som beskrives i punkt 4.5. Desuden foreslår EØSU følgende retningslinjer:






  a) | Det bør være forbudt for de handlende at presse eller tvinge kunderne til at acceptere aktive eller passive tags i de produkter, de køber. En mulighed kunne være, at tags placeres på emballagen eller at man anvender tags, der kan fjernes på samme måde som prismærker. |
| --- | --- | --- |

4.7

Hvordan disse principper skal omsættes i praksis er et åbent spørgsmål. Ideelt set skulle enhver virksomhed, som indgår forretningsaftaler med kunder ved detailhandel, billetudstedelse, adgangskontrol eller transportydelser, udstede kunderne en form for garanti for, at principperne vil blive fulgt, en form for kundecharter. Et sådant charter kunne indeholde de principper for god praksis vedrørende databeskyttelse, som beskrives i punkt 4.5. Desuden foreslår EØSU følgende retningslinjer:

a)

Det bør være forbudt for de handlende at presse eller tvinge kunderne til at acceptere aktive eller passive tags i de produkter, de køber. En mulighed kunne være, at tags placeres på emballagen eller at man anvender tags, der kan fjernes på samme måde som prismærker.

| b) | Kunderne skal frit kunne fjerne eller desaktivere tags, der er placeret på genstande i deres besiddelse. |
| --- | --- |

b)

Kunderne skal frit kunne fjerne eller desaktivere tags, der er placeret på genstande i deres besiddelse.

| c) | RFID bør, som hovedregel, ikke anvendes til at spore personer. Sporing af mennesker er upassende, uanset om det sker gennem f.eks. tøj, varer, billetter eller andre ting. |
| --- | --- |

c)

RFID bør, som hovedregel, ikke anvendes til at spore personer. Sporing af mennesker er upassende, uanset om det sker gennem f.eks. tøj, varer, billetter eller andre ting.

| d) | RFID bør aldrig anvendes med henblik på at afskaffe eller indskrænke anonymitet. |
| --- | --- |

d)

RFID bør aldrig anvendes med henblik på at afskaffe eller indskrænke anonymitet.

| e) | Den ansvarlige myndighed bør give klare instrukser om, at (c) og (d) kun kan tillades under særlige omstændigheder og efter forudgående formel underretning af myndigheden. |
| --- | --- |

e)

Den ansvarlige myndighed bør give klare instrukser om, at (c) og (d) kun kan tillades under særlige omstændigheder og efter forudgående formel underretning af myndigheden.

| 4.8 | Enkelte undtagelser fra ovenstående retningslinjer kan komme på tale, når:






  — | enkeltpersoner i egen interesse vælger at bibeholde aktive tags; |
| --- | --- | --- |

4.8

Enkelte undtagelser fra ovenstående retningslinjer kan komme på tale, når:

—

enkeltpersoner i egen interesse vælger at bibeholde aktive tags;

| — | enkeltpersoner indvilliger i at blive sporet i kritiske omgivelser, som f.eks. sikrede private og offentlige anstalter og institutioner; |
| --- | --- |

—

enkeltpersoner indvilliger i at blive sporet i kritiske omgivelser, som f.eks. sikrede private og offentlige anstalter og institutioner;

| — | enkeltpersoner vælger at benytte applikationer, som lokaliserer og identificerer dem på samme måde som de allerede nu lokaliseres og identificeres ved brug af mobiltelefoner, betalingskort, internetadresser osv. |
| --- | --- |

—

enkeltpersoner vælger at benytte applikationer, som lokaliserer og identificerer dem på samme måde som de allerede nu lokaliseres og identificeres ved brug af mobiltelefoner, betalingskort, internetadresser osv.

Enhver af disse undtagelser skal oplyses til den ansvarlige myndighed.

| 4.9 | En gruppe af systemanvendelser, som kunne fritages, er sporing af mennesker eller varer i kortere perioder og under særlige forhold. Inden for luftfarten kunne bagage udstyres med tags ved check-in, så man forbedrer sikkerheden og visheden for håndtering af bagage, mens passagerer kunne udstyres med tags, så man bedre og rettidigt kunne afvikle flyafgange og hurtigere kunne gennemføre sikkerhedsprocessen. En anden systemanvendelse kunne være sporing af patienter efter hospitalsindlæggelse i forbindelse med operation. Nøglen til accept af denne form for anvendelse kan være visheden om, at taggen desaktiveres ved afslutningen på det kortvarige ophold. |
| --- | --- |

4.9

En gruppe af systemanvendelser, som kunne fritages, er sporing af mennesker eller varer i kortere perioder og under særlige forhold. Inden for luftfarten kunne bagage udstyres med tags ved check-in, så man forbedrer sikkerheden og visheden for håndtering af bagage, mens passagerer kunne udstyres med tags, så man bedre og rettidigt kunne afvikle flyafgange og hurtigere kunne gennemføre sikkerhedsprocessen. En anden systemanvendelse kunne være sporing af patienter efter hospitalsindlæggelse i forbindelse med operation. Nøglen til accept af denne form for anvendelse kan være visheden om, at taggen desaktiveres ved afslutningen på det kortvarige ophold.

| 4.10 | RFID er ingen færdigudviklet teknologi, så vi kender endnu ikke dens fulde potentiale. På den ene side indebærer den måske ufattelige fordele for vores teknologiske civilisation, på den anden side er det måske vor tids største teknologiske trussel mod privatlivets fred og friheden. EØSU er af den overbevisning, at RFID-systemanvendelser bør udvikles i overensstemmelse med strenge etiske regler om privatlivets fred, frihed og datasikkerhed, men systemudviklingen bør fortsætte under forudsætning af, at de nødvendige forholdsregler træffes. |
| --- | --- |

4.10

RFID er ingen færdigudviklet teknologi, så vi kender endnu ikke dens fulde potentiale. På den ene side indebærer den måske ufattelige fordele for vores teknologiske civilisation, på den anden side er det måske vor tids største teknologiske trussel mod privatlivets fred og friheden. EØSU er af den overbevisning, at RFID-systemanvendelser bør udvikles i overensstemmelse med strenge etiske regler om privatlivets fred, frihed og datasikkerhed, men systemudviklingen bør fortsætte under forudsætning af, at de nødvendige forholdsregler træffes.

| 4.11 | Kort sagt bør implementeringen være fuldt ud gennemskuelig for alle involverede parter, når RFID-applikationer er tilladte. Generelt er systemanvendelser, der letter håndteringen af varer, acceptabel. Systemanvendelser, der medfører, at mennesker udstyres med tags, kan som hovedregel kun accepteres i kortere perioder. Systemanvendelser, som forbinder mennesker til varer, kan accepteres med henblik på markedsføring. RFID-anvendelser, som identificerer mennesker gennem varer, de har købt, er som hovedregel uacceptable. Derudover passer visse systemanvendelser slet ikke ind i et frit samfund og bør derfor aldrig tillades. Det centrale i Kommissionens henstilling til medlemsstaterne må være det bydende behov for at værne om privatlivets fred og anonymiteten. |
| --- | --- |

4.11

Kort sagt bør implementeringen være fuldt ud gennemskuelig for alle involverede parter, når RFID-applikationer er tilladte. Generelt er systemanvendelser, der letter håndteringen af varer, acceptabel. Systemanvendelser, der medfører, at mennesker udstyres med tags, kan som hovedregel kun accepteres i kortere perioder. Systemanvendelser, som forbinder mennesker til varer, kan accepteres med henblik på markedsføring. RFID-anvendelser, som identificerer mennesker gennem varer, de har købt, er som hovedregel uacceptable. Derudover passer visse systemanvendelser slet ikke ind i et frit samfund og bør derfor aldrig tillades. Det centrale i Kommissionens henstilling til medlemsstaterne må være det bydende behov for at værne om privatlivets fred og anonymiteten.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Direktiv 94/46/EØF om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger.

1

(2)  Direktiv 2002/58/EF om behandling af personoplysninger og beskyttelse af privatlivets fred i den elektroniske kommunikationssektor.

2

(3)  http://cordis.europa.eu/fp7/dc/index.cfm?fuseaction=UserSite.CooperationDetailsCallPage&call_id=11.

3

(4)  Databeskyttelsesdirektiv 94/46/EØF, artikel 6.

4

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/73 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/73

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Galileo ved en skillevej: Gennemførelsen af de europæiske GNSS-programmer«

KOM(2007) 261 endelig

(2007/C 256/14)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber besluttede den 16. maj 2007 under henvisning til EF-traktatens artikel 262 at anmode om Det Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Den 29. maj 2007 henviste Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs præsidium det forberedende arbejde til Den Faglige Sektion for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet.

På grund af sagens hastende karakter udpegede Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007, mødet den 11. juli, Stéphane Buffetaut til hovedordfører og vedtog følgende udtalelse med 95 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder, at Kommissionen har vist virkelighedssans og mod ved i sin meddelelse Galileo ved en skillevej: Gennemførelsen af de europæiske GNSS-programmer, KOM(2007) 261, at turde drage konsekvensen af de fastkørte koncessionsforhandlinger om Galileo-systemet. |
| --- | --- |

1.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) bifalder, at Kommissionen har vist virkelighedssans og mod ved i sin meddelelse Galileo ved en skillevej: Gennemførelsen af de europæiske GNSS-programmer, KOM(2007) 261, at turde drage konsekvensen af de fastkørte koncessionsforhandlinger om Galileo-systemet.

| 1.2 | Udvalget støtter fuldt ud, at de strandede forhandlinger afsluttes, og at der iværksættes en alternativ strategi. |
| --- | --- |

1.2

Udvalget støtter fuldt ud, at de strandede forhandlinger afsluttes, og at der iværksættes en alternativ strategi.

| 1.3 | EØSU bakker helhjertet op om Rådets, Europa-Parlamentets og Kommissionens vilje til at gennemføre Galileo-projektet i dets oprindelige størrelsesorden og rammer. |
| --- | --- |

1.3

EØSU bakker helhjertet op om Rådets, Europa-Parlamentets og Kommissionens vilje til at gennemføre Galileo-projektet i dets oprindelige størrelsesorden og rammer.

| 1.4 | Udvalget mener, at projektet har strategisk betydning for EU, eftersom det er egnet til at demonstrere EU's evne til at levere, hvad der kræves for at realisere et storslået menneskeligt, videnskabeligt, teknisk og økonomisk projekt. |
| --- | --- |

1.4

Udvalget mener, at projektet har strategisk betydning for EU, eftersom det er egnet til at demonstrere EU's evne til at levere, hvad der kræves for at realisere et storslået menneskeligt, videnskabeligt, teknisk og økonomisk projekt.

| 1.5 | EØSU finder, at en opgivelse af projektet ville være fatalt for EU. |
| --- | --- |

1.5

EØSU finder, at en opgivelse af projektet ville være fatalt for EU.

| 1.6 | Udvalget understreger, at det af Kommissionen foreslåede scenario er interessant og realistisk i forhold til en gennemførelse af projektet, og mener, at en overdragelse af ansvaret for finansieringen samt udviklings- og ibrugtagningsfasen til det offentlige er udtryk for et pragmatisk syn på situationen. |
| --- | --- |

1.6

Udvalget understreger, at det af Kommissionen foreslåede scenario er interessant og realistisk i forhold til en gennemførelse af projektet, og mener, at en overdragelse af ansvaret for finansieringen samt udviklings- og ibrugtagningsfasen til det offentlige er udtryk for et pragmatisk syn på situationen.

| 1.7 | Eftersom dette scenario løsning vil have store økonomiske følgevirkninger og belaste de offentlige budgetter, finder EØSU, at der er behov for fordomsfrit at overveje dels, om Galileo-systemet kan anvendes til militære formål, herunder navnlig i defensivt øjemed, af EU-medlemsstaterne, dels om der kan pålægges prisen for modtageapparaterne en beskeden afgift for således at bidrage til en bedre balance i projektets finansiering. |
| --- | --- |

1.7

Eftersom dette scenario løsning vil have store økonomiske følgevirkninger og belaste de offentlige budgetter, finder EØSU, at der er behov for fordomsfrit at overveje dels, om Galileo-systemet kan anvendes til militære formål, herunder navnlig i defensivt øjemed, af EU-medlemsstaterne, dels om der kan pålægges prisen for modtageapparaterne en beskeden afgift for således at bidrage til en bedre balance i projektets finansiering.

| 1.8 | Udvalget henstiller til, at de nærmere vilkår for hvordan der skal indgås en koncessionsaftale for Egnos-systemet som regionalt europæisk supplement til det amerikanske GPS, præciseres hurtigst muligt, og at iværksættelsen af dette program koordineres med Galileo. |
| --- | --- |

1.8

Udvalget henstiller til, at de nærmere vilkår for hvordan der skal indgås en koncessionsaftale for Egnos-systemet som regionalt europæisk supplement til det amerikanske GPS, præciseres hurtigst muligt, og at iværksættelsen af dette program koordineres med Galileo.

| 1.9 | EØSU bifalder, at valget som projektets indkøbsagent og ordregivende myndighed er faldet på Den Europæiske Rumorganisation (ESA). |
| --- | --- |

1.9

EØSU bifalder, at valget som projektets indkøbsagent og ordregivende myndighed er faldet på Den Europæiske Rumorganisation (ESA).

| 1.10 | Udvalget advarer mod fristelsen til at underkaste Galileo-projektet princippet om såkaldt rimelig modydelse (»juste retour«), om end det har forståelse for medlemsstaternes berettigede bekymringer, hvad angår den videnskabelige, tekniske og økonomiske udvikling af projektet. |
| --- | --- |

1.10

Udvalget advarer mod fristelsen til at underkaste Galileo-projektet princippet om såkaldt rimelig modydelse (»juste retour«), om end det har forståelse for medlemsstaternes berettigede bekymringer, hvad angår den videnskabelige, tekniske og økonomiske udvikling af projektet.

| 1.11 | EØSU minder om, at dårlig håndtering af projektstyring og fordeling af det økonomiske og tekniske ansvar er en tikkende bombe, som den seneste udvikling i Airbus-koncernen har vist. |
| --- | --- |

1.11

EØSU minder om, at dårlig håndtering af projektstyring og fordeling af det økonomiske og tekniske ansvar er en tikkende bombe, som den seneste udvikling i Airbus-koncernen har vist.

| 1.12 | Udvalget anmoder medlemsstaterne om at gøre alt, hvad der står i deres magt, for at sikre, at Galileo-projektet bliver en succes. |
| --- | --- |

1.12

Udvalget anmoder medlemsstaterne om at gøre alt, hvad der står i deres magt, for at sikre, at Galileo-projektet bliver en succes.

2.   Meddelelsens baggrund

| 2.1 | Fem måneder efter offentliggørelsen af grønbogen om satellitnavigationsapplikationer har Kommissionen nu offentliggjort en ny meddelelse med den alarmerende titel »Galileo ved en skillevej: Gennemførelsen af de europæiske GNSS-programmer«. |
| --- | --- |

2.1

Fem måneder efter offentliggørelsen af grønbogen om satellitnavigationsapplikationer har Kommissionen nu offentliggjort en ny meddelelse med den alarmerende titel »Galileo ved en skillevej: Gennemførelsen af de europæiske GNSS-programmer«.

| 2.2 | Det er et drastisk ordvalg, der er fremkaldt af de fastkørte koncessionsforhandlinger. Der er nemlig ikke udsigt til, at der kan indgås en aftale med det private konsortium, der kandiderer til denne koncession. Der er tale om helt grundlæggende meningsforskelle angående projektets finansieringsmodel. |
| --- | --- |

2.2

Det er et drastisk ordvalg, der er fremkaldt af de fastkørte koncessionsforhandlinger. Der er nemlig ikke udsigt til, at der kan indgås en aftale med det private konsortium, der kandiderer til denne koncession. Der er tale om helt grundlæggende meningsforskelle angående projektets finansieringsmodel.

| 2.3 | Kommissionen havde derfor intet andet valg end at notere sig forhandlingernes forlis, der er sket på et tidspunkt, hvor igangsættelsen af projektet er blevet forsinket adskillige gange, hvilket har nødvendiggjort en større omlægning af projektet, både hvad angår finansieringen og aftalegrundlaget. |
| --- | --- |

2.3

Kommissionen havde derfor intet andet valg end at notere sig forhandlingernes forlis, der er sket på et tidspunkt, hvor igangsættelsen af projektet er blevet forsinket adskillige gange, hvilket har nødvendiggjort en større omlægning af projektet, både hvad angår finansieringen og aftalegrundlaget.

| 2.4 | I øvrigt har Rådet (transportministrene) den 22. marts 2007 anmodet Kommissionen om en vurdering af situationen og konkrete forslag til alternative scenarier dels for koncessionsaftalen, dels for hvornår Galileos forløber, EGNOS-satellitnavigationstjenesterne, et regionalt supplement til det amerikanske GPS, tidligst kan leveres. |
| --- | --- |

2.4

I øvrigt har Rådet (transportministrene) den 22. marts 2007 anmodet Kommissionen om en vurdering af situationen og konkrete forslag til alternative scenarier dels for koncessionsaftalen, dels for hvornår Galileos forløber, EGNOS-satellitnavigationstjenesterne, et regionalt supplement til det amerikanske GPS, tidligst kan leveres.

| 2.5 | Europa-Parlamentet har, samtidig med at det har erklæret Galileo-projektet sin støtte, givet udtryk for stærk bekymring over de gentagne forsinkelser af projektets udvikling og har anmodet Kommissionen om at fremlægge forslag, der kan afhjælpe situationen. |
| --- | --- |

2.5

Europa-Parlamentet har, samtidig med at det har erklæret Galileo-projektet sin støtte, givet udtryk for stærk bekymring over de gentagne forsinkelser af projektets udvikling og har anmodet Kommissionen om at fremlægge forslag, der kan afhjælpe situationen.

| 2.6 | Meddelelsen er Kommissionens svar på anmodningerne fra EU's to lovgivende institutioner. |
| --- | --- |

2.6

Meddelelsen er Kommissionens svar på anmodningerne fra EU's to lovgivende institutioner.

3.   Meddelelsens indhold

| 3.1 | Det første punkt af betydning er Kommissionens opfordring til Rådet og Europa-Parlamentet om at notere sig, at den nuværende koncessionsforhandling er mislykkedes, og på grundlag heraf konkludere, at den bør ophøre. På baggrund af de fastkørte forhandlinger havde Kommissionen i virkeligheden næppe noget andet valg. |
| --- | --- |

3.1

Det første punkt af betydning er Kommissionens opfordring til Rådet og Europa-Parlamentet om at notere sig, at den nuværende koncessionsforhandling er mislykkedes, og på grundlag heraf konkludere, at den bør ophøre. På baggrund af de fastkørte forhandlinger havde Kommissionen i virkeligheden næppe noget andet valg.

| 3.2 | I samme åndedrag opfordrer Kommissionen imidlertid Rådet og Parlamentet til at bekræfte deres tilsagn om, at Europa får sit eget satellitnavigationssystem, og at støtte videreførelsen af Galileo-programmet. Således er de forliste forhandlinger om koncessionsaftalen ikke nødvendigvis ensbetydende med, at Galileo-projektet opgives. Tværtimod ønsker Kommissionen, at både projektets strategiske og økonomiske betydning for EU bekræftes. |
| --- | --- |

3.2

I samme åndedrag opfordrer Kommissionen imidlertid Rådet og Parlamentet til at bekræfte deres tilsagn om, at Europa får sit eget satellitnavigationssystem, og at støtte videreførelsen af Galileo-programmet. Således er de forliste forhandlinger om koncessionsaftalen ikke nødvendigvis ensbetydende med, at Galileo-projektet opgives. Tværtimod ønsker Kommissionen, at både projektets strategiske og økonomiske betydning for EU bekræftes.

| 3.3 | Det er Kommissionens opfattelse, at videreførelsen af Galileo-programmet bør ske inden for de nuværende rammer. Systemegenskaberne bør fastholdes, det vil sige en konstellation af 30 satellitter, der tilbyder fem forskellige tjenester med en fremragende kvalitet af signalet i rummet. |
| --- | --- |

3.3

Det er Kommissionens opfattelse, at videreførelsen af Galileo-programmet bør ske inden for de nuværende rammer. Systemegenskaberne bør fastholdes, det vil sige en konstellation af 30 satellitter, der tilbyder fem forskellige tjenester med en fremragende kvalitet af signalet i rummet.

| 3.4 | Det kan med andre ord ikke komme på tale at slå sig til tåls med en skrabet udgave af projektet. |
| --- | --- |

3.4

Det kan med andre ord ikke komme på tale at slå sig til tåls med en skrabet udgave af projektet.

| 3.5 | Kommissionen foreslår to mulige scenarier:






  a. | Scenario A): Den offentlige sektor står for finansiering og indkøb af et driftsklart system med begrænset funktionsevne. Den centrale infrastruktur består af 18 satellitter med tilhørende jordsegment. Både positionsbestemmelsens nøjagtighed og dækningen er tilstrækkelig til, at der kan indføres tjenester på markedet, men foreløbig uden at Galileos tekniske merværdi udnyttes.
  De resterende 12 satellitter placeres herefter af den private sektor i henhold til det offentlig-private partnerskabs koncessionsordning. |
| --- | --- | --- |

3.5

Kommissionen foreslår to mulige scenarier:

a.

Scenario A): Den offentlige sektor står for finansiering og indkøb af et driftsklart system med begrænset funktionsevne. Den centrale infrastruktur består af 18 satellitter med tilhørende jordsegment. Både positionsbestemmelsens nøjagtighed og dækningen er tilstrækkelig til, at der kan indføres tjenester på markedet, men foreløbig uden at Galileos tekniske merværdi udnyttes.

De resterende 12 satellitter placeres herefter af den private sektor i henhold til det offentlig-private partnerskabs koncessionsordning.

| b. | Scenario B): Den offentlige sektor finansierer og etablerer hele systemet med fuld driftskapacitet (Full Operational Capability — FOC). Infrastrukturen består af 30 satellitter med tilhørende jordsegment. Den gør det muligt at tilbyde alle Galileo-tjenester til alle brugere i målgruppen og giver den fremtidige koncessionshaver tillid til, at konstruktionen er robust. Det offentlig-private partnerskab omfatter drifts- og udnyttelsesaktiviteter samt vedligeholdelse af konstellationen af 30 satellitter. Et fuldt udbygget system med samtlige tjenester kan være på plads inden udgangen af 2012, og koncessionsaftalen om det offentlig-private partnerskab strækker sig over perioden 2010-2030. |
| --- | --- |

b.

Scenario B): Den offentlige sektor finansierer og etablerer hele systemet med fuld driftskapacitet (Full Operational Capability — FOC). Infrastrukturen består af 30 satellitter med tilhørende jordsegment. Den gør det muligt at tilbyde alle Galileo-tjenester til alle brugere i målgruppen og giver den fremtidige koncessionshaver tillid til, at konstruktionen er robust. Det offentlig-private partnerskab omfatter drifts- og udnyttelsesaktiviteter samt vedligeholdelse af konstellationen af 30 satellitter. Et fuldt udbygget system med samtlige tjenester kan være på plads inden udgangen af 2012, og koncessionsaftalen om det offentlig-private partnerskab strækker sig over perioden 2010-2030.

| 3.6 | Kommissionen foretrækker gennemførelse af det andet scenarie i to trin:






  — | øjeblikkelig gennemførelse af Egnos, der fungerer som forløber for Galileo, gennem en særlig koncession, i starten af 2008. Et fuldt udbygget system skal, efter etablering af den fuldstændige Galileo-konstellation, være driftsklart ultimo 2012, |
| --- | --- | --- |

3.6

Kommissionen foretrækker gennemførelse af det andet scenarie i to trin:

—

øjeblikkelig gennemførelse af Egnos, der fungerer som forløber for Galileo, gennem en særlig koncession, i starten af 2008. Et fuldt udbygget system skal, efter etablering af den fuldstændige Galileo-konstellation, være driftsklart ultimo 2012,

| — | parallelt hermed forhandles og etableres der et offentlig-privat partnerskab med henblik på udnyttelsen af Egnos og Galileo i perioden 2010-2030. |
| --- | --- |

—

parallelt hermed forhandles og etableres der et offentlig-privat partnerskab med henblik på udnyttelsen af Egnos og Galileo i perioden 2010-2030.

| 3.7 | Kommissionen ønsker, at Rådet og Parlamentet støtter disse to programmer med udgangspunkt i en række principper:






  — | Egnos-systemet skal være driftsklart fra 2008, |
| --- | --- | --- |

3.7

Kommissionen ønsker, at Rådet og Parlamentet støtter disse to programmer med udgangspunkt i en række principper:

—

Egnos-systemet skal være driftsklart fra 2008,

| — | de europæiske GNSS-programmer skal i alle medlemsstaters interesse udformes, vedtages, forvaltes og overvåges på EU-plan, |
| --- | --- |

—

de europæiske GNSS-programmer skal i alle medlemsstaters interesse udformes, vedtages, forvaltes og overvåges på EU-plan,

| — | Galileos strategiske betydning skal anerkendes, |
| --- | --- |

—

Galileos strategiske betydning skal anerkendes,

| — | Den Europæiske Rumorganisation (ESA) skal forsætte som indkøbsagent og ordregivende myndighed, der optræder på EU's vegne og handler under EU's myndighed og efter EU's regler, |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Rumorganisation (ESA) skal forsætte som indkøbsagent og ordregivende myndighed, der optræder på EU's vegne og handler under EU's myndighed og efter EU's regler,

| — | i de tilfælde, hvor det er muligt, skal der indføres fair konkurrence i programmet, |
| --- | --- |

—

i de tilfælde, hvor det er muligt, skal der indføres fair konkurrence i programmet,

| — | den offentlige styring af programmerne skal styrkes og omlægges, idet Kommissionen varetager det politiske ansvar og ledelsen, |
| --- | --- |

—

den offentlige styring af programmerne skal styrkes og omlægges, idet Kommissionen varetager det politiske ansvar og ledelsen,

| — | investorernes tillid skal styrkes. |
| --- | --- |

—

investorernes tillid skal styrkes.

| 3.8 | Scenariet kræver, at der stilles betydelige økonomiske midler til rådighed, og at de midler, der er afsat til det nuværende program i de finansielle overslag, bevilges, men derudover, at der sikres yderligere finansiering. |
| --- | --- |

3.8

Scenariet kræver, at der stilles betydelige økonomiske midler til rådighed, og at de midler, der er afsat til det nuværende program i de finansielle overslag, bevilges, men derudover, at der sikres yderligere finansiering.

| 3.9 | I finansperioden 2007-2013 kræver videreførelsen af den nuværende ordning 2,4 mia. EUR plus tiltag for at reducere risikoen. Kigges der helt frem til opbygning af en komplet første konstellation (30 satellitter), efterfulgt af et offentlig-privat partnerskab til driftsfasen fra 2010-2013, er kravet 3,4 mia. EUR. |
| --- | --- |

3.9

I finansperioden 2007-2013 kræver videreførelsen af den nuværende ordning 2,4 mia. EUR plus tiltag for at reducere risikoen. Kigges der helt frem til opbygning af en komplet første konstellation (30 satellitter), efterfulgt af et offentlig-privat partnerskab til driftsfasen fra 2010-2013, er kravet 3,4 mia. EUR.

4.   Generelle bemærkninger

| 4.1 | Det er velgørende, at Kommissionen har taget de fastkørte koncessionsforhandlinger inden for de nuværende rammer til efterretning og henstillet til, at de afbrydes. At gøre gode miner til slet spil ville blot have forlænget en uholdbar situation og forsinket programgennemførelsen yderligere. |
| --- | --- |

4.1

Det er velgørende, at Kommissionen har taget de fastkørte koncessionsforhandlinger inden for de nuværende rammer til efterretning og henstillet til, at de afbrydes. At gøre gode miner til slet spil ville blot have forlænget en uholdbar situation og forsinket programgennemførelsen yderligere.

| 4.2 | Rådet er på dette punkt nået frem til samme konklusion og har besluttet at afslutte forhandlingerne for at starte forfra på et nyt grundlag. Rådet har ligeledes lagt vægt på en fornyet understregelse af Galileo-projektets vigtighed, hvilket EØSU glæder sig over. |
| --- | --- |

4.2

Rådet er på dette punkt nået frem til samme konklusion og har besluttet at afslutte forhandlingerne for at starte forfra på et nyt grundlag. Rådet har ligeledes lagt vægt på en fornyet understregelse af Galileo-projektets vigtighed, hvilket EØSU glæder sig over.

| 4.3 | I øvrigt har en Eurobarometer-undersøgelse om Galileo-programmet, bestilt af Kommissionens GD for Energi og Transport, for nylig (maj/juni 2007) vist, at 80 % af EU's befolkning støtter tanken om, at Europa får sit eget satellitnavigationssystem, og at 63 % af befolkningen bakker op om, at der tilføres projektet ekstra midler til finansieringen. Der er imidlertid ret divergerende opfattelser af konsekvenserne for EU's omdømme ved en opgivelse af projektet. 44 % af de adspurgte mener, at virkningen ville være skadelig, mens 41 % finder, at en opgivelse ikke ville have nogen betydning. |
| --- | --- |

4.3

I øvrigt har en Eurobarometer-undersøgelse om Galileo-programmet, bestilt af Kommissionens GD for Energi og Transport, for nylig (maj/juni 2007) vist, at 80 % af EU's befolkning støtter tanken om, at Europa får sit eget satellitnavigationssystem, og at 63 % af befolkningen bakker op om, at der tilføres projektet ekstra midler til finansieringen. Der er imidlertid ret divergerende opfattelser af konsekvenserne for EU's omdømme ved en opgivelse af projektet. 44 % af de adspurgte mener, at virkningen ville være skadelig, mens 41 % finder, at en opgivelse ikke ville have nogen betydning.

| 4.4 | EØSU glæder sig over Rådets og offentlighedens støtte til Galileo-projektet, men finder, at en opgivelse af projektet ville være ødelæggende for EU's omdømme og tilliden til Unionens projekter. Det ville være et signal om EU's manglende evne til at gennemføre et fremtidsorienteret teknisk-videnskabeligt projekt, der kan mobilisere det bedste, Unionen har at byde på inden for forskning, innovation og teknik, og som kan skabe muligheder på vigtige markeder. |
| --- | --- |

4.4

EØSU glæder sig over Rådets og offentlighedens støtte til Galileo-projektet, men finder, at en opgivelse af projektet ville være ødelæggende for EU's omdømme og tilliden til Unionens projekter. Det ville være et signal om EU's manglende evne til at gennemføre et fremtidsorienteret teknisk-videnskabeligt projekt, der kan mobilisere det bedste, Unionen har at byde på inden for forskning, innovation og teknik, og som kan skabe muligheder på vigtige markeder.

| 4.5 | Med ovenstående in mente lader meddelelsen en række spørgsmål henstå ubesvarede. Der lægges stor vægt på Egnos-systemet og behovet for hurtigst muligt at sætte systemet i drift, men Kommissionen udskyder besvarelsen af spørgsmålet om, hvem der skal drive det. Den nøjes med at oplyse, at der skal indgås en koncessionsaftale, men ikke hvilken slags, eller med hvilke eventuelle partnere (virksomheder, konsortium af organismer eller selskaber, der skal styre lufttrafikken?...). Skal der være tale om en offentlig eller en privat operatør? Hvilke gennemførelsesprocedurer og tidsfrister forestiller man sig? |
| --- | --- |

4.5

Med ovenstående in mente lader meddelelsen en række spørgsmål henstå ubesvarede. Der lægges stor vægt på Egnos-systemet og behovet for hurtigst muligt at sætte systemet i drift, men Kommissionen udskyder besvarelsen af spørgsmålet om, hvem der skal drive det. Den nøjes med at oplyse, at der skal indgås en koncessionsaftale, men ikke hvilken slags, eller med hvilke eventuelle partnere (virksomheder, konsortium af organismer eller selskaber, der skal styre lufttrafikken?...). Skal der være tale om en offentlig eller en privat operatør? Hvilke gennemførelsesprocedurer og tidsfrister forestiller man sig?

| 4.6 | Forstærkningssystemerne med henblik på en forbedring af GPS-servicen (udover EGNOS findes der et system i Nordamerika, WAAS, og et andet i Indien) er regionale. Hvilke sammenkoblinger skal der være mellem disse regionale systemer og hvilke internationale aftaler kræves der? |
| --- | --- |

4.6

Forstærkningssystemerne med henblik på en forbedring af GPS-servicen (udover EGNOS findes der et system i Nordamerika, WAAS, og et andet i Indien) er regionale. Hvilke sammenkoblinger skal der være mellem disse regionale systemer og hvilke internationale aftaler kræves der?

| 4.7 | Hvad angår de problemer, der gjorde sig gældende i forbindelse med det konsortium, der kandiderede til Galileo-koncessionen, bør man i forbindelse med de foreslåede scenarier sikre sig, at man ikke én gang til kommer ud for de samme vanskeligheder som sidst. Bag medlemmerne af det gamle konsortium mere end anede man nemlig ofte medlemsstaternes instrukser. Adskillige af de involverede selskaber er således afhængige af det offentlige eller er statslige virksomheder, og det ville være naivt at tro, at der var tale om et »privat« konsortium i klassisk forstand. Noget lignende kan ske i forbindelse med de nye scenarier. I lyset af bør der sikres reel og åben konkurrence. |
| --- | --- |

4.7

Hvad angår de problemer, der gjorde sig gældende i forbindelse med det konsortium, der kandiderede til Galileo-koncessionen, bør man i forbindelse med de foreslåede scenarier sikre sig, at man ikke én gang til kommer ud for de samme vanskeligheder som sidst. Bag medlemmerne af det gamle konsortium mere end anede man nemlig ofte medlemsstaternes instrukser. Adskillige af de involverede selskaber er således afhængige af det offentlige eller er statslige virksomheder, og det ville være naivt at tro, at der var tale om et »privat« konsortium i klassisk forstand. Noget lignende kan ske i forbindelse med de nye scenarier. I lyset af bør der sikres reel og åben konkurrence.

| 4.8 | EØSU glæder sig over, at hverken den overordnede ramme for projektet eller især ikke udbuddet af tjenester er blevet ændret. Kommissionens forslag er det fornuftigste. En ændring af projektets finansiering ville have medført yderligere forsinkelser, øgede økonomiske omkostninger og unødige risici. |
| --- | --- |

4.8

EØSU glæder sig over, at hverken den overordnede ramme for projektet eller især ikke udbuddet af tjenester er blevet ændret. Kommissionens forslag er det fornuftigste. En ændring af projektets finansiering ville have medført yderligere forsinkelser, øgede økonomiske omkostninger og unødige risici.

| 4.9 | Udvalget finder ligeledes, at Kommissionen med rette understreger, at »selv om Galileo fortsat skal være et civilt system, kunne der skabes væsentlige indtægter fra militære anvendelser«. EØSU er klar over, at der er tale om et ømtåleligt spørgsmål, men mener, at problemstillingen fortsat bør diskuteres blandt medlemsstaterne. Udvalget mener, at EU-medlemsstaterne, såfremt de måtte nære ønsker herom, frit bør kunne beslutte, om de mod en rimelig betaling til militære formål i defensivt øjemed vil gøre brug af den statsregulerede tjeneste med begrænset adgang. |
| --- | --- |

4.9

Udvalget finder ligeledes, at Kommissionen med rette understreger, at »selv om Galileo fortsat skal være et civilt system, kunne der skabes væsentlige indtægter fra militære anvendelser«. EØSU er klar over, at der er tale om et ømtåleligt spørgsmål, men mener, at problemstillingen fortsat bør diskuteres blandt medlemsstaterne. Udvalget mener, at EU-medlemsstaterne, såfremt de måtte nære ønsker herom, frit bør kunne beslutte, om de mod en rimelig betaling til militære formål i defensivt øjemed vil gøre brug af den statsregulerede tjeneste med begrænset adgang.

| 4.10 | Da spørgsmålet om projektets finansiering er altafgørende, spørger EØSU sig selv, om ikke der med henblik herpå burde opkræves en meget beskeden afgift ved salget af modtageapparater. |
| --- | --- |

4.10

Da spørgsmålet om projektets finansiering er altafgørende, spørger EØSU sig selv, om ikke der med henblik herpå burde opkræves en meget beskeden afgift ved salget af modtageapparater.

| 4.11 | Om end EØSU støtter forslaget om, at Den Europæiske Rumorganisation (ESA) gøres til projektets indkøbsagent og ordregivende myndighed, understreger udvalget, at dette ikke bør medføre, at Galileo underkastes princippet om såkaldt rimelig modydelse (»juste retour«), og det selvom udvalget er sig helt bevidst, at aftalerne mellem parterne under den foregående ordning var resultatet af en hårfin ligevægt i fordelingen af de økonomiske byrder medlemsstaterne imellem. EØSU understreger, at der ikke på grund af frygt for de økonomiske omkostninger blandt de vigtigste deltagende medlemsstater må sås tvivl om et projekt, der for Unionen er lige så væsentligt, som dets symbolværdi er stor. Udvalget minder om, at de vanskeligheder, Airbus-koncernen EADS trækkes med i dag, skyldes netop den form for frygt. Ønsket om en ligelig fordeling af de økonomiske byrder mellem parterne er legitimt, men hvis det reelt medfører stilstand eller forsinkelser i gennemførelsen af projekterne, sås der tvivl om dette europæiske flagskibsprojekts såvel industrielle og videnskabelige aspekter som økonomiske følger. |
| --- | --- |

4.11

Om end EØSU støtter forslaget om, at Den Europæiske Rumorganisation (ESA) gøres til projektets indkøbsagent og ordregivende myndighed, understreger udvalget, at dette ikke bør medføre, at Galileo underkastes princippet om såkaldt rimelig modydelse (»juste retour«), og det selvom udvalget er sig helt bevidst, at aftalerne mellem parterne under den foregående ordning var resultatet af en hårfin ligevægt i fordelingen af de økonomiske byrder medlemsstaterne imellem. EØSU understreger, at der ikke på grund af frygt for de økonomiske omkostninger blandt de vigtigste deltagende medlemsstater må sås tvivl om et projekt, der for Unionen er lige så væsentligt, som dets symbolværdi er stor. Udvalget minder om, at de vanskeligheder, Airbus-koncernen EADS trækkes med i dag, skyldes netop den form for frygt. Ønsket om en ligelig fordeling af de økonomiske byrder mellem parterne er legitimt, men hvis det reelt medfører stilstand eller forsinkelser i gennemførelsen af projekterne, sås der tvivl om dette europæiske flagskibsprojekts såvel industrielle og videnskabelige aspekter som økonomiske følger.

| 4.12 | Endelig formoder EØSU, at Kommissionens ønske om en fastholdelse af Fællesskabets principper for god forvaltning har ledt denne frem til på en måske liden diplomatisk facon at insistere på kravet om at bevare den politiske kontrol med projektet, hvorved det har undervurderet den vigtige rolle, Den Europæiske Rumorganisation spiller. |
| --- | --- |

4.12

Endelig formoder EØSU, at Kommissionens ønske om en fastholdelse af Fællesskabets principper for god forvaltning har ledt denne frem til på en måske liden diplomatisk facon at insistere på kravet om at bevare den politiske kontrol med projektet, hvorved det har undervurderet den vigtige rolle, Den Europæiske Rumorganisation spiller.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/76 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/76

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Statusrapport hvert andet år om EU's strategi for bæredygtig udvikling«

(2007/C 256/15)

Ved brev af 11. december 2006 til Dimitris Dimitriadis anmodede Kommissionen under henvisning til EF-traktatens artikel 262 om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: Statusrapport hvert andet år om EU's strategi for bæredygtig udvikling.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, som vedtog sin udtalelse den 8. juni 2007 med Lutz Ribbe som ordfører.

Det Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 70 stemmer for, 21 stemmer imod og 10 hverken for eller imod:

1.   Resumé af EØSU's konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU hilser det velkommen, at der med den »nye« bæredygtighedsstrategi, der blev vedtaget på EU-topmødet i juni 2006, nu klart er kommet gang i debatten. Navnlig vil kravet om at forelægge statusrapport hvert andet år bidrage til, at beslutningstagerne og samfundet informeres mere konkret om positive udviklingstendenser og om områder, hvor der er gennemførelsesproblemer. |
| --- | --- |

1.1

EØSU hilser det velkommen, at der med den »nye« bæredygtighedsstrategi, der blev vedtaget på EU-topmødet i juni 2006, nu klart er kommet gang i debatten. Navnlig vil kravet om at forelægge statusrapport hvert andet år bidrage til, at beslutningstagerne og samfundet informeres mere konkret om positive udviklingstendenser og om områder, hvor der er gennemførelsesproblemer.

| 1.2 | EØSU har i sine tidligere udtalelser om bæredygtighed generelt støttet de forskellige dokumenter fra Kommissionen, Rådet eller Europa-Parlamentet, men også stillet kritiske spørgsmål og i nogle tilfælde udarbejdet vidtgående forslag, som institutionerne ofte ikke har taget op. Også i nærværende udtalelse kritiserer EØSU, at de opstillede mål inden for de fleste af de felter, der anerkendes som prioriterede områder, er for vage, men er navnlig utilfreds med den manglende klarhed omkring de instrumenter, der skal anvendes. |
| --- | --- |

1.2

EØSU har i sine tidligere udtalelser om bæredygtighed generelt støttet de forskellige dokumenter fra Kommissionen, Rådet eller Europa-Parlamentet, men også stillet kritiske spørgsmål og i nogle tilfælde udarbejdet vidtgående forslag, som institutionerne ofte ikke har taget op. Også i nærværende udtalelse kritiserer EØSU, at de opstillede mål inden for de fleste af de felter, der anerkendes som prioriterede områder, er for vage, men er navnlig utilfreds med den manglende klarhed omkring de instrumenter, der skal anvendes.

| 1.3 | EØSU bifalder navnlig de hovedmål, der er fastlagt i den nye strategi, og de styrende principper for politikken, og opfordrer Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet til alvorligt og fuldt ud at tage hensyn til dem. |
| --- | --- |

1.3

EØSU bifalder navnlig de hovedmål, der er fastlagt i den nye strategi, og de styrende principper for politikken, og opfordrer Kommissionen, Rådet og Europa-Parlamentet til alvorligt og fuldt ud at tage hensyn til dem.

| 1.4 | EØSU håber, at den første statusrapport, som vil blive offentliggjort i september 2007, bl.a. vil give nærmere oplysninger om






  — | med hvilke økonomiske instrumenter Kommissionen vil »fremme større gennemsigtighed på markedet og priser, der afspejler varers og tjenesteydelsers faktiske økonomiske, sociale og økologiske omkostninger (finde de rigtige priser)«, |
| --- | --- | --- |

1.4

EØSU håber, at den første statusrapport, som vil blive offentliggjort i september 2007, bl.a. vil give nærmere oplysninger om

—

med hvilke økonomiske instrumenter Kommissionen vil »fremme større gennemsigtighed på markedet og priser, der afspejler varers og tjenesteydelsers faktiske økonomiske, sociale og økologiske omkostninger (finde de rigtige priser)«,

| — | hvordan Det Europæiske Råds krav om »som et bidrag til EU's mål om stigende beskæftigelse og miljøbeskyttelse at overveje yderligere skridt til omkostningseffektivt at flytte skattebyrden fra arbejdskraften til ressource- og energiforbrug og/eller miljøforurening« kan gennemføres i praksis. |
| --- | --- |

—

hvordan Det Europæiske Råds krav om »som et bidrag til EU's mål om stigende beskæftigelse og miljøbeskyttelse at overveje yderligere skridt til omkostningseffektivt at flytte skattebyrden fra arbejdskraften til ressource- og energiforbrug og/eller miljøforurening« kan gennemføres i praksis.

| — | hvilken konkret tidsplan, Kommissionen har sat sig for at gennemføre Det Europæiske Råds mål om gradvist at afvikle de tilskud, der har negative virkninger for miljøet, og om der vil kunne tages hensyn til EØSU's ide om at overføre i det mindste en del af disse midler til en »EU-bæredygtighedsfond«, |
| --- | --- |

—

hvilken konkret tidsplan, Kommissionen har sat sig for at gennemføre Det Europæiske Råds mål om gradvist at afvikle de tilskud, der har negative virkninger for miljøet, og om der vil kunne tages hensyn til EØSU's ide om at overføre i det mindste en del af disse midler til en »EU-bæredygtighedsfond«,

| — | hvordan Kommissionen fremover vil undgå de modsigelser, der åbenbart stadig findes mellem krav og virkelighed i bæredygtighedspolitikken, og som tydeligt kommer til udtryk i transportsektoren (jf. punkt 4.15 og 4.16), og |
| --- | --- |

—

hvordan Kommissionen fremover vil undgå de modsigelser, der åbenbart stadig findes mellem krav og virkelighed i bæredygtighedspolitikken, og som tydeligt kommer til udtryk i transportsektoren (jf. punkt 4.15 og 4.16), og

| — | hvordan man vil forholde sig til de medlemsstater, der ikke har forelagt nogen kvalificeret national bæredygtighedsstrategi. |
| --- | --- |

—

hvordan man vil forholde sig til de medlemsstater, der ikke har forelagt nogen kvalificeret national bæredygtighedsstrategi.

| 1.5 | I betragtning af den dramatiske stigning i klimapåvirkningerne er det forståeligt, at der rettes særlig opmærksomhed mod området klima og energi. EØSU mener imidlertid, at






  — | dette er godt, men må ikke medføre, at andre af strategiens centrale dele forsømmes, |
| --- | --- | --- |

1.5

I betragtning af den dramatiske stigning i klimapåvirkningerne er det forståeligt, at der rettes særlig opmærksomhed mod området klima og energi. EØSU mener imidlertid, at

—

dette er godt, men må ikke medføre, at andre af strategiens centrale dele forsømmes,

| — | enhver beslutning, på trods af det akutte behov for politisk handling, skal træffes i overensstemmelse med de »styrende principper for politikken«, der er fastlagt i den nye strategi, dvs. med inddragelse af borgere, virksomheder og arbejdsmarkedsparter og med anvendelse af den bedste viden, der er til rådighed. Den beslutning, der blev taget inden for rammerne af »energipakken« om i fremtiden at fremstille 10 % af Europas brændstoffer af biomasse i stedet for 5,75 % som tidligere besluttet, fulgte ikke dette princip. EØSU mener, at der kan ligge store problemer her, og vil give udtryk for disse i en særskilt udtalelse om Kommissionens statusrapport om biobrændstoffer (1). |
| --- | --- |

—

enhver beslutning, på trods af det akutte behov for politisk handling, skal træffes i overensstemmelse med de »styrende principper for politikken«, der er fastlagt i den nye strategi, dvs. med inddragelse af borgere, virksomheder og arbejdsmarkedsparter og med anvendelse af den bedste viden, der er til rådighed. Den beslutning, der blev taget inden for rammerne af »energipakken« om i fremtiden at fremstille 10 % af Europas brændstoffer af biomasse i stedet for 5,75 % som tidligere besluttet, fulgte ikke dette princip. EØSU mener, at der kan ligge store problemer her, og vil give udtryk for disse i en særskilt udtalelse om Kommissionens statusrapport om biobrændstoffer (1).

2.   Centrale elementer og baggrund for udtalelsen

| 2.1 | I 2001 vedtog Det Europæiske Råd i Göteborg »EU's strategi for bæredygtig udvikling«. I december 2005 forelagde Kommissionen en meddelelse for Europa-Parlamentet og Rådet med titlen »Revision af strategien for bæredygtig udvikling — en handlingsplatform« (2), hvori der blev fastlagt »yderligere konkrete tiltag for de kommende år«. |
| --- | --- |

2.1

I 2001 vedtog Det Europæiske Råd i Göteborg »EU's strategi for bæredygtig udvikling«. I december 2005 forelagde Kommissionen en meddelelse for Europa-Parlamentet og Rådet med titlen »Revision af strategien for bæredygtig udvikling — en handlingsplatform« (2), hvori der blev fastlagt »yderligere konkrete tiltag for de kommende år«.

| 2.2 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har behandlet bæredygtighedsstrategien i en række udtalelser i de seneste år. I den forbindelse har udvalget gentagne gange fremhævet betydningen af en bæredygtig udvikling for vores samfund. Udvalget har generelt bakket op om Kommissionens tiltag og støttet Det Europæiske Råds synspunkt, der går ud på, at bæredygtighedsstrategien er EU's overordnede strategi, hvis mål Lissabon-strategien også må indrettes efter. |
| --- | --- |

2.2

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg har behandlet bæredygtighedsstrategien i en række udtalelser i de seneste år. I den forbindelse har udvalget gentagne gange fremhævet betydningen af en bæredygtig udvikling for vores samfund. Udvalget har generelt bakket op om Kommissionens tiltag og støttet Det Europæiske Råds synspunkt, der går ud på, at bæredygtighedsstrategien er EU's overordnede strategi, hvis mål Lissabon-strategien også må indrettes efter.

| 2.3 | I sine udtalelser om »bæredygtig udvikling« har EØSU imidlertid i mange tilfælde også fremsat kritiske bemærkninger og stillet konstruktive spørgsmål, hvoraf nogle i dag stadig ikke er besvaret af Kommissionen og Rådet. |
| --- | --- |

2.3

I sine udtalelser om »bæredygtig udvikling« har EØSU imidlertid i mange tilfælde også fremsat kritiske bemærkninger og stillet konstruktive spørgsmål, hvoraf nogle i dag stadig ikke er besvaret af Kommissionen og Rådet.

| 2.4 | I sin seneste udtalelse om dette emne behandlede EØSU ovennævnte meddelelse fra Kommissionen fra december 2005. Udvalget kritiserede i den forbindelse, at Kommissionen med sit »ambitiøse« handlingsprogram hverken imødekom EØSU's henstilling fra april 2004 eller holdt sine løfter fra juni 2005. Som den ellers havde lovet, opstillede Kommissionen endnu engang ingen klare målsætninger, som skulle indfris gennem bæredygtighedsstrategien. |
| --- | --- |

2.4

I sin seneste udtalelse om dette emne behandlede EØSU ovennævnte meddelelse fra Kommissionen fra december 2005. Udvalget kritiserede i den forbindelse, at Kommissionen med sit »ambitiøse« handlingsprogram hverken imødekom EØSU's henstilling fra april 2004 eller holdt sine løfter fra juni 2005. Som den ellers havde lovet, opstillede Kommissionen endnu engang ingen klare målsætninger, som skulle indfris gennem bæredygtighedsstrategien.

| 2.4.1 | EØSU mindede ved den lejlighed om, at en strategi beskriver metoder til at opfylde målsætninger. Manglende konkrete mål fører uundgåeligt til en mangelfuld bestemmelse af instrumenter. Hvis man ikke med sikkerhed ved, hvor man vil hen, kan man ikke fastlægge en kurs for, hvordan man når dertil. Efter EØSU's opfattelse lod meddelelsen flere spørgsmål stå ubesvaret end den gav svar og retningslinjer. |
| --- | --- |

2.4.1

EØSU mindede ved den lejlighed om, at en strategi beskriver metoder til at opfylde målsætninger. Manglende konkrete mål fører uundgåeligt til en mangelfuld bestemmelse af instrumenter. Hvis man ikke med sikkerhed ved, hvor man vil hen, kan man ikke fastlægge en kurs for, hvordan man når dertil. Efter EØSU's opfattelse lod meddelelsen flere spørgsmål stå ubesvaret end den gav svar og retningslinjer.

| 2.4.2 | Hvis hverken målsætninger eller instrumenter imidlertid formidles til den brede befolkning eller til arbejdsmarkedets parter, og der derfor hersker uklarhed om »hvad bæredygtig udvikling overhovedet er, og hvordan den fremtidige udvikling vil adskille sig fra den aktuelle livssituation, ... kan (det) give anledning til bekymring og modstand i eventuelt berørte sektorer«, skrev EØSU allerede i sin udtalelse fra 2004 (3). EØSU må desværre konstatere, at der i de forløbne 3 år næppe er skabt større klarhed, hvilket utvivlsomt vil skade bæredygtighedspolitikkens troværdighed. |
| --- | --- |

2.4.2

Hvis hverken målsætninger eller instrumenter imidlertid formidles til den brede befolkning eller til arbejdsmarkedets parter, og der derfor hersker uklarhed om »hvad bæredygtig udvikling overhovedet er, og hvordan den fremtidige udvikling vil adskille sig fra den aktuelle livssituation, ... kan (det) give anledning til bekymring og modstand i eventuelt berørte sektorer«, skrev EØSU allerede i sin udtalelse fra 2004 (3). EØSU må desværre konstatere, at der i de forløbne 3 år næppe er skabt større klarhed, hvilket utvivlsomt vil skade bæredygtighedspolitikkens troværdighed.

| 2.5 | Det østrigske formandskab i første halvår af 2006 delte formentlig dette synspunkt. Det lagde derfor mere eller mindre Kommissionens meddelelse fra 2005 til side og udarbejdede et nyt, særskilt dokument til drøftelse på topmødet i juni 2006, hvor stats- og regeringscheferne vedtog det som »den nye strategi« (4). |
| --- | --- |

2.5

Det østrigske formandskab i første halvår af 2006 delte formentlig dette synspunkt. Det lagde derfor mere eller mindre Kommissionens meddelelse fra 2005 til side og udarbejdede et nyt, særskilt dokument til drøftelse på topmødet i juni 2006, hvor stats- og regeringscheferne vedtog det som »den nye strategi« (4).

| 2.6 | I denne nye strategi tilkendes EØSU en vigtig rolle, formentlig på grund af sit hidtidige engagement i dette emne. I henhold til punkt 39 skal EØSU i fremtiden »spille en aktiv rolle i skabelsen af ejerskab bl.a. ved at fungere som katalysator for stimulering af debatten på europæisk plan, og opfordres til at udarbejde bidrag til den statusrapport, som Kommissionen skal forelægge hvert andet år«. |
| --- | --- |

2.6

I denne nye strategi tilkendes EØSU en vigtig rolle, formentlig på grund af sit hidtidige engagement i dette emne. I henhold til punkt 39 skal EØSU i fremtiden »spille en aktiv rolle i skabelsen af ejerskab bl.a. ved at fungere som katalysator for stimulering af debatten på europæisk plan, og opfordres til at udarbejde bidrag til den statusrapport, som Kommissionen skal forelægge hvert andet år«.

| 2.7 | Med nærværende udtalelse vil EØSU leve op til dette ansvar og imødekomme dette ønske. Først vil udvalget fremsætte nogle grundlæggende generelle bemærkninger til den »nye« strategi (punkt 3). Derefter vil det kort komme ind på de emneområder, der er omfattet af den nye strategi (punkt 4), inden det fremsætter sine synspunkter om vigtige elementer i den statusrapport, der skal udarbejdes inden september 2007. |
| --- | --- |

2.7

Med nærværende udtalelse vil EØSU leve op til dette ansvar og imødekomme dette ønske. Først vil udvalget fremsætte nogle grundlæggende generelle bemærkninger til den »nye« strategi (punkt 3). Derefter vil det kort komme ind på de emneområder, der er omfattet af den nye strategi (punkt 4), inden det fremsætter sine synspunkter om vigtige elementer i den statusrapport, der skal udarbejdes inden september 2007.

3.   Generelle bemærkninger til den »nye« strategi

| 3.1 | Når EU's vigtigste politiske institution reviderer og fornyr en af sine politikker, som Det Europæiske Råd har gjort det med »EU's strategi for bæredygtig udvikling«, så forventer civilsamfundet, at det også fremgår






  — | hvorfor en revision i det hele taget var nødvendig, |
| --- | --- | --- |

3.1

Når EU's vigtigste politiske institution reviderer og fornyr en af sine politikker, som Det Europæiske Råd har gjort det med »EU's strategi for bæredygtig udvikling«, så forventer civilsamfundet, at det også fremgår

—

hvorfor en revision i det hele taget var nødvendig,

| — | hvad resultatet af denne mangelanalyse var, dvs. at problemer er kortlagt, |
| --- | --- |

—

hvad resultatet af denne mangelanalyse var, dvs. at problemer er kortlagt,

| — | hvad der konkret skal forandres i fremtiden, hvilke områder der udgår eller behandles på en anden måde, samt hvilke områder der skal tilføjes og hvorfor, |
| --- | --- |

—

hvad der konkret skal forandres i fremtiden, hvilke områder der udgår eller behandles på en anden måde, samt hvilke områder der skal tilføjes og hvorfor,

| — | hvordan man f.eks. har tænkt sig at opnå det nødvendige mål om integration af bæredygtighedsprincippet i alle generaldirektoraters arbejde. |
| --- | --- |

—

hvordan man f.eks. har tænkt sig at opnå det nødvendige mål om integration af bæredygtighedsprincippet i alle generaldirektoraters arbejde.

| 3.2 | Det nye strategipapir indeholder imidlertid intet om baggrunden for og resultatet af en sådan revision. Der forelægges blot en »ny« strategi. |
| --- | --- |

3.2

Det nye strategipapir indeholder imidlertid intet om baggrunden for og resultatet af en sådan revision. Der forelægges blot en »ny« strategi.

| 3.3 | Med udgangspunkt i en meddelelse fra Kommissionen fastsatte Göteborg-strategien 4 hovedindsatsområder:






  — | klimaforandringer |
| --- | --- | --- |

3.3

Med udgangspunkt i en meddelelse fra Kommissionen fastsatte Göteborg-strategien 4 hovedindsatsområder:

—

klimaforandringer

| — | transport |
| --- | --- |

—

transport

| — | offentlig sundhed |
| --- | --- |

—

offentlig sundhed

| — | naturlige ressourcer. |
| --- | --- |

—

naturlige ressourcer.

| 3.4 | To andre temaområder, som Kommissionen havde foreslået i sin meddelelse, nemlig »fattigdomsbekæmpelse« og »befolkningaldring« blev ikke optaget i Göteborg-strategien. Det Europæiske Råd gav ikke nogen begrundelse herfor, hvilket EØSU kritiserede i sin udtalelse fra april 2004 (5) som et »uhensigtsmæssigt signal«. Endvidere gav det anledning til megen kritik, at strategien ikke var samlet i et enkelt dokument, som kunne formidles effektivt til offentligheden, og at den eksterne dimension blev behandlet særskilt i et separat dokument. |
| --- | --- |

3.4

To andre temaområder, som Kommissionen havde foreslået i sin meddelelse, nemlig »fattigdomsbekæmpelse« og »befolkningaldring« blev ikke optaget i Göteborg-strategien. Det Europæiske Råd gav ikke nogen begrundelse herfor, hvilket EØSU kritiserede i sin udtalelse fra april 2004 (5) som et »uhensigtsmæssigt signal«. Endvidere gav det anledning til megen kritik, at strategien ikke var samlet i et enkelt dokument, som kunne formidles effektivt til offentligheden, og at den eksterne dimension blev behandlet særskilt i et separat dokument.

| 3.5 | I den »nye strategi« beskrives 7 nye udfordringer, og der opstilles tilsvarende operative mål. Det drejer sig om følgende områder:






  — | klimaændringer og miljøvenlig energi, |
| --- | --- | --- |

3.5

I den »nye strategi« beskrives 7 nye udfordringer, og der opstilles tilsvarende operative mål. Det drejer sig om følgende områder:

—

klimaændringer og miljøvenlig energi,

| — | bæredygtig transport |
| --- | --- |

—

bæredygtig transport

| — | bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion, |
| --- | --- |

—

bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion,

| — | bevarelse og forvaltning af naturressourcerne |
| --- | --- |

—

bevarelse og forvaltning af naturressourcerne

| — | folkesundhed, |
| --- | --- |

—

folkesundhed,

| — | social inklusion, demografi og migration samt |
| --- | --- |

—

social inklusion, demografi og migration samt

| — | globale udfordringer i forbindelse med fattigdom og bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

—

globale udfordringer i forbindelse med fattigdom og bæredygtig udvikling.

| 3.6 | Denne sammenligning viser, at den nye strategi ikke repræsenterer nogen egentlig prioritetsændring i forhold til den oprindelige strategi. Der er blot tale om, at den nye strategi til Göteborg-strategiens temaer tilføjer de nøgleområder, der nævnes i Kommissionens meddelelse (»fattigdomsbekæmpelse« og »befolkningsaldring«), samt temaet »bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion«. |
| --- | --- |

3.6

Denne sammenligning viser, at den nye strategi ikke repræsenterer nogen egentlig prioritetsændring i forhold til den oprindelige strategi. Der er blot tale om, at den nye strategi til Göteborg-strategiens temaer tilføjer de nøgleområder, der nævnes i Kommissionens meddelelse (»fattigdomsbekæmpelse« og »befolkningsaldring«), samt temaet »bæredygtigt forbrug og bæredygtig produktion«.

| 3.7 | EØSU kan udmærket forstå dette, da hverken de problemstillinger, der blev medtaget i 2001, eller dem, der ikke blev medtaget, er løst, og det derfor er mere presserende end nogensinde at behandle dem på politisk plan. Men netop fordi der hidtil har været for lidt politisk handling, er det interessant at kigge på, hvad der egentlig adskiller den nye strategi fra den gamle, og hvordan de hidtidige resultater af den gamle strategi kan vurderes. Dette er navnlig vigtigt for at komme den kritik i forkøbet, at flere dokumenter snarere fører til øget forvirring end til politisk styrkelse af en nødvendig proces. EØSU har gentagne gange understreget, at bæredygtighedspolitikken ikke lader sig måle i forhold til mængden af dokumenter udarbejdet af myndigheder og politiske beslutningstagere, men udelukkende ud fra konkret og effektiv handling. |
| --- | --- |

3.7

EØSU kan udmærket forstå dette, da hverken de problemstillinger, der blev medtaget i 2001, eller dem, der ikke blev medtaget, er løst, og det derfor er mere presserende end nogensinde at behandle dem på politisk plan. Men netop fordi der hidtil har været for lidt politisk handling, er det interessant at kigge på, hvad der egentlig adskiller den nye strategi fra den gamle, og hvordan de hidtidige resultater af den gamle strategi kan vurderes. Dette er navnlig vigtigt for at komme den kritik i forkøbet, at flere dokumenter snarere fører til øget forvirring end til politisk styrkelse af en nødvendig proces. EØSU har gentagne gange understreget, at bæredygtighedspolitikken ikke lader sig måle i forhold til mængden af dokumenter udarbejdet af myndigheder og politiske beslutningstagere, men udelukkende ud fra konkret og effektiv handling.

| 3.8 | Denne nye strategi er baseret på en række glimrende principper for bæredygtig udvikling, som skal omsættes til et sæt mål og foranstaltninger for hvert af de syv udvalgte hovedindsatsområder samt et antal tværgående foranstaltninger og udvikling af gennemførelsesprocedurer og metoder til overvågning af fremskridt. I denne henseende er den nye strategi en klar forbedring i forhold til tidligere strategier. |
| --- | --- |

3.8

Denne nye strategi er baseret på en række glimrende principper for bæredygtig udvikling, som skal omsættes til et sæt mål og foranstaltninger for hvert af de syv udvalgte hovedindsatsområder samt et antal tværgående foranstaltninger og udvikling af gennemførelsesprocedurer og metoder til overvågning af fremskridt. I denne henseende er den nye strategi en klar forbedring i forhold til tidligere strategier.

| 3.9 | Det tyder i første omgang på, at der i øjeblikket tages grundigt fat om de dele af strategien, der har at gøre med klimaforandringer og energi. Dette er godt, men må ikke medføre, at andre af strategiens centrale dele forsømmes. Den nuværende revision af gennemførelsen er en udmærket anledning til at undersøge dette spørgsmål nærmere og forsøge at give strategien mere gennemslagskraft og vægt inden for alle centrale indsatsområder. EØSU ønsker endnu en gang at understrege, at bæredygtig udvikling er en omfattende integreret tilgang og ikke en række enkeltstående muligheder, ud fra hvilke man kan sammensætte en »menu«. Klimamålene er tilstrækkeligt entydige, præcise og presserende til at kunne fungere som katalysatorer for effektiv handling. Hvad angår de fleste andre strategitemaer savner bæredygtighedsmålene tidsafgrænsning og er for vage til at kunne tilskynde til større forandringer. |
| --- | --- |

3.9

Det tyder i første omgang på, at der i øjeblikket tages grundigt fat om de dele af strategien, der har at gøre med klimaforandringer og energi. Dette er godt, men må ikke medføre, at andre af strategiens centrale dele forsømmes. Den nuværende revision af gennemførelsen er en udmærket anledning til at undersøge dette spørgsmål nærmere og forsøge at give strategien mere gennemslagskraft og vægt inden for alle centrale indsatsområder. EØSU ønsker endnu en gang at understrege, at bæredygtig udvikling er en omfattende integreret tilgang og ikke en række enkeltstående muligheder, ud fra hvilke man kan sammensætte en »menu«. Klimamålene er tilstrækkeligt entydige, præcise og presserende til at kunne fungere som katalysatorer for effektiv handling. Hvad angår de fleste andre strategitemaer savner bæredygtighedsmålene tidsafgrænsning og er for vage til at kunne tilskynde til større forandringer.

| 3.10 | Strategiens spændvidde. Den nye strategis syv temaer repræsenterer en forbedring i forhold til den tidligere strategis fire temaer, som var utilstrækkelige. Der er dog stadig nogle vigtige områder, som er udeladt. EØSU opfordrede allerede i sin sonderende udtalelse fra april 2004 (6) til, at et særskilt kapitel helliges landbruget. Udvalget gentager nu denne opfordring på baggrund af, at det flere gange har givet udtryk for stærk tvivl om, at et bæredygtigt landbrug som det, man forestiller sig i den »europæiske landbrugsmodel«, overhovedet kan opnås under verdensmarkedsvilkår. Udvalgets skepsis med hensyn til, om den fælles landbrugspolitik reelt bevæger sig i den rigtige retning, forstærkes ved, at stats- og regeringscheferne har skåret kraftigt i de midler, der i finansieringsperioden 2007-2013 stilles til rådighed for den fælles landbrugspolitiks 2. søjle, der er så vigtig for udviklingen af et bæredygtigt landbrug. EØSU har kritiseret dette ved flere lejligheder og sætter spørgsmålstegn ved, om denne beslutning er forenelig med politikken for en bæredygtig udvikling. Det er ikke tilstrækkeligt at behandle temaet »landbrug« under punktet »naturressourcer« i den nye strategi. |
| --- | --- |

3.10

Strategiens spændvidde. Den nye strategis syv temaer repræsenterer en forbedring i forhold til den tidligere strategis fire temaer, som var utilstrækkelige. Der er dog stadig nogle vigtige områder, som er udeladt. EØSU opfordrede allerede i sin sonderende udtalelse fra april 2004 (6) til, at et særskilt kapitel helliges landbruget. Udvalget gentager nu denne opfordring på baggrund af, at det flere gange har givet udtryk for stærk tvivl om, at et bæredygtigt landbrug som det, man forestiller sig i den »europæiske landbrugsmodel«, overhovedet kan opnås under verdensmarkedsvilkår. Udvalgets skepsis med hensyn til, om den fælles landbrugspolitik reelt bevæger sig i den rigtige retning, forstærkes ved, at stats- og regeringscheferne har skåret kraftigt i de midler, der i finansieringsperioden 2007-2013 stilles til rådighed for den fælles landbrugspolitiks 2. søjle, der er så vigtig for udviklingen af et bæredygtigt landbrug. EØSU har kritiseret dette ved flere lejligheder og sætter spørgsmålstegn ved, om denne beslutning er forenelig med politikken for en bæredygtig udvikling. Det er ikke tilstrækkeligt at behandle temaet »landbrug« under punktet »naturressourcer« i den nye strategi.

| 3.11 | Spørgsmålet om, hvorvidt en europæisk landbrugspolitik rettet mod globale, åbne markeder kan være bæredygtig, rejser automatisk det grundlæggende spørgsmål om globale spilleregler i produktion og handel. WTO er en organisation baseret på aftaler, der skal fremme den frie verdenshandel. Som EØSU gentagne gange har påpeget, er en fri, liberaliseret handel ikke nødvendigvis bæredygtig. Strategien røber desværre ikke noget om, hvordan fri handel kan gøres til en handel, der er forenelig med bæredygtighedsprincipper. Det er en stor mangel! EØSU må desværre konstatere, at de ansvarlige i EU hidtil har undladt at besvare dette spørgsmål, som udvalget allerede stillede for 3 år siden (7), selv om EØSU gerne indrømmer, at EU i de seneste år har bestræbt sig på at forhandle sig frem til nye regler i den globaliserede handel, i IMF og i Verdensbanken. |
| --- | --- |

3.11

Spørgsmålet om, hvorvidt en europæisk landbrugspolitik rettet mod globale, åbne markeder kan være bæredygtig, rejser automatisk det grundlæggende spørgsmål om globale spilleregler i produktion og handel. WTO er en organisation baseret på aftaler, der skal fremme den frie verdenshandel. Som EØSU gentagne gange har påpeget, er en fri, liberaliseret handel ikke nødvendigvis bæredygtig. Strategien røber desværre ikke noget om, hvordan fri handel kan gøres til en handel, der er forenelig med bæredygtighedsprincipper. Det er en stor mangel! EØSU må desværre konstatere, at de ansvarlige i EU hidtil har undladt at besvare dette spørgsmål, som udvalget allerede stillede for 3 år siden (7), selv om EØSU gerne indrømmer, at EU i de seneste år har bestræbt sig på at forhandle sig frem til nye regler i den globaliserede handel, i IMF og i Verdensbanken.

| 3.11.1 | Den globale dimension er naturligvis af stor betydning for en europæisk bæredygtighedsstrategi, da den europæiske økonomi selvsagt også påvirkes af udviklingen uden for vores økonomiske område. Enhver EU-strategi må derfor være forenelig med og aktivt fremme en global tilgang til bæredygtig udvikling. Dette anerkendes i den nye strategi, som støtter milleniumudviklingsmålene, Kyoto-protokollen, De Forenede Nationers Miljøprogram og andre globale initiativer. Strategien anerkender også behovet for at »få globaliseringen til at fungere til gavn for bæredygtig udvikling«. I strategien noterer Rådet sig endvidere, at Kommissionen er i færd med at udarbejde en handlingsplan i 2007 for et bæredygtigt forbrug og en bæredygtig produktion, men EØSU mener, at der er behov for en mere vidtrækkende analyse, hvis der skal være håb om at gøre noget ved den globale ulighed. Ønsket om vækst i de nye industrilande, som med rette søger meget højere levestandarder, vil næsten helt sikkert have en katastrofal virkning på de globale ressourcer og systemer. Strategien er derfor et passende værktøj til at forholde sig til planetens »bæreevne«, som allerede er belastet efter 200 års ulige fordelt industrialisering. |
| --- | --- |

3.11.1

Den globale dimension er naturligvis af stor betydning for en europæisk bæredygtighedsstrategi, da den europæiske økonomi selvsagt også påvirkes af udviklingen uden for vores økonomiske område. Enhver EU-strategi må derfor være forenelig med og aktivt fremme en global tilgang til bæredygtig udvikling. Dette anerkendes i den nye strategi, som støtter milleniumudviklingsmålene, Kyoto-protokollen, De Forenede Nationers Miljøprogram og andre globale initiativer. Strategien anerkender også behovet for at »få globaliseringen til at fungere til gavn for bæredygtig udvikling«. I strategien noterer Rådet sig endvidere, at Kommissionen er i færd med at udarbejde en handlingsplan i 2007 for et bæredygtigt forbrug og en bæredygtig produktion, men EØSU mener, at der er behov for en mere vidtrækkende analyse, hvis der skal være håb om at gøre noget ved den globale ulighed. Ønsket om vækst i de nye industrilande, som med rette søger meget højere levestandarder, vil næsten helt sikkert have en katastrofal virkning på de globale ressourcer og systemer. Strategien er derfor et passende værktøj til at forholde sig til planetens »bæreevne«, som allerede er belastet efter 200 års ulige fordelt industrialisering.

| 3.11.2 | EØSU foreslår derfor, at Kommissionen udarbejder en meddelelse om metoder til forvaltning og fordeling af fælles globale ressourcer, og at denne meddelelse opstiller en langtidsramme for stabilisering af atmosfærens koncentrationer af drivhusgasser på et »sikkert« niveau ved at oprette et fælles, gradvist faldende globalt emissionsbudget. Ved udløbet af en aftalt tidsramme med konvergerende emissionsmængde pr. indbygger skulle emissionsrettighederne være lige. En sådan tilgang, som allerede er genstand for en omfattende debat og går under betegnelsen »Contraction and Convergence« (emissionsnedbringelse og konvergens), kan tage hensyn til virkningerne af befolkningstilvækst, industriel kapacitet, globalisering og kravene om en mere ligelig og praktisk allokering af planetens atmosfære som en delt ressource. |
| --- | --- |

3.11.2

EØSU foreslår derfor, at Kommissionen udarbejder en meddelelse om metoder til forvaltning og fordeling af fælles globale ressourcer, og at denne meddelelse opstiller en langtidsramme for stabilisering af atmosfærens koncentrationer af drivhusgasser på et »sikkert« niveau ved at oprette et fælles, gradvist faldende globalt emissionsbudget. Ved udløbet af en aftalt tidsramme med konvergerende emissionsmængde pr. indbygger skulle emissionsrettighederne være lige. En sådan tilgang, som allerede er genstand for en omfattende debat og går under betegnelsen »Contraction and Convergence« (emissionsnedbringelse og konvergens), kan tage hensyn til virkningerne af befolkningstilvækst, industriel kapacitet, globalisering og kravene om en mere ligelig og praktisk allokering af planetens atmosfære som en delt ressource.

| 3.12 | Målenes entydighed. En bæredygtig udvikling anerkendes i vid udstrækning som et overordnet mål for samfundet. For at en strategi for bæredygtig udvikling imidlertid kan fungere som en reel drivkraft, må den omsættes til konkrete kvantificerbare mål på grundlag af en omhyggelig analyse. Den nye strategi indeholder ganske vist et stort antal mål og foranstaltninger, men relaterer dem ikke til en kvantificeret analyse af data og udviklingstendenser eller til en kvalitativ analyse af spørgsmål og problemer. Ofte ligger det derfor ikke klart, hvorfor bestemte mål og foranstaltninger blev valgt, hvordan fremskridt mod målene skal vurderes, og om de overhovedet kan bidrage til den generelle bæredygtighed. Den foreliggende revision bør give lejlighed til at forbedre og præcisere alle disse punkter, så det fremover reelt bliver muligt at vurdere fremskridtene mere systematisk. |
| --- | --- |

3.12

Målenes entydighed. En bæredygtig udvikling anerkendes i vid udstrækning som et overordnet mål for samfundet. For at en strategi for bæredygtig udvikling imidlertid kan fungere som en reel drivkraft, må den omsættes til konkrete kvantificerbare mål på grundlag af en omhyggelig analyse. Den nye strategi indeholder ganske vist et stort antal mål og foranstaltninger, men relaterer dem ikke til en kvantificeret analyse af data og udviklingstendenser eller til en kvalitativ analyse af spørgsmål og problemer. Ofte ligger det derfor ikke klart, hvorfor bestemte mål og foranstaltninger blev valgt, hvordan fremskridt mod målene skal vurderes, og om de overhovedet kan bidrage til den generelle bæredygtighed. Den foreliggende revision bør give lejlighed til at forbedre og præcisere alle disse punkter, så det fremover reelt bliver muligt at vurdere fremskridtene mere systematisk.

| 3.13 | Efter disse ret kritiske bemærkninger vil EØSU imidlertid også gerne fremsætte nogle positive kommentarer. I forhold til Kommissionens handlingsprogram fra december 2005 indeholder den »nye strategi« klart flere konkrete målsætninger, f.eks. med hensyn til at begrænse emissioner, der påvirker klimaet, eller med hensyn til energieffektivitet. Det Europæiske Råds konklusioner fra mødet i marts 2007 har imidlertid bidraget til at klargøre nogle af målene, navnlig på det klimapolitiske og delvis også på det energipolitiske område. |
| --- | --- |

3.13

Efter disse ret kritiske bemærkninger vil EØSU imidlertid også gerne fremsætte nogle positive kommentarer. I forhold til Kommissionens handlingsprogram fra december 2005 indeholder den »nye strategi« klart flere konkrete målsætninger, f.eks. med hensyn til at begrænse emissioner, der påvirker klimaet, eller med hensyn til energieffektivitet. Det Europæiske Råds konklusioner fra mødet i marts 2007 har imidlertid bidraget til at klargøre nogle af målene, navnlig på det klimapolitiske og delvis også på det energipolitiske område.

| 3.14 | Instrumenter til gennemførelse af strategien. Det fremgår imidlertid slet ikke tydeligt af den nye strategi (og heller ikke af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i marts 2007), med hvilke instrumenter disse nu konkret formulerede mål skal nås, og hvilken »strategi« der derfor skal tages i brug. Det er imidlertid interessant, at der nu — først og fremmest mellem linierne — i det mindste kan findes antydninger af mulige instrumenter. EØSU mener imidlertid, at disse oplysninger er for vage, og at statusrapporten derfor kan og bør anvendes til at give konkrete oplysninger på dette område og således være retningsgivende og vejledende (jf. punkt 5). |
| --- | --- |

3.14

Instrumenter til gennemførelse af strategien. Det fremgår imidlertid slet ikke tydeligt af den nye strategi (og heller ikke af konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i marts 2007), med hvilke instrumenter disse nu konkret formulerede mål skal nås, og hvilken »strategi« der derfor skal tages i brug. Det er imidlertid interessant, at der nu — først og fremmest mellem linierne — i det mindste kan findes antydninger af mulige instrumenter. EØSU mener imidlertid, at disse oplysninger er for vage, og at statusrapporten derfor kan og bør anvendes til at give konkrete oplysninger på dette område og således være retningsgivende og vejledende (jf. punkt 5).

4.   Særlige bemærkninger til den »nye« strategi

| 4.1 | I den reviderede strategi understreges det nødvendige i at integrere dynamikken i Lissabon-strategien i de bredere bæredygtighedsmål. Dette følges imidlertid ikke op af en seriøs analyse af, hvordan de globale vækst- og udviklingsmønstre må forandres for at sikre en mere bæredygtig verden i fremtiden. Følgerne af ikke-bæredygtige udviklinger bliver stadig tydeligere. De kommer specielt til udtryk i de katastrofale følger af klimaforandringer, men også i en fortsat global tilbagegang i biodiversiteten, i en stadig dybere kløft mellem fattige og rige samt i det forventede overforbrug af udtømmelige råstoffer. |
| --- | --- |

4.1

I den reviderede strategi understreges det nødvendige i at integrere dynamikken i Lissabon-strategien i de bredere bæredygtighedsmål. Dette følges imidlertid ikke op af en seriøs analyse af, hvordan de globale vækst- og udviklingsmønstre må forandres for at sikre en mere bæredygtig verden i fremtiden. Følgerne af ikke-bæredygtige udviklinger bliver stadig tydeligere. De kommer specielt til udtryk i de katastrofale følger af klimaforandringer, men også i en fortsat global tilbagegang i biodiversiteten, i en stadig dybere kløft mellem fattige og rige samt i det forventede overforbrug af udtømmelige råstoffer.

| 4.2 | Dette vil have dramatiske økonomiske følgevirkninger. I visse regioner er der fare for, at det nuværende økonomiske grundlag bryder helt sammen. I Schweiz giver banker f.eks. ikke længere lån til investorer, der vil sætte penge i vintersportsinfrastruktur, hvis de pågældende faciliteter ligger under 1 500 m over havets overflade. Der hersker stadig større usikkerhed om, hvad der vil ske med landbruget og med turismen i Middelhavsområdet, hvis klimaet der bliver endnu varmere og endnu mere tørt end i øjeblikket. |
| --- | --- |

4.2

Dette vil have dramatiske økonomiske følgevirkninger. I visse regioner er der fare for, at det nuværende økonomiske grundlag bryder helt sammen. I Schweiz giver banker f.eks. ikke længere lån til investorer, der vil sætte penge i vintersportsinfrastruktur, hvis de pågældende faciliteter ligger under 1 500 m over havets overflade. Der hersker stadig større usikkerhed om, hvad der vil ske med landbruget og med turismen i Middelhavsområdet, hvis klimaet der bliver endnu varmere og endnu mere tørt end i øjeblikket.

| 4.3 | De offentlige udgifter, der i EU er forbundet med beskyttelse af kystlinierne mod erosion og oversvømmelse, vurderes til omkring 3,2 mia. EUR sammenlignet med 2,5 mia. EUR i 1986. Undersøgelser viser, at kysterosion i tidsrummet 1990-2020 årligt skaber udgifter på gennemsnitligt 5,4 mia. EUR. Disse høje beløb kan imidlertid kun afvende eller reducere en del af de negative følger. |
| --- | --- |

4.3

De offentlige udgifter, der i EU er forbundet med beskyttelse af kystlinierne mod erosion og oversvømmelse, vurderes til omkring 3,2 mia. EUR sammenlignet med 2,5 mia. EUR i 1986. Undersøgelser viser, at kysterosion i tidsrummet 1990-2020 årligt skaber udgifter på gennemsnitligt 5,4 mia. EUR. Disse høje beløb kan imidlertid kun afvende eller reducere en del af de negative følger.

| 4.4 | Situationen er alvorlig: Vi lever i et økonomisk system, hvor udgifterne forbundet med sygdomme og miljøskader, f.eks. de milliarder, som stormen Kyrill kostede i begyndelsen af 2007, vurderes positivt fra et makroøkonomisk synspunkt, fordi de bidrager til at øge bruttonationalproduktet. EØSU hilser det velkommen, at Det Europæiske Råd med sin nye strategi omsider — skønt desværre kun marginalt — er begyndt at tage fat på dette modsigende forhold. Det Europæiske Råd har helt ret, når det i punkt 20 i sin nye strategi kræver, at »det grundlæggende system for beregning af nationalindkomst kunne udvides ved bl.a. at integrere beholdnings- og strømstørrelseskoncepter og ulønnet arbejde samt gennem satellitkonti f.eks. for miljøudgifter og materialeflow.« |
| --- | --- |

4.4

Situationen er alvorlig: Vi lever i et økonomisk system, hvor udgifterne forbundet med sygdomme og miljøskader, f.eks. de milliarder, som stormen Kyrill kostede i begyndelsen af 2007, vurderes positivt fra et makroøkonomisk synspunkt, fordi de bidrager til at øge bruttonationalproduktet. EØSU hilser det velkommen, at Det Europæiske Råd med sin nye strategi omsider — skønt desværre kun marginalt — er begyndt at tage fat på dette modsigende forhold. Det Europæiske Råd har helt ret, når det i punkt 20 i sin nye strategi kræver, at »det grundlæggende system for beregning af nationalindkomst kunne udvides ved bl.a. at integrere beholdnings- og strømstørrelseskoncepter og ulønnet arbejde samt gennem satellitkonti f.eks. for miljøudgifter og materialeflow.«

| 4.5 | EØSU minder her om den bemærkning, det fremsatte i 2004, nemlig at det finder det »hensigtsmæssigt inden for strategien for bæredygtighed også at drøfte spørgsmål, som hidtil nærmest har været tabu. Et af disse spørgsmål vedrører den konstante økonomiske vækst, der er en overordnet målsætning og et nøgleaspekt i alle politikker«
   (8)
  . EØSU har dermed pointeret, at der ikke kan være tale om en ren kvantitativ vækst, men at der må skabes en »ny væksttanke«, som indebærer, at der lægges vægt på kvalitative mål, der er orienteret mod bæredygtighedskriterier. Kommissionen og Rådet bør anvende den kommende statusrapport til






  — | at afklare, om der ikke netop hvad angår brugen af bruttonationalproduktet som målestok for social velfærd og økonomisk velstand er en — endnu ikke erkendt eller omtalt — uoverensstemmelse mellem bæredygtighedsstrategien og Lissabon-strategien |
| --- | --- | --- |

4.5

EØSU minder her om den bemærkning, det fremsatte i 2004, nemlig at det finder det »hensigtsmæssigt inden for strategien for bæredygtighed også at drøfte spørgsmål, som hidtil nærmest har været tabu. Et af disse spørgsmål vedrører den konstante økonomiske vækst, der er en overordnet målsætning og et nøgleaspekt i alle politikker«
   (8)
  . EØSU har dermed pointeret, at der ikke kan være tale om en ren kvantitativ vækst, men at der må skabes en »ny væksttanke«, som indebærer, at der lægges vægt på kvalitative mål, der er orienteret mod bæredygtighedskriterier. Kommissionen og Rådet bør anvende den kommende statusrapport til

—

at afklare, om der ikke netop hvad angår brugen af bruttonationalproduktet som målestok for social velfærd og økonomisk velstand er en — endnu ikke erkendt eller omtalt — uoverensstemmelse mellem bæredygtighedsstrategien og Lissabon-strategien

| — | at angive, hvad der bør kendetegne en »velstandsindikator«, som stemmer bedre overens med bæredygtighedskriterierne. |
| --- | --- |

—

at angive, hvad der bør kendetegne en »velstandsindikator«, som stemmer bedre overens med bæredygtighedskriterierne.

| 4.6 | Det fremgår klart af en lang række eksempler, at økonomiske og miljømæssige fremskridt ikke nødvendigvis behøver at føre til en stigning i BNP, men meget vel kan have virkninger i form af øget beskæftigelse og en aflastning af miljøet. Når energisparepærer afløser de mindre effektive, traditionelle glødepærer, forbruges der mindre energi, og BNP vil dermed, også efter indregning af de hermed forbundne investeringer, falde snarere end stige. Alligevel ønsker EØSU mere »vækst« på dette område samt inden for områderne isolering af bygninger, brændstofbesparende motorer, energieffektive apparater osv. |
| --- | --- |

4.6

Det fremgår klart af en lang række eksempler, at økonomiske og miljømæssige fremskridt ikke nødvendigvis behøver at føre til en stigning i BNP, men meget vel kan have virkninger i form af øget beskæftigelse og en aflastning af miljøet. Når energisparepærer afløser de mindre effektive, traditionelle glødepærer, forbruges der mindre energi, og BNP vil dermed, også efter indregning af de hermed forbundne investeringer, falde snarere end stige. Alligevel ønsker EØSU mere »vækst« på dette område samt inden for områderne isolering af bygninger, brændstofbesparende motorer, energieffektive apparater osv.

| 4.7 | EØSU hilser det derfor velkommen, at Kommissionen nu undersøger alternativer til bruttonationalindkomsten som målestok for social velfærd, og vil nøje følge dette arbejde. |
| --- | --- |

4.7

EØSU hilser det derfor velkommen, at Kommissionen nu undersøger alternativer til bruttonationalindkomsten som målestok for social velfærd, og vil nøje følge dette arbejde.

| 4.8 | Som EØSU allerede flere gange har pointeret kan bæredygtig udvikling ikke opnås gratis. Endvidere har udvalget gentagne gange understreget, at der på makroøkonomisk plan må og vil ske omfattende strukturændringer, hvad enten dette ønskes eller ej. Det er de politiske beslutningstageres opgave at indlede de nødvendige forandringer gradvist og forsigtigt for at undgå større forstyrrelser og afdæmpe de værste negative følger. |
| --- | --- |

4.8

Som EØSU allerede flere gange har pointeret kan bæredygtig udvikling ikke opnås gratis. Endvidere har udvalget gentagne gange understreget, at der på makroøkonomisk plan må og vil ske omfattende strukturændringer, hvad enten dette ønskes eller ej. Det er de politiske beslutningstageres opgave at indlede de nødvendige forandringer gradvist og forsigtigt for at undgå større forstyrrelser og afdæmpe de værste negative følger.

| 4.9 | Hvad angår ansvaret for løsning af disse problemer, gør EØSU opmærksom på, at det på mikroøkonomisk plan ikke er nok med en politik, men at der også må opstilles de rigtige rammebetingelser. Der kræves også en indsats fra erhvervslivet og fra den enkelte borger. Kommissionen har i flere år med rette henledt opmærksomheden på virksomhedernes sociale ansvar, som via den sociale dialog omfatter det økonomiske, sociale og miljømæssige område. |
| --- | --- |

4.9

Hvad angår ansvaret for løsning af disse problemer, gør EØSU opmærksom på, at det på mikroøkonomisk plan ikke er nok med en politik, men at der også må opstilles de rigtige rammebetingelser. Der kræves også en indsats fra erhvervslivet og fra den enkelte borger. Kommissionen har i flere år med rette henledt opmærksomheden på virksomhedernes sociale ansvar, som via den sociale dialog omfatter det økonomiske, sociale og miljømæssige område.

| 4.10 | Det Europæiske Råd siger i sin nye strategi (9), at den »danner en omfattende ramme, inden for hvilken økonomiske, sociale og økologiske mål gensidigt kan styrke hinanden.« Rådet mener endvidere, at EU's politiske beslutninger må foretages efter en »afbalanceret« vurdering af den bæredygtige udviklings sociale, økologiske og økonomiske dimension, og at der i den forbindelse må »tages hensyn til den bæredygtige udviklings eksterne dimension samt omkostningerne ved manglende handling«. Så snart det i forbindelse med den fornyede strategi drejer sig om midler, søges der ikke længere en social dialog, men en institutionaliseret dialog mellem Kommissionen og medlemsstaterne på den ene side og »erhvervslivet« på den anden side med henblik på at fastlægge præstationsmål for produkter og processer. |
| --- | --- |

4.10

Det Europæiske Råd siger i sin nye strategi (9), at den »danner en omfattende ramme, inden for hvilken økonomiske, sociale og økologiske mål gensidigt kan styrke hinanden.« Rådet mener endvidere, at EU's politiske beslutninger må foretages efter en »afbalanceret« vurdering af den bæredygtige udviklings sociale, økologiske og økonomiske dimension, og at der i den forbindelse må »tages hensyn til den bæredygtige udviklings eksterne dimension samt omkostningerne ved manglende handling«. Så snart det i forbindelse med den fornyede strategi drejer sig om midler, søges der ikke længere en social dialog, men en institutionaliseret dialog mellem Kommissionen og medlemsstaterne på den ene side og »erhvervslivet« på den anden side med henblik på at fastlægge præstationsmål for produkter og processer.

| 4.11 | EØSU understreger det vigtige i en bred drøftelse med alle aktører af, hvilke politiske foranstaltninger der skal iværksættes, idet man hele tiden har den nye strategis »hovedmål« og »styrende principper« for øje og tager dem virkelig alvorligt. Kun på den måde er det muligt at undgå mulige fejltagelser, sikre en bred accept i samfundet og gøre bæredygtighed til et reelt udgangspunkt for handling. |
| --- | --- |

4.11

EØSU understreger det vigtige i en bred drøftelse med alle aktører af, hvilke politiske foranstaltninger der skal iværksættes, idet man hele tiden har den nye strategis »hovedmål« og »styrende principper« for øje og tager dem virkelig alvorligt. Kun på den måde er det muligt at undgå mulige fejltagelser, sikre en bred accept i samfundet og gøre bæredygtighed til et reelt udgangspunkt for handling.

| 4.11.1 | Et eksempel på en forkert fremgangsmåde er Det Europæiske Råds beslutninger om at lade biobrændstoffer indgå med en andel på 10 % i energipakken i stedet for 5,75 % som tidligere besluttet. EØSU går helhjertet ind for Det Europæiske Råds mål om, at CO2-emissionerne inden 2020 skal reduceres med 20-30 % (afhængigt af det engagement, partnerne uden for EU udviser), og støtter også det mere vidtrækkende mål om en reduktion på 60-80 % inden 2050. Inddragelsen af biobrændstoffer skal ikke kun understøtte dette mål, men også være foreneligt med andre styrende principper. |
| --- | --- |

4.11.1

Et eksempel på en forkert fremgangsmåde er Det Europæiske Råds beslutninger om at lade biobrændstoffer indgå med en andel på 10 % i energipakken i stedet for 5,75 % som tidligere besluttet. EØSU går helhjertet ind for Det Europæiske Råds mål om, at CO2-emissionerne inden 2020 skal reduceres med 20-30 % (afhængigt af det engagement, partnerne uden for EU udviser), og støtter også det mere vidtrækkende mål om en reduktion på 60-80 % inden 2050. Inddragelsen af biobrændstoffer skal ikke kun understøtte dette mål, men også være foreneligt med andre styrende principper.

| 4.11.2 | Der må således tages hensyn både til energibalancen og til balancen i naturen og miljøet samt til virkningerne af en eventuel arealkonkurrence (både nationalt og globalt). Debatten — som der i øjeblikket er ved at komme ekstra skub i — vedrørende f.eks. den ekstremt høje anvendelse af fossile energikilder i produktionen af biobrændstoffer (10), som angiveligt er CO2-fri, om disses reelle klimarelevans (11) eller om indvirkningen på fødevareproduktionen (12), viser at langt fra alle »bæredygtighedsspørgsmål« er besvaret tilfredsstillende. EØSU vil afgive en særskilt udtalelse om dette meget vigtige emne. |
| --- | --- |

4.11.2

Der må således tages hensyn både til energibalancen og til balancen i naturen og miljøet samt til virkningerne af en eventuel arealkonkurrence (både nationalt og globalt). Debatten — som der i øjeblikket er ved at komme ekstra skub i — vedrørende f.eks. den ekstremt høje anvendelse af fossile energikilder i produktionen af biobrændstoffer (10), som angiveligt er CO2-fri, om disses reelle klimarelevans (11) eller om indvirkningen på fødevareproduktionen (12), viser at langt fra alle »bæredygtighedsspørgsmål« er besvaret tilfredsstillende. EØSU vil afgive en særskilt udtalelse om dette meget vigtige emne.

| 4.12 | EØSU glæder sig over, at diskussionen om bæredygtighedens økonomisk-politiske og finansielle følger er tilført yderligere saglighed gennem offentliggørelse af Stern-rapporten. Stern-rapporten udregner som bekendt, at »blot« 1 % af BNP f.eks vil være nok til i vid udstrækning at undgå følgerne af klimaændringer. Resultatet af en studie udarbejdet af Vattenfalle, som blev forelagt på det internationale økonomiske topmøde i Davos, viser, at det vil være endnu »billigere«. 1 % af BNP udtrykt i en konkret pengesum kan synes at være et enormt højt beløb, men det må ses i forhold til andre politikområder, som koster lige så mange penge. Gennemførelsen af de såkaldte TINA-projekter (13) på transportområdet ville f.eks. kræve årlige investeringer indtil 2015 på omkring 1,5 % af BNP alene i de fastlagte transportkorridorer og ville altså være dyrere end det Stern beregner som nødvendigt for at afdæmpe følgerne af klimaændringer. |
| --- | --- |

4.12

EØSU glæder sig over, at diskussionen om bæredygtighedens økonomisk-politiske og finansielle følger er tilført yderligere saglighed gennem offentliggørelse af Stern-rapporten. Stern-rapporten udregner som bekendt, at »blot« 1 % af BNP f.eks vil være nok til i vid udstrækning at undgå følgerne af klimaændringer. Resultatet af en studie udarbejdet af Vattenfalle, som blev forelagt på det internationale økonomiske topmøde i Davos, viser, at det vil være endnu »billigere«. 1 % af BNP udtrykt i en konkret pengesum kan synes at være et enormt højt beløb, men det må ses i forhold til andre politikområder, som koster lige så mange penge. Gennemførelsen af de såkaldte TINA-projekter (13) på transportområdet ville f.eks. kræve årlige investeringer indtil 2015 på omkring 1,5 % af BNP alene i de fastlagte transportkorridorer og ville altså være dyrere end det Stern beregner som nødvendigt for at afdæmpe følgerne af klimaændringer.

| 4.13 | Som allerede nævnt drejer det sig ikke kun om penge, men i mange tilfælde om strukturelle ændringer. Den »nye strategi« kræver f.eks., at der sker en afkobling mellem økonomisk vækst og efterspørgslen efter transportydelser med det mål for øje at nedbringe miljøbelastningen. EØSU støtter dette krav. Det betyder imidlertid også, at der må ses kritisk på den såkaldte »just in time«-produktion, som indebærer, at virksomhederne opgiver deres lagerbeholdning og de dermed forbundne omkostninger og i stedet omdanner deres lastvogne og godstoge til rullende lagre. |
| --- | --- |

4.13

Som allerede nævnt drejer det sig ikke kun om penge, men i mange tilfælde om strukturelle ændringer. Den »nye strategi« kræver f.eks., at der sker en afkobling mellem økonomisk vækst og efterspørgslen efter transportydelser med det mål for øje at nedbringe miljøbelastningen. EØSU støtter dette krav. Det betyder imidlertid også, at der må ses kritisk på den såkaldte »just in time«-produktion, som indebærer, at virksomhederne opgiver deres lagerbeholdning og de dermed forbundne omkostninger og i stedet omdanner deres lastvogne og godstoge til rullende lagre.

| 4.14 | EØSU må desværre konstatere, at der påfaldende hurtigt har vist sig at være diskrepanser mellem ambitioner og virkelighed, for allerede nøjagtigt 13 dage efter Det Europæiske Råds beslutning om dette operative mål forelagde Kommissionen midtvejsevalueringen af sin hvidbog fra 2001 (14) om transportpolitikken. Heri opereres der med en sandsynlig stigning på 52 % i bruttonationalprodukterne, 55 % i vejgodstransporten og 108 % i lufttransporten i tidsrummet 2000-2020. Den ønskede afkobling finder navnlig sted i jernbanegodstransporten (+ 13 %) og i jernbanepassagertransporten (+ 19 %). |
| --- | --- |

4.14

EØSU må desværre konstatere, at der påfaldende hurtigt har vist sig at være diskrepanser mellem ambitioner og virkelighed, for allerede nøjagtigt 13 dage efter Det Europæiske Råds beslutning om dette operative mål forelagde Kommissionen midtvejsevalueringen af sin hvidbog fra 2001 (14) om transportpolitikken. Heri opereres der med en sandsynlig stigning på 52 % i bruttonationalprodukterne, 55 % i vejgodstransporten og 108 % i lufttransporten i tidsrummet 2000-2020. Den ønskede afkobling finder navnlig sted i jernbanegodstransporten (+ 13 %) og i jernbanepassagertransporten (+ 19 %).

| 4.15 | EØSU kan kun med stor forundring konstatere, at der tilsyneladende ingen samordning har været mellem udarbejdelsen af midtvejsevalueringen af hvidbogen om transport og den nye bæredygtighedsstrategi, for der henvises ikke til denne åbenbare modsigelse mellem de tilstræbte mål og virkeligheden. For så vidt angår transportsektoren synes Kommissionen så godt som at have opgivet det første konkrete mål, nemlig afkoblingen mellem økonomisk vækst og mobilitetsforøgelse. Kommissionen må fremover gøre alt, hvad den kan for at undgå, at sådanne modsigelser ikke opstår igen. På transportområdet må der på ny søges metoder til at strukturere vores byer og kommuner og forskellige aktiviteter således, at transport- og rejseafstanden afkortes, i stedet for at personer og varer må tilbagelægge stadig større afstande for at nå deres mål. Dette vil kræve en tilpasning af den finansielle politik, den fysiske planlægning og tilstrækkelig koordinering på alle forvaltningsniveauer fra EU-plan til det lokale plan. |
| --- | --- |

4.15

EØSU kan kun med stor forundring konstatere, at der tilsyneladende ingen samordning har været mellem udarbejdelsen af midtvejsevalueringen af hvidbogen om transport og den nye bæredygtighedsstrategi, for der henvises ikke til denne åbenbare modsigelse mellem de tilstræbte mål og virkeligheden. For så vidt angår transportsektoren synes Kommissionen så godt som at have opgivet det første konkrete mål, nemlig afkoblingen mellem økonomisk vækst og mobilitetsforøgelse. Kommissionen må fremover gøre alt, hvad den kan for at undgå, at sådanne modsigelser ikke opstår igen. På transportområdet må der på ny søges metoder til at strukturere vores byer og kommuner og forskellige aktiviteter således, at transport- og rejseafstanden afkortes, i stedet for at personer og varer må tilbagelægge stadig større afstande for at nå deres mål. Dette vil kræve en tilpasning af den finansielle politik, den fysiske planlægning og tilstrækkelig koordinering på alle forvaltningsniveauer fra EU-plan til det lokale plan.

| 4.16 | Den nye strategi er ret skuffende, hvad angår løsningen af stadig stigende transportproblemer. EØSU må konstatere, at EU på det energipolitiske område søger langt mere konkrete løsninger end på transportområdet, hvor de skadelige virkninger på klima, miljø og naturbeskyttelse vil tiltage yderligere. |
| --- | --- |

4.16

Den nye strategi er ret skuffende, hvad angår løsningen af stadig stigende transportproblemer. EØSU må konstatere, at EU på det energipolitiske område søger langt mere konkrete løsninger end på transportområdet, hvor de skadelige virkninger på klima, miljø og naturbeskyttelse vil tiltage yderligere.

| 4.17 | Konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i marts 2007 (15), som anbefaler, at emissionshandelsordninger eventuelt kan udvides til land- og søtransport, bør integreres i statusrapporten om bæredygtighedsstrategien og vurderes i lyset af eventuelle virkninger, også sammenlignet med andre instrumenter. |
| --- | --- |

4.17

Konklusionerne fra Det Europæiske Råds møde i marts 2007 (15), som anbefaler, at emissionshandelsordninger eventuelt kan udvides til land- og søtransport, bør integreres i statusrapporten om bæredygtighedsstrategien og vurderes i lyset af eventuelle virkninger, også sammenlignet med andre instrumenter.

5.   Indholdet af statusrapporten

| 5.1 | EØSU bifalder, at der i henhold til punkt 33 i Kommissionens nye strategi fremover hvert andet år (første gang i september 2007) skal forelægges en statusrapport om gennemførelsen af strategien for en bæredygtig udvikling i EU og i medlemsstaterne, som også skal omfatte fremtidige prioriteter, retningslinjer og tiltag. Udvalget forventer, at hidtil ubesvarede spørgsmål derved kan blive besvaret. |
| --- | --- |

5.1

EØSU bifalder, at der i henhold til punkt 33 i Kommissionens nye strategi fremover hvert andet år (første gang i september 2007) skal forelægges en statusrapport om gennemførelsen af strategien for en bæredygtig udvikling i EU og i medlemsstaterne, som også skal omfatte fremtidige prioriteter, retningslinjer og tiltag. Udvalget forventer, at hidtil ubesvarede spørgsmål derved kan blive besvaret.

| 5.2 | Dette er navnlig vigtigt i forbindelse med forvaltningsmæssige og økonomiske instrumenter, som der hidtil har været henvist til i temmelig vage vendinger. Det fremgår f.eks. af punkt 22, at de bedst egnede økonomiske instrumenter bør anvendes til at fremme større gennemsigtighed på markedet og priser, der afspejler varers og tjenesteydelsers faktiske økonomiske, sociale og økologiske omkostninger (finde de rigtige priser). Dette fører os til den opfordring til internalisering af de eksterne omkostninger, som EØSU også flere gange har fremsat, og til de instrumenter, der er nødvendige i den forbindelse. EØSU minder om, at denne debat har været ført mere eller mindre resultatløst i adskillige år. Med en forsinkelse på tre år offentliggjorde Kommissionen i slutningen af marts 2007 sin grønbog om »markedsbaserede instrumenter til miljøpolitiske og andre beslægtede politiske formål«, hvilket satte nyt skub i debatten. EØSU vil arbejde for, at der inden for rammerne af statusrapporten omsider tages fat på dette spørgsmål, der er så vigtigt for bæredygtigheden. |
| --- | --- |

5.2

Dette er navnlig vigtigt i forbindelse med forvaltningsmæssige og økonomiske instrumenter, som der hidtil har været henvist til i temmelig vage vendinger. Det fremgår f.eks. af punkt 22, at de bedst egnede økonomiske instrumenter bør anvendes til at fremme større gennemsigtighed på markedet og priser, der afspejler varers og tjenesteydelsers faktiske økonomiske, sociale og økologiske omkostninger (finde de rigtige priser). Dette fører os til den opfordring til internalisering af de eksterne omkostninger, som EØSU også flere gange har fremsat, og til de instrumenter, der er nødvendige i den forbindelse. EØSU minder om, at denne debat har været ført mere eller mindre resultatløst i adskillige år. Med en forsinkelse på tre år offentliggjorde Kommissionen i slutningen af marts 2007 sin grønbog om »markedsbaserede instrumenter til miljøpolitiske og andre beslægtede politiske formål«, hvilket satte nyt skub i debatten. EØSU vil arbejde for, at der inden for rammerne af statusrapporten omsider tages fat på dette spørgsmål, der er så vigtigt for bæredygtigheden.

| 5.3 | I punkt 23 opfordres medlemsstaterne af Det Europæiske Råd, dvs. af stats- og regeringscheferne, til som et bidrag til EU's mål om stigende beskæftigelse og miljøbeskyttelse at overveje yderligere skridt til omkostningseffektivt at flytte skattebyrden fra arbejdskraften til ressource- og energiforbrug og/eller miljøforurening. EØSU hilser dette velkommen og anmoder Kommissionen om at give dette kapitel god plads i statusrapporten og forelægge konkrete forslag til, hvordan disse skridt kan gennemføres i praksis. I denne forbindelse må både de miljøpolitiske virkninger og byrdefordelingen nøje undersøges for at undgå, at de socialt svagt stillede rammes særlig hårdt af ændringen i skattebyrdefordelingen. |
| --- | --- |

5.3

I punkt 23 opfordres medlemsstaterne af Det Europæiske Råd, dvs. af stats- og regeringscheferne, til som et bidrag til EU's mål om stigende beskæftigelse og miljøbeskyttelse at overveje yderligere skridt til omkostningseffektivt at flytte skattebyrden fra arbejdskraften til ressource- og energiforbrug og/eller miljøforurening. EØSU hilser dette velkommen og anmoder Kommissionen om at give dette kapitel god plads i statusrapporten og forelægge konkrete forslag til, hvordan disse skridt kan gennemføres i praksis. I denne forbindelse må både de miljøpolitiske virkninger og byrdefordelingen nøje undersøges for at undgå, at de socialt svagt stillede rammes særlig hårdt af ændringen i skattebyrdefordelingen.

| 5.4 | EØSU finder det endvidere positivt, at der inden 2008 skal forelægges en køreplan for den sektorvise reform af tilskud, der har betydelige negative virkninger på miljøet og er uforenelige med en bæredygtig udvikling. EØSU støtter endvidere målet om »gradvis at afvikle disse tilskud«. Det ville være hensigtsmæssigt med en konkret tidsplan herfor, og man bør undersøge muligheden for at overføre de besparelser, der herved opnås, til en ny »EU-bæredygtighedsfond«, som medlemsstaterne kan trække på, når en miljøforanstaltning medfører uforholdsmæssigt store omkostninger for deres budget (artikel 175, stk. 5, og artikel 174, stk. 1, i Nice-traktaten). |
| --- | --- |

5.4

EØSU finder det endvidere positivt, at der inden 2008 skal forelægges en køreplan for den sektorvise reform af tilskud, der har betydelige negative virkninger på miljøet og er uforenelige med en bæredygtig udvikling. EØSU støtter endvidere målet om »gradvis at afvikle disse tilskud«. Det ville være hensigtsmæssigt med en konkret tidsplan herfor, og man bør undersøge muligheden for at overføre de besparelser, der herved opnås, til en ny »EU-bæredygtighedsfond«, som medlemsstaterne kan trække på, når en miljøforanstaltning medfører uforholdsmæssigt store omkostninger for deres budget (artikel 175, stk. 5, og artikel 174, stk. 1, i Nice-traktaten).

| 5.5 | I tidligere udtalelser har EØSU gentagne gange understreget, at det for borgerne, virksomhederne og andre interessenter er vigtigt at have et klart overblik over, hvad der helt konkret er planlagt på politisk plan og hvorfor. Kun da vil folk være rede til at tage aktiv del i og støtte denne nødvendige proces. Derfor er Rådets opfordring til Kommissionen om at give en alment forståelig vejledning til denne strategi med eksempler på god praksis og gode initiativer i medlemsstaterne (jf. punkt 26) også fornuftig. Desværre mangler der også her en konkret køreplan, hvilket bør omtales i statusrapporten. |
| --- | --- |

5.5

I tidligere udtalelser har EØSU gentagne gange understreget, at det for borgerne, virksomhederne og andre interessenter er vigtigt at have et klart overblik over, hvad der helt konkret er planlagt på politisk plan og hvorfor. Kun da vil folk være rede til at tage aktiv del i og støtte denne nødvendige proces. Derfor er Rådets opfordring til Kommissionen om at give en alment forståelig vejledning til denne strategi med eksempler på god praksis og gode initiativer i medlemsstaterne (jf. punkt 26) også fornuftig. Desværre mangler der også her en konkret køreplan, hvilket bør omtales i statusrapporten.

| 5.6 | Strategien indebærer en forpligtelse til at forbedre udformningen af politikker gennem øget brug af effektevaluering og større inddragelse af berørte aktører. EØSU bifalder denne forpligtelse og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gennemgå erfaringer med effektevalueringsmetoder inden for bæredygtig udvikling og sikre, at disse metoder anvendes inden for alle politik- og aktionsområder. |
| --- | --- |

5.6

Strategien indebærer en forpligtelse til at forbedre udformningen af politikker gennem øget brug af effektevaluering og større inddragelse af berørte aktører. EØSU bifalder denne forpligtelse og opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at gennemgå erfaringer med effektevalueringsmetoder inden for bæredygtig udvikling og sikre, at disse metoder anvendes inden for alle politik- og aktionsområder.

| 5.7 | Planen om at udarbejde en konkret og realistisk vision for EU på vejen mod bæredygtig udvikling i løbet af de kommende 50 år (punkt 27) anser EØSU for meget vigtig. Spørgsmålet er imidlertid også her, hvad der rent konkret må forelægges og inden for hvilken tidsfrist. EØSU opfordrer allerede nu til, at en sådan vision rækker længere end år 2060, for i lyset af de forpligtelser og hovedmål (16), som annonceres i den nye strategi, bør fastlæggelsen af den fremtidige kurs for vores samfund, også den meget langsigtede, fastlægges så tidligt som muligt. På sit møde i begyndelsen af marts 2007 tog Det Europæiske Råd i princippet de første skridt i denne retning med sin erklæring om en »kollektiv reduktion af emissionerne med 60-80 % frem til 2050 i forhold til 1990« (17). Lagrene af nogle fossile og ikke-fornybare råstoffer vil ganske vist vare i over 50 år, men de er ikke desto mindre begrænsede. Det er derfor rigtigt allerede i dag at overveje en politik, der rækker ud over en periode på 50 år, hvis ligheden mellem generationerne skal tages alvorligt. |
| --- | --- |

5.7

Planen om at udarbejde en konkret og realistisk vision for EU på vejen mod bæredygtig udvikling i løbet af de kommende 50 år (punkt 27) anser EØSU for meget vigtig. Spørgsmålet er imidlertid også her, hvad der rent konkret må forelægges og inden for hvilken tidsfrist. EØSU opfordrer allerede nu til, at en sådan vision rækker længere end år 2060, for i lyset af de forpligtelser og hovedmål (16), som annonceres i den nye strategi, bør fastlæggelsen af den fremtidige kurs for vores samfund, også den meget langsigtede, fastlægges så tidligt som muligt. På sit møde i begyndelsen af marts 2007 tog Det Europæiske Råd i princippet de første skridt i denne retning med sin erklæring om en »kollektiv reduktion af emissionerne med 60-80 % frem til 2050 i forhold til 1990« (17). Lagrene af nogle fossile og ikke-fornybare råstoffer vil ganske vist vare i over 50 år, men de er ikke desto mindre begrænsede. Det er derfor rigtigt allerede i dag at overveje en politik, der rækker ud over en periode på 50 år, hvis ligheden mellem generationerne skal tages alvorligt.

| 5.8 | EØSU ville hilse det velkommen, hvis der med henblik på en effektiv gennemførelse af strategien også i dennes enkelte elementer blev taget hensyn til ovennævnte tværgående aspekter, som skal integreres på alle niveauer af den politiske beslutningstagning (EU og medlemsstaterne). Der nævnes imidlertid ikke noget om, hvordan dette skal sikres, formodentlig fordi det af den nuværende tekst fremgår — og bekræftes af udkastet til en forfatning for Europa — at EU's kompetence på dette område er en delt kompetence, og at medlemsstaterne står for finansieringen og gennemførelsen af miljøpolitikken (Nice-traktaten, artikel 175, stk. 4). Aktørerne identificeres således ikke. |
| --- | --- |

5.8

EØSU ville hilse det velkommen, hvis der med henblik på en effektiv gennemførelse af strategien også i dennes enkelte elementer blev taget hensyn til ovennævnte tværgående aspekter, som skal integreres på alle niveauer af den politiske beslutningstagning (EU og medlemsstaterne). Der nævnes imidlertid ikke noget om, hvordan dette skal sikres, formodentlig fordi det af den nuværende tekst fremgår — og bekræftes af udkastet til en forfatning for Europa — at EU's kompetence på dette område er en delt kompetence, og at medlemsstaterne står for finansieringen og gennemførelsen af miljøpolitikken (Nice-traktaten, artikel 175, stk. 4). Aktørerne identificeres således ikke.

| 5.9 | Som led i den nye strategi skal hver medlemsstat udpege en repræsentant, der skal fungere som samtalepartner. EØSU går ud fra, at statusrapporten vil oplyse, om disse udpegelser har fundet sted, og hvordan samarbejdet har udviklet sig. |
| --- | --- |

5.9

Som led i den nye strategi skal hver medlemsstat udpege en repræsentant, der skal fungere som samtalepartner. EØSU går ud fra, at statusrapporten vil oplyse, om disse udpegelser har fundet sted, og hvordan samarbejdet har udviklet sig.

| 5.10 | Den første statusrapport bør oplyse, om alle medlemsstater på nuværende tidspunkt har fuldført deres (første) nationale strategi, hvilket ifølge planen skal ske inden juni 2007. EØSU kunne tænke sig at vide, hvem der kontrollerer disse nationale strategier, og hvilke konsekvenser det vil have, hvis nogle medlemsstater ikke er klar med deres strategier, eller hvis strategierne er utilfredsstillende. |
| --- | --- |

5.10

Den første statusrapport bør oplyse, om alle medlemsstater på nuværende tidspunkt har fuldført deres (første) nationale strategi, hvilket ifølge planen skal ske inden juni 2007. EØSU kunne tænke sig at vide, hvem der kontrollerer disse nationale strategier, og hvilke konsekvenser det vil have, hvis nogle medlemsstater ikke er klar med deres strategier, eller hvis strategierne er utilfredsstillende.

| 5.11 | Det Europæiske Råd foreslår i punkt 41 en »frivillig, gensidig vurdering« af de nationale strategier, som skulle indledes i 2006 med en første gruppe af medlemsstater. Statusrapporten bør oplyse om vurderingens resultater og om dens konsekvenser for den europæiske strategi. |
| --- | --- |

5.11

Det Europæiske Råd foreslår i punkt 41 en »frivillig, gensidig vurdering« af de nationale strategier, som skulle indledes i 2006 med en første gruppe af medlemsstater. Statusrapporten bør oplyse om vurderingens resultater og om dens konsekvenser for den europæiske strategi.

| 5.12 | EØSU erkender fuldt ud, at mange bæredygtighedsspørgsmål ligger inden for medlemsstaternes og de regionale og lokale myndigheders kompetenceområder, og at de i forbindelse med løsningen af mange problemer må anvende deres egen approach og udvikle deres egen opgaveprofil. Udvalget mener imidlertid, at det, hvis fremskridtene inden for bæredygtig udvikling skal opretholdes på det fornødne niveau, også er nødvendigt at udbygge Kommissionens kapacitet til at overvåge de generelle fremskridt og iværksætte nye foranstaltninger i tilfælde, hvor det synes at halte med strategiens gennemførelse. Udvalget tvivler på, at det er tilstrækkeligt med koordinering og udveksling af god praksis, og ville gerne hvert år modtage de samlede resultater fra de medlemsstater, hvis indsats skal vurderes. |
| --- | --- |

5.12

EØSU erkender fuldt ud, at mange bæredygtighedsspørgsmål ligger inden for medlemsstaternes og de regionale og lokale myndigheders kompetenceområder, og at de i forbindelse med løsningen af mange problemer må anvende deres egen approach og udvikle deres egen opgaveprofil. Udvalget mener imidlertid, at det, hvis fremskridtene inden for bæredygtig udvikling skal opretholdes på det fornødne niveau, også er nødvendigt at udbygge Kommissionens kapacitet til at overvåge de generelle fremskridt og iværksætte nye foranstaltninger i tilfælde, hvor det synes at halte med strategiens gennemførelse. Udvalget tvivler på, at det er tilstrækkeligt med koordinering og udveksling af god praksis, og ville gerne hvert år modtage de samlede resultater fra de medlemsstater, hvis indsats skal vurderes.

| 5.13 | Som led i strategien anbefales det at oprette eller styrke nationale bæredygtighedsråd. Disse spiller en vigtig rolle i udarbejdelsen af nationale strategier for bæredygtig udvikling og kan også bidrage til at iværksætte foranstaltninger i medlemsstaterne til at inddrage civilsamfundet i bæredygtighedstiltag og i overvågningen af de opnåede fremskridt. De nationale bæredygtighedsråds opgave går også ud på at sikre gennemførelse af princippet om bæredygtig udvikling samtidig med, at der opretholdes en dynamisk balance mellem de økonomiske, sociale og miljømæssige udviklingsaspekter. EØSU har ikke kunnet konstatere større fremskridt i forbindelse med denne henstilling, og vil undersøge dette forhold senere på året. I mellemtiden opfordrer EØSU til, at dette spørgsmål også drøftes med medlemsstaterne i forbindelse med revisionen af gennemførelsen. |
| --- | --- |

5.13

Som led i strategien anbefales det at oprette eller styrke nationale bæredygtighedsråd. Disse spiller en vigtig rolle i udarbejdelsen af nationale strategier for bæredygtig udvikling og kan også bidrage til at iværksætte foranstaltninger i medlemsstaterne til at inddrage civilsamfundet i bæredygtighedstiltag og i overvågningen af de opnåede fremskridt. De nationale bæredygtighedsråds opgave går også ud på at sikre gennemførelse af princippet om bæredygtig udvikling samtidig med, at der opretholdes en dynamisk balance mellem de økonomiske, sociale og miljømæssige udviklingsaspekter. EØSU har ikke kunnet konstatere større fremskridt i forbindelse med denne henstilling, og vil undersøge dette forhold senere på året. I mellemtiden opfordrer EØSU til, at dette spørgsmål også drøftes med medlemsstaterne i forbindelse med revisionen af gennemførelsen.

| 5.14 | Det er endvidere vigtigt, at medlemsstaterne og Kommissionen overvejer, hvordan koordineringen af bæredygtighedsspørgsmål kan sikres yderligere inden for deres egne strukturer. Bæredygtig udvikling er et tværgående og integrerende fænomen, som bør gå videre end og i nogle tilfælde ændre ved bestemte ministeriers og organers mere afgrænsede planer. Erfaringen viser, at dette kun kan gennemføres i praksis, hvis der i en regering findes en stærk central enhed, som kan fremme bæredygtig udvikling, og som har den fornødne viden og myndighed til at udfordre og drøfte ortodokse fremgangsmåder i ministerier og departementer. Statusrapporten bør oplyse, i hvilke af sine tjenestegrene Kommissionen konstaterer et behov for forbedring. EØSU er sikker på, at der findes et sådant behov (jf. punkt 4.15 og 4.16). |
| --- | --- |

5.14

Det er endvidere vigtigt, at medlemsstaterne og Kommissionen overvejer, hvordan koordineringen af bæredygtighedsspørgsmål kan sikres yderligere inden for deres egne strukturer. Bæredygtig udvikling er et tværgående og integrerende fænomen, som bør gå videre end og i nogle tilfælde ændre ved bestemte ministeriers og organers mere afgrænsede planer. Erfaringen viser, at dette kun kan gennemføres i praksis, hvis der i en regering findes en stærk central enhed, som kan fremme bæredygtig udvikling, og som har den fornødne viden og myndighed til at udfordre og drøfte ortodokse fremgangsmåder i ministerier og departementer. Statusrapporten bør oplyse, i hvilke af sine tjenestegrene Kommissionen konstaterer et behov for forbedring. EØSU er sikker på, at der findes et sådant behov (jf. punkt 4.15 og 4.16).

| 5.15 | Strategien henviser med rette til, at bæredygtig udvikling må integreres grundigt i de regionale og lokale myndigheders arbejde og praksis på alle niveauer. Nogle lokale og regionale myndigheder i EU har ført an i indarbejdelsen af en bæredygtighedstilgang i deres arbejde og i udviklingen af innovative svar på klimaændringer og andre udfordringer til bæredygtigheden. Revisionen af bæredygtighedsstrategiens gennemførelse er en udmærket lejlighed til at gøre status over, hvilke fremskridt der på regionalt og lokalt plan er gjort med hensyn til at fremme en bæredygtig udvikling, og til at overveje, hvordan de bedste aktørers praksis kan finde bredere anvendelse. |
| --- | --- |

5.15

Strategien henviser med rette til, at bæredygtig udvikling må integreres grundigt i de regionale og lokale myndigheders arbejde og praksis på alle niveauer. Nogle lokale og regionale myndigheder i EU har ført an i indarbejdelsen af en bæredygtighedstilgang i deres arbejde og i udviklingen af innovative svar på klimaændringer og andre udfordringer til bæredygtigheden. Revisionen af bæredygtighedsstrategiens gennemførelse er en udmærket lejlighed til at gøre status over, hvilke fremskridt der på regionalt og lokalt plan er gjort med hensyn til at fremme en bæredygtig udvikling, og til at overveje, hvordan de bedste aktørers praksis kan finde bredere anvendelse.

| 5.16 | Ifølge punkt 45 vil der i 2011 blive truffet beslutning om, hvornår det er nødvendigt med en »revision« af bæredygtighedsstrategien. EØSU er ikke enig i denne fremgangsmåde. Der er noget galt med strategien (som er midlet til opnåelse af målet), hvis det i forbindelse med statusrapporterne viser sig, at EU har problemer på vejen mod bæredygtighed, Hvis det er tilfældet, vil det være nødvendigt med en revision nu, og ikke først i 2011. |
| --- | --- |

5.16

Ifølge punkt 45 vil der i 2011 blive truffet beslutning om, hvornår det er nødvendigt med en »revision« af bæredygtighedsstrategien. EØSU er ikke enig i denne fremgangsmåde. Der er noget galt med strategien (som er midlet til opnåelse af målet), hvis det i forbindelse med statusrapporterne viser sig, at EU har problemer på vejen mod bæredygtighed, Hvis det er tilfældet, vil det være nødvendigt med en revision nu, og ikke først i 2011.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2006) 845 endelig.

1

(2)  KOM(2005) 658 endelig af 13.12.2005.

2

(3)  EUT C 117 af 30.4.2004, s. 22, punkt 2.2.1.

3

(4)  Rådet for Den Europæiske Union, dokument 10917/06 af 26.6.2006: »Revision af EU-strategien for bæredygtig udvikling — Ny strategi«.

4

(5)  EUT C 117 af 30.4.2004.

5

(6)  EUT C 117 af 30.4.2004.

6

(7)  EUT C 117 af 30.4.2004, bl.a. punkt 0.8 og 6.4 ff.

7

(8)  EUT C 117 af 30.4.2004, s. 22, punkt 2.3.9.

8

(9)  Jf. punkt 8.

9

(10)  83 % af energiindholdet i ethanol, som er fremstillet af majs, stammer fra fossile energikilder.

10

(11)  Højere andel af dinitrogenoxid i rapsproduktionen (der vil foreligge en studie inden sommerpausen, dvs. inden plenarforsamlingen).

11

(12)  Jf. Mexico: Uroligheder på grund af stigende tortillapriser, da majs i stigende grad anvendes til brændstof i biler.

12

(13)  TINA = Transport Infrastructure Needs Assessment.

13

(14)  KOM(2006) 314 endelig.

14

(15)  Jf. punkt 35.

15

(16)  Disse mål er: at sætte fremtidige generationer i stand til at tilfredsstille deres behov, at sikre social retfærdighed og samhørighed, at opretholde en høj levestandard og fuld beskæftigelse og at gennemføre de styrende principper, dvs. at give borgerne en central placering i EU's politik ved at fremme grundlæggende rettigheder, bekæmpe alle former for forskelsbehandling og bidrage til at mindske fattigdommen og bekæmpe social udstødelse.

16

(17)  Jf. punkt 30 i konklusionerne.

17

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne, men blev forkastet under afstemningen:

Punkt 2.4

Ændres som følger:

»I sin seneste udtalelse om dette emne behandlede EØSU ovennævnte meddelelse fra Kommissionen fra december 2005. Udvalget kritiserede i den forbindelse, at Kommissionen med sit »ambitiøse« handlingsprogram ikke hverken imødekom EØSU's henstilling fra april 2004 eller holdt sine løfter fra juni 2005 om at opstille
  .
  Som den ellers havde lovet, opstillede Kommissionen endnu engang ingen klare målsætninger, som skulle indfris gennem bæredygtighedsstrategien.«

Afstemningsresultat

Stemmer for: 35

Stemmer imod: 61

Stemmer hverken for eller imod: 4

Punkt 2.4.1

Ændres som følger:

»EØSU mindede ved den lejlighed om, at en strategi beskriver metoder til at opfylde målsætninger. Manglende konkrete mål, som er vanskelige at fastsætte, da man skal imødekomme kravet om at tage hensyn til de forskellige bæredygtighedsaspekter, fører uundgåeligt til en mangelfuld bestemmelse af instrumenter. Hvis man ikke med sikkerhed ved, hvor man vil hen, kan man ikke fastlægge en kurs for, hvordan man når dertil. Efter EØSU's opfattelse lod meddelelsen flere spørgsmål stå ubesvaret end den gav svar og retningslinjer.«

Afstemningsresultat

Stemmer for: 34

Stemmer imod: 63

Stemmer hverken for eller imod: 3

Punkt 3.11

Ændres som følger:

»Spørgsmålet om, hvorvidt en europæisk landbrugspolitik rettet mod globale, åbne markeder kan være bæredygtig, rejser automatisk det grundlæggende spørgsmål om globale spilleregler i produktion og handel. WTO er en organisation baseret på aftaler, der skal fremme den frie verdenshandel. Som EØSU gentagne gange har påpeget, er en fri, liberaliseret handel ikke nødvendigvis bæredygtig. Strategien røber desværre ikke noget om, hvordan fri handel kan gøres til en handel, der er forenelig med bæredygtighedsprincipper. Det er en stor mangel! EØSU må desværre konstatere, at de ansvarlige i EU hidtil har undladt at besvare dette spørgsmål, som udvalget allerede stillede for 3 år siden, selv om EØSU gerne indrømmer, at EU i de seneste år har bestræbt sig på at forhandle sig frem til nye regler i den globaliserede handel, i IMF og i Verdensbanken.«

Afstemningsresultat

Stemmer for: 35

Stemmer imod: 63

Stemmer hverken for eller imod: 8

Punkt 3.11.2

Punktet udgår.

Afstemningsresultat

Stemmer for: 38

Stemmer imod: 63

Stemmer hverken for eller imod: 3

Punkt 4.2

Ændres som følger:

»Dette vil have
  kan få dramatiske økonomiske følgevirkninger. I visse regioner er der fare for, at det nuværende økonomiske grundlag bryder helt sammen. I Schweiz giver banker f.eks. ikke længere lån til investorer, der vil sætte penge i vintersportsinfrastruktur, hvis de pågældende faciliteter ligger under 1 500 m over havets overflade. Der hersker stadig større usikkerhed om, hvad der vil ske med landbruget og med turismen i Middelhavsområdet, hvis klimaet der bliver endnu varmere og endnu mere tørt end i øjeblikket.«

Afstemningsresultat

Stemmer for: 41

Stemmer imod: 57

Stemmer hverken for eller imod: 3

Punkt 4.4

Ændres som følger:

»Situationen er alvorlig: Vi lever i et økonomisk system, hvor
  Det er et velkendt problem, at udgifterne forbundet med sygdomme og i nogle tilfælde med miljøskader, f.eks. de milliarder, som stormen Kyrill kostede i begyndelsen af 2007, vurderes positivt fra et makroøkonomisk synspunkt, fordi de bidrager til at øge bruttonationalproduktet, fordi nogle vigtige aktiviteter ikke er dækket af denne størrelse. EØSU hilser det velkommen, at Det Europæiske Råd med sin nye strategi omsider — skønt desværre kun marginalt — er begyndt at tage fat på dette modsigende forhold. Det Europæiske Råd har helt ret, når det i punkt 20 i sin nye strategi kræver, at »det grundlæggende system for beregning af nationalindkomst kunne udvides ved bl.a. at integrere beholdnings- og strømstørrelseskoncepter og ulønnet arbejde samt gennem satellitkonti f.eks. for miljøudgifter og materialeflow.««

Afstemningsresultat

Stemmer for: 35

Stemmer imod: 56

Stemmer hverken for eller imod: 8

Punkt 4.10

Ændres som følger:

»Det Europæiske Råd siger i sin nye strategi, at den »danner en omfattende ramme, inden for hvilken økonomiske, sociale og økologiske mål gensidigt kan styrke hinanden.« Rådet mener endvidere, at EU's politiske beslutninger må foretages efter en »afbalanceret« vurdering af den bæredygtige udviklings sociale, økologiske og økonomiske dimension, og at der i den forbindelse må »tages hensyn til den bæredygtige udviklings eksterne dimension samt omkostningerne ved manglende handling«. Så snart det i
  I forbindelse med den fornyede strategi drejer sig om midler, søges der ikke længere en social dialog, men en institutionaliseret dialog mellem Kommissionen og medlemsstaterne på den ene side og »erhvervslivet« på den anden side med henblik på at fastlægge præstationsmål for produkter og processer.«

Afstemningsresultat

Stemmer for: 41

Stemmer imod: 55

Stemmer hverken for eller imod: 3

Punkt 4.14

Ændres som følger:

»Som allerede nævnt drejer det sig ikke kun om penge, men i mange tilfælde om strukturelle ændringer. Den »nye strategi« kræver f.eks., at der sker en afkobling mellem økonomisk vækst og efterspørgslen efter transportydelser med det mål for øje at nedbringe miljøbelastningen. EØSU støtter dette krav. Det betyder imidlertid også, at der må ses kritisk på den såkaldte »just in time«-produktion, som indebærer, at virksomhederne opgiver deres lagerbeholdning og de dermed forbundne omkostninger og i stedet omdanner deres lastvogne og godstoge til rullende lagre.«

Afstemningsresultat

Stemmer for: 39

Stemmer imod: 56

Stemmer hverken for eller imod: 6

Punkt 4.16

Ændres som følger:

»EØSU kan kun med stor forundring konstatere, at der tilsyneladende ingen samordning har været mellem udarbejdelsen af midtvejsevalueringen af hvidbogen om transport og den nye bæredygtighedsstrategi, for der henvises ikke til denne åbenbare modsigelse mellem de tilstræbte mål og virkeligheden. For så vidt angår transportsektoren synes Kommissionen så godt som at have opgivet det første konkrete mål, nemlig afkoblingen mellem økonomisk vækst og mobilitetsforøgelse. Kommissionen må fremover gøre alt, hvad den kan for at undgå, at sådanne modsigelser ikke opstår igen. På transportområdet må der på ny søges metoder til at strukturere vores byer og kommuner og forskellige aktiviteter således, at transport- og rejseafstanden afkortes, i stedet for at personer og varer må tilbagelægge stadig større afstande for at nå deres mål. Dette vil kræve en tilpasning af den finansielle politik, den fysiske planlægning og tilstrækkelig koordinering på alle forvaltningsniveauer fra EU-plan til det lokale plan.«

Afstemningsresultat

Stemmer for: 36

Stemmer imod: 63

Stemmer hverken for eller imod: 4

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/86 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/86

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om statistik over plantebeskyttelsesmidler«

KOM(2006) 778 endelig — 2006/0258 (COD)

(2007/C 256/16)

Rådet for Den Europæiske Union besluttede den 16. maj 2007 under henvisning til EF-traktatens artikel 285, stk. 1, at anmode om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø, der vedtog sin udtalelse den 8. juni 2007. Ordfører var Frank Van Oorschot.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling af 11.-12. juli 2007, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 138 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Resumé af konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU bifalder forordningen om statistik over plantebeskyttelsesmidler som instrument til at måle de fremskridt, medlemsstaterne gør i retning af at opfylde målene i rammedirektivet (1) om bæredygtig anvendelse af pesticider. |
| --- | --- |

1.1

EØSU bifalder forordningen om statistik over plantebeskyttelsesmidler som instrument til at måle de fremskridt, medlemsstaterne gør i retning af at opfylde målene i rammedirektivet (1) om bæredygtig anvendelse af pesticider.

| 1.2 | EØSU beklager, at kun den erhvervsmæssige anvendelse i landbruget er genstand for statistikforordningen, og at den potentielt miljøbelastende anvendelse af plantebeskyttelsesmidler på hårde overflader ikke tages med i betragtning. |
| --- | --- |

1.2

EØSU beklager, at kun den erhvervsmæssige anvendelse i landbruget er genstand for statistikforordningen, og at den potentielt miljøbelastende anvendelse af plantebeskyttelsesmidler på hårde overflader ikke tages med i betragtning.

| 1.3 | EØSU understreger, at når det drejer sig om at sammenholde data om anvendelsen med maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer (MRL) er det ikke kun mængden af anvendte midler og størrelsen af det sprøjtede areal der er relevant, men ligeledes data vedrørende udbytte. Med henblik på at sikre sammenkoblingen af data om anvendelsen med eksisterende plantestatistikker i EU og mere specifikt data vedrørende udbytte, bør anvendelsen af plantestatistikker nævnes eksplicit i forordningen. |
| --- | --- |

1.3

EØSU understreger, at når det drejer sig om at sammenholde data om anvendelsen med maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer (MRL) er det ikke kun mængden af anvendte midler og størrelsen af det sprøjtede areal der er relevant, men ligeledes data vedrørende udbytte. Med henblik på at sikre sammenkoblingen af data om anvendelsen med eksisterende plantestatistikker i EU og mere specifikt data vedrørende udbytte, bør anvendelsen af plantestatistikker nævnes eksplicit i forordningen.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1 | Formålet med forslaget til forordning er at skabe en ramme for udarbejdelsen af fællesskabsstatistikker over markedsføring og brug af plantebeskyttelsesmidler og forpligte alle medlemsstater til regelmæssigt at udarbejde detaljerede statistikker. For at sikre, at der på grundlag af disse statistikker kan foretages sammenligninger mellem medlemsstaterne og på EU-niveau, fastlægges der i forslaget til forordning ensartede regler for dataindsamling og udarbejdelse af statistikker, der begrænses til den erhvervsmæssige brug i landbruget. |
| --- | --- |

2.1

Formålet med forslaget til forordning er at skabe en ramme for udarbejdelsen af fællesskabsstatistikker over markedsføring og brug af plantebeskyttelsesmidler og forpligte alle medlemsstater til regelmæssigt at udarbejde detaljerede statistikker. For at sikre, at der på grundlag af disse statistikker kan foretages sammenligninger mellem medlemsstaterne og på EU-niveau, fastlægges der i forslaget til forordning ensartede regler for dataindsamling og udarbejdelse af statistikker, der begrænses til den erhvervsmæssige brug i landbruget.

| 2.2 | Disse statistikker vil være afgørende for muligheden for at vurdere den risiko for folkesundhed og miljø, der er forbundet med brugen af plantebeskyttelsesmidler, samt mulighederne for at måle de fremskridt, der gøres i forbindelse med realiseringen af de mål, der findes i rammedirektivet om bæredygtig anvendelse af pesticider. |
| --- | --- |

2.2

Disse statistikker vil være afgørende for muligheden for at vurdere den risiko for folkesundhed og miljø, der er forbundet med brugen af plantebeskyttelsesmidler, samt mulighederne for at måle de fremskridt, der gøres i forbindelse med realiseringen af de mål, der findes i rammedirektivet om bæredygtig anvendelse af pesticider.

| 2.3 | Fordelene ved denne foranstaltning skal ses i lyset af det generelle rammedirektiv. Det overordnede formål med foranstaltningerne i rammedirektivet er at opnå miljø- og folkesundhedsmæssige forbedringer eller andre samfundsmæssige fordele (som f. eks. en nedbringelse af de eksterne omkostninger, som brugen af plantebeskyttelsesmidler medfører) gennem en mere bæredygtig brug af pesticider. Fremskridtene kan kun måles på grundlag af pålidelige data og relevante indikatorer. På nationalt eller EU-niveau kan denne forordning medføre umiddelbare fordele i form af et bedre kendskab til brugen af pesticider, en bedre kontrol og en mere målrettet og effektiv lovgivning. Derudover skal adgangen til officielle statistikker i hele Europa sikre et mere gennemskueligt marked og en bedre konkurrenceevne for pesticidindustrien. |
| --- | --- |

2.3

Fordelene ved denne foranstaltning skal ses i lyset af det generelle rammedirektiv. Det overordnede formål med foranstaltningerne i rammedirektivet er at opnå miljø- og folkesundhedsmæssige forbedringer eller andre samfundsmæssige fordele (som f. eks. en nedbringelse af de eksterne omkostninger, som brugen af plantebeskyttelsesmidler medfører) gennem en mere bæredygtig brug af pesticider. Fremskridtene kan kun måles på grundlag af pålidelige data og relevante indikatorer. På nationalt eller EU-niveau kan denne forordning medføre umiddelbare fordele i form af et bedre kendskab til brugen af pesticider, en bedre kontrol og en mere målrettet og effektiv lovgivning. Derudover skal adgangen til officielle statistikker i hele Europa sikre et mere gennemskueligt marked og en bedre konkurrenceevne for pesticidindustrien.

3.   Den eksisterende lovramme

| 3.1 | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF. |
| --- | --- |

3.1

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 396/2005 af 23. februar 2005 om fastsættelse af maksimalgrænseværdier for pesticidrester i eller på vegetabilske og animalske fødevarer og foderstoffer og om ændring af Rådets direktiv 91/414/EØF.

| 3.2 | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne, særlig bilag I, del A, nr. 9, der bestemmer, at ledere af fødevarevirksomheder, der producerer eller høster planteprodukter, skal føre journaler over enhver anvendelse af plantebeskyttelsesmidler og biocider. |
| --- | --- |

3.2

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 852/2004 af 29. april 2004 om fødevarehygiejne, særlig bilag I, del A, nr. 9, der bestemmer, at ledere af fødevarevirksomheder, der producerer eller høster planteprodukter, skal føre journaler over enhver anvendelse af plantebeskyttelsesmidler og biocider.

| 3.3 | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger. |
| --- | --- |

3.3

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om rammerne for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger.

| 3.4 | Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, der i øjeblikket er under revision. |
| --- | --- |

3.4

Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, der i øjeblikket er under revision.

4.   Resumé af forslaget

| 4.1 | Den foreslåede forordning indeholder en retlig ramme med ensartede regler for indsamling og formidling af data om markedsføring og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler. Den giver navnlig medlemsstaterne anvisninger på:






  — | regelmæssig indsamling af data (årligt for så vidt angår markedsføring — hvert femte år for så vidt angår anvendelse); |
| --- | --- | --- |

4.1

Den foreslåede forordning indeholder en retlig ramme med ensartede regler for indsamling og formidling af data om markedsføring og anvendelse af plantebeskyttelsesmidler. Den giver navnlig medlemsstaterne anvisninger på:

—

regelmæssig indsamling af data (årligt for så vidt angår markedsføring — hvert femte år for så vidt angår anvendelse);

| — | hvordan de skal indsamle dataene, enten ved repræsentative undersøgelser, statistiske skøn baseret på ekspertvurderinger eller modeller, indberetningsforpligtelser for distributører af plantebeskyttelsesmidler, indberetningsforpligtelser for professionelle brugere, gennem administrative kilder eller ved en kombination af disse metoder; |
| --- | --- |

—

hvordan de skal indsamle dataene, enten ved repræsentative undersøgelser, statistiske skøn baseret på ekspertvurderinger eller modeller, indberetningsforpligtelser for distributører af plantebeskyttelsesmidler, indberetningsforpligtelser for professionelle brugere, gennem administrative kilder eller ved en kombination af disse metoder;

| — | hvordan de skal fremsende dataene til Kommissionen. |
| --- | --- |

—

hvordan de skal fremsende dataene til Kommissionen.

| 4.2 | Kommissionen får ligeledes til opgave at håndtere tilpasningen af bestemte tekniske aspekter og fastsætte kriterier vedrørende kvalitet og format for de data, der rapporteres. |
| --- | --- |

4.2

Kommissionen får ligeledes til opgave at håndtere tilpasningen af bestemte tekniske aspekter og fastsætte kriterier vedrørende kvalitet og format for de data, der rapporteres.

5.   Generelle bemærkninger

| 5.1 | EØSU bifalder forordningen om statistik over plantebeskyttelsesmidler som instrument til at måle de fremskridt medlemsstaterne gør i retning af at opfylde målene i rammedirektivet om bæredygtig anvendelse af pesticider. |
| --- | --- |

5.1

EØSU bifalder forordningen om statistik over plantebeskyttelsesmidler som instrument til at måle de fremskridt medlemsstaterne gør i retning af at opfylde målene i rammedirektivet om bæredygtig anvendelse af pesticider.

6.   Særlige bemærkninger

6.1   Erhvervsmæssig anvendelse uden for landbruget

| 6.1.1 | Overvågningsdata fra drikkevandsindustrien i Nederlandene viser, at over 50 % af den overskridelse af drikkevandsnormer, der involverer plantebeskyttelsesmidler, skyldes ikke-landbrugsmæssig brug på hårde overflader. |
| --- | --- |

6.1.1

Overvågningsdata fra drikkevandsindustrien i Nederlandene viser, at over 50 % af den overskridelse af drikkevandsnormer, der involverer plantebeskyttelsesmidler, skyldes ikke-landbrugsmæssig brug på hårde overflader.

| 6.1.2 | Ved hjælp af statistikforordningen kan der foretages en overordnet vurdering af den samlede anvendelse uden for landbruget ved at trække den mængde af et givent middel, der er brugt i landbruget i et bestemt år, fra den samlede mængde, der er kommet på markedet samme år. |
| --- | --- |

6.1.2

Ved hjælp af statistikforordningen kan der foretages en overordnet vurdering af den samlede anvendelse uden for landbruget ved at trække den mængde af et givent middel, der er brugt i landbruget i et bestemt år, fra den samlede mængde, der er kommet på markedet samme år.

| 6.1.3 | EØSU mener, at denne afledte beregning af anvendelsen uden for landbruget ikke er nøjagtig nok til, at der kan gennemføres en fornuftig evaluering af den politik, der er en konsekvens af rammedirektivet. |
| --- | --- |

6.1.3

EØSU mener, at denne afledte beregning af anvendelsen uden for landbruget ikke er nøjagtig nok til, at der kan gennemføres en fornuftig evaluering af den politik, der er en konsekvens af rammedirektivet.

| 6.1.4 | Derfor opfordrer EØSU til, at statistikforordningens anvendelsesområde ud over data om erhvervsmæssig brug i landbruget også skal omfatte indsamling af data vedrørende brug af plantebeskyttelsesmidler i skovbrugssektoren, erhvervsmæssig brug på hårde overflader og ikke-erhvervsmæssig brug. |
| --- | --- |

6.1.4

Derfor opfordrer EØSU til, at statistikforordningens anvendelsesområde ud over data om erhvervsmæssig brug i landbruget også skal omfatte indsamling af data vedrørende brug af plantebeskyttelsesmidler i skovbrugssektoren, erhvervsmæssig brug på hårde overflader og ikke-erhvervsmæssig brug.

6.2   Statistikforordninger og MRL-data

| 6.2.1 | EØSU understreger, at når det drejer sig om at sammenholde data om anvendelsen med maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer (MRL) er det ikke kun mængden af anvendte midler og størrelsen af det sprøjtede areal der er relevant, men ligeledes data vedrørende udbytte. Brug af samme mængde midler på samme arealstørrelse fører ved et lavere udbytte til en lavere miljøeffektivitet og en større risiko for overskridelse af MRL. |
| --- | --- |

6.2.1

EØSU understreger, at når det drejer sig om at sammenholde data om anvendelsen med maksimalgrænseværdierne for restkoncentrationer (MRL) er det ikke kun mængden af anvendte midler og størrelsen af det sprøjtede areal der er relevant, men ligeledes data vedrørende udbytte. Brug af samme mængde midler på samme arealstørrelse fører ved et lavere udbytte til en lavere miljøeffektivitet og en større risiko for overskridelse af MRL.

| 6.2.2 | I bilag II i forslaget henvises der til forordning (EØS) 571/88 om tilrettelæggelse af en række fællesskabsundersøgelser om landbrugsbedrifternes struktur. Denne henvisning skal sikre, at der anvendes samme plantekategorier for såvel undersøgelser vedrørende bedriftsstruktur som for anvendelsesdata vedrørende plantebeskyttelsesmidler. Statistikker over brugen af plantebeskyttelsesmidler kan dermed på effektiv vis sammenkobles med udbyttestatistikker for de enkelte plantesorter. |
| --- | --- |

6.2.2

I bilag II i forslaget henvises der til forordning (EØS) 571/88 om tilrettelæggelse af en række fællesskabsundersøgelser om landbrugsbedrifternes struktur. Denne henvisning skal sikre, at der anvendes samme plantekategorier for såvel undersøgelser vedrørende bedriftsstruktur som for anvendelsesdata vedrørende plantebeskyttelsesmidler. Statistikker over brugen af plantebeskyttelsesmidler kan dermed på effektiv vis sammenkobles med udbyttestatistikker for de enkelte plantesorter.

| 6.2.3 | EØSU erkender, at henvisningen til forordning 571/88 giver mulighed for at sammenkoble data vedrørende brug af plantebeskyttelsesmidler med udbyttedata for de berørte plantesorter. Med henblik på at sikre, at der gøres brug af denne mulighed bør anvendelsen af de relevante plantestatistikker, herunder specifikt anvendelsen af udbyttedata, i forbindelse med analysen af anvendelsesdata eksplicit nævnes i forordningen. |
| --- | --- |

6.2.3

EØSU erkender, at henvisningen til forordning 571/88 giver mulighed for at sammenkoble data vedrørende brug af plantebeskyttelsesmidler med udbyttedata for de berørte plantesorter. Med henblik på at sikre, at der gøres brug af denne mulighed bør anvendelsen af de relevante plantestatistikker, herunder specifikt anvendelsen af udbyttedata, i forbindelse med analysen af anvendelsesdata eksplicit nævnes i forordningen.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2006) 373 endelig »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om en ramme for Fællesskabets indsats for en bæredygtig anvendelse af pesticider«.

1

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om en ramme for Fællesskabets indsats for en bæredygtig anvendelse af pesticider«

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/88 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/88

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Innovation: Indvirkning på industrielle forandringer og EIB's rolle«

(2007/C 256/17)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 6. juli 2006 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om: Innovation: Indvirkning på industrielle forandringer og EIB's rolle.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer, som udpegede János Tóth til ordfører og Enrique Calvet Chambon til medordfører. Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer vedtog sin udtalelse den 20. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007 (mødet den 11. juli) følgende udtalelse med 138 stemmer for, 1 imod og 3 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU har gennemgået sammenhængen mellem innovation og industrielle forandringer og en lang række relevante initiativer i EU og i de enkelte lande og har besluttet at benytte initiativudtalelsen til at analysere de aspekter af innovationssystemet, der kan fremme den direkte kommercielle udnyttelse af forskningsresultaterne samt styrkelsen og væksten inden for den europæiske industri og økonomi, og fremsætter en række henstillinger vedrørende disse spørgsmål. |
| --- | --- |

1.1

EØSU har gennemgået sammenhængen mellem innovation og industrielle forandringer og en lang række relevante initiativer i EU og i de enkelte lande og har besluttet at benytte initiativudtalelsen til at analysere de aspekter af innovationssystemet, der kan fremme den direkte kommercielle udnyttelse af forskningsresultaterne samt styrkelsen og væksten inden for den europæiske industri og økonomi, og fremsætter en række henstillinger vedrørende disse spørgsmål.

| 1.2 | EØSU ønsker at påpege, at der i mange lande og regioner består en snæver sammenhæng mellem vellykket innovation på den ene side, og samfundets og uddannelsessystemernes åbenhed på den anden. Da innovation i vort århundrede optræder — og sågar er en afgørende faktor — ikke blot i det økonomiske liv, men på alle aktivitetsfelter, kan kvaliteten af de menneskelige ressourcer afgjort blive en vækstfaktor. EØSU mener, at denne faktor vil blive stadig mere afgørende som udviklingskatalysator og at innovation derfor i første række bør bygge på et bredt undervisnings- og uddannelsesfundament, i overensstemmelse med kriterierne vedrørende livslang læring, og at der derfor bør gives lige adgang til et open source og open content videngrundlag. |
| --- | --- |

1.2

EØSU ønsker at påpege, at der i mange lande og regioner består en snæver sammenhæng mellem vellykket innovation på den ene side, og samfundets og uddannelsessystemernes åbenhed på den anden. Da innovation i vort århundrede optræder — og sågar er en afgørende faktor — ikke blot i det økonomiske liv, men på alle aktivitetsfelter, kan kvaliteten af de menneskelige ressourcer afgjort blive en vækstfaktor. EØSU mener, at denne faktor vil blive stadig mere afgørende som udviklingskatalysator og at innovation derfor i første række bør bygge på et bredt undervisnings- og uddannelsesfundament, i overensstemmelse med kriterierne vedrørende livslang læring, og at der derfor bør gives lige adgang til et open source og open content videngrundlag.

| 1.3 | EØSU mener, at det i virksomhederne er vigtigt at opnå synergier mellem innovation, politikken for menneskelige ressourcer og vidensektorerne, da dette ikke blot danner grundlag for innovation, men også får den til at blomstre. Samtidig bør man finde midler til at sørge for, at beskæftigelsessystemets udvikling fleksibelt følger omdannelsen af det industrielle system og at der tilvejebringes de nødvendige forudsætninger i finansiel henseende. |
| --- | --- |

1.3

EØSU mener, at det i virksomhederne er vigtigt at opnå synergier mellem innovation, politikken for menneskelige ressourcer og vidensektorerne, da dette ikke blot danner grundlag for innovation, men også får den til at blomstre. Samtidig bør man finde midler til at sørge for, at beskæftigelsessystemets udvikling fleksibelt følger omdannelsen af det industrielle system og at der tilvejebringes de nødvendige forudsætninger i finansiel henseende.

| 1.4 | EØSU anser det for vigtigt at gøre vellykkede innovationsinitiativer mere synlige og nærværende og bibringe dem en positiv omtale. Innovationens sociale rolle er af afgørende betydning i hele innovationskæden. Den ikke-teknologiske innovation, som f.eks. kan iagttages i de nye virksomhedsmodeller, arbejdets tilrettelæggelse, højnelse af kvaliteten i arbejdets tilrettelæggelse og kompetencerne, er lige så vigtig som teknologisk innovation. Generelt er strukturel innovation, dvs. vedrørende den strukturelle udvikling, en forudsætning for, at det teknologiske innovationspotentiale kan komme bedst muligt til udtryk. |
| --- | --- |

1.4

EØSU anser det for vigtigt at gøre vellykkede innovationsinitiativer mere synlige og nærværende og bibringe dem en positiv omtale. Innovationens sociale rolle er af afgørende betydning i hele innovationskæden. Den ikke-teknologiske innovation, som f.eks. kan iagttages i de nye virksomhedsmodeller, arbejdets tilrettelæggelse, højnelse af kvaliteten i arbejdets tilrettelæggelse og kompetencerne, er lige så vigtig som teknologisk innovation. Generelt er strukturel innovation, dvs. vedrørende den strukturelle udvikling, en forudsætning for, at det teknologiske innovationspotentiale kan komme bedst muligt til udtryk.

| 1.5 | Arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfunds organisationer og aktører spiller allerede en meget betydningsfuld rolle i bestræbelserne på at kortlægge, styrke og opnå accept af de nyskabende impulser, som udgår fra innovation; vi henstiller dog, at denne rolle styrkes yderligere ved også at medtage kortlægning af strategiske prioriteter og udformning af politikker. |
| --- | --- |

1.5

Arbejdsmarkedets parter og det organiserede civilsamfunds organisationer og aktører spiller allerede en meget betydningsfuld rolle i bestræbelserne på at kortlægge, styrke og opnå accept af de nyskabende impulser, som udgår fra innovation; vi henstiller dog, at denne rolle styrkes yderligere ved også at medtage kortlægning af strategiske prioriteter og udformning af politikker.

| 1.6 | EØSU er overbevist om, at svaret på det europæiske paradoks — som går ud på, at vi står stærkt inden for grundforskning, men at vi har svært ved at omsætte forskningen i praktiske, kommercielle resultater — bør bestå i, at man i stedet for at lægge vægt på at øge F&U-udgifternes procentvise andel af BNP bør lægge disse udgifters struktur om. Nok er det nødvendigt at øge udgifterne til forskning, men det gælder også om at være mere opmærksom på nye tilgange. |
| --- | --- |

1.6

EØSU er overbevist om, at svaret på det europæiske paradoks — som går ud på, at vi står stærkt inden for grundforskning, men at vi har svært ved at omsætte forskningen i praktiske, kommercielle resultater — bør bestå i, at man i stedet for at lægge vægt på at øge F&U-udgifternes procentvise andel af BNP bør lægge disse udgifters struktur om. Nok er det nødvendigt at øge udgifterne til forskning, men det gælder også om at være mere opmærksom på nye tilgange.

| 1.6.1 | F&U i medlemsstaterne domineres i vidt omfang af udbudssiden: udbuddet af F&U-forskningsresultater overstiger iværksætternes efterspørgsel. Efterspørgslen bør stimuleres ved at reducere iværksætternes risici, ved at forbedre vilkårene for den private sektors forskning, ved at ændre på erhvervsklimaet og ved at fremme samarbejdet mellem universiteter, forskningsinstitutioner og virksomheder. |
| --- | --- |

1.6.1

F&U i medlemsstaterne domineres i vidt omfang af udbudssiden: udbuddet af F&U-forskningsresultater overstiger iværksætternes efterspørgsel. Efterspørgslen bør stimuleres ved at reducere iværksætternes risici, ved at forbedre vilkårene for den private sektors forskning, ved at ændre på erhvervsklimaet og ved at fremme samarbejdet mellem universiteter, forskningsinstitutioner og virksomheder.

| 1.6.2 | For at kunne øge virksomhedernes varige innovationsformåen er det nødvendigt med en koordineret indsats inden for finansiering, F&U, industri, beskatning, undervisning, miljøbeskyttelse, medier og kommunikation, på EU-, nationalt og regionalt plan. |
| --- | --- |

1.6.2

For at kunne øge virksomhedernes varige innovationsformåen er det nødvendigt med en koordineret indsats inden for finansiering, F&U, industri, beskatning, undervisning, miljøbeskyttelse, medier og kommunikation, på EU-, nationalt og regionalt plan.

| 1.6.3 | Vi mener, at der bør overvejes en løsning, som allerede er sat i værk i nogle medlemsstater: virksomheder, der beskæftiger sig med udvikling og outsourcer udvikling til forskningsorganisationer, bør, via indkaldelser af interessetilkendegivelser, gives adgang til ekstra midler, enten fra det offentliges budget eller fra private kilder. |
| --- | --- |

1.6.3

Vi mener, at der bør overvejes en løsning, som allerede er sat i værk i nogle medlemsstater: virksomheder, der beskæftiger sig med udvikling og outsourcer udvikling til forskningsorganisationer, bør, via indkaldelser af interessetilkendegivelser, gives adgang til ekstra midler, enten fra det offentliges budget eller fra private kilder.

| 1.7 | EØSU understreger, at anerkendelsen og beskyttelsen af den intellektuelle ejendomsret i EU i stadigt mindre omfang står mål med den globale konkurrences stigende krav. Det er vigtigt fortsat at anerkende betydningen af at offentliggøre videnskabelige resultater og den rolle, som den deraf følgende evaluering spiller, dvs. betydningen af »det videnskabelige marked«; ligeledes er kommerciel udnyttelse og patentering af forskningsresultater, håndhævelsen af intellektuel ejendomsret og bedre beskyttelse af Fællesskabets interesser alt sammen spørgsmål, der kræver mere opmærksomhed og omfattende tiltag. EØSU mener, at medlemsstaterne sideløbende med udviklingen af fællesskabsretten bør overveje passende politikinstrumenter til udvikling af beskyttelsen af intellektuel ejendomsret, herunder institutionel overvågning af patentudnyttelse, samt bedre samarbejde inden for EU. |
| --- | --- |

1.7

EØSU understreger, at anerkendelsen og beskyttelsen af den intellektuelle ejendomsret i EU i stadigt mindre omfang står mål med den globale konkurrences stigende krav. Det er vigtigt fortsat at anerkende betydningen af at offentliggøre videnskabelige resultater og den rolle, som den deraf følgende evaluering spiller, dvs. betydningen af »det videnskabelige marked«; ligeledes er kommerciel udnyttelse og patentering af forskningsresultater, håndhævelsen af intellektuel ejendomsret og bedre beskyttelse af Fællesskabets interesser alt sammen spørgsmål, der kræver mere opmærksomhed og omfattende tiltag. EØSU mener, at medlemsstaterne sideløbende med udviklingen af fællesskabsretten bør overveje passende politikinstrumenter til udvikling af beskyttelsen af intellektuel ejendomsret, herunder institutionel overvågning af patentudnyttelse, samt bedre samarbejde inden for EU.

| 1.8 | EØSU mener, at det for at fremme innovationen og sætte et dynamisk skub i konkurrenceevnen, som led i en bæredygtig udvikling, er vigtigt at etablere managementfunktioner for strategisk innovation og at finde frem til løsninger på spørgsmålet om uddannelse af forskere og virksomhedssagkyndige på dette område. Særligt vigtigt er det at integrere informations- og kommunikationsteknologierne i undervisningen (1), så der i e-læringen lægges særlig vægt på uddannelse i forvaltning af innovation og på at udvikle de dertil knyttede ordninger for incitamenter og organisatoriske vilkår. |
| --- | --- |

1.8

EØSU mener, at det for at fremme innovationen og sætte et dynamisk skub i konkurrenceevnen, som led i en bæredygtig udvikling, er vigtigt at etablere managementfunktioner for strategisk innovation og at finde frem til løsninger på spørgsmålet om uddannelse af forskere og virksomhedssagkyndige på dette område. Særligt vigtigt er det at integrere informations- og kommunikationsteknologierne i undervisningen (1), så der i e-læringen lægges særlig vægt på uddannelse i forvaltning af innovation og på at udvikle de dertil knyttede ordninger for incitamenter og organisatoriske vilkår.

| 1.9 | EØSU mener, at der for at fremme innovationen bør sættes ind på at afpasse prioriteterne for industriel forandring med prioriteterne for uddannelse og videreuddannelse, så der i tide kan reageres på markedets behov og markedsændringer, herunder også på uddannelsesområdet. Det er vigtigt, at der, udover den frie bevægelighed for forskere, sørges for passende mobilitet i forvaltningen af innovation, så der åbnes mulighed for et bredt samarbejde mellem ledere i institutioner, der beskæftiger sig med innovation, og deres modparter i videnskabs- og teknologiparker. |
| --- | --- |

1.9

EØSU mener, at der for at fremme innovationen bør sættes ind på at afpasse prioriteterne for industriel forandring med prioriteterne for uddannelse og videreuddannelse, så der i tide kan reageres på markedets behov og markedsændringer, herunder også på uddannelsesområdet. Det er vigtigt, at der, udover den frie bevægelighed for forskere, sørges for passende mobilitet i forvaltningen af innovation, så der åbnes mulighed for et bredt samarbejde mellem ledere i institutioner, der beskæftiger sig med innovation, og deres modparter i videnskabs- og teknologiparker.

| 1.10 | EØSU mener, at ledelses- og organisationsstrukturer, som formår at gøre teknologioverførsel mere effektiv, bør spille en særlig rolle med hensyn til fremme af industrielle forandringer. Industri-, videnskabs- og teknologiparker samt teknologicentre er overmåde vigtige instrumenter, som kan levere den fornødne ekspertise og bistand, såvel som de laboratorier, som er nødvendige for, at små og mellemstore virksomheder kan startes op, blive etablerede, sikre sig en andel af markedet og holde trit med teknologiske fremskridt. At forsyne virksomhederne med de nødvendige forudsætninger for innovation med et indhold af høj kvalitet og til relativt lave omkostninger bliver stadig vigtigere for, at teknologioverførselsorganer kan fungere i netværker, så de med brug af informations- og kommunikationsteknologier kan formå at varetage logistiske opgaver. Kommissionen bør overveje forskellige muligheder for udvikling af sådanne organer, med særlig vægt på at fremme udviklingen af videnskabs- og teknologi- (konkurrenceevne-) poler og videncentre. Videnskabs- (konkurrenceevne-) poler, der omfatter universiteter, videnskabs- og teknologiparker, kuvøser og teknologicentre, bør tildeles en hovedrolle ved forfølgelsen af EU's udviklingsprioriteter og der bør tages skridt til at lette etableringen af sådanne strukturer. |
| --- | --- |

1.10

EØSU mener, at ledelses- og organisationsstrukturer, som formår at gøre teknologioverførsel mere effektiv, bør spille en særlig rolle med hensyn til fremme af industrielle forandringer. Industri-, videnskabs- og teknologiparker samt teknologicentre er overmåde vigtige instrumenter, som kan levere den fornødne ekspertise og bistand, såvel som de laboratorier, som er nødvendige for, at små og mellemstore virksomheder kan startes op, blive etablerede, sikre sig en andel af markedet og holde trit med teknologiske fremskridt. At forsyne virksomhederne med de nødvendige forudsætninger for innovation med et indhold af høj kvalitet og til relativt lave omkostninger bliver stadig vigtigere for, at teknologioverførselsorganer kan fungere i netværker, så de med brug af informations- og kommunikationsteknologier kan formå at varetage logistiske opgaver. Kommissionen bør overveje forskellige muligheder for udvikling af sådanne organer, med særlig vægt på at fremme udviklingen af videnskabs- og teknologi- (konkurrenceevne-) poler og videncentre. Videnskabs- (konkurrenceevne-) poler, der omfatter universiteter, videnskabs- og teknologiparker, kuvøser og teknologicentre, bør tildeles en hovedrolle ved forfølgelsen af EU's udviklingsprioriteter og der bør tages skridt til at lette etableringen af sådanne strukturer.

| 1.11 | EØSU mener, at EU's erklærede mål — såsom Lissabon-strategiens vision om at gøre Europa til den mest konkurrencedygtige økonomi i verden inden for en overskuelig fremtid — ikke er kommet til udtryk i drøftelserne om budgettet, og især ikke i budgettets tal. Kommissionen afsætter betydelige ressourcer til F&U-programmer, men deres rolle og betydning vokser ikke i takt med forventningerne. Hvis programmerne skal fungere effektivt, skal deres effekt i medlemsstaterne mangedobles, og de bør give stødet til programmer, der tager hensyn til de særlige forhold i de enkelte lande. Det er imidlertid ikke tilfældet. EØSU mener, at Kommissionen bør tage sit innovationssystem op til ny vurdering og gå ind med støtte til en mere effektiv koordinering af medlemsstaternes indsats, så F&U-ressourcernes multiplikatorvirkning bliver mere mærkbar, især på baggrund af EU's prioriteter for udvikling. |
| --- | --- |

1.11

EØSU mener, at EU's erklærede mål — såsom Lissabon-strategiens vision om at gøre Europa til den mest konkurrencedygtige økonomi i verden inden for en overskuelig fremtid — ikke er kommet til udtryk i drøftelserne om budgettet, og især ikke i budgettets tal. Kommissionen afsætter betydelige ressourcer til F&U-programmer, men deres rolle og betydning vokser ikke i takt med forventningerne. Hvis programmerne skal fungere effektivt, skal deres effekt i medlemsstaterne mangedobles, og de bør give stødet til programmer, der tager hensyn til de særlige forhold i de enkelte lande. Det er imidlertid ikke tilfældet. EØSU mener, at Kommissionen bør tage sit innovationssystem op til ny vurdering og gå ind med støtte til en mere effektiv koordinering af medlemsstaternes indsats, så F&U-ressourcernes multiplikatorvirkning bliver mere mærkbar, især på baggrund af EU's prioriteter for udvikling.

| 1.12 | Med hensyn til finansiering udtrykker EØSU tilfredshed med Den Europæiske Investeringsbanks (EIB-gruppen) forskellige bestræbelser på at sætte skub i EU's økonomiske resultater og dets innovationskapacitet, både på udbuds- og efterspørgselssiden. EØSU påpeger, at der her kun er tale om ét element i en række af finansieringsinstrumenter: det er vigtigt, at EU-budgettet formår at sikre, at midlerne til innovation svarer til Lissabon-strategiens målsætninger. Desuden er bidrag af tilsvarende omfang fra nationale og regionale budgetter også påkrævet. |
| --- | --- |

1.12

Med hensyn til finansiering udtrykker EØSU tilfredshed med Den Europæiske Investeringsbanks (EIB-gruppen) forskellige bestræbelser på at sætte skub i EU's økonomiske resultater og dets innovationskapacitet, både på udbuds- og efterspørgselssiden. EØSU påpeger, at der her kun er tale om ét element i en række af finansieringsinstrumenter: det er vigtigt, at EU-budgettet formår at sikre, at midlerne til innovation svarer til Lissabon-strategiens målsætninger. Desuden er bidrag af tilsvarende omfang fra nationale og regionale budgetter også påkrævet.

| 1.13 | EØSU mener, at de indhøstede erfaringer viser, at EIB's virke udløser en multiplikatoreffekt. Netop derfor opfordrer EØSU EIB-gruppen til løbende og nøje at undersøge sine muligheder for at øge løftestangseffekten, hvilket bør foregå i samarbejde med Kommissionen og den finansielle verden generelt set, idet målet er at opnå den størst mulige løftestangseffekt. |
| --- | --- |

1.13

EØSU mener, at de indhøstede erfaringer viser, at EIB's virke udløser en multiplikatoreffekt. Netop derfor opfordrer EØSU EIB-gruppen til løbende og nøje at undersøge sine muligheder for at øge løftestangseffekten, hvilket bør foregå i samarbejde med Kommissionen og den finansielle verden generelt set, idet målet er at opnå den størst mulige løftestangseffekt.

| 1.14 | EØSU vurderer, at EIB-gruppen stadig råder over enorme muligheder for at fungere som en offentlig bank, men også som en bank, der leverer tjenester. EØSU opfordrer EIB-gruppen til at udvide sin virksomhed som fondsforvalter til ikke blot at omfatte EF-budgettets midler, men også det private kapitalmarkeds. |
| --- | --- |

1.14

EØSU vurderer, at EIB-gruppen stadig råder over enorme muligheder for at fungere som en offentlig bank, men også som en bank, der leverer tjenester. EØSU opfordrer EIB-gruppen til at udvide sin virksomhed som fondsforvalter til ikke blot at omfatte EF-budgettets midler, men også det private kapitalmarkeds.

2.   Et innovationsvenligt og moderne EU

| 2.1 | Europa-Kommissionens meddelelse KOM(2006) 589, som blev offentliggjort til EU-stats- og regeringschefernes uformelle møde under det finske formandskab den 20. oktober 2006 i Lahti i Finland, vedrører flere spørgsmål omkring innovationens virkninger for industrielle forandringer. Ifølge meddelelsen »har EU og medlemsstaterne mange innovationsrelaterede aktiver. Vi lider imidlertid under en række paradokser: Vi opfinder, men ofte omdanner vi ikke vores opfindelser til nye produkter, job og patenter; der er mange små, meget innovative nystartede virksomheder, men de vokser ikke let og bliver til store virksomheder med succes på verdensplan; i visse sektorer såsom telekommunikation har innovationer på det informations- og kommunikationsteknologiske område givet væsentlige produktivitetsforøgelser, mens det ikke har været tilfældet i andre sektorer«, således som det fremgår af flere eksempler. Innovation og industrielle forandringer kræver en omhyggelig og fleksibel lovgivning om patentregistrering og intellektuel ejendomsret. Derfor bør forslaget til Rådets forordning om fællesskabspatentet af 1. august 2000 revideres og bringes mere på linje med de hastigt omskiftelige økonomiske tendenser (jf. især obligatoriske licenser og årsagerne til udløb af fællesskabspatentet). Der er således behov for procedurer til at lette brugen af registrerede patenter til forskellige industrielle og/eller kommercielle anvendelsesformål og til anerkendelse af den intellektuelle ejendomsret til innovation, som skyldes enkeltaktører — det være sig forskere, ledere eller ingeniører — eller grupper af aktører, også selv om de er en del af en forretningsmæssig eller administrativ struktur og innovationen falder uden for denne struktur. |
| --- | --- |

2.1

Europa-Kommissionens meddelelse KOM(2006) 589, som blev offentliggjort til EU-stats- og regeringschefernes uformelle møde under det finske formandskab den 20. oktober 2006 i Lahti i Finland, vedrører flere spørgsmål omkring innovationens virkninger for industrielle forandringer. Ifølge meddelelsen »har EU og medlemsstaterne mange innovationsrelaterede aktiver. Vi lider imidlertid under en række paradokser: Vi opfinder, men ofte omdanner vi ikke vores opfindelser til nye produkter, job og patenter; der er mange små, meget innovative nystartede virksomheder, men de vokser ikke let og bliver til store virksomheder med succes på verdensplan; i visse sektorer såsom telekommunikation har innovationer på det informations- og kommunikationsteknologiske område givet væsentlige produktivitetsforøgelser, mens det ikke har været tilfældet i andre sektorer«, således som det fremgår af flere eksempler. Innovation og industrielle forandringer kræver en omhyggelig og fleksibel lovgivning om patentregistrering og intellektuel ejendomsret. Derfor bør forslaget til Rådets forordning om fællesskabspatentet af 1. august 2000 revideres og bringes mere på linje med de hastigt omskiftelige økonomiske tendenser (jf. især obligatoriske licenser og årsagerne til udløb af fællesskabspatentet). Der er således behov for procedurer til at lette brugen af registrerede patenter til forskellige industrielle og/eller kommercielle anvendelsesformål og til anerkendelse af den intellektuelle ejendomsret til innovation, som skyldes enkeltaktører — det være sig forskere, ledere eller ingeniører — eller grupper af aktører, også selv om de er en del af en forretningsmæssig eller administrativ struktur og innovationen falder uden for denne struktur.

| 2.2 | Innovation kan få optimal effekt på industrielle forandringer, forudsat der findes et system til at koordinere instrumenterne i virksomheder, sektorer, regioner, medlemsstater og EU, som giver let tilgængelige, brugervenlige instrumenter for erhvervslivet, medarbejderne, videnskabelige institutioner og uddannelsesinstitutioner samt andre interessent-organisationer, der indgår i processen. |
| --- | --- |

2.2

Innovation kan få optimal effekt på industrielle forandringer, forudsat der findes et system til at koordinere instrumenterne i virksomheder, sektorer, regioner, medlemsstater og EU, som giver let tilgængelige, brugervenlige instrumenter for erhvervslivet, medarbejderne, videnskabelige institutioner og uddannelsesinstitutioner samt andre interessent-organisationer, der indgår i processen.

| 2.3 | I de enkelte virksomheder er de proaktive drivkræfter bag innovation især følgende: (i) strategisk styring af innovation, (ii) strategisk styring af de menneskelige ressourcer, (iii) udvikling af færdigheder, (iv) brug af nye metoder til at tilrettelægge arbejdet, (v) virksomhedsaftaler om innovation. Overgangen fra en statisk til en mere dynamisk tilrettelæggelse af arbejdet, hvor hovedvægten lægges på respekt for og forbedring af de enkelte medarbejderes og fagfolks færdigheder og muligheder og hvor der gives et valg mellem videreuddannelses- og/eller omskolingsprogrammer, skal fremme viden og innovation og udmønte sig i en bredere og mere generel vifte af nye ideer. |
| --- | --- |

2.3

I de enkelte virksomheder er de proaktive drivkræfter bag innovation især følgende: (i) strategisk styring af innovation, (ii) strategisk styring af de menneskelige ressourcer, (iii) udvikling af færdigheder, (iv) brug af nye metoder til at tilrettelægge arbejdet, (v) virksomhedsaftaler om innovation. Overgangen fra en statisk til en mere dynamisk tilrettelæggelse af arbejdet, hvor hovedvægten lægges på respekt for og forbedring af de enkelte medarbejderes og fagfolks færdigheder og muligheder og hvor der gives et valg mellem videreuddannelses- og/eller omskolingsprogrammer, skal fremme viden og innovation og udmønte sig i en bredere og mere generel vifte af nye ideer.

| 2.4 | I de enkelte virksomheder er de aktive drivkræfter bag styring af forandringer primært (i) kompetenceevalueringer og planer for individuel karrierefremgang, (ii) outsourcing af tjenester, (iii) videreuddannelse og omskoling, (iv) kollektive overenskomster og sociale planer for omstrukturering. |
| --- | --- |

2.4

I de enkelte virksomheder er de aktive drivkræfter bag styring af forandringer primært (i) kompetenceevalueringer og planer for individuel karrierefremgang, (ii) outsourcing af tjenester, (iii) videreuddannelse og omskoling, (iv) kollektive overenskomster og sociale planer for omstrukturering.

| 2.5 | De vigtigste proaktive drivkræfter på sektor- og regionalt plan er (i) udvikling af lokale produktionsklynger, (ii) innovationsorienterede netværker og partnerskaber, (iii) innovationspoler, videnskabs-, teknologi- og industriparker, (iv) regionale innovationsstrategier og udviklingsplaner samt institutioner til at sætte dem i værk, (v) videnregioner. |
| --- | --- |

2.5

De vigtigste proaktive drivkræfter på sektor- og regionalt plan er (i) udvikling af lokale produktionsklynger, (ii) innovationsorienterede netværker og partnerskaber, (iii) innovationspoler, videnskabs-, teknologi- og industriparker, (iv) regionale innovationsstrategier og udviklingsplaner samt institutioner til at sætte dem i værk, (v) videnregioner.

| 2.6 | Kommissionen undersøger løbende, på hvilke områder innovationen i Europa er mest effektiv. |
| --- | --- |

2.6

Kommissionen undersøger løbende, på hvilke områder innovationen i Europa er mest effektiv.

| 2.7 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg fremfører, at der ikke for nogen sektor kan udelukkes en hurtig vækst i innovationsevnen eller en stigning i merværdiens andel. Udvalget henstiller, at der ydes støtte til enhver innovativ ide vedrørende nye metoder til materialeanvendelse, udvikling af teknologier og nye produkter samt vedrørende nye egenskaber og ny merværdi. |
| --- | --- |

2.7

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg fremfører, at der ikke for nogen sektor kan udelukkes en hurtig vækst i innovationsevnen eller en stigning i merværdiens andel. Udvalget henstiller, at der ydes støtte til enhver innovativ ide vedrørende nye metoder til materialeanvendelse, udvikling af teknologier og nye produkter samt vedrørende nye egenskaber og ny merværdi.

| 2.8 | Den bedste måde medlemsstaternes regeringer proaktivt kan lette innovationens effekt på består i på alle den offentlige forvaltnings niveauer at koordinere deres egne nationale politikker for beskæftigelse, industri, innovation, miljøbeskyttelse, undervisning og handel. Merværdien ved partnerskaber med arbejdsmarkedsparterne og det organiserede civilsamfund er indlysende. På nationalt plan er det også nødvendigt at lægge vægt på følgende: (i) forskning i nye muligheder for at skabe job og et prognosesystem til at kortlægge dem, (ii) erhvervsuddannelses- og omskolingsprogrammer, (iii) en strategi for livslang læring, (iv) arbejdsmarkedsregulering, som fører til mobilitet og udvikling af færdigheder. |
| --- | --- |

2.8

Den bedste måde medlemsstaternes regeringer proaktivt kan lette innovationens effekt på består i på alle den offentlige forvaltnings niveauer at koordinere deres egne nationale politikker for beskæftigelse, industri, innovation, miljøbeskyttelse, undervisning og handel. Merværdien ved partnerskaber med arbejdsmarkedsparterne og det organiserede civilsamfund er indlysende. På nationalt plan er det også nødvendigt at lægge vægt på følgende: (i) forskning i nye muligheder for at skabe job og et prognosesystem til at kortlægge dem, (ii) erhvervsuddannelses- og omskolingsprogrammer, (iii) en strategi for livslang læring, (iv) arbejdsmarkedsregulering, som fører til mobilitet og udvikling af færdigheder.

| 2.9 | Innovative, grænseoverskridende tilgange til samarbejde kan spille en særligt vigtig og specifik katalysatorrolle for innovation og industrielle forandringer. Her skal understreges betydningen af fælles teknologiinitiativer (JTI), nanoteknologier; innovativ medicin; brint- og brændselsceller, indlejrede computersystemer; aeronautik og lufttransport samt overvågning af det globale miljø og sikkerhedsovervågning. Endvidere skal fremhæves betydningen af teknologiplatforme og det vigtige i at fortsætte deres udvikling. Et særligt godt eksempel er den udstrakte formidling af erfaringer med den europæiske stålteknologiplatform, platformen for ren kul og teknologiplatformen Waterborne, som er initiativer der allerede har udvist solide resultater. |
| --- | --- |

2.9

Innovative, grænseoverskridende tilgange til samarbejde kan spille en særligt vigtig og specifik katalysatorrolle for innovation og industrielle forandringer. Her skal understreges betydningen af fælles teknologiinitiativer (JTI), nanoteknologier; innovativ medicin; brint- og brændselsceller, indlejrede computersystemer; aeronautik og lufttransport samt overvågning af det globale miljø og sikkerhedsovervågning. Endvidere skal fremhæves betydningen af teknologiplatforme og det vigtige i at fortsætte deres udvikling. Et særligt godt eksempel er den udstrakte formidling af erfaringer med den europæiske stålteknologiplatform, platformen for ren kul og teknologiplatformen Waterborne, som er initiativer der allerede har udvist solide resultater.

| 2.10 | Inden for EU-institutionerne bør der ske en koordineret, proaktiv iværksættelse og udvikling af følgende: (i) Lissabon-strategien, (ii) strategien for bæredygtig udvikling, (iii) partnerskabet for vækst og beskæftigelse, (iv) den europæiske sociale dialog (både inden for og på tværs af sektorer), (v) fællesskabsprogrammerne for F&U, innovation, beskæftigelse og livslang læring, (vi) Fællesskabets regionalpolitik, (vii) Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), (viii) Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer (EMCC), og (ix) et europæisk system til forudsigelse af nye jobskabelsesmuligheder. |
| --- | --- |

2.10

Inden for EU-institutionerne bør der ske en koordineret, proaktiv iværksættelse og udvikling af følgende: (i) Lissabon-strategien, (ii) strategien for bæredygtig udvikling, (iii) partnerskabet for vækst og beskæftigelse, (iv) den europæiske sociale dialog (både inden for og på tværs af sektorer), (v) fællesskabsprogrammerne for F&U, innovation, beskæftigelse og livslang læring, (vi) Fællesskabets regionalpolitik, (vii) Den Europæiske Socialfond (ESF), Den Europæiske Fond for Regionaludvikling (EFRU), (viii) Det Europæiske Overvågningscenter for Forandringer (EMCC), og (ix) et europæisk system til forudsigelse af nye jobskabelsesmuligheder.

| 2.11 | Initiativet til oprettelse af Det Europæiske Teknologiske Institut (ETI) (2) er lovende. Det skal understreges i denne udtalelse, at det er den nuværende indledende fase med udvikling af instituttets operationelle ramme der giver de bedste muligheder for at sikre, at det yder et reelt bidrag til at udmønte innovation i nye produkter og arbejdspladser. |
| --- | --- |

2.11

Initiativet til oprettelse af Det Europæiske Teknologiske Institut (ETI) (2) er lovende. Det skal understreges i denne udtalelse, at det er den nuværende indledende fase med udvikling af instituttets operationelle ramme der giver de bedste muligheder for at sikre, at det yder et reelt bidrag til at udmønte innovation i nye produkter og arbejdspladser.

| 2.12 | Af Europa-Kommissionens initiativer skal især nævnes dens meddelelse KOM(2006) 728 endelig »Mod en mere effektiv anvendelse af skatteincitamenter til fordel for F&U«, som blev udsendt den 22. november 2006. |
| --- | --- |

2.12

Af Europa-Kommissionens initiativer skal især nævnes dens meddelelse KOM(2006) 728 endelig »Mod en mere effektiv anvendelse af skatteincitamenter til fordel for F&U«, som blev udsendt den 22. november 2006.

| 2.13 | Af lige så stor betydning for fremme af F&U som innovation er Kommissionens initiativ vedrørende statsstøttereglerne (3). |
| --- | --- |

2.13

Af lige så stor betydning for fremme af F&U som innovation er Kommissionens initiativ vedrørende statsstøttereglerne (3).

| 2.14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er enigt i, at det er særligt vigtigt: (i) at opbygge en førerstilling for Europa inden for fremtidens strategiske teknologier, (ii) at sætte konkret ind på at skabe langt stærkere forbindelser mellem universiteter, forskning og virksomheder, og (iii) at forbedre rammevilkårene. |
| --- | --- |

2.14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg er enigt i, at det er særligt vigtigt: (i) at opbygge en førerstilling for Europa inden for fremtidens strategiske teknologier, (ii) at sætte konkret ind på at skabe langt stærkere forbindelser mellem universiteter, forskning og virksomheder, og (iii) at forbedre rammevilkårene.

| 2.15 | Ved forbedringen af rammevilkårene bør følgende tillægges særlig vægt: (i) det indre marked, (ii) finansiering af innovation, (iii) intellektuel ejendomsret i det 21. århundrede, (iv) støtte til EU-virksomheders eksterne kommercielle og økonomiske forbindelser og adgang til tredjelandes markeder. |
| --- | --- |

2.15

Ved forbedringen af rammevilkårene bør følgende tillægges særlig vægt: (i) det indre marked, (ii) finansiering af innovation, (iii) intellektuel ejendomsret i det 21. århundrede, (iv) støtte til EU-virksomheders eksterne kommercielle og økonomiske forbindelser og adgang til tredjelandes markeder.

| 2.16 | Desuden bør der snarest muligt gennemføres sektorevalueringer, så de sektor-specifikke forhold kan forbedres mest muligt. Her bør følgende stå i fokus: (i) SMV-relaterede faktorer, (ii) bidrag til Lissabon-strategiens gennemførelse, og (iii) netværker mellem regionerne. |
| --- | --- |

2.16

Desuden bør der snarest muligt gennemføres sektorevalueringer, så de sektor-specifikke forhold kan forbedres mest muligt. Her bør følgende stå i fokus: (i) SMV-relaterede faktorer, (ii) bidrag til Lissabon-strategiens gennemførelse, og (iii) netværker mellem regionerne.

3.   EIB-gruppens (Den Europæiske Investeringsbanks) rolle

| 3.1 | EØSU ønsker at påpege, at hele viften af finansieringsinstrumenter såvel som koordineret brug af disse instrumenter er nødvendig for at kunne sikre, at de virkninger af innovation, som knytter sig til industrielle forandringer, bliver så gunstige som muligt. Alle passende produkter på finans- og kapitalmarkederne bør være til rådighed, uanset om de er skabt af traditionelle finansieringsinstitutter, regionale eller nationale myndigheder eller EU. Finansieringsinstrumenterne skal kunne dække hele innovationsprocessen helt frem til dens afslutning, og det bør påses, at der sikres finansielle ressourcer til teknologidreven og markedsdreven innovation (»market push/pull«). I denne brede finansieringssammenhæng behandler denne udtalelse specielt en af de vigtigste aktører på området, nemlig Den Europæiske Investeringsbank-Gruppen, som omfatter Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) og Den Europæiske Investeringsfonds (EIF) instrumenter. |
| --- | --- |

3.1

EØSU ønsker at påpege, at hele viften af finansieringsinstrumenter såvel som koordineret brug af disse instrumenter er nødvendig for at kunne sikre, at de virkninger af innovation, som knytter sig til industrielle forandringer, bliver så gunstige som muligt. Alle passende produkter på finans- og kapitalmarkederne bør være til rådighed, uanset om de er skabt af traditionelle finansieringsinstitutter, regionale eller nationale myndigheder eller EU. Finansieringsinstrumenterne skal kunne dække hele innovationsprocessen helt frem til dens afslutning, og det bør påses, at der sikres finansielle ressourcer til teknologidreven og markedsdreven innovation (»market push/pull«). I denne brede finansieringssammenhæng behandler denne udtalelse specielt en af de vigtigste aktører på området, nemlig Den Europæiske Investeringsbank-Gruppen, som omfatter Den Europæiske Investeringsbanks (EIB) og Den Europæiske Investeringsfonds (EIF) instrumenter.

| 3.2 | EIB og EIF har gjort fremme af Europas økonomiske resultater og af innovation til et af deres hovedmål. Passende finansielle instrumenter vil blive mobiliseret og udviklet for at opfylde målsætningen om at bidrage til Lissabon-strategien og den europæiske indsats for vækst. Innovation 2010-initiativet (i2i) er EIB's hovedbidrag til at gøre EU mere innovativt og konkurrencedygtigt, med et udlånsmål på 50 mia. euro i løbet af tiåret til støtte for investeringsprojekter i hele EU, inden for undervisning og uddannelse; forskning, udvikling og innovation (FU&I); og til avancerede informations- og kommunikationsteknologier (ikt) (herunder audiovisuelle medietjenester og deres indhold) og on-line-tjenester. |
| --- | --- |

3.2

EIB og EIF har gjort fremme af Europas økonomiske resultater og af innovation til et af deres hovedmål. Passende finansielle instrumenter vil blive mobiliseret og udviklet for at opfylde målsætningen om at bidrage til Lissabon-strategien og den europæiske indsats for vækst. Innovation 2010-initiativet (i2i) er EIB's hovedbidrag til at gøre EU mere innovativt og konkurrencedygtigt, med et udlånsmål på 50 mia. euro i løbet af tiåret til støtte for investeringsprojekter i hele EU, inden for undervisning og uddannelse; forskning, udvikling og innovation (FU&I); og til avancerede informations- og kommunikationsteknologier (ikt) (herunder audiovisuelle medietjenester og deres indhold) og on-line-tjenester.

| 3.2.1 | Siden 2000 har i2i pr. ultimo 2006 skønsmæssigt allerede givet tilsagn om støtte til projekter for 46 mia. euro, hvorfor målet om 50 mia. euro i 2010 må ventes at blive overskredet. For at lede finansielle ressourcer i retning af avancerede og innovative produkter, processer og systemer har EIB øget sin kapacitet til finansiering af investeringer via den strukturerede finansieringsfacilitet (SFF), hvis anvendelse ikke er begrænset til F&U-mål. Der er tale om at yde støtte til projekter og iværksættere, som indebærer en øget kreditrisiko, da projekterne ikke har investeringsværdi. For at kunne finansiere investeringsaktiviteter, der udvikles af SMV, etablerer EIB kreditlinjer hos egnede finansielle formidlere. |
| --- | --- |

3.2.1

Siden 2000 har i2i pr. ultimo 2006 skønsmæssigt allerede givet tilsagn om støtte til projekter for 46 mia. euro, hvorfor målet om 50 mia. euro i 2010 må ventes at blive overskredet. For at lede finansielle ressourcer i retning af avancerede og innovative produkter, processer og systemer har EIB øget sin kapacitet til finansiering af investeringer via den strukturerede finansieringsfacilitet (SFF), hvis anvendelse ikke er begrænset til F&U-mål. Der er tale om at yde støtte til projekter og iværksættere, som indebærer en øget kreditrisiko, da projekterne ikke har investeringsværdi. For at kunne finansiere investeringsaktiviteter, der udvikles af SMV, etablerer EIB kreditlinjer hos egnede finansielle formidlere.

| 3.2.2 | Desuden udvikles der innovative transaktioner, herunder faciliteter for risikodeling og/eller kombinationer af nationale og regionale støtteværktøjer for EIB's produkter for at kunne imødekomme SMV'ernes særlige behov. EIF lægger hovedvægten på SMV'er via venturekapital og garantier. EIF's indsats supplerer EIB's SMV-støtte. |
| --- | --- |

3.2.2

Desuden udvikles der innovative transaktioner, herunder faciliteter for risikodeling og/eller kombinationer af nationale og regionale støtteværktøjer for EIB's produkter for at kunne imødekomme SMV'ernes særlige behov. EIF lægger hovedvægten på SMV'er via venturekapital og garantier. EIF's indsats supplerer EIB's SMV-støtte.

| 3.2.3 | Med hensyn til SMV'ers adgang til lån bør man notere sig Basel II-aftalens negative følger. Generelt set fastlægger denne aftale særlige forpligtelser for banksystemet, idet bankerne tvinges til at fastsætte en »rating« for hver SMV, der søger om lån. For at denne »rating« kan beregnes skal SMV'erne forelægge en vifte af oplysninger, der er langt bredere både i henseende til kvantitet og kvalitet. SMV'er, der ikke råder over informationssystemer i stil med ERP (enterprise ressource planning), vil ikke formå at levere alle de krævede oplysninger; ERP-systemer er meget dyre og langt hovedparten af SMV'erne har ikke ERP og vil derfor ikke kunne komme i betragtning til lån på gunstige vilkår, hvilket vil få negative følger for deres udvikling. EIB og Kommissionen opfordres til at være opmærksomme herpå og til at overvåge SMV'ernes adgang til den finansiering, som de har brug for, samt forholdet mellem sådan adgang og virkningerne af Basel II-aftalen. |
| --- | --- |

3.2.3

Med hensyn til SMV'ers adgang til lån bør man notere sig Basel II-aftalens negative følger. Generelt set fastlægger denne aftale særlige forpligtelser for banksystemet, idet bankerne tvinges til at fastsætte en »rating« for hver SMV, der søger om lån. For at denne »rating« kan beregnes skal SMV'erne forelægge en vifte af oplysninger, der er langt bredere både i henseende til kvantitet og kvalitet. SMV'er, der ikke råder over informationssystemer i stil med ERP (enterprise ressource planning), vil ikke formå at levere alle de krævede oplysninger; ERP-systemer er meget dyre og langt hovedparten af SMV'erne har ikke ERP og vil derfor ikke kunne komme i betragtning til lån på gunstige vilkår, hvilket vil få negative følger for deres udvikling. EIB og Kommissionen opfordres til at være opmærksomme herpå og til at overvåge SMV'ernes adgang til den finansiering, som de har brug for, samt forholdet mellem sådan adgang og virkningerne af Basel II-aftalen.

| 3.3 | Støtte til innovation fra EIB-gruppen kræver, at der udvikles nye, passende finansieringsinstrumenter og -produkter, der svarer til transaktionernes risikoprofil. For at øge merværdien og synergierne mellem Fællesskabets forskellige finansieringsinstrumenter iværksættes der sideløbende nye fælles initiativer mellem EIB-gruppen og Kommissionen gennem etablering af partnerskaber med programmer, der finansieres over EU-budgettet, såsom det syvende rammeprogram og programmet for konkurrenceevne og innovation (CIP). Disse fælles initiativer er ikke begrænset til finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF), med start i 2007, og nye EIF-initiativer under CIP, men de er særligt gode eksempler. |
| --- | --- |

3.3

Støtte til innovation fra EIB-gruppen kræver, at der udvikles nye, passende finansieringsinstrumenter og -produkter, der svarer til transaktionernes risikoprofil. For at øge merværdien og synergierne mellem Fællesskabets forskellige finansieringsinstrumenter iværksættes der sideløbende nye fælles initiativer mellem EIB-gruppen og Kommissionen gennem etablering af partnerskaber med programmer, der finansieres over EU-budgettet, såsom det syvende rammeprogram og programmet for konkurrenceevne og innovation (CIP). Disse fælles initiativer er ikke begrænset til finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF), med start i 2007, og nye EIF-initiativer under CIP, men de er særligt gode eksempler.

3.4   Finansieringsfaciliteten for risikodeling (RSFF)

| 3.4.1 | Risk Sharing Finance Facility er et nyt, innovativt initiativ, som Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank har skabt i fællesskab for at fremme investeringerne i Europa i forskning, teknologisk udvikling og demonstration samt innovation, især fra den private sektors side, ved at yde passende garantier for lån til mere risikobetonede europæiske innovationsprojekter. Denne nye ordning skulle kunne lette adgangen til gældsfinansiering af aktiviteter med en risikoprofil over gennemsnittet, i kraft af risikodeling mellem Det Europæiske Fællesskab, EIB og FUI-projektiværksættere. EIB-finansiering under RSFF vil være tilgængelig for europæiske forskere som supplement til bevillingerne under det syvende rammeprogram. |
| --- | --- |

3.4.1

Risk Sharing Finance Facility er et nyt, innovativt initiativ, som Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank har skabt i fællesskab for at fremme investeringerne i Europa i forskning, teknologisk udvikling og demonstration samt innovation, især fra den private sektors side, ved at yde passende garantier for lån til mere risikobetonede europæiske innovationsprojekter. Denne nye ordning skulle kunne lette adgangen til gældsfinansiering af aktiviteter med en risikoprofil over gennemsnittet, i kraft af risikodeling mellem Det Europæiske Fællesskab, EIB og FUI-projektiværksættere. EIB-finansiering under RSFF vil være tilgængelig for europæiske forskere som supplement til bevillingerne under det syvende rammeprogram.

| 3.4.2 | RSFF, som gennemføres efter de samme regler som EIB's SFF-regler, består af to aspekter, der finansieres af bidrag fra henholdsvis Kommissionen (det syvende rammeprogram) og EIB, hvert på op til 1 mia. euro i perioden 2007-2013. Rammeprogrammets ressourcer kan bruges til finansiering af forsknings-, udviklings- og demonstrationsprojekter, mens EIB-ressourcerne også kan benyttes til finansiering af innovationsprojekter. Med afsæt i disse to bidrag på op til 2 mia. euro til risikofinansiering muliggøres en mere omfattende finansiering af forsknings-, udviklings- og innovationsprogrammer med en risiko over gennemsnittet. Det indebærer, at EIB ventes at blive i stand til at gå ind med supplerende finansiering, som resulterer i en løftestangseffekt på helt op til 10 mia. euro. RSFF skal støtte europæiske forskningsinitiativer såsom det europæiske strategiforum for forskningsinfrastruktur, den europæiske teknologiplatform, det fælles teknologiinitiativ eller projekter under agenturet for samordning af europæisk forskning, Eureka. |
| --- | --- |

3.4.2

RSFF, som gennemføres efter de samme regler som EIB's SFF-regler, består af to aspekter, der finansieres af bidrag fra henholdsvis Kommissionen (det syvende rammeprogram) og EIB, hvert på op til 1 mia. euro i perioden 2007-2013. Rammeprogrammets ressourcer kan bruges til finansiering af forsknings-, udviklings- og demonstrationsprojekter, mens EIB-ressourcerne også kan benyttes til finansiering af innovationsprojekter. Med afsæt i disse to bidrag på op til 2 mia. euro til risikofinansiering muliggøres en mere omfattende finansiering af forsknings-, udviklings- og innovationsprogrammer med en risiko over gennemsnittet. Det indebærer, at EIB ventes at blive i stand til at gå ind med supplerende finansiering, som resulterer i en løftestangseffekt på helt op til 10 mia. euro. RSFF skal støtte europæiske forskningsinitiativer såsom det europæiske strategiforum for forskningsinfrastruktur, den europæiske teknologiplatform, det fælles teknologiinitiativ eller projekter under agenturet for samordning af europæisk forskning, Eureka.

| 3.4.3 | Ud fra tanken om risikodeling mellem Fællesskabet, EIB og modtagerne fungerer RSFF som et supplerende instrument til finansiering af forskning, udvikling og innovation (FU&I), og åbner herved op for en lang række alternativer for både den private sektor og forskningsfællesskabet og supplerer herigennem viften af eksisterende instrumenter til finansiering af FU&I. RSFF sætter EIB i stand til at udvikle finansielle produkter, som kan afhjælpe markedssvigt, i tråd med de specifikke behov i en given sektor og for hver projektleder, for således at udvide mængden af potentielle finansieringsmodtagere. RSFF vil blive tilgængelig for retlige enheder af enhver størrelse og uanset ejerskab, herunder storvirksomheder, mellemstore virksomheder (mid-caps), SMV'er, forskningsorganisationer, universiteter, samarbejdsorganer, joint ventures eller særlige organer (Special Purpose Vehicles). Via risikodeling med banksektoren vil RSFF bidrage til at forbedre de finansielle aktørers globale muligheder for at yde støtte til FU&I-aktiviteter, især over for SMV'er. |
| --- | --- |

3.4.3

Ud fra tanken om risikodeling mellem Fællesskabet, EIB og modtagerne fungerer RSFF som et supplerende instrument til finansiering af forskning, udvikling og innovation (FU&I), og åbner herved op for en lang række alternativer for både den private sektor og forskningsfællesskabet og supplerer herigennem viften af eksisterende instrumenter til finansiering af FU&I. RSFF sætter EIB i stand til at udvikle finansielle produkter, som kan afhjælpe markedssvigt, i tråd med de specifikke behov i en given sektor og for hver projektleder, for således at udvide mængden af potentielle finansieringsmodtagere. RSFF vil blive tilgængelig for retlige enheder af enhver størrelse og uanset ejerskab, herunder storvirksomheder, mellemstore virksomheder (mid-caps), SMV'er, forskningsorganisationer, universiteter, samarbejdsorganer, joint ventures eller særlige organer (Special Purpose Vehicles). Via risikodeling med banksektoren vil RSFF bidrage til at forbedre de finansielle aktørers globale muligheder for at yde støtte til FU&I-aktiviteter, især over for SMV'er.

| 3.4.4 | Af hensyn til en hurtig lancering af RSFF og for at tildele den en tilstrækkelig kritisk masse af finansieringsinstrumenter besluttede Rådet (konkurrenceevne) i juli 2006 i første omgang at afsætte 500 mio. euro for perioden frem til midtvejsrevisionen af det syvende rammeprogram. Yderligere 500 mio. euro kan afsættes på EF-budgettet frem til 2013, afhængigt af midtvejsevalueringsresultaterne og den forventede efterspørgsel efter dette nye instrument. De generelle betingelser vedrørende brug af RSFF's midler og drift — herunder støtteberettigelseskriterier, regler og risikodeling mellem institutioner — fastlægges som led i det syvende rammeprograms særprogrammer for samarbejde og kapacitet, mens de nærmere foranstaltninger blev aftalt bilateralt mellem Kommissionen og EIB den 5. juni 2007. |
| --- | --- |

3.4.4

Af hensyn til en hurtig lancering af RSFF og for at tildele den en tilstrækkelig kritisk masse af finansieringsinstrumenter besluttede Rådet (konkurrenceevne) i juli 2006 i første omgang at afsætte 500 mio. euro for perioden frem til midtvejsrevisionen af det syvende rammeprogram. Yderligere 500 mio. euro kan afsættes på EF-budgettet frem til 2013, afhængigt af midtvejsevalueringsresultaterne og den forventede efterspørgsel efter dette nye instrument. De generelle betingelser vedrørende brug af RSFF's midler og drift — herunder støtteberettigelseskriterier, regler og risikodeling mellem institutioner — fastlægges som led i det syvende rammeprograms særprogrammer for samarbejde og kapacitet, mens de nærmere foranstaltninger blev aftalt bilateralt mellem Kommissionen og EIB den 5. juni 2007.

3.5   EIF-støtte til innovation

| 3.5.1 | EIF udøver mandater på vegne af sine aktionærer (EIB, Kommissionen) eller tredjeparter (på medlemsstatsniveau) til støtte for innovation og finansiering af SMV, i overensstemmelse med Fællesskabets målsætninger. Ved udgangen af 2006 beløb EIF's transaktioner sig til i alt 15 mia. euro, deraf 11,1 mio. euro til garantier og 3,7 mio. euro til venturekapitaltransaktioner. |
| --- | --- |

3.5.1

EIF udøver mandater på vegne af sine aktionærer (EIB, Kommissionen) eller tredjeparter (på medlemsstatsniveau) til støtte for innovation og finansiering af SMV, i overensstemmelse med Fællesskabets målsætninger. Ved udgangen af 2006 beløb EIF's transaktioner sig til i alt 15 mia. euro, deraf 11,1 mio. euro til garantier og 3,7 mio. euro til venturekapitaltransaktioner.

| 3.5.2 | Lissabon-strategien, som har til formål at øge Europas konkurrenceevne, er en af hoveddrivkræfterne bag EIF's virksomhed (EIF er det eneste europæiske organ der er specialiseret i SMV-finansiering). Med 3,7 mia. euro investeret i 224 venturekapitalfonde har EIF været med til at bygge bro over innovationskløften ved, i kraft af løftestangseffekten, at gøre det muligt at yde lån på ca. 20 mia. euro til SMV'er og start-up-virksomheder med stærk vækst (herunder verdenssuccesser som Skype, Bluetooth/Cambridge Silicon Radio og Kelkoo). I formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i marts 2005 henstilles det, at EIF diversificerer sin virksomhed i retning af finansiering af teknologioverførsel. I 2006 blev de første teknologioverførselstransaktioner undertegnet for licens- og spin-off-aktiviteter. |
| --- | --- |

3.5.2

Lissabon-strategien, som har til formål at øge Europas konkurrenceevne, er en af hoveddrivkræfterne bag EIF's virksomhed (EIF er det eneste europæiske organ der er specialiseret i SMV-finansiering). Med 3,7 mia. euro investeret i 224 venturekapitalfonde har EIF været med til at bygge bro over innovationskløften ved, i kraft af løftestangseffekten, at gøre det muligt at yde lån på ca. 20 mia. euro til SMV'er og start-up-virksomheder med stærk vækst (herunder verdenssuccesser som Skype, Bluetooth/Cambridge Silicon Radio og Kelkoo). I formandskabets konklusioner fra Det Europæiske Råd i marts 2005 henstilles det, at EIF diversificerer sin virksomhed i retning af finansiering af teknologioverførsel. I 2006 blev de første teknologioverførselstransaktioner undertegnet for licens- og spin-off-aktiviteter.

| 3.5.3 | Som led i de nye finansielle overslag skal EIF stå for programmet for konkurrenceevne og innovation (CIP) og være en af hovedaktørerne i JEREMIE-initiativet. Begge programmer har til formål at forbedre finansieringen af SMV og finansieringsteknik. |
| --- | --- |

3.5.3

Som led i de nye finansielle overslag skal EIF stå for programmet for konkurrenceevne og innovation (CIP) og være en af hovedaktørerne i JEREMIE-initiativet. Begge programmer har til formål at forbedre finansieringen af SMV og finansieringsteknik.

| 3.5.3.1 | CIP, som er et af EU's vigtigste instrumenter for SMV og innovation, yder venturekapital (herunder finansiering af teknologioverførselsaktiviteter, business angels og miljøinnovation) og SMV-garantier. |
| --- | --- |

3.5.3.1

CIP, som er et af EU's vigtigste instrumenter for SMV og innovation, yder venturekapital (herunder finansiering af teknologioverførselsaktiviteter, business angels og miljøinnovation) og SMV-garantier.

| 3.5.3.2 | Under JEREMIE-initiativet (fælleseuropæiske midler til mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder) kan nationale og regionale myndigheder vælge at afsætte ressourcer fra EFRU i form af skræddersyede, markeds-baserede finansieringsinstrumenter såsom egenkapital, venturekapital, garantier eller lån. JEREMIE er udformet på en måde, der optimerer EFRU-finansiering ved med en løftestangseffekt at tilvejebringe flere midler, samtidig med at iværksættelsen lettes i kraft af mere fleksible regelrammer. I 2007 ventes EIF-kapitalforhøjelsen at supplere CIP's og JEREMIE's ressourcer; det skønnes, at over en million SMV'er i 2013 vil have nydt godt af EIF's finansieringsinstrumenter. |
| --- | --- |

3.5.3.2

Under JEREMIE-initiativet (fælleseuropæiske midler til mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder) kan nationale og regionale myndigheder vælge at afsætte ressourcer fra EFRU i form af skræddersyede, markeds-baserede finansieringsinstrumenter såsom egenkapital, venturekapital, garantier eller lån. JEREMIE er udformet på en måde, der optimerer EFRU-finansiering ved med en løftestangseffekt at tilvejebringe flere midler, samtidig med at iværksættelsen lettes i kraft af mere fleksible regelrammer. I 2007 ventes EIF-kapitalforhøjelsen at supplere CIP's og JEREMIE's ressourcer; det skønnes, at over en million SMV'er i 2013 vil have nydt godt af EIF's finansieringsinstrumenter.

| 3.5.3.3 | Med en høj løftestangseffekt (dvs. 1 euro fra fællesskabsbudgettet stiller helt op til 50 euro til rådighed for SMV'er ved hjælp af garantier) og en stærk katalysatorrolle over for det finansielle samfund (især for venturekapitalmidler) skal Fællesskabets finansieringsinstrumenter opfattes som et eksempel på bedste praksis inden for Lissabon-dagsordenen. For at sikre, at teknologiske anvendelser udnyttes i bredere omfang under CIP, bør indsatsen målrettes mod universiteter og SMV'er og der bør lægges mere vægt på projektfinansiering, oplysning med det sigte at kortlægge intellektuel kapital, godkendelser og udstedelse af godkendelser, samarbejdsaftaler og de deraf følgende fordele. En vellykket gennemførelse bør sikres i kraft af JEREMIE-initiativet, svarende til reglerne om finansiering og statsstøtte. |
| --- | --- |

3.5.3.3

Med en høj løftestangseffekt (dvs. 1 euro fra fællesskabsbudgettet stiller helt op til 50 euro til rådighed for SMV'er ved hjælp af garantier) og en stærk katalysatorrolle over for det finansielle samfund (især for venturekapitalmidler) skal Fællesskabets finansieringsinstrumenter opfattes som et eksempel på bedste praksis inden for Lissabon-dagsordenen. For at sikre, at teknologiske anvendelser udnyttes i bredere omfang under CIP, bør indsatsen målrettes mod universiteter og SMV'er og der bør lægges mere vægt på projektfinansiering, oplysning med det sigte at kortlægge intellektuel kapital, godkendelser og udstedelse af godkendelser, samarbejdsaftaler og de deraf følgende fordele. En vellykket gennemførelse bør sikres i kraft af JEREMIE-initiativet, svarende til reglerne om finansiering og statsstøtte.

| 3.5.4 | I 2006 indgik EIB og EIF en samarbejdsaftale, som især gør det muligt at kombinere EIB-kreditlinjer og EIF-garantier for innovative SMV'er. Sådanne tiltag ventes at blive uddybet yderligere, især i forbindelse med JEREMIE. |
| --- | --- |

3.5.4

I 2006 indgik EIB og EIF en samarbejdsaftale, som især gør det muligt at kombinere EIB-kreditlinjer og EIF-garantier for innovative SMV'er. Sådanne tiltag ventes at blive uddybet yderligere, især i forbindelse med JEREMIE.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Betydningen af it-baseret livslang læring for Europas konkurrenceevne, industrielle ændringer og udvikling af social kapital, CCMI/034, 13. september 2006.

1

(2)  KOM(2006) 604 endelig.

2

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 364/2004 af 25. februar 2004 om ændring af forordning (EF) nr. 70/2001, EUT L 63 af 28.2.2004.

3

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/93 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/93

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Beskæftigelse for prioriterede befolkningsgrupper (Lissabon-strategien)«

(2007/C 256/18)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 14. september 2006 (beslutningen bekræftet af præsidiet den 26. oktober 2006) under henvisning til forretningsordenens artikel 31 og i forbindelse med det udvalgsarbejde, der blev igangsat på Det Europæiske Råds anmodning den 23.-24. marts 2006, at udarbejde en informationsrapport om følgende emne: Beskæftigelse for prioriterede befolkningsgrupper (Lissabon-strategien).

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 15. marts 2007 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at omarbejde denne informationsrapport til en initiativudtalelse.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Wolfgang Greif til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 18. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11. og 12. juli 2007, mødet den 12. juli 2007, følgende udtalelse med 122 stemmer for og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | I nærværende udtalelse gøres der rede for, at de ambitiøse beskæftigelsesmålsætninger fra Lissabon i kvantitativ henseende kun er blevet nået i begrænset omfang — om end der mellem landene er klare forskelle, som man hele tiden bør være opmærksom på. Også hvad beskæftigelseskvaliteten angår, er billedet ikke entydigt: Glædelige eksempler på god praksis inden for beskæftigelsespolitikken i visse medlemsstater — eksempler som efter Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs (EØSU's) opfattelse i fremtiden bør indsamles og evalueres mere systematisk — kontrasterer med fortsat skuffende kendsgerninger:






  — | Om end de fleste arbejdspladser på EU-plan stadig har normale løn- og arbejdsvilkår, kan det konstateres dels, at den vækst i beskæftigelsen, man har kunnet iagttage i de senere år, navnlig blandt kvinderne, i høj grad et resultat af et større antal deltidsarbejdspladser, dels at der for de ældre arbejdstageres vedkommende fortsat er tale om en markant mangel på passende arbejdspladser, samt at der navnlig blandt unge arbejdstagere kan konstateres en stærk vækst i atypiske (utraditionelle) beskæftigelsesformer, hvoraf nogle i arbejdsretlig og social henseende ikke er tilstrækkeligt sikre. |
| --- | --- | --- |

1.1

I nærværende udtalelse gøres der rede for, at de ambitiøse beskæftigelsesmålsætninger fra Lissabon i kvantitativ henseende kun er blevet nået i begrænset omfang — om end der mellem landene er klare forskelle, som man hele tiden bør være opmærksom på. Også hvad beskæftigelseskvaliteten angår, er billedet ikke entydigt: Glædelige eksempler på god praksis inden for beskæftigelsespolitikken i visse medlemsstater — eksempler som efter Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs (EØSU's) opfattelse i fremtiden bør indsamles og evalueres mere systematisk — kontrasterer med fortsat skuffende kendsgerninger:

—

Om end de fleste arbejdspladser på EU-plan stadig har normale løn- og arbejdsvilkår, kan det konstateres dels, at den vækst i beskæftigelsen, man har kunnet iagttage i de senere år, navnlig blandt kvinderne, i høj grad et resultat af et større antal deltidsarbejdspladser, dels at der for de ældre arbejdstageres vedkommende fortsat er tale om en markant mangel på passende arbejdspladser, samt at der navnlig blandt unge arbejdstagere kan konstateres en stærk vækst i atypiske (utraditionelle) beskæftigelsesformer, hvoraf nogle i arbejdsretlig og social henseende ikke er tilstrækkeligt sikre.

| — | Chancerne for at blive integreret på arbejdsmarkedet er for de vanskeligt stillede grupper stort set ikke blevet forbedret (hvilket kan ses af den fortsat høje langtidsledighed og den relativt høje arbejdsløshed blandt unge og lavtkvalificerede samt af den lave beskæftigelsesgrad navnlig blandt de ældre arbejdstagere). Situationen på arbejdsmarkedet for visse socialt marginaliserede befolkningsgruppers vedkommende er ligeledes fortsat yderst problematisk. |
| --- | --- |

—

Chancerne for at blive integreret på arbejdsmarkedet er for de vanskeligt stillede grupper stort set ikke blevet forbedret (hvilket kan ses af den fortsat høje langtidsledighed og den relativt høje arbejdsløshed blandt unge og lavtkvalificerede samt af den lave beskæftigelsesgrad navnlig blandt de ældre arbejdstagere). Situationen på arbejdsmarkedet for visse socialt marginaliserede befolkningsgruppers vedkommende er ligeledes fortsat yderst problematisk.

| 1.2 | På den baggrund er det i forbindelse med den løbende debat om flexicurity-konceptet vigtigt for udvalget at fastholde, at enhver generel definition af dette koncept altid bør kombinere foranstaltninger til forbedring af erhvervslivets og arbejdstagernes tilpasningsevne med en høj grad af social sikkerhed, en aktiv arbejdsmarkedspolitik, uddannelses- og efteruddannelsesindsats og adgang til sociale tjenesteydelser. |
| --- | --- |

1.2

På den baggrund er det i forbindelse med den løbende debat om flexicurity-konceptet vigtigt for udvalget at fastholde, at enhver generel definition af dette koncept altid bør kombinere foranstaltninger til forbedring af erhvervslivets og arbejdstagernes tilpasningsevne med en høj grad af social sikkerhed, en aktiv arbejdsmarkedspolitik, uddannelses- og efteruddannelsesindsats og adgang til sociale tjenesteydelser.

| 1.3 | EØSU opfordrer til, at der i fremtiden ved tilrettelæggelsen af de nationale social- og beskæftigelsespolitikker i relation til de prioriterede grupper på arbejdsmarkedet, som omtales i denne udtalelse, i øget omfang fokuseres på:






  — | foranstaltninger til fremme af de unges integration på arbejdsmarkedet med henblik på at sikre dem en første ansættelse med fremtidsperspektiver, |
| --- | --- | --- |

1.3

EØSU opfordrer til, at der i fremtiden ved tilrettelæggelsen af de nationale social- og beskæftigelsespolitikker i relation til de prioriterede grupper på arbejdsmarkedet, som omtales i denne udtalelse, i øget omfang fokuseres på:

—

foranstaltninger til fremme af de unges integration på arbejdsmarkedet med henblik på at sikre dem en første ansættelse med fremtidsperspektiver,

| — | stærkere indsats mod de mange fortsat eksisterende diskriminationsformer og ringere vilkår på grund af alder, køn, handicap og/eller etnisk oprindelse, navnlig i forbindelse med adgangen til uddannelsessystemet og til varig beskæftigelse, |
| --- | --- |

—

stærkere indsats mod de mange fortsat eksisterende diskriminationsformer og ringere vilkår på grund af alder, køn, handicap og/eller etnisk oprindelse, navnlig i forbindelse med adgangen til uddannelsessystemet og til varig beskæftigelse,

| — | større sikkerhed i ansættelsen og forebyggende indsats mod, at arbejdstagere bliver fastholdt i usikker beskæftigelse, bl.a. ved at sikre, at arbejdsledige ikke tvinges til at tage job uden sikkerhed, at der sættes ind mod sort arbejde og at der dæmmes op for udnyttelse af midlertidigt beskæftigede lønmodtagere, |
| --- | --- |

—

større sikkerhed i ansættelsen og forebyggende indsats mod, at arbejdstagere bliver fastholdt i usikker beskæftigelse, bl.a. ved at sikre, at arbejdsledige ikke tvinges til at tage job uden sikkerhed, at der sættes ind mod sort arbejde og at der dæmmes op for udnyttelse af midlertidigt beskæftigede lønmodtagere,

| — | foranstaltninger til forbedring af arbejdspladsernes kvalitet og beskyttelse af arbejdstagerne mod diskrimination, |
| --- | --- |

—

foranstaltninger til forbedring af arbejdspladsernes kvalitet og beskyttelse af arbejdstagerne mod diskrimination,

| — | øgede investeringer i arbejdspladskvalitet og i arbejdspladser, der imødekommer ældre arbejdstageres behov, |
| --- | --- |

—

øgede investeringer i arbejdspladskvalitet og i arbejdspladser, der imødekommer ældre arbejdstageres behov,

| — | investeringer i uddannelse og efteruddannelse, livslang læring samt i fjernelse af de eksisterende uoverensstemmelser mellem de kvalifikationer, der tilbydes og efterspørges på arbejdsmarkedet; |
| --- | --- |

—

investeringer i uddannelse og efteruddannelse, livslang læring samt i fjernelse af de eksisterende uoverensstemmelser mellem de kvalifikationer, der tilbydes og efterspørges på arbejdsmarkedet;

| — | modernisering og forbedring af samt — i de tilfælde, hvor der er behov herfor — øget social sikkerhed i utraditionelle beskæftigelsesformer, |
| --- | --- |

—

modernisering og forbedring af samt — i de tilfælde, hvor der er behov herfor — øget social sikkerhed i utraditionelle beskæftigelsesformer,

| — | indsats mod kønsspecifik segmentering af arbejdsmarkedet, navnlig via effektive foranstaltninger til fremme af en bedre balance mellem arbejds- og familieliv (herunder navnlig etablering af veludbyggede børnepasningsordninger og tilbud om støtte til plejekrævende mennesker og deres pårørende, herunder i form af heldagsinstitutioner for de pågældende), |
| --- | --- |

—

indsats mod kønsspecifik segmentering af arbejdsmarkedet, navnlig via effektive foranstaltninger til fremme af en bedre balance mellem arbejds- og familieliv (herunder navnlig etablering af veludbyggede børnepasningsordninger og tilbud om støtte til plejekrævende mennesker og deres pårørende, herunder i form af heldagsinstitutioner for de pågældende),

| — | fjernelse af hindringer for, at personer, der har påtaget sig en pasnings- og plejebyrde, kan (gen-)indtræde på arbejdsmarkedet, og incitamenter til større inddragelse af fædrene i pasning og pleje, |
| --- | --- |

—

fjernelse af hindringer for, at personer, der har påtaget sig en pasnings- og plejebyrde, kan (gen-)indtræde på arbejdsmarkedet, og incitamenter til større inddragelse af fædrene i pasning og pleje,

| — | passende incitamenter og støtte til, at erhvervslivet i øget omfang kan ansætte unge og ældre arbejdstagere med særlige problemer på arbejdsmarkedet, |
| --- | --- |

—

passende incitamenter og støtte til, at erhvervslivet i øget omfang kan ansætte unge og ældre arbejdstagere med særlige problemer på arbejdsmarkedet,

| 1.4 | For socialt marginaliserede grupper er der derudover behov for særlige foranstaltninger:






  — | f.eks. opbygning af et indslusningsarbejdsmarked med passende incitamenter for erhvervslivet til i højere grad at ansætte socialt udstødte samtidig med støtte til de pågældende til at løse de problemer, der ligger til grund for udstødelsen (i den forbindelse er det vigtigt at forhindre både uhensigtsmæssigt spild og konkurrenceforvridninger), |
| --- | --- | --- |

1.4

For socialt marginaliserede grupper er der derudover behov for særlige foranstaltninger:

—

f.eks. opbygning af et indslusningsarbejdsmarked med passende incitamenter for erhvervslivet til i højere grad at ansætte socialt udstødte samtidig med støtte til de pågældende til at løse de problemer, der ligger til grund for udstødelsen (i den forbindelse er det vigtigt at forhindre både uhensigtsmæssigt spild og konkurrenceforvridninger),

| — | beskæftigelsesinitiativer inden for non profit-sektoren, navnlig i de offentlige virksomheder, spiller en særlig rolle her. Støtten bør sikres passende finansiering over de arbejdsmarkedspolitiske budgetter. |
| --- | --- |

—

beskæftigelsesinitiativer inden for non profit-sektoren, navnlig i de offentlige virksomheder, spiller en særlig rolle her. Støtten bør sikres passende finansiering over de arbejdsmarkedspolitiske budgetter.

| 1.5 | EØSU understreger kraftigt, at de prioriteter, der er skitseret i denne udtalelse, i mange EU-lande vil kræve en intensiveret beskæftigelsespolitisk indsats, og at der skal sikres passende finansiering heraf.






  — | Foranstaltningerne til en aktiv arbejdsmarkedspolitik på nationalt og på EU-plan vil nemlig samlet set ikke give tilfredsstillende resultater, hvis medlemsstaterne i deres budgetplanlægning ikke tager et passende hensyn til deres gennemførelse. |
| --- | --- | --- |

1.5

EØSU understreger kraftigt, at de prioriteter, der er skitseret i denne udtalelse, i mange EU-lande vil kræve en intensiveret beskæftigelsespolitisk indsats, og at der skal sikres passende finansiering heraf.

—

Foranstaltningerne til en aktiv arbejdsmarkedspolitik på nationalt og på EU-plan vil nemlig samlet set ikke give tilfredsstillende resultater, hvis medlemsstaterne i deres budgetplanlægning ikke tager et passende hensyn til deres gennemførelse.

| — | På dette punkt kan EØSU konstatere, at forslagene til arbejdsmarkedspolitiske initiativer — f. eks. i forbindelse med de nationale reformplaner — og finansieringen i mange lande slet ikke harmonerer med hinanden (1). |
| --- | --- |

—

På dette punkt kan EØSU konstatere, at forslagene til arbejdsmarkedspolitiske initiativer — f. eks. i forbindelse med de nationale reformplaner — og finansieringen i mange lande slet ikke harmonerer med hinanden (1).

| — | Der bør i de nationale handlingsprogrammer i højere grad tages hensyn til positive erfaringer fra medlemsstaterne, og midlerne i Den Europæiske Socialfond 2007-2013 bør anvendes i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

—

Der bør i de nationale handlingsprogrammer i højere grad tages hensyn til positive erfaringer fra medlemsstaterne, og midlerne i Den Europæiske Socialfond 2007-2013 bør anvendes i overensstemmelse hermed.

| 1.6 | EØSU har i denne sammenhæng allerede flere gange peget på, at finansieringen kræver gunstige makroøkonomiske forhold og en vækstorienteret økonomisk politik, der bør være rettet mod bekæmpelse af længerevarende konjunkturafmatning (2). |
| --- | --- |

1.6

EØSU har i denne sammenhæng allerede flere gange peget på, at finansieringen kræver gunstige makroøkonomiske forhold og en vækstorienteret økonomisk politik, der bør være rettet mod bekæmpelse af længerevarende konjunkturafmatning (2).

| 1.7 | I mange medlemsstater er de sekundære lønomkostninger i form af indbetalinger til socialsikringsordningerne steget så meget, at det kan få negative konsekvenser for jobskabelsen. I mange tilfælde er det ikke attraktivt at påtage sig et arbejde på grund af den ringe forskel i indtægten efter skat og overførselsindkomsternes størrelse. Det er vigtigt at undgå disse såkaldte arbejdsløshedsfælder uden at bringe finansieringen af de sociale systemer i fare. I den forbindelse erklærer EØSU sig enig i henstillingerne fra den højtstående gruppe om fremtiden for socialpolitikken i det udvidede EU, der tilråder et bredere finansieringsgrundlag for de sociale sikringssystemer med det formål at opnå en mere ligelig fordeling af omkostningerne på alle produktionsfaktorer og derigennem gøre produktionsfaktoren arbejdskraft billigere (3). |
| --- | --- |

1.7

I mange medlemsstater er de sekundære lønomkostninger i form af indbetalinger til socialsikringsordningerne steget så meget, at det kan få negative konsekvenser for jobskabelsen. I mange tilfælde er det ikke attraktivt at påtage sig et arbejde på grund af den ringe forskel i indtægten efter skat og overførselsindkomsternes størrelse. Det er vigtigt at undgå disse såkaldte arbejdsløshedsfælder uden at bringe finansieringen af de sociale systemer i fare. I den forbindelse erklærer EØSU sig enig i henstillingerne fra den højtstående gruppe om fremtiden for socialpolitikken i det udvidede EU, der tilråder et bredere finansieringsgrundlag for de sociale sikringssystemer med det formål at opnå en mere ligelig fordeling af omkostningerne på alle produktionsfaktorer og derigennem gøre produktionsfaktoren arbejdskraft billigere (3).

| 1.8 | Hvad den kommende revision af de beskæftigelsespolitiske retningslinjer i 2008 angår, mener EØSU, at der på flere af de områder, der er omtalt i denne udtalelse, er behov både for en prioritering og en konkretisering.






  — | EØSU går i henseende hertil ind for mere forpligtende mål på europæisk niveau for at pålægge medlemsstaterne en klar ramme med entydige forpligtelser. EØSU mener, at kontrollen med gennemførelsen på nationalt niveau kræver, at Kommissionen spiller en mere fremtrædende rolle i beskæftigelsesstrategien. |
| --- | --- | --- |

1.8

Hvad den kommende revision af de beskæftigelsespolitiske retningslinjer i 2008 angår, mener EØSU, at der på flere af de områder, der er omtalt i denne udtalelse, er behov både for en prioritering og en konkretisering.

—

EØSU går i henseende hertil ind for mere forpligtende mål på europæisk niveau for at pålægge medlemsstaterne en klar ramme med entydige forpligtelser. EØSU mener, at kontrollen med gennemførelsen på nationalt niveau kræver, at Kommissionen spiller en mere fremtrædende rolle i beskæftigelsesstrategien.

| — | EØSU går derudover ind for yderligere justeringer af målsætningerne, navnlig hvad angår de unges beskæftigelsessituation og bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløsheden (som f.eks. en nedsættelse af fristen på seks måneder for aktivering af unge, der søger job eller læreplads), intensiveret indsats for ligestilling, støtte til handicappede og integration af indvandrere. |
| --- | --- |

—

EØSU går derudover ind for yderligere justeringer af målsætningerne, navnlig hvad angår de unges beskæftigelsessituation og bekæmpelsen af ungdomsarbejdsløsheden (som f.eks. en nedsættelse af fristen på seks måneder for aktivering af unge, der søger job eller læreplads), intensiveret indsats for ligestilling, støtte til handicappede og integration af indvandrere.

| — | EØSU ønsker derved at opnå, at der i fremtiden fastsættes mere ambitiøse målsætninger i de nationale reformprogrammer på det beskæftigelsespolitiske område, og at dette vil kunne måles i kvalitative fremskridt med hensyn til tidsplaner, beføjelser, bindende målsætninger og finansiering. I den forbindelse opfordrer EØSU til, at der overvejes konkrete mål for en øremærkning af en passende del af budgettet til foranstaltninger til en aktiv arbejdsmarkedspolitik i de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

—

EØSU ønsker derved at opnå, at der i fremtiden fastsættes mere ambitiøse målsætninger i de nationale reformprogrammer på det beskæftigelsespolitiske område, og at dette vil kunne måles i kvalitative fremskridt med hensyn til tidsplaner, beføjelser, bindende målsætninger og finansiering. I den forbindelse opfordrer EØSU til, at der overvejes konkrete mål for en øremærkning af en passende del af budgettet til foranstaltninger til en aktiv arbejdsmarkedspolitik i de enkelte medlemsstater.

EØSU vil i en særskilt udtalelse redegøre for sit syn på de i nærværende udtalelse skitserede nødvendige justeringer af de beskæftigelsespolitiske retningslinjer fra 2009.

2.   Baggrund

| 2.1 | I konklusionerne fra mødet i Det Europæiske Råd den 23.-24. marts 2006 blev EØSU bedt om i perioden op til forårstopmødet i 2008 at fremlægge en »sammenfattende rapport til støtte for vækst og beskæftigelse« og i den forbindelse bl.a. at fokusere på det prioriterede område »øget beskæftigelse for prioriterede befolkningsgrupper«. EØSU fremlægger i denne sammenhæng følgende initiativudtalelse, der er blevet udarbejdet i samarbejde nationale eksperter i økonomi og arbejdsmarkedsforhold. |
| --- | --- |

2.1

I konklusionerne fra mødet i Det Europæiske Råd den 23.-24. marts 2006 blev EØSU bedt om i perioden op til forårstopmødet i 2008 at fremlægge en »sammenfattende rapport til støtte for vækst og beskæftigelse« og i den forbindelse bl.a. at fokusere på det prioriterede område »øget beskæftigelse for prioriterede befolkningsgrupper«. EØSU fremlægger i denne sammenhæng følgende initiativudtalelse, der er blevet udarbejdet i samarbejde nationale eksperter i økonomi og arbejdsmarkedsforhold.

| 2.2 | EØSU har altid lagt vægt på, at forbedring af konkurrenceevnen og bæredygtig økonomisk vækst inden for rammerne af Lissabon-strategien ikke er et formål i sig selv, men også bør medvirke til at fjerne den høje arbejdsløshed i EU, tilstræbe fuld beskæftigelse, skabe et mere solidt fundament under socialsikringssystemerne og garantere beskyttelse mod social udstødelse (4). |
| --- | --- |

2.2

EØSU har altid lagt vægt på, at forbedring af konkurrenceevnen og bæredygtig økonomisk vækst inden for rammerne af Lissabon-strategien ikke er et formål i sig selv, men også bør medvirke til at fjerne den høje arbejdsløshed i EU, tilstræbe fuld beskæftigelse, skabe et mere solidt fundament under socialsikringssystemerne og garantere beskyttelse mod social udstødelse (4).

| 2.3 | I overensstemmelse hermed bør Lissabon-strategien på det beskæftigelsespolitiske område skabe nye incitamenter for den EU's beskæftigelsesstrategi og således bidrage til at øge erhvervsfrekvensen og arbejdskvaliteten. Målsætningen for Lissabon-strategien er ikke kun højere beskæftigelse. Den drejer sig også om at forbedre arbejdspladsernes kvalitet. Investeringer i menneskelig kapital, forskning, teknologi og innovation er som konsekvens heraf blevet prioriteret lige så højt som arbejdsmarkeds- og strukturpolitiske foranstaltninger (5). |
| --- | --- |

2.3

I overensstemmelse hermed bør Lissabon-strategien på det beskæftigelsespolitiske område skabe nye incitamenter for den EU's beskæftigelsesstrategi og således bidrage til at øge erhvervsfrekvensen og arbejdskvaliteten. Målsætningen for Lissabon-strategien er ikke kun højere beskæftigelse. Den drejer sig også om at forbedre arbejdspladsernes kvalitet. Investeringer i menneskelig kapital, forskning, teknologi og innovation er som konsekvens heraf blevet prioriteret lige så højt som arbejdsmarkeds- og strukturpolitiske foranstaltninger (5).

| 2.4 | EØSU vil i denne udtalelse fokusere analysen af og de politiske henstillinger vedrørende udviklingen på arbejdsmarkedet i EU på de målgrupper, for hvilke Rådet på det seneste gentagne gange indtrængende har opfordret medlemsstaterne til at indføre særlige foranstaltninger med henblik på






  — | at forbedre unge menneskers stilling på arbejdsmarkedet og reducere ledigheden blandt de unge markant, |
| --- | --- | --- |

2.4

EØSU vil i denne udtalelse fokusere analysen af og de politiske henstillinger vedrørende udviklingen på arbejdsmarkedet i EU på de målgrupper, for hvilke Rådet på det seneste gentagne gange indtrængende har opfordret medlemsstaterne til at indføre særlige foranstaltninger med henblik på

—

at forbedre unge menneskers stilling på arbejdsmarkedet og reducere ledigheden blandt de unge markant,

| — | at gennemføre strategier for aktiv aldring med det formål at fastholde ældre arbejdstagere på arbejdsmarkedet, |
| --- | --- |

—

at gennemføre strategier for aktiv aldring med det formål at fastholde ældre arbejdstagere på arbejdsmarkedet,

| — | at yde en målrettet indsats for fremme beskæftigelsen blandt kvinder og at skabe bedre sammenhæng mellem arbejde og privatliv for mænd og kvinder under ét, |
| --- | --- |

—

at yde en målrettet indsats for fremme beskæftigelsen blandt kvinder og at skabe bedre sammenhæng mellem arbejde og privatliv for mænd og kvinder under ét,

| — | at forbedre den varige integration af handicappede på arbejdsmarkedet, |
| --- | --- |

—

at forbedre den varige integration af handicappede på arbejdsmarkedet,

| — | at øge erhvervsfrekvensen blandt indvandrere og etniske mindretal og forbedre mulighederne for disse grupper på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

—

at øge erhvervsfrekvensen blandt indvandrere og etniske mindretal og forbedre mulighederne for disse grupper på arbejdsmarkedet.

| 2.5 | EØSU vil for hver af disse målgruppers vedkommende foreslå henholdsvis et sæt forebyggende og et sæt aktive (gen-)indslusningsforanstaltninger, som medlemsstaterne bør vie særlig opmærksomhed ved tilrettelæggelsen af deres arbejdsmarkeds- og beskæftigelsespolitik. Også socialt marginaliserede grupper, der i mange tilfælde er udelukket fra arbejdsmarkedet, behandles. På dette grundlag formulerer udvalget en række politiske henstillinger, bl.a. vedrørende de beskæftigelsespolitiske retningslinjer, der skal revideres senest i forbindelse med forårstopmødet i 2008. |
| --- | --- |

2.5

EØSU vil for hver af disse målgruppers vedkommende foreslå henholdsvis et sæt forebyggende og et sæt aktive (gen-)indslusningsforanstaltninger, som medlemsstaterne bør vie særlig opmærksomhed ved tilrettelæggelsen af deres arbejdsmarkeds- og beskæftigelsespolitik. Også socialt marginaliserede grupper, der i mange tilfælde er udelukket fra arbejdsmarkedet, behandles. På dette grundlag formulerer udvalget en række politiske henstillinger, bl.a. vedrørende de beskæftigelsespolitiske retningslinjer, der skal revideres senest i forbindelse med forårstopmødet i 2008.

3.   Erhvervsfrekvenser, ledighed og beskæftigelse — en statusopgørelse (6)

| 3.1 | For første gang siden 2001 har EU i 2005 og 2006 oplevet en vækst i beskæftigelsen og en mærkbar tilbagegang i ledigheden (fra 9,0 % i 2004 til 7,9 % i 2006). Med en stigning på 0,6 % er væksten i kvindernes beskæftigelsesgrad mere markant end mændenes og bryder dermed med de senere års stagnation. Denne glædelige udvikling fortsatte i 2007 (7). |
| --- | --- |

3.1

For første gang siden 2001 har EU i 2005 og 2006 oplevet en vækst i beskæftigelsen og en mærkbar tilbagegang i ledigheden (fra 9,0 % i 2004 til 7,9 % i 2006). Med en stigning på 0,6 % er væksten i kvindernes beskæftigelsesgrad mere markant end mændenes og bryder dermed med de senere års stagnation. Denne glædelige udvikling fortsatte i 2007 (7).

| 3.2 | Dette til trods må det imidlertid med skuffelse konstateres,






  — | at det går langsomt med at nå midtvejsmålene fra Lissabon og Stockholm, og at de ikke blev nået i 2005, hverken målet om en samlet beskæftigelsesgrad på 67 % (2005: 63,8 %) eller en beskæftigelsesgrad blandt kvinder på 57 % (2005: 56,3 %). Det står mere og mere klart, at mange medlemsstater og EU som helhed heller ikke vil kunne nå målsætningerne for 2010. |
| --- | --- | --- |

3.2

Dette til trods må det imidlertid med skuffelse konstateres,

—

at det går langsomt med at nå midtvejsmålene fra Lissabon og Stockholm, og at de ikke blev nået i 2005, hverken målet om en samlet beskæftigelsesgrad på 67 % (2005: 63,8 %) eller en beskæftigelsesgrad blandt kvinder på 57 % (2005: 56,3 %). Det står mere og mere klart, at mange medlemsstater og EU som helhed heller ikke vil kunne nå målsætningerne for 2010.

| — | at det må fastholdes, at selvom fuldtidsarbejde i EU som helhed fortsat er den mest udbredte beskæftigelsesform, så er den vækst i beskæftigelsen, der har kunnet konstateres i de senere år — navnlig blandt kvinderne — i høj grad et resultat af et større antal deltidsarbejdspladser (hvilket giver sig udtryk i en klart ringere vækst i antallet af fuldtidsækvivalenter, der i visse medlemsstater endda er dalende), |
| --- | --- |

—

at det må fastholdes, at selvom fuldtidsarbejde i EU som helhed fortsat er den mest udbredte beskæftigelsesform, så er den vækst i beskæftigelsen, der har kunnet konstateres i de senere år — navnlig blandt kvinderne — i høj grad et resultat af et større antal deltidsarbejdspladser (hvilket giver sig udtryk i en klart ringere vækst i antallet af fuldtidsækvivalenter, der i visse medlemsstater endda er dalende),

| — | at den største vækst i beskæftigelsen i de senere år har fundet sted blandt gruppen af ældre arbejdstagere. Alligevel ligger også beskæftigelsesgraden blandt ældre arbejdstagere langt under målsætningen (årsgennemsnittet for 2005 for de 55-64-årige var på kun 42,5 %). Kun 9 EU-lande har nået målet på 50 % (der er store kønsmæssige forskelle, idet målsætningen for mændenes vedkommende er blevet nået i 17 lande, men for kvindernes kun i 4, nemlig i de skandinaviske lande og i Estland). |
| --- | --- |

—

at den største vækst i beskæftigelsen i de senere år har fundet sted blandt gruppen af ældre arbejdstagere. Alligevel ligger også beskæftigelsesgraden blandt ældre arbejdstagere langt under målsætningen (årsgennemsnittet for 2005 for de 55-64-årige var på kun 42,5 %). Kun 9 EU-lande har nået målet på 50 % (der er store kønsmæssige forskelle, idet målsætningen for mændenes vedkommende er blevet nået i 17 lande, men for kvindernes kun i 4, nemlig i de skandinaviske lande og i Estland).

| — | ungdomsledigheden var i 2005 på 18,5 % for EU i gennemsnit. Den ligger dermed fortsat omtrent dobbelt så høj som den samlede ledighed, |
| --- | --- |

—

ungdomsledigheden var i 2005 på 18,5 % for EU i gennemsnit. Den ligger dermed fortsat omtrent dobbelt så høj som den samlede ledighed,

| — | at ledigheden i EU som helhed trods generelle forbedringer i flere medlemsstater, navnlig dem med meget høje arbejdsløshedsprocenter, med knap 8 % fortsat befinder sig på et højt niveau og endda er steget i visse lande, |
| --- | --- |

—

at ledigheden i EU som helhed trods generelle forbedringer i flere medlemsstater, navnlig dem med meget høje arbejdsløshedsprocenter, med knap 8 % fortsat befinder sig på et højt niveau og endda er steget i visse lande,

| — | at de regionale forskelle i beskæftigelsesgraden i visse medlemsstater fortsat er store (navnlig når man ser på fuldtidsækvivalenter). Antallet af mennesker, der i EU 27 i dag bor i regioner med en arbejdsløshedsprocent på mere end 15 %, er steget mærkbart i takt med EU-udvidelserne, |
| --- | --- |

—

at de regionale forskelle i beskæftigelsesgraden i visse medlemsstater fortsat er store (navnlig når man ser på fuldtidsækvivalenter). Antallet af mennesker, der i EU 27 i dag bor i regioner med en arbejdsløshedsprocent på mere end 15 %, er steget mærkbart i takt med EU-udvidelserne,

| — | at situationen på arbejdsmarkedet for visse socialt marginaliserede befolkningsgruppers vedkommende fortsat er yderst problematisk. |
| --- | --- |

—

at situationen på arbejdsmarkedet for visse socialt marginaliserede befolkningsgruppers vedkommende fortsat er yderst problematisk.

På baggrund af den skitserede udvikling på arbejdsmarkedet er man på trods af fremskridt på visse områder stadig langt fra at opnå de ambitiøse beskæftigelsesmål fra Lissabon.

| 3.3 | Dette gælder så meget mere, som beskæftigelsesudviklingen derudover er karakteriseret ved følgende forhold og tendenser (som kan variere stærkt fra sektor til sektor og fra medlemsstat til medlemsstat):






  — | Mulighederne for at blive integreret på arbejdsmarkedet er for de vanskeligt stillede grupper stort set ikke blevet forbedret (hvilket kan ses af den fortsat høje langtidsarbejdsløshed og de relativt høje arbejdsløshedsprocenter blandt unge og lavtkvalificerede samt af den lave beskæftigelsesgrad navnlig blandt ældre arbejdstagere). |
| --- | --- | --- |

3.3

Dette gælder så meget mere, som beskæftigelsesudviklingen derudover er karakteriseret ved følgende forhold og tendenser (som kan variere stærkt fra sektor til sektor og fra medlemsstat til medlemsstat):

—

Mulighederne for at blive integreret på arbejdsmarkedet er for de vanskeligt stillede grupper stort set ikke blevet forbedret (hvilket kan ses af den fortsat høje langtidsarbejdsløshed og de relativt høje arbejdsløshedsprocenter blandt unge og lavtkvalificerede samt af den lave beskæftigelsesgrad navnlig blandt ældre arbejdstagere).

| — | Om end de fleste arbejdspladser i EU stadig har normale løn- og arbejdsvilkår, peger data på en stærk vækst i de atypiske (utraditionelle) beskæftigelsesformer, hvoraf nogle i arbejdsretlig og social henseende ikke er tilstrækkeligt sikre. Samlet stiger antallet af tidsbegrænsede ansættelsesforhold, og her rammes især unge hårdere end gennemsnittet. Kontraktansættelse, midlertidig beskæftigelse, ansættelsesformer med tilsyneladende, men ikke reel selvstændighed (8) samt ansættelsesforhold med ringe social sikring har bredt sig, om end situationen er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. Samlet breder de usikre løn- og ansættelsesforhold sig, navnlig for de vanskeligt stillede gruppers vedkommende. Sådanne ansættelsesformer kan kun være en »bro« til det regulære arbejdsmarked, hvis de er resultatet af et frit valg og er sikre. |
| --- | --- |

—

Om end de fleste arbejdspladser i EU stadig har normale løn- og arbejdsvilkår, peger data på en stærk vækst i de atypiske (utraditionelle) beskæftigelsesformer, hvoraf nogle i arbejdsretlig og social henseende ikke er tilstrækkeligt sikre. Samlet stiger antallet af tidsbegrænsede ansættelsesforhold, og her rammes især unge hårdere end gennemsnittet. Kontraktansættelse, midlertidig beskæftigelse, ansættelsesformer med tilsyneladende, men ikke reel selvstændighed (8) samt ansættelsesforhold med ringe social sikring har bredt sig, om end situationen er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat. Samlet breder de usikre løn- og ansættelsesforhold sig, navnlig for de vanskeligt stillede gruppers vedkommende. Sådanne ansættelsesformer kan kun være en »bro« til det regulære arbejdsmarked, hvis de er resultatet af et frit valg og er sikre.

| — | I mange medlemsstater er jobusikkerheden navnlig steget på den del af arbejdsmarkedet, hvor der ikke kræves særlige kvalifikationer, og især blandt arbejdstagere uden afsluttet skoleuddannelse og uden erhvervsuddannelse. På grund af den manglende overensstemmelse mellem de efterspurgte og udbudte kvalifikationer er adgangen til arbejdsmarkedet, både i forbindelse med den første ansættelse og efter en periode med arbejdsløshed, særlig vanskelig for denne gruppe. |
| --- | --- |

—

I mange medlemsstater er jobusikkerheden navnlig steget på den del af arbejdsmarkedet, hvor der ikke kræves særlige kvalifikationer, og især blandt arbejdstagere uden afsluttet skoleuddannelse og uden erhvervsuddannelse. På grund af den manglende overensstemmelse mellem de efterspurgte og udbudte kvalifikationer er adgangen til arbejdsmarkedet, både i forbindelse med den første ansættelse og efter en periode med arbejdsløshed, særlig vanskelig for denne gruppe.

| — | Personer, der har påtaget sig en pasnings- og plejebyrde, har fortsat svært ved at finde et stabilt og tilfredsstillende arbejde. |
| --- | --- |

—

Personer, der har påtaget sig en pasnings- og plejebyrde, har fortsat svært ved at finde et stabilt og tilfredsstillende arbejde.

| — | Handicappede er stadig i høj grad del af den gruppe, der er udelukket fra arbejdsmarkedet. I henhold til de nyeste europæiske tal er kun 40 % af de handicappede erhvervsaktive. Tallene er endnu mere foruroligende, når man ser på de svært handicappede. |
| --- | --- |

—

Handicappede er stadig i høj grad del af den gruppe, der er udelukket fra arbejdsmarkedet. I henhold til de nyeste europæiske tal er kun 40 % af de handicappede erhvervsaktive. Tallene er endnu mere foruroligende, når man ser på de svært handicappede.

| — | Derudover findes der et stort antal mennesker, hvis marginalisering skyldes misbrugsproblemer, for stor gældsætning eller hjemløshed, og hvis integration på arbejdsmarkedet kræver særlige sociale foranstaltninger. |
| --- | --- |

—

Derudover findes der et stort antal mennesker, hvis marginalisering skyldes misbrugsproblemer, for stor gældsætning eller hjemløshed, og hvis integration på arbejdsmarkedet kræver særlige sociale foranstaltninger.

| — | For indvandrere og mennesker med indvandrerbaggrund tegner arbejdsvilkårene og udsigterne på arbejdsmarkedet sig i de fleste medlemsstater mere usikre end for resten af befolkningen. I denne sammenhæng bør man være særlig opmærksom på romaerne, der på grund af udvidelsen med Rumænien og Bulgarien er blevet EU's største mindretal, og hvis situation på arbejdsmarkedet (arbejdsløshedsprocenterne når i visse tilfælde op på 70-90 %) af mange årsager må betegnes som stærkt bekymrende. EØSU vil tage stilling til denne problemstilling i en særskilt udtalelse. |
| --- | --- |

—

For indvandrere og mennesker med indvandrerbaggrund tegner arbejdsvilkårene og udsigterne på arbejdsmarkedet sig i de fleste medlemsstater mere usikre end for resten af befolkningen. I denne sammenhæng bør man være særlig opmærksom på romaerne, der på grund af udvidelsen med Rumænien og Bulgarien er blevet EU's største mindretal, og hvis situation på arbejdsmarkedet (arbejdsløshedsprocenterne når i visse tilfælde op på 70-90 %) af mange årsager må betegnes som stærkt bekymrende. EØSU vil tage stilling til denne problemstilling i en særskilt udtalelse.

| 3.4 | Væksten i den uformelle sektor med usikre ansættelsesforhold og ofte lave indkomster indebærer en fare for, at de grupper, der ikke kan tilpasse sig forholdene på det ordinære arbejdsmarked, diskvalificeres på lang sigt. Denne udvikling, der er vanskelig at sætte tal på, er ikke kun forbundet med betydelige usikkerhedsmomenter for de berørte personer, men medfører tillige tabte skatteindtægter i stort omfang og sætter i sidste ende også bæredygtigheden i EU's produktionspotentiale på spil. |
| --- | --- |

3.4

Væksten i den uformelle sektor med usikre ansættelsesforhold og ofte lave indkomster indebærer en fare for, at de grupper, der ikke kan tilpasse sig forholdene på det ordinære arbejdsmarked, diskvalificeres på lang sigt. Denne udvikling, der er vanskelig at sætte tal på, er ikke kun forbundet med betydelige usikkerhedsmomenter for de berørte personer, men medfører tillige tabte skatteindtægter i stort omfang og sætter i sidste ende også bæredygtigheden i EU's produktionspotentiale på spil.

4.   Rammer for mere og bedre beskæftigelse

| 4.1 | Hovedstrømmen i de politiske henstillinger i Europa har i årevis gået på, at det var indbyggede strukturelle faktorer, der var skyld i problemerne på arbejdsmarkedet. I mange EU-lande har man da også i beskæftigelsespolitisk henseende udelukkende satset på at lempe de generelle arbejdsretlige normer, skærpe betingelserne for opnåelse af krav på ydelser, skære ned i de sociale ydelser og skabe mere fleksible ansættelsesvilkår. |
| --- | --- |

4.1

Hovedstrømmen i de politiske henstillinger i Europa har i årevis gået på, at det var indbyggede strukturelle faktorer, der var skyld i problemerne på arbejdsmarkedet. I mange EU-lande har man da også i beskæftigelsespolitisk henseende udelukkende satset på at lempe de generelle arbejdsretlige normer, skærpe betingelserne for opnåelse af krav på ydelser, skære ned i de sociale ydelser og skabe mere fleksible ansættelsesvilkår.

| 4.2 | Foranstaltninger til en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som eksempelvis fremme af beskæftigelsesegnetheden, kvalifikationsløft og målrettede programmer til integration af vanskeligt stillede grupper på arbejdsmarkedet, er derimod i mange lande ikke blevet gennemført i tilstrækkeligt omfang, om end visse lande, der kun har haft afsat ringe midler til dette formål, har øget udgifterne fra 1995 og frem. I de fleste af de lande, som der foreligger data om, er andelen af »aktive« udgifter set i forhold til de samlede udgifter til arbejdsmarkedspolitik (»passiv« og »aktiv« forsørgelse) endda dalet i de seneste år. Det er særdeles vigtigt, at der sikres midler til at føre en aktiv arbejdsmarkedspolitik, der svarer til udfordringerne, og at de arbejdsmarkedspolitiske foranstaltningers virkning samtidig forbedres, samt at de fokuserer på de pågældende målgrupper. |
| --- | --- |

4.2

Foranstaltninger til en aktiv arbejdsmarkedspolitik, som eksempelvis fremme af beskæftigelsesegnetheden, kvalifikationsløft og målrettede programmer til integration af vanskeligt stillede grupper på arbejdsmarkedet, er derimod i mange lande ikke blevet gennemført i tilstrækkeligt omfang, om end visse lande, der kun har haft afsat ringe midler til dette formål, har øget udgifterne fra 1995 og frem. I de fleste af de lande, som der foreligger data om, er andelen af »aktive« udgifter set i forhold til de samlede udgifter til arbejdsmarkedspolitik (»passiv« og »aktiv« forsørgelse) endda dalet i de seneste år. Det er særdeles vigtigt, at der sikres midler til at føre en aktiv arbejdsmarkedspolitik, der svarer til udfordringerne, og at de arbejdsmarkedspolitiske foranstaltningers virkning samtidig forbedres, samt at de fokuserer på de pågældende målgrupper.

| 4.3 | EØSU har i denne sammenhæng allerede flere gange peget på, at arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger og strukturreformer i sidste ende kun giver gode resultater under gunstige makroøkonomiske forhold, hvor der tages sigte på at bekæmpe den langvarige konjunkturafmatning og på at stabilisere væksten (9). Til den ende er der på nationalt og EU-plan behov for tilsagn om, at der skal føres en vækstorienteret økonomisk politik kombineret med de rette penge-, budget- og erhvervspolitiske forudsætninger:






  — | Når prisstabiliteten er sikret, bør Den Europæiske Centralbank, navnlig via sin rentepolitik og i overensstemmelse med de beføjelser, den har fået tildelt i henhold til traktaten, yde et bidrag til øget økonomisk vækst og beskæftigelse. Markant beskæftigelsesfremgang kommer først, når væksten er stabil, og der på mellemlang sigt sker forbedringer i produktiviteten. |
| --- | --- | --- |

4.3

EØSU har i denne sammenhæng allerede flere gange peget på, at arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger og strukturreformer i sidste ende kun giver gode resultater under gunstige makroøkonomiske forhold, hvor der tages sigte på at bekæmpe den langvarige konjunkturafmatning og på at stabilisere væksten (9). Til den ende er der på nationalt og EU-plan behov for tilsagn om, at der skal føres en vækstorienteret økonomisk politik kombineret med de rette penge-, budget- og erhvervspolitiske forudsætninger:

—

Når prisstabiliteten er sikret, bør Den Europæiske Centralbank, navnlig via sin rentepolitik og i overensstemmelse med de beføjelser, den har fået tildelt i henhold til traktaten, yde et bidrag til øget økonomisk vækst og beskæftigelse. Markant beskæftigelsesfremgang kommer først, når væksten er stabil, og der på mellemlang sigt sker forbedringer i produktiviteten.

| — | Det udvidede råderum i henhold til den reviderede stabilitets- og vækstpagt skal udnyttes til at give EU-landene mulighed for at foretage konjunkturpolitisk modstyring samt sikre budgetmæssigt råderum til socialt afbalancerede strukturreformer og et passende niveau for de offentlige investeringer. |
| --- | --- |

—

Det udvidede råderum i henhold til den reviderede stabilitets- og vækstpagt skal udnyttes til at give EU-landene mulighed for at foretage konjunkturpolitisk modstyring samt sikre budgetmæssigt råderum til socialt afbalancerede strukturreformer og et passende niveau for de offentlige investeringer.

Lissabon-målsætningerne peger i retning af, hvor det er, disse investeringer skal foretages: I en udbygning af kommunikations- og trafikinfrastrukturen, klimabeskyttelsen, en offensiv satsning på forskning og udvikling, fri adgang til børnepasning, fremme af uddannelse og efteruddannelse, en aktiv arbejdsmarkedspolitik og arbejdspladskvalitet. I den forbindelse bør de nationale reformprogrammer udformes på en sådan måde, at de på EU-plan udgør et samordnet program til styrkelse af den økonomiske dynamik, som alle aktører på nationalt og EU-plan yder deres bidrag til.

5.   Effektiv bekæmpelse af ungdomsarbejdsløsheden

| 5.1 | Ungdomsarbejdsløsheden er fremdeles ét af de beskæftigelsespolitiske problemområder i EU. I alle EU-lande er ungdomsarbejdsløsheden højere end den gennemsnitlige ledighed, og i de fleste EU-lande er den mindst dobbelt så høj som i økonomien som helhed. I visse af de gamle EU 15-medlemsstater og i flere af de nye er situationen endnu mere problematisk. Jobusikkerheden er steget i flere medlemsstater, også på de dele af arbejdsmarkedet, hvor der kræves højere kvalifikationer. |
| --- | --- |

5.1

Ungdomsarbejdsløsheden er fremdeles ét af de beskæftigelsespolitiske problemområder i EU. I alle EU-lande er ungdomsarbejdsløsheden højere end den gennemsnitlige ledighed, og i de fleste EU-lande er den mindst dobbelt så høj som i økonomien som helhed. I visse af de gamle EU 15-medlemsstater og i flere af de nye er situationen endnu mere problematisk. Jobusikkerheden er steget i flere medlemsstater, også på de dele af arbejdsmarkedet, hvor der kræves højere kvalifikationer.

| 5.2 | Indtræden på arbejdsmarkedet sker i stigende omfang via alternative beskæftigelsesformer med langt mere usikre arbejds- og socialretlige forhold. Grænserne mellem det formelle og uformelle arbejdsmarked bliver stadig mere udflydende. For visse grupper af unge, f.eks. unge lavtkvalificerede, unge med indvandrerbaggrund eller fra ringere stillede befolkningsgrupper, er det stadig vanskeligere at finde regulær beskæftigelse. Risikoen for varig marginalisering på arbejdsmarkedet stiger navnlig, når flere af disse forhold gør sig gældende samtidig. |
| --- | --- |

5.2

Indtræden på arbejdsmarkedet sker i stigende omfang via alternative beskæftigelsesformer med langt mere usikre arbejds- og socialretlige forhold. Grænserne mellem det formelle og uformelle arbejdsmarked bliver stadig mere udflydende. For visse grupper af unge, f.eks. unge lavtkvalificerede, unge med indvandrerbaggrund eller fra ringere stillede befolkningsgrupper, er det stadig vanskeligere at finde regulær beskæftigelse. Risikoen for varig marginalisering på arbejdsmarkedet stiger navnlig, når flere af disse forhold gør sig gældende samtidig.

| 5.3 | Her drejer det sig om så vidt muligt at give alle unge mennesker perspektiver for fremtiden på sikker afstand af usikre ansættelsesforhold. Problemstillingen har også et demografisk aspekt, idet de unges økonomiske situation har væsentlig indflydelse på deres villighed til at stifte familie. I den henseende må det hilses velkommen, at Europa-Kommissionen i sin forårsrapport ud over et yderligere kvalifikationsløft kræver en intensivering af de aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger og navnlig presser på for at sikre markant hurtigere støtte til unge jobsøgere og fjernelse af de strukturelle problemer, når de unge overgår fra uddannelse til beskæftigelse. |
| --- | --- |

5.3

Her drejer det sig om så vidt muligt at give alle unge mennesker perspektiver for fremtiden på sikker afstand af usikre ansættelsesforhold. Problemstillingen har også et demografisk aspekt, idet de unges økonomiske situation har væsentlig indflydelse på deres villighed til at stifte familie. I den henseende må det hilses velkommen, at Europa-Kommissionen i sin forårsrapport ud over et yderligere kvalifikationsløft kræver en intensivering af de aktive arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger og navnlig presser på for at sikre markant hurtigere støtte til unge jobsøgere og fjernelse af de strukturelle problemer, når de unge overgår fra uddannelse til beskæftigelse.

| 5.4 | Som positive eksempler herpå kan nævnes de velafprøvede modeller fra visse medlemsstater (Tyskland, Østrig og i et vist omfang Nederlandene), hvor tæt praksisrelateret uddannelse tilrettelagt i overensstemmelse med erhvervslivets behov kombineres med et teoretisk skoleforløb. Mange undersøgelser har fremhævet kvaliteterne ved disse såkaldte »vekseluddannelser« og tilskriver dem væsentlig betydning med hensyn til at lette overgangen fra skole til arbejde og således udjævne forskellen mellem ungdomsarbejdsløsheden og den generelle ledighed. |
| --- | --- |

5.4

Som positive eksempler herpå kan nævnes de velafprøvede modeller fra visse medlemsstater (Tyskland, Østrig og i et vist omfang Nederlandene), hvor tæt praksisrelateret uddannelse tilrettelagt i overensstemmelse med erhvervslivets behov kombineres med et teoretisk skoleforløb. Mange undersøgelser har fremhævet kvaliteterne ved disse såkaldte »vekseluddannelser« og tilskriver dem væsentlig betydning med hensyn til at lette overgangen fra skole til arbejde og således udjævne forskellen mellem ungdomsarbejdsløsheden og den generelle ledighed.

| 5.5 | Aktive og forebyggende foranstaltninger på uddannelses og efteruddannelsesområdet med henblik på en forbedring af de unges beskæftigelsesmuligheder (10):






  — | sikring af erhvervelse af kvalifikationer på et højt niveau fra grundskole til erhvervsuddannelse for så gnidningsløst som muligt at vinde varigt fodfæste på arbejdsmarkedet, idet ikke blot det offentlige, men også erhvervslivet selv bør inddrages, |
| --- | --- | --- |

5.5

Aktive og forebyggende foranstaltninger på uddannelses og efteruddannelsesområdet med henblik på en forbedring af de unges beskæftigelsesmuligheder (10):

—

sikring af erhvervelse af kvalifikationer på et højt niveau fra grundskole til erhvervsuddannelse for så gnidningsløst som muligt at vinde varigt fodfæste på arbejdsmarkedet, idet ikke blot det offentlige, men også erhvervslivet selv bør inddrages,

| — | hurtig aktiv støtte og vejledning til unge, der søger læreplads eller arbejde (i givet fald allerede efter 4 måneder), mere målrettede programmer og individuel støtte og coaching med henblik på at integrere problemgrupper som unge langtidsarbejdsløse og unge, der dropper skole og læreplads, bl.a. via beskæftigelsesprojekter i den ikke-kommercielle sektor, samt uddannelsesstøtte, |
| --- | --- |

—

hurtig aktiv støtte og vejledning til unge, der søger læreplads eller arbejde (i givet fald allerede efter 4 måneder), mere målrettede programmer og individuel støtte og coaching med henblik på at integrere problemgrupper som unge langtidsarbejdsløse og unge, der dropper skole og læreplads, bl.a. via beskæftigelsesprojekter i den ikke-kommercielle sektor, samt uddannelsesstøtte,

| — | udbygning af generelle, let tilgængelige informationskilder og adgang til beskæftigelsesvejledning for unge på alle uddannelsesniveauer og tilsvarende kvalitetsforbedringer og personaleressourcer i arbejdsformidlingerne, |
| --- | --- |

—

udbygning af generelle, let tilgængelige informationskilder og adgang til beskæftigelsesvejledning for unge på alle uddannelsesniveauer og tilsvarende kvalitetsforbedringer og personaleressourcer i arbejdsformidlingerne,

| — | fjernelse af uoverensstemmelser mellem de kvalifikationer, der tilbydes og efterspørges på arbejdsmarkedet, forbedring af grundskolesystemets effektivitet (bl.a. sænkning af den andel af en ungdomsårgang, der forlader skolen uden eksamen, bekæmpelse af analfabetisme) samt bedre muligheder for skift mellem erhvervsuddannelserne og det videregående uddannelsessystem, forebyggelse af kønsspecifik erhvervsvejledning, |
| --- | --- |

—

fjernelse af uoverensstemmelser mellem de kvalifikationer, der tilbydes og efterspørges på arbejdsmarkedet, forbedring af grundskolesystemets effektivitet (bl.a. sænkning af den andel af en ungdomsårgang, der forlader skolen uden eksamen, bekæmpelse af analfabetisme) samt bedre muligheder for skift mellem erhvervsuddannelserne og det videregående uddannelsessystem, forebyggelse af kønsspecifik erhvervsvejledning,

| — | gennemførelse af foranstaltninger, der sikrer, at midlertidig beskæftigelse og jobs med ringe social sikring er overgangsfænomener for unge. |
| --- | --- |

—

gennemførelse af foranstaltninger, der sikrer, at midlertidig beskæftigelse og jobs med ringe social sikring er overgangsfænomener for unge.

6.   Forbedring af indvandrernes integration

| 6.1 | I de fleste EU-lande er der ikke sket særlig store fremskridt med hensyn til at forhindre diskrimination af indvandrere og deres familiemedlemmer på arbejdsmarkedet. De er fortsat overrepræsenteret i brancher med ringe løn- og arbejdsvilkår, har langt større risiko for at blive ramt af arbejdsløshed og er i vidt omfang fanget i beskæftigelse med ringe sikkerhed, betydelige sundhedsrisici, dårligt arbejdsmiljø og (i visse lande) begrænset overenskomstbeskyttelse. |
| --- | --- |

6.1

I de fleste EU-lande er der ikke sket særlig store fremskridt med hensyn til at forhindre diskrimination af indvandrere og deres familiemedlemmer på arbejdsmarkedet. De er fortsat overrepræsenteret i brancher med ringe løn- og arbejdsvilkår, har langt større risiko for at blive ramt af arbejdsløshed og er i vidt omfang fanget i beskæftigelse med ringe sikkerhed, betydelige sundhedsrisici, dårligt arbejdsmiljø og (i visse lande) begrænset overenskomstbeskyttelse.

| 6.2 | Særlig betænkeligt er det, at denne udsatte stilling på arbejdsmarkedet gives videre som social arv til kommende indvandrergenerationer, også i form af et massivt uddannelsesmæssigt efterslæb. Unge med indvandrerbaggrund hører i de fleste medlemsstater til de grupper, der har de mest usikre beskæftigelsesforhold og den største risiko for at blive marginaliseret på det ordinære arbejdsmarked. |
| --- | --- |

6.2

Særlig betænkeligt er det, at denne udsatte stilling på arbejdsmarkedet gives videre som social arv til kommende indvandrergenerationer, også i form af et massivt uddannelsesmæssigt efterslæb. Unge med indvandrerbaggrund hører i de fleste medlemsstater til de grupper, der har de mest usikre beskæftigelsesforhold og den største risiko for at blive marginaliseret på det ordinære arbejdsmarked.

| 6.3 | EØSU har allerede flere gange gjort rede for, at udvalget på baggrund af den demografiske udvikling i EU anser arbejdskraftmobilitet for at være en nødvendighed, og peget på positive eksempler herpå i flere medlemsstater, f.eks. i Spanien og Irland. Dette må imidlertid altid bringes i overensstemmelse med mulighederne for at føre en hertil svarende integrationspolitik i medlemsstaterne, navnlig med hensyn til beskæftigelsen (11). Situationen med hensyn til indvandring er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat, ligesom de iværksatte integrationspolitiske foranstaltninger bl.a. inden for arbejdsmarkeds- og uddannelsespolitikken er det. Medlemsstaterne bør navnlig være opmærksomme på asylansøgernes forhold, eftersom denne gruppe ofte er udsat for særligt ringe vilkår. |
| --- | --- |

6.3

EØSU har allerede flere gange gjort rede for, at udvalget på baggrund af den demografiske udvikling i EU anser arbejdskraftmobilitet for at være en nødvendighed, og peget på positive eksempler herpå i flere medlemsstater, f.eks. i Spanien og Irland. Dette må imidlertid altid bringes i overensstemmelse med mulighederne for at føre en hertil svarende integrationspolitik i medlemsstaterne, navnlig med hensyn til beskæftigelsen (11). Situationen med hensyn til indvandring er meget forskellig fra medlemsstat til medlemsstat, ligesom de iværksatte integrationspolitiske foranstaltninger bl.a. inden for arbejdsmarkeds- og uddannelsespolitikken er det. Medlemsstaterne bør navnlig være opmærksomme på asylansøgernes forhold, eftersom denne gruppe ofte er udsat for særligt ringe vilkår.

| 6.4 | Målområder for en forbedret integration af indvandrere:






  — | Der bør ofres særlig opmærksomhed på individuel støtte i skolen, og evt. før et skoleforløb påbegyndes, samt på en tidlig investering i sproglige og erhvervsrelevante kvalifikationer, ringere vilkår i forbindelse med den første ansættelse bør undgås (navnlig ved at sprogbarrierer fjernes så hurtigt som muligt), og anerkendelsen af udenlandske eksamensbeviser bør lettes til gavn for indvandrerne. |
| --- | --- | --- |

6.4

Målområder for en forbedret integration af indvandrere:

—

Der bør ofres særlig opmærksomhed på individuel støtte i skolen, og evt. før et skoleforløb påbegyndes, samt på en tidlig investering i sproglige og erhvervsrelevante kvalifikationer, ringere vilkår i forbindelse med den første ansættelse bør undgås (navnlig ved at sprogbarrierer fjernes så hurtigt som muligt), og anerkendelsen af udenlandske eksamensbeviser bør lettes til gavn for indvandrerne.

| — | »Integrations-mainstreaming« på alle områder inden for social- og arbejdsmarkedspolitikken (bl.a. løft i myndighedernes og arbejdsformidlingernes interkulturelle kompetencer og støtte navnlig til de små og mellemstore virksomheder); passende europæisk og national finansiering af foranstaltninger til fremme af integrationen. |
| --- | --- |

—

»Integrations-mainstreaming« på alle områder inden for social- og arbejdsmarkedspolitikken (bl.a. løft i myndighedernes og arbejdsformidlingernes interkulturelle kompetencer og støtte navnlig til de små og mellemstore virksomheder); passende europæisk og national finansiering af foranstaltninger til fremme af integrationen.

| — | Fjernelse af institutionelle hindringer og diskrimination i adgangen til arbejdsmarkedet i medlemsstaterne (f.eks. afkortning af ventetiden ved erhvervelse af arbejdstilladelser — navnlig for asylansøgere (12)) og forebyggelse af løndumping på arbejdsmarkedet, samtidig med en styrkelse af integrationsperspektiverne i EU's indvandringspolitik (modarbejdelse af en indvandringspolitik, der vanskeliggør integration, ved at den fremmer midlertidig indvandring og dermed usikre beskæftigelsesformer og marginalisering). |
| --- | --- |

—

Fjernelse af institutionelle hindringer og diskrimination i adgangen til arbejdsmarkedet i medlemsstaterne (f.eks. afkortning af ventetiden ved erhvervelse af arbejdstilladelser — navnlig for asylansøgere (12)) og forebyggelse af løndumping på arbejdsmarkedet, samtidig med en styrkelse af integrationsperspektiverne i EU's indvandringspolitik (modarbejdelse af en indvandringspolitik, der vanskeliggør integration, ved at den fremmer midlertidig indvandring og dermed usikre beskæftigelsesformer og marginalisering).

| — | Forbedring af tallene vedrørende sammenhængen mellem indvandrerbaggrund og segregation og diskrimination på arbejdsmarkedet (13). |
| --- | --- |

—

Forbedring af tallene vedrørende sammenhængen mellem indvandrerbaggrund og segregation og diskrimination på arbejdsmarkedet (13).

| — | Forebyggende foranstaltninger og sanktioner samt partnerskaber mellem arbejdsmarkedets parter og de sociale myndigheder på nationalt plan med henblik på at bekæmpe sort arbejde og forhindre social dumping og konkurrenceforvridninger, navnlig i forbindelse med vandrende arbejdstagere. |
| --- | --- |

—

Forebyggende foranstaltninger og sanktioner samt partnerskaber mellem arbejdsmarkedets parter og de sociale myndigheder på nationalt plan med henblik på at bekæmpe sort arbejde og forhindre social dumping og konkurrenceforvridninger, navnlig i forbindelse med vandrende arbejdstagere.

7.   Udnyttelse af mulighederne for beskæftigelse af de ældre

| 7.1 | Den demografiske udfordring kan kun imødegås på én måde, nemlig ved hjælp af en målrettet vækstpolitik og gennem øget beskæftigelse. Det nødvendige arbejdskraftpotentiale er til stede i tilstrækkeligt omfang. Beskæftigelsespotentialet blandt ældre arbejdstagere over 55 år udnyttes imidlertid fortsat ikke i tilstrækkeligt omfang på EU-plan. |
| --- | --- |

7.1

Den demografiske udfordring kan kun imødegås på én måde, nemlig ved hjælp af en målrettet vækstpolitik og gennem øget beskæftigelse. Det nødvendige arbejdskraftpotentiale er til stede i tilstrækkeligt omfang. Beskæftigelsespotentialet blandt ældre arbejdstagere over 55 år udnyttes imidlertid fortsat ikke i tilstrækkeligt omfang på EU-plan.

| 7.2 | Risikoen for at blive ramt af langtidsarbejdsløshed stiger stærkt med alderen. Den gennemsnitlige langtidsledighed i EU 25 blandt ældre arbejdstagere mellem 50 og 64 år er på over 60 %. På den baggrund bør det sikres, at de ældre arbejdstagere også reelt har en chance for at finde varig beskæftigelse. |
| --- | --- |

7.2

Risikoen for at blive ramt af langtidsarbejdsløshed stiger stærkt med alderen. Den gennemsnitlige langtidsledighed i EU 25 blandt ældre arbejdstagere mellem 50 og 64 år er på over 60 %. På den baggrund bør det sikres, at de ældre arbejdstagere også reelt har en chance for at finde varig beskæftigelse.

| 7.3 | Væsentlige årsager til tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet er nedslidning på grund af belastende arbejdsforhold, høj arbejdsintensitet, hurtig opsigelse af ældre medarbejdere, manglende videreuddannelse samt vanskeligheder med at finde (ny) beskæftigelse. Bestræbelserne på først og fremmest at øge ældre arbejdstageres erhvervsfrekvens ved indgreb i pensionsordningerne med det formål at vanskeliggøre adgangen til systemerne og opnåelsen af rettigheder skyder forbi målet. |
| --- | --- |

7.3

Væsentlige årsager til tidlig tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet er nedslidning på grund af belastende arbejdsforhold, høj arbejdsintensitet, hurtig opsigelse af ældre medarbejdere, manglende videreuddannelse samt vanskeligheder med at finde (ny) beskæftigelse. Bestræbelserne på først og fremmest at øge ældre arbejdstageres erhvervsfrekvens ved indgreb i pensionsordningerne med det formål at vanskeliggøre adgangen til systemerne og opnåelsen af rettigheder skyder forbi målet.

| 7.4 | Kun en bevidst politik for aktiv aldring, herunder i bred forstand muligheder for ældre arbejdstagere for at deltage i efteruddannelse og livslang læring, kan føre til en varig stigning i beskæftigelsesgraden blandt gruppen af ældre arbejdstagere. Den socialt afbalancerede metode til i samarbejde med arbejdsmarkedets parter at skabe et velfungerende og stabilt arbejdsmarked for ældre arbejdstagere samt høj erhvervsevne og beskæftigelsesgrad blandt denne gruppe har de vellykkede modeller fra de nordiske medlemsstater peget på (først og fremmest den integrerede pakke af foranstaltninger i Finlands nationale handlingsprogram for ældre arbejdstagere). |
| --- | --- |

7.4

Kun en bevidst politik for aktiv aldring, herunder i bred forstand muligheder for ældre arbejdstagere for at deltage i efteruddannelse og livslang læring, kan føre til en varig stigning i beskæftigelsesgraden blandt gruppen af ældre arbejdstagere. Den socialt afbalancerede metode til i samarbejde med arbejdsmarkedets parter at skabe et velfungerende og stabilt arbejdsmarked for ældre arbejdstagere samt høj erhvervsevne og beskæftigelsesgrad blandt denne gruppe har de vellykkede modeller fra de nordiske medlemsstater peget på (først og fremmest den integrerede pakke af foranstaltninger i Finlands nationale handlingsprogram for ældre arbejdstagere).

| 7.5 | Hovedelementer i en konsekvent omstilling til et arbejdsmarked, der inkluderer ældre arbejdstagere (14):






  — | grundig rådgivning og vejledning af arbejdssøgende og offensiv jobformidlingsindsats (bl.a. støttet beskæftigelse, løntilskud, almennyttigt socialt projektarbejde) og, i det omfang der er behov herfor, revalideringsforanstaltninger til varig genindslusning, afsætning af passende midler til en aktiv arbejdsmarkedspolitik for at give arbejdsformidlingerne mulighed for at planlægge på lang sigt, |
| --- | --- | --- |

7.5

Hovedelementer i en konsekvent omstilling til et arbejdsmarked, der inkluderer ældre arbejdstagere (14):

—

grundig rådgivning og vejledning af arbejdssøgende og offensiv jobformidlingsindsats (bl.a. støttet beskæftigelse, løntilskud, almennyttigt socialt projektarbejde) og, i det omfang der er behov herfor, revalideringsforanstaltninger til varig genindslusning, afsætning af passende midler til en aktiv arbejdsmarkedspolitik for at give arbejdsformidlingerne mulighed for at planlægge på lang sigt,

| — | socialt afbalancerede incitamenter til senere pensionering samt, i de tilfælde hvor dette er muligt eller hensigtsmæssigt, udvikling af attraktive modeller for en glidende overgang mellem arbejdsliv og pension inden for de offentlige pensionssystemer (bl.a. videreudvikling af modeller for deltidsarbejde blandt ældre), |
| --- | --- |

—

socialt afbalancerede incitamenter til senere pensionering samt, i de tilfælde hvor dette er muligt eller hensigtsmæssigt, udvikling af attraktive modeller for en glidende overgang mellem arbejdsliv og pension inden for de offentlige pensionssystemer (bl.a. videreudvikling af modeller for deltidsarbejde blandt ældre),

| — | foranstaltninger til forbedring af de fysiske og psykiske arbejdsvilkår for ældre arbejdstagere med henblik på fastholdelse af denne gruppe på arbejdsmarkedet, navnlig lempelse af præstationskravene i virksomhederne og arbejdsforhold, der imødekommer de ældres behov (bl.a. incitamenter til udvidelse af sundhedsbeskyttelsen på arbejdspladsen, tværsektorielle programmer til sundhedsfremme og forebyggelse samt til beskyttelse af arbejdstagerne lokalt i virksomhederne), |
| --- | --- |

—

foranstaltninger til forbedring af de fysiske og psykiske arbejdsvilkår for ældre arbejdstagere med henblik på fastholdelse af denne gruppe på arbejdsmarkedet, navnlig lempelse af præstationskravene i virksomhederne og arbejdsforhold, der imødekommer de ældres behov (bl.a. incitamenter til udvidelse af sundhedsbeskyttelsen på arbejdspladsen, tværsektorielle programmer til sundhedsfremme og forebyggelse samt til beskyttelse af arbejdstagerne lokalt i virksomhederne),

| — | stærkere inddragelse af de ældre arbejdstagere i videreuddannelsen (offensiv indsats for et kvalifikationsløft til de over 40-årige, incitamenter til øget deltagelse i efteruddannelsen lokalt på arbejdspladsen, navnlig for de lavtkvalificerede), |
| --- | --- |

—

stærkere inddragelse af de ældre arbejdstagere i videreuddannelsen (offensiv indsats for et kvalifikationsløft til de over 40-årige, incitamenter til øget deltagelse i efteruddannelsen lokalt på arbejdspladsen, navnlig for de lavtkvalificerede),

| — | oplysningsindsats om ældre arbejdstagere (anerkendelse af værdien af erfaringer og kompetencer, der er erhvervet i arbejdslivet, og videregivelsen af disse til yngre arbejdstagere) samt rådgivning og støtte til virksomheder, navnlig de små og mellemstore, med hensyn til fremadrettet personaleplanlægning og en tilrettelæggelse af arbejdet, der imødekommer de ældres behov. |
| --- | --- |

—

oplysningsindsats om ældre arbejdstagere (anerkendelse af værdien af erfaringer og kompetencer, der er erhvervet i arbejdslivet, og videregivelsen af disse til yngre arbejdstagere) samt rådgivning og støtte til virksomheder, navnlig de små og mellemstore, med hensyn til fremadrettet personaleplanlægning og en tilrettelæggelse af arbejdet, der imødekommer de ældres behov.

8.   Forbedring af beskæftigelsen blandt kvinder

| 8.1 | Selvom kvinderne gennem de seneste 30 år har halet klart ind på mændene, hvad angår deres formelle kvalifikationsniveau, er der på mange områder stadig ikke lige muligheder for de to køn på arbejdsmarkedet. Kvinderne finder i vidt omfang stadig beskæftigelse inden for de traditionelle serviceerhverv og i de dele af industrien, der traditionelt har en høj andel af kvindelige beskæftigede. Kvinder har klart vanskeligere ved at udmønte deres uddannelser i relation til deres beskæftigelse. At opnå en passende overensstemmelse mellem arbejds- og familieliv er fortsat ulig meget sværere for kvinderne, end det er for mændene. |
| --- | --- |

8.1

Selvom kvinderne gennem de seneste 30 år har halet klart ind på mændene, hvad angår deres formelle kvalifikationsniveau, er der på mange områder stadig ikke lige muligheder for de to køn på arbejdsmarkedet. Kvinderne finder i vidt omfang stadig beskæftigelse inden for de traditionelle serviceerhverv og i de dele af industrien, der traditionelt har en høj andel af kvindelige beskæftigede. Kvinder har klart vanskeligere ved at udmønte deres uddannelser i relation til deres beskæftigelse. At opnå en passende overensstemmelse mellem arbejds- og familieliv er fortsat ulig meget sværere for kvinderne, end det er for mændene.

| 8.2 | Andelen af de deltidsbeskæftigede er i alle aldersgrupper langt højere blandt kvinderne end blandt mændene. Stigningen i deltidsbeskæftigelsen — der i sig selv må hilses velkommen, når den er et resultat af en frivillig beslutning og sker på betingelser, der ikke fører ind i en indtægts- og karrieremæssig blindgyde — er i de fleste medlemsstater fremdeles en hovedforklaring på kønsopdelingen på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

8.2

Andelen af de deltidsbeskæftigede er i alle aldersgrupper langt højere blandt kvinderne end blandt mændene. Stigningen i deltidsbeskæftigelsen — der i sig selv må hilses velkommen, når den er et resultat af en frivillig beslutning og sker på betingelser, der ikke fører ind i en indtægts- og karrieremæssig blindgyde — er i de fleste medlemsstater fremdeles en hovedforklaring på kønsopdelingen på arbejdsmarkedet.

| 8.3 | Lønforskellene mellem mænd og kvinder er fortsat betydelige inden for næsten alle faggrupper uanset deres status på arbejdsmarkedet. Navnlig påvirker afbrydelser i beskæftigelsen på grund af pasning og pleje kvindernes karrieremuligheder, indkomst og sociale rettigheder negativt. Hvor mændene med stigende alder fortsat kan regne med en lønfremgang, stagnerer kvindernes indkomst i netop de aldersgrupper, hvor de på grund af barsel afbryder beskæftigelsen eller overgår til deltidsbeskæftigelse. |
| --- | --- |

8.3

Lønforskellene mellem mænd og kvinder er fortsat betydelige inden for næsten alle faggrupper uanset deres status på arbejdsmarkedet. Navnlig påvirker afbrydelser i beskæftigelsen på grund af pasning og pleje kvindernes karrieremuligheder, indkomst og sociale rettigheder negativt. Hvor mændene med stigende alder fortsat kan regne med en lønfremgang, stagnerer kvindernes indkomst i netop de aldersgrupper, hvor de på grund af barsel afbryder beskæftigelsen eller overgår til deltidsbeskæftigelse.

| 8.4 | At der også er andre muligheder, og at »Gender Mainstreaming« kan være mere end blot et slagord inden for arbejdsmarkedspolitikken, kan man se af Danmarks og Sveriges eksempel. Her er indkomstforskellene langt mindre, og kvindernes erhvervsfrekvens og dækningsgraden med hensyn til daginstitutionspladser — navnlig for børn under 2 år — er langt højere end i andre medlemsstater i EU. Et andet positivt eksempel er Nederlandene. Her er erhvervsfrekvensen blandt kvinderne høj, samtidig med at deltidsbeskæftigelse, der i de fleste tilfælde er frivillig, er særdeles udbredt. |
| --- | --- |

8.4

At der også er andre muligheder, og at »Gender Mainstreaming« kan være mere end blot et slagord inden for arbejdsmarkedspolitikken, kan man se af Danmarks og Sveriges eksempel. Her er indkomstforskellene langt mindre, og kvindernes erhvervsfrekvens og dækningsgraden med hensyn til daginstitutionspladser — navnlig for børn under 2 år — er langt højere end i andre medlemsstater i EU. Et andet positivt eksempel er Nederlandene. Her er erhvervsfrekvensen blandt kvinderne høj, samtidig med at deltidsbeskæftigelse, der i de fleste tilfælde er frivillig, er særdeles udbredt.

| 8.5 | Hovedpunkter til løsning af strukturproblemerne i kvindernes beskæftigelsessituation (15):






  — | foranstaltninger til forebyggelse af eksisterende diskrimination på arbejdsmarkedet og strukturelle årsager til kønsspecifikke lønforskelle, navnlig fremme af kvinders økonomiske uafhængighed især ved foranstaltninger til fjernelse af usikker deltidsbeskæftigelse samt bedre lovgivning om deltidsbeskæftigelse (f. eks. udvidelse af retten til deltid for forældre med krav om at kunne vende tilbage til fuldtidsbeskæftigelse, øget inddragelse af kvinder i efteruddannelsen lokalt på arbejdspladsen), |
| --- | --- | --- |

8.5

Hovedpunkter til løsning af strukturproblemerne i kvindernes beskæftigelsessituation (15):

—

foranstaltninger til forebyggelse af eksisterende diskrimination på arbejdsmarkedet og strukturelle årsager til kønsspecifikke lønforskelle, navnlig fremme af kvinders økonomiske uafhængighed især ved foranstaltninger til fjernelse af usikker deltidsbeskæftigelse samt bedre lovgivning om deltidsbeskæftigelse (f. eks. udvidelse af retten til deltid for forældre med krav om at kunne vende tilbage til fuldtidsbeskæftigelse, øget inddragelse af kvinder i efteruddannelsen lokalt på arbejdspladsen),

| — | massiv udbygning af generelle økonomisk overkommelige pasningsordninger af høj kvalitet uden for hjemmet for småbørn og børn i den skolepligtige alder, bidrag til fremme af deling af forældrepligterne mellem kvinder og mænd (navnlig incitamenter til øget inddragelse af fædrene i børnenes opdragelse), |
| --- | --- |

—

massiv udbygning af generelle økonomisk overkommelige pasningsordninger af høj kvalitet uden for hjemmet for småbørn og børn i den skolepligtige alder, bidrag til fremme af deling af forældrepligterne mellem kvinder og mænd (navnlig incitamenter til øget inddragelse af fædrene i børnenes opdragelse),

| — | forebyggelse af familiepolitiske foranstaltninger med stærke incitamenter til længerevarende udtræden af arbejdsmarkedet og efterfølgende ringere muligheder for genindtræden på rimelige vilkår, betalt barsels- og forældreorlov må ikke have negative konsekvenser for kvindernes indkomstforløb, være et yderligere incitament for kvinder til at udtræde af arbejdsmarkedet eller skabe nye hindringer for en deling af forældrebyrden; |
| --- | --- |

—

forebyggelse af familiepolitiske foranstaltninger med stærke incitamenter til længerevarende udtræden af arbejdsmarkedet og efterfølgende ringere muligheder for genindtræden på rimelige vilkår, betalt barsels- og forældreorlov må ikke have negative konsekvenser for kvindernes indkomstforløb, være et yderligere incitament for kvinder til at udtræde af arbejdsmarkedet eller skabe nye hindringer for en deling af forældrebyrden;

| — | arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger til fremme af genindtræden på arbejdsmarkedet efter barsel og forældreorlov (herunder bl.a. støtte til initiativer til at etablere sig som selvstændig) samt foranstaltninger mod dekvalificering og løntilbagegang (bl.a. fleksible ordninger for efteruddannelse under forældreorlov og/eller for en videreførelse af ansættelsesforholdet på reduceret tid), |
| --- | --- |

—

arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger til fremme af genindtræden på arbejdsmarkedet efter barsel og forældreorlov (herunder bl.a. støtte til initiativer til at etablere sig som selvstændig) samt foranstaltninger mod dekvalificering og løntilbagegang (bl.a. fleksible ordninger for efteruddannelse under forældreorlov og/eller for en videreførelse af ansættelsesforholdet på reduceret tid),

| — | familievenlig tilrettelæggelse af arbejdstiden (bl.a. mulighed for medindflydelse på arbejdstidens tilrettelæggelse for forældre til småbørn og børn i den skolepligtige alder, aftaler om telearbejde samt retskrav på fleksibel tilrettelæggelse af arbejdstiden for personer, der har påtaget sig en plejebyrde). |
| --- | --- |

—

familievenlig tilrettelæggelse af arbejdstiden (bl.a. mulighed for medindflydelse på arbejdstidens tilrettelæggelse for forældre til småbørn og børn i den skolepligtige alder, aftaler om telearbejde samt retskrav på fleksibel tilrettelæggelse af arbejdstiden for personer, der har påtaget sig en plejebyrde).

9.   Bedre muligheder for de handicappede på arbejdsmarkedet

| 9.1 | Handicappede er fortsat i høj grad del af den gruppe, der er udelukket fra arbejdsmarkedet. De har større risiko for at havne i lavtlønnede jobs og oplever ofte diskrimination i forbindelse med efteruddannelsestilbud og forfremmelse. I lyset dels af den kendsgerning, at 15 % af den del af EU's befolkning, der er i den arbejdsdygtige alder, har én eller anden grad af nedsat arbejdsevne, dels af denne gruppes ringe beskæftigelsesgrad, ville en stigning i de handicappedes erhvervsfrekvens yde et betydeligt bidrag til at nå Lissabon-strategiens målsætninger. |
| --- | --- |

9.1

Handicappede er fortsat i høj grad del af den gruppe, der er udelukket fra arbejdsmarkedet. De har større risiko for at havne i lavtlønnede jobs og oplever ofte diskrimination i forbindelse med efteruddannelsestilbud og forfremmelse. I lyset dels af den kendsgerning, at 15 % af den del af EU's befolkning, der er i den arbejdsdygtige alder, har én eller anden grad af nedsat arbejdsevne, dels af denne gruppes ringe beskæftigelsesgrad, ville en stigning i de handicappedes erhvervsfrekvens yde et betydeligt bidrag til at nå Lissabon-strategiens målsætninger.

| 9.2 | I den forbindelse bifalder EØSU Kommissionens arbejdsdokument om »Integration af handicapspørgsmål i EU's beskæftigelsesstrategi« (16), der er et positivt udgangspunkt for at gøre fremskridt i integrationen af de handicappede, og udvalget minder om, at integration på arbejdsmarkedet er det bedste værn mod social udstødelse. EØSU gør opmærksom på, at de fleste mennesker i denne gruppe bliver handicappede i løbet af arbejdslivet, men at meget få får mulighed for at vende tilbage til beskæftigelse, der er tilpasset deres behov. Som positive eksempler på dette område bør man fremhæve Storbritanniens strenge antidiskriminationslovgivning, der er kombineret med klage- og ankeprocedurer, og det danske eksempel, hvor stor arbejdsmarkedsfleksibilitet er kædet sammen med passende socialsikring og en bred vifte af uddannelses- og efteruddannelsestilbud. |
| --- | --- |

9.2

I den forbindelse bifalder EØSU Kommissionens arbejdsdokument om »Integration af handicapspørgsmål i EU's beskæftigelsesstrategi« (16), der er et positivt udgangspunkt for at gøre fremskridt i integrationen af de handicappede, og udvalget minder om, at integration på arbejdsmarkedet er det bedste værn mod social udstødelse. EØSU gør opmærksom på, at de fleste mennesker i denne gruppe bliver handicappede i løbet af arbejdslivet, men at meget få får mulighed for at vende tilbage til beskæftigelse, der er tilpasset deres behov. Som positive eksempler på dette område bør man fremhæve Storbritanniens strenge antidiskriminationslovgivning, der er kombineret med klage- og ankeprocedurer, og det danske eksempel, hvor stor arbejdsmarkedsfleksibilitet er kædet sammen med passende socialsikring og en bred vifte af uddannelses- og efteruddannelsestilbud.

| 9.3 | Prioriterede foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen blandt handicappede (17):






  — | tilpasning af skattesystemet og de sociale ordninger med henblik på at gøre arbejde og overgang til lønnet beskæftigelse attraktiv, f.eks. ved at kæde udbetalingen af sociale ydelser sammen med beskæftigelse (In-Work-Benefits), men derudover mulighed for igen at få udbetalt invalidepension efter et prøveansættelsesforløb, |
| --- | --- | --- |

9.3

Prioriterede foranstaltninger til fremme af beskæftigelsen blandt handicappede (17):

—

tilpasning af skattesystemet og de sociale ordninger med henblik på at gøre arbejde og overgang til lønnet beskæftigelse attraktiv, f.eks. ved at kæde udbetalingen af sociale ydelser sammen med beskæftigelse (In-Work-Benefits), men derudover mulighed for igen at få udbetalt invalidepension efter et prøveansættelsesforløb,

| — | udvikling og gennemførelse af samt støtte til aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger (navnlig til revalidering) målrettet specifikt mod de handicappede og foranstaltninger til lettelse af overgangen fra beskyttet arbejde til det ordinære arbejdsmarked (f.eks. målrettede oplysningskampagner, der henvender sig til handicappede jobsøgende), |
| --- | --- |

—

udvikling og gennemførelse af samt støtte til aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger (navnlig til revalidering) målrettet specifikt mod de handicappede og foranstaltninger til lettelse af overgangen fra beskyttet arbejde til det ordinære arbejdsmarked (f.eks. målrettede oplysningskampagner, der henvender sig til handicappede jobsøgende),

| — | handicapvenligt arbejdsmiljø og fremme af positiv særbehandling navnlig af arbejdstagere, der bliver handicappede midt i et arbejdsliv, endvidere overvejelser om kombination af orlovsperioder med videreuddannelse, tilpasning af jobbeskrivelsen eller den handicappedes mulighed for at påtage sig andre arbejdsopgaver, |
| --- | --- |

—

handicapvenligt arbejdsmiljø og fremme af positiv særbehandling navnlig af arbejdstagere, der bliver handicappede midt i et arbejdsliv, endvidere overvejelser om kombination af orlovsperioder med videreuddannelse, tilpasning af jobbeskrivelsen eller den handicappedes mulighed for at påtage sig andre arbejdsopgaver,

| — | bestemmelser om supplerende støtte til handicappede arbejdstagere og til pasning og pleje af handicappede for at give arbejdstagere med et handicappet familiemedlem mulighed for at fortsætte i beskæftigelse. |
| --- | --- |

—

bestemmelser om supplerende støtte til handicappede arbejdstagere og til pasning og pleje af handicappede for at give arbejdstagere med et handicappet familiemedlem mulighed for at fortsætte i beskæftigelse.

Bruxelles, den 12. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse af 17. maj 2006 om »Retningslinjer for beskæftigelsespolitikken« (ordfører: Wolfgang Greif), EUT C 195 af 18.8.2006.

1

(2)  Jf. rapporten fra den højtstående gruppe om fremtiden for socialpolitikken i det udvidede EU fra maj 2004.

2

(3)  Ibid.

3

(4)  Jf. bl.a. EØSU's sonderende udtalelse af 13.9.2006 om »Arbejdslivets kvalitet, produktivitet og beskæftigelse i forbindelse med globaliseringen og de demografiske ændringer«, ordfører Ursula Engelen-Kefer, EUT C af 23.12.2006.

4

»Arbejdslivets kvalitet, produktivitet og beskæftigelse i forbindelse med globaliseringen og de demografiske ændringer«

(5)  Jf. bl.a. EØSU's initiativudtalelse af 9.2.2005 om »Beskæftigelsespolitikken: EØSU's rolle efter udvidelsen og i lyset af Lissabon-processen«, ordfører Wolfgang Greif, EUT C 221 af 8.9.2005.

5

»Beskæftigelsespolitikken: EØSU's rolle efter udvidelsen og i lyset af Lissabon-processen«

(6)  Jf. vedlagte grafikker.

6

(7)  Employment in Europe 2006.

7

(8)  Jf. Grønbog om Modernisering af arbejdsretten med henblik på tackling af det 21. århundredes udfordringer, KOM(2006) 708 endelig.

8

(9)  Jf. bl.a. EØSU's udtalelse af 11.12.2003 om »Overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker 2003-2005«, ordfører Thomas Delapina, EUT C 80 af 30.3.2004, samt EØSU's udtalelse af 17.5.2006 om »Forslag til Rådets beslutning om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik«, ordfører Wolfgang Greif, EUT C 195 af 18.8.2006.

9

»Overordnede retningslinjer for de økonomiske politikker 2003-2005«

»Forslag til Rådets beslutning om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitik«

(10)  Jf. EØSU's udtalelser af 26.10.2005 om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet om europæiske ungdomspolitikker — Varetagelse af unges interesser i Europa — gennemførelse af Den Europæiske Ungdomspagt og fremme af aktivt medborgerskab«, ordfører Jillian van Turnhout, EUT C 28 af 3.2.2006, af 13.7.2005 om »Kommissionens meddelelse om Den Social- og Arbejdsmarkedspolitiske dagsorden«, ordfører Ursula Engelen-Kefer, EUT C 294 af 25.11.2005, og af 31.5.2005 om »Forslag til Rådets beslutning om medlemsstaternes beskæftigelsespolitiske foranstaltninger i henhold til EF-traktatens artikel 128«, ordfører Henri Malosse, EUT C 286 af 17.11.2005.

10

(11)  Jf. EØSU's udtalelse af 10.12.2003 om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om indvandring, integration og beskæftigelse«, ordfører Luis Miguel Pariza Castaños, EUT C 80 af 30.3.2004.

11

(12)  EØSU's udtalelse af 28.11.2001 om »Kommissionens forslag til Rådets direktiv om fastlæggelse af minimumsstandarder for modtagelse af asylansøgere i medlemsstaterne« (ordfører: Dario Mengozzi), EFT C 48 af 21.2.2002.

12

(13)  Eurostat arbejder i øjeblikket på et ad-hoc-modul om indvandrernes og deres efterkommeres beskæftigelsessituation, og det er hensigten, at dette skal indgå i dataindsamlingen i 2008. Målet er i højere grad at tage hensyn til personer af udenlandsk herkomst, når der indsamles tal om arbejdsstyrken.

13

(14)  Jf. EØSU's udtalelse af 15.12.2004 om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Flere ældre i arbejde — senere udtræden af arbejdsmarkedet«, ordfører Gérard Dantin, EUT C 157 af 28.6.2005.

14

(15)  Jf. EØSU's udtalelse af 13.9.2006 om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: En køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010«, ordfører Grace Attard, EUT C 318 af 23.12.2006, og EØSU's udtalelse af 29.9.2005 om »Kvinder og fattigdom i EU«, ordfører: Brenda King, EUT C 24 af 31.1.2006.

15

(16)  EMCO/II/290605.

16

(17)  Jf. EØSU's udtalelse af 20.4.2006 om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget: Handicappedes situation i det udvidede EU — handlingsplan 2006-2007«, ordfører Tatjana Greif, EUT C 185 af 8.8.2006, og EØSU's sonderende udtalelse af 17.1.2007 om »Lige muligheder for mennesker med handicap«, ordfører Meelis Joost, EUT C 93 af 27.4.2007.

17

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/102 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/102

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes«

(2007/C 256/19)

Det kommende portugisiske rådsformandskab anmodede ved brev af 13. februar 2007 om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om: »Arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes«.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Peter Clever til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 18. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007 (mødet den 11. juli) følgende udtalelse med 145 stemmer for og 4 hverken for eller imod:

1.   Baggrund

| 1.1 | De europæiske stats- og regeringschefer er enedes om, inden for rammerne af Lissabon-strategien at øge kvinders erhvervsfrekvens med 60 % inden 2010. Dette mål blev bekræftet i de integrerede retningslinjer (retningslinje 17), som blev fastlagt som en central del af den nye styringsmekanisme for Lissabon-strategien i 2005. |
| --- | --- |

1.1

De europæiske stats- og regeringschefer er enedes om, inden for rammerne af Lissabon-strategien at øge kvinders erhvervsfrekvens med 60 % inden 2010. Dette mål blev bekræftet i de integrerede retningslinjer (retningslinje 17), som blev fastlagt som en central del af den nye styringsmekanisme for Lissabon-strategien i 2005.

| 1.2 | Lissabon-strategiens ambitiøse mål om vækst, beskæftigelse og konkurrenceevne nås hurtigere og bedre, hvis det trods det demografisk betingede fald i den erhvervsaktive del af befolkningen lykkes at øge antallet af beskæftigede i EU i det kommende årti og forbedre deres kvalifikationer. Der er gode muligheder for at opnå begge mål, hvis flere kvinder kommer i beskæftigelse, fordi den nye generation af kvinder i højere grad ønsker at være erhvervsaktive og også er klart bedre uddannede. Det gælder om at få fjernet de hindringer, der stadig findes på området. |
| --- | --- |

1.2

Lissabon-strategiens ambitiøse mål om vækst, beskæftigelse og konkurrenceevne nås hurtigere og bedre, hvis det trods det demografisk betingede fald i den erhvervsaktive del af befolkningen lykkes at øge antallet af beskæftigede i EU i det kommende årti og forbedre deres kvalifikationer. Der er gode muligheder for at opnå begge mål, hvis flere kvinder kommer i beskæftigelse, fordi den nye generation af kvinder i højere grad ønsker at være erhvervsaktive og også er klart bedre uddannede. Det gælder om at få fjernet de hindringer, der stadig findes på området.

| 1.3 | For at nå dette mål, enedes EU-medlemsstaterne bl.a. om:






  — | at træffe resolutte foranstaltninger med henblik på at øge kvinders erhvervsaktivitet og reducere forskellene mellem mænd og kvinder hvad angår beskæftigelse, arbejdsløshed og løn, og |
| --- | --- | --- |

1.3

For at nå dette mål, enedes EU-medlemsstaterne bl.a. om:

—

at træffe resolutte foranstaltninger med henblik på at øge kvinders erhvervsaktivitet og reducere forskellene mellem mænd og kvinder hvad angår beskæftigelse, arbejdsløshed og løn, og

| — | at tilstræbe at gøre det nemmere at forene arbejde og privatliv samt tilbyde tilgængelige og billige pasningsordninger for børn og andre, der er afhængige af omsorg og pasning. (retningslinje 18). |
| --- | --- |

—

at tilstræbe at gøre det nemmere at forene arbejde og privatliv samt tilbyde tilgængelige og billige pasningsordninger for børn og andre, der er afhængige af omsorg og pasning. (retningslinje 18).

| 1.4 | Det portugisiske rådsformandskab har bedt Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at udarbejde en sonderende udtalelse om emnet »arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes«. |
| --- | --- |

1.4

Det portugisiske rådsformandskab har bedt Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at udarbejde en sonderende udtalelse om emnet »arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes«.

| 1.5 | Ud fra de europæiske arbejdsmarkedsparters synspunkt er det at kunne forene arbejde, familie og privatliv vigtigt for, at Europa kan opnå økonomisk vækst, velstand og konkurrenceevne. |
| --- | --- |

1.5

Ud fra de europæiske arbejdsmarkedsparters synspunkt er det at kunne forene arbejde, familie og privatliv vigtigt for, at Europa kan opnå økonomisk vækst, velstand og konkurrenceevne.

| 1.6 | Desuden er foreneligheden mellem arbejde, familie og privatliv en af Kommissionens prioriteter i køreplanen for ligestilling mellem mænd og kvinder, der blev vedtaget i marts 2006 (1). For bedre at kunne forene arbejde, familie og privatliv, nævner Kommissionen i køreplanen tre hovedpunkter.






  1. | Fleksible arbejdstidsbestemmelser for såvel kvinder som mænd. |
| --- | --- | --- |

1.6

Desuden er foreneligheden mellem arbejde, familie og privatliv en af Kommissionens prioriteter i køreplanen for ligestilling mellem mænd og kvinder, der blev vedtaget i marts 2006 (1). For bedre at kunne forene arbejde, familie og privatliv, nævner Kommissionen i køreplanen tre hovedpunkter.

1.

Fleksible arbejdstidsbestemmelser for såvel kvinder som mænd.

| 2. | Flere pasnings- og plejeordninger |
| --- | --- |

2.

Flere pasnings- og plejeordninger

| 3. | Bedre forenelighed for såvel mænd som kvinder. |
| --- | --- |

3.

Bedre forenelighed for såvel mænd som kvinder.

| 1.7 | Kommissionen bebudede i sin køreplan en meddelelse om »Europas demografiske fremtid: fra udfordring til mulighed«. Med offentliggørelsen af denne meddelelse den 12. oktober 2006 tog Kommissionen hul på den første høring af arbejdsmarkedets parter om foreneligheden af arbejde, familie og privatliv i henhold til EF-traktatens artikel 138. |
| --- | --- |

1.7

Kommissionen bebudede i sin køreplan en meddelelse om »Europas demografiske fremtid: fra udfordring til mulighed«. Med offentliggørelsen af denne meddelelse den 12. oktober 2006 tog Kommissionen hul på den første høring af arbejdsmarkedets parter om foreneligheden af arbejde, familie og privatliv i henhold til EF-traktatens artikel 138.

| 1.8 | I første del af høringen fremhæver Kommissionen betydningen af at kunne forene arbejde, familie og privatliv. Netop på grund af den demografiske udvikling og det deraf følgende pres på de sociale sikringsordninger må kvinders erhvervsaktivitet forbedres. Desuden fremhæves forenelighedens rolle i forbindelse med opnåelsen af de Lissabon-mål, Kommissionen har fastlagt. |
| --- | --- |

1.8

I første del af høringen fremhæver Kommissionen betydningen af at kunne forene arbejde, familie og privatliv. Netop på grund af den demografiske udvikling og det deraf følgende pres på de sociale sikringsordninger må kvinders erhvervsaktivitet forbedres. Desuden fremhæves forenelighedens rolle i forbindelse med opnåelsen af de Lissabon-mål, Kommissionen har fastlagt.

| 1.9 | Arbejdsmarkedets parter i Europa fremhæver i deres respektive svar til Kommissionen, hvilken betydning det har for foreneligheden af familie og arbejde, at kvinders erhvervsaktivitet er ringe, og at befolkningen stadig bliver ældre. Her gives udtrykkeligt støtte til implementeringen af målene om forbedrede børnepasningsordninger, som Rådet vedtog i Barcelona i 2002. Der hersker ligeledes enighed blandt arbejdsmarkedets parter om, at de tre såkaldte hovedpunkter i køreplanen om ligestilling kan vise sig effektive for opnåelse af målene. Desuden fremhæver arbejdsmarkedets parter, at foreneligheden af arbejde, familie og privatliv og spørgsmålet om mænds og kvinders lige muligheder i arbejdslivet bør have en central placering i den politiske debat, netop på grund af den demokratiske udvikling. I den forbindelse må man især også være opmærksom på, hvordan man kan overvinde eksisterende kønsrollestereotyper. Laves de ikke om, bliver det svært at gøre fremskridt. |
| --- | --- |

1.9

Arbejdsmarkedets parter i Europa fremhæver i deres respektive svar til Kommissionen, hvilken betydning det har for foreneligheden af familie og arbejde, at kvinders erhvervsaktivitet er ringe, og at befolkningen stadig bliver ældre. Her gives udtrykkeligt støtte til implementeringen af målene om forbedrede børnepasningsordninger, som Rådet vedtog i Barcelona i 2002. Der hersker ligeledes enighed blandt arbejdsmarkedets parter om, at de tre såkaldte hovedpunkter i køreplanen om ligestilling kan vise sig effektive for opnåelse af målene. Desuden fremhæver arbejdsmarkedets parter, at foreneligheden af arbejde, familie og privatliv og spørgsmålet om mænds og kvinders lige muligheder i arbejdslivet bør have en central placering i den politiske debat, netop på grund af den demokratiske udvikling. I den forbindelse må man især også være opmærksom på, hvordan man kan overvinde eksisterende kønsrollestereotyper. Laves de ikke om, bliver det svært at gøre fremskridt.

| 1.10 | Arbejdsmarkedets parter (BUSINESSEUROPE/UEAPME, CEEP og EFS) (2) vedtog i 2005 en handlingsramme for ligestilling mellem mænd og kvinder (3) for at skabe lige muligheder for mænd og kvinder i arbejdslivet. Til de fire kerneområder, hvor de nationale arbejdsmarkedsparter indtil 2010 vil gennemføre initiativer, hører også foreneligheden af familie- og arbejdsliv. Ministerrådet gør derfor rigtigt i at overlade tilrettelæggelsen af arbejdstiden, som er af stor betydning for at kunne forene arbejde og familieliv, til arbejdsmarkedets parter, for at nå frem til praktiske løsninger for alle berørte. |
| --- | --- |

1.10

Arbejdsmarkedets parter (BUSINESSEUROPE/UEAPME, CEEP og EFS) (2) vedtog i 2005 en handlingsramme for ligestilling mellem mænd og kvinder (3) for at skabe lige muligheder for mænd og kvinder i arbejdslivet. Til de fire kerneområder, hvor de nationale arbejdsmarkedsparter indtil 2010 vil gennemføre initiativer, hører også foreneligheden af familie- og arbejdsliv. Ministerrådet gør derfor rigtigt i at overlade tilrettelæggelsen af arbejdstiden, som er af stor betydning for at kunne forene arbejde og familieliv, til arbejdsmarkedets parter, for at nå frem til praktiske løsninger for alle berørte.

| 1.11 | Ved at bidrage til bedre arbejdsvilkår kan arbejdsmarkedets parter forbedre familiernes livssituation. Derved får de en nøglerolle. Handlingsrammen er ét af arbejdsmarkedsparternes bidrag til gennemførelsen af Lissabon-strategien. I betragtning af, at årsagerne til den fortsatte ubalance på arbejdsmarkedet er komplekse og indbyrdes sammenhængende, er de europæiske arbejdsmarkedsparter overbeviste om, at der er behov for en integreret strategi for virkelig at komme problemerne til livs, så man kan fremme ligestillingen mellem kønnene. I den forbindelse er balance mellem familie- og arbejdsliv et af de vigtigste redskaber. |
| --- | --- |

1.11

Ved at bidrage til bedre arbejdsvilkår kan arbejdsmarkedets parter forbedre familiernes livssituation. Derved får de en nøglerolle. Handlingsrammen er ét af arbejdsmarkedsparternes bidrag til gennemførelsen af Lissabon-strategien. I betragtning af, at årsagerne til den fortsatte ubalance på arbejdsmarkedet er komplekse og indbyrdes sammenhængende, er de europæiske arbejdsmarkedsparter overbeviste om, at der er behov for en integreret strategi for virkelig at komme problemerne til livs, så man kan fremme ligestillingen mellem kønnene. I den forbindelse er balance mellem familie- og arbejdsliv et af de vigtigste redskaber.

| 1.12 | Selv om nogle virksomheder i de seneste år har øget deres engagement i fremme af balancen mellem familie og arbejde, således at opfyldelse af familiens behov er blevet til en vigtig del af deres personalepolitik og virksomhedsfilosofi, hvilket fremgår af den første fælles overenskomstoversigt, som arbejdsmarkedets parter offentliggjorde i februar 2007, er der stadig noget at indhente for virksomheder, arbejdsmarkedsparter og medlemsstater (4). |
| --- | --- |

1.12

Selv om nogle virksomheder i de seneste år har øget deres engagement i fremme af balancen mellem familie og arbejde, således at opfyldelse af familiens behov er blevet til en vigtig del af deres personalepolitik og virksomhedsfilosofi, hvilket fremgår af den første fælles overenskomstoversigt, som arbejdsmarkedets parter offentliggjorde i februar 2007, er der stadig noget at indhente for virksomheder, arbejdsmarkedsparter og medlemsstater (4).

| 1.13 | Idéen om ligestilling på arbejdspladsen, iværksættelse af initiativer med henblik på bedre forening af familie- og arbejdsliv, såvel som indkredsning af en ledelsesmodel for »virksomheder med ligestilling« er vigtige dele af VSA-konceptet, som ansporer virksomhederne til at anvende god praksis og agere ansvarligt over for deres medarbejdere. |
| --- | --- |

1.13

Idéen om ligestilling på arbejdspladsen, iværksættelse af initiativer med henblik på bedre forening af familie- og arbejdsliv, såvel som indkredsning af en ledelsesmodel for »virksomheder med ligestilling« er vigtige dele af VSA-konceptet, som ansporer virksomhederne til at anvende god praksis og agere ansvarligt over for deres medarbejdere.

2.   Situationsanalyse

| 2.1 | Familiemønstrene har ændret sig kraftigt som følge af den samfundsmæssige udvikling. En politik, der er møntet på at kunne forene arbejde, familie og privatliv skal tage hensyn til alle former for familie (f.eks. enlige forældre, sammenbragte familier, singler, skilte forældre, adoptivforældre, studerende med fritidsjob, parforhold mellem to personer af samme køn, personer, der bor alene). Behovet for plejetjenester inden for og uden for familien stiger samtidig med, at der bliver flere og flere ældre og meget gamle mennesker. |
| --- | --- |

2.1

Familiemønstrene har ændret sig kraftigt som følge af den samfundsmæssige udvikling. En politik, der er møntet på at kunne forene arbejde, familie og privatliv skal tage hensyn til alle former for familie (f.eks. enlige forældre, sammenbragte familier, singler, skilte forældre, adoptivforældre, studerende med fritidsjob, parforhold mellem to personer af samme køn, personer, der bor alene). Behovet for plejetjenester inden for og uden for familien stiger samtidig med, at der bliver flere og flere ældre og meget gamle mennesker.

| 2.2 | Kvinder tager sig i modsætning til mænd stadig i høj grad af husholdningen og familien samtidig med, at de har et arbejde, og befinder sig derfor ofte i en stress-situation og føler sig til stadighed overbelastede. Det er også noget, der rammer kvinder i landbruget og selvstændige kvinder. Disse rammebetingelser betyder tit, at kvinder føler sig nødsaget til at tage et deltidsarbejde med lavere løn, dårligere pensionsordning og ringere karrieremuligheder. Derfor er det at kunne forene familie og arbejde også et vigtigt redskab til at kunne opnå ligestilling i erhvervslivet mellem mænd og kvinder, men også mellem kvinder med børn og kvinder uden børn. |
| --- | --- |

2.2

Kvinder tager sig i modsætning til mænd stadig i høj grad af husholdningen og familien samtidig med, at de har et arbejde, og befinder sig derfor ofte i en stress-situation og føler sig til stadighed overbelastede. Det er også noget, der rammer kvinder i landbruget og selvstændige kvinder. Disse rammebetingelser betyder tit, at kvinder føler sig nødsaget til at tage et deltidsarbejde med lavere løn, dårligere pensionsordning og ringere karrieremuligheder. Derfor er det at kunne forene familie og arbejde også et vigtigt redskab til at kunne opnå ligestilling i erhvervslivet mellem mænd og kvinder, men også mellem kvinder med børn og kvinder uden børn.

| 2.3 | Netop fordi de bagvedliggende problemer og deres løsningsmuligheder ikke bare varierer fra medlemsstat til medlemsstat, men også fra region til region, ja endda fra virksomhed til virksomhed, findes der ingen patentløsning, som kan anvendes i samme grad for alle. EØSU øjner i den forbindelse en stor mulighed for arbejdsmarkedets parter for at løse det problem. Arbejdsmarkedets parter kan på grundlag af deres eksisterende strukturer i de enkelte lande være med til at påvirke arbejdstagernes hverdag gennem deres indsats for balance mellem familie og arbejde. |
| --- | --- |

2.3

Netop fordi de bagvedliggende problemer og deres løsningsmuligheder ikke bare varierer fra medlemsstat til medlemsstat, men også fra region til region, ja endda fra virksomhed til virksomhed, findes der ingen patentløsning, som kan anvendes i samme grad for alle. EØSU øjner i den forbindelse en stor mulighed for arbejdsmarkedets parter for at løse det problem. Arbejdsmarkedets parter kan på grundlag af deres eksisterende strukturer i de enkelte lande være med til at påvirke arbejdstagernes hverdag gennem deres indsats for balance mellem familie og arbejde.

| 2.4 | Selv om det i princippet er en privat beslutning at få børn eller ej, på samme måde som det er en privat beslutning at skaffe plejetjenester til familiemedlemmer eller andre nære pårørende i tilfælde af sygdom, handicap eller alderdom berøres samfundet som helhed også af sådanne beslutninger. De stadig mindre børneårgange er ensbetydende med en senere mangel på faglærte og ledere, kunder, medarbejdere, igangsættere, videnskabsfolk og forskere og får dermed negative følger for hele samfundet (5). Staten bør derfor have et særligt ansvar i form af:






  — | materiel, finansiel understøttelse, kontantydelser, anerkendelse af pensionsrettigheder |
| --- | --- | --- |

2.4

Selv om det i princippet er en privat beslutning at få børn eller ej, på samme måde som det er en privat beslutning at skaffe plejetjenester til familiemedlemmer eller andre nære pårørende i tilfælde af sygdom, handicap eller alderdom berøres samfundet som helhed også af sådanne beslutninger. De stadig mindre børneårgange er ensbetydende med en senere mangel på faglærte og ledere, kunder, medarbejdere, igangsættere, videnskabsfolk og forskere og får dermed negative følger for hele samfundet (5). Staten bør derfor have et særligt ansvar i form af:

—

materiel, finansiel understøttelse, kontantydelser, anerkendelse af pensionsrettigheder

| — | støttende infrastruktur (børnepasning, skolefritidsordninger, tilbud om pasning uden for skolen og i ferier samt fritidsprogrammer, som tilbydes af frivillige organisationer, hjælpetilbud) til f.eks. ambulante plejetjenester. |
| --- | --- |

—

støttende infrastruktur (børnepasning, skolefritidsordninger, tilbud om pasning uden for skolen og i ferier samt fritidsprogrammer, som tilbydes af frivillige organisationer, hjælpetilbud) til f.eks. ambulante plejetjenester.

| — | rimelig forældreorlov for både mødre og fædre (også i forbindelse med adoption), |
| --- | --- |

—

rimelig forældreorlov for både mødre og fædre (også i forbindelse med adoption),

| — | familievenligt arbejdsmarked. |
| --- | --- |

—

familievenligt arbejdsmarked.

| 2.5 | Kommissionen mener, at fleksible arbejdstidsbestemmelser er vigtige for at få det fulde udbytte af den erhvervsaktive befolknings potentiale. Derfor skal det være muligheder, der er lige tilgængelige for kvinder og mænd — og dertil er en juridisk ramme nyttig. Alligevel forårsager den kendsgerning, at der er langt flere kvinder end mænd, der benytter sig af den slags ordninger, en ubalance mellem kønnene med negative følger for kvindernes stilling på arbejdspladsen og deres økonomiske uafhængighed. Man bør derfor i stadig højere grad tilskynde mændene til at påtage sig de familiære pligter, navnlig ved at anspore til forældre- og faderorlov, så man i parforholdet på ligelig vis deles om byrderne ved det ubetalte arbejde i hjemmet og pasning af børn og andre familiemedlemmer. |
| --- | --- |

2.5

Kommissionen mener, at fleksible arbejdstidsbestemmelser er vigtige for at få det fulde udbytte af den erhvervsaktive befolknings potentiale. Derfor skal det være muligheder, der er lige tilgængelige for kvinder og mænd — og dertil er en juridisk ramme nyttig. Alligevel forårsager den kendsgerning, at der er langt flere kvinder end mænd, der benytter sig af den slags ordninger, en ubalance mellem kønnene med negative følger for kvindernes stilling på arbejdspladsen og deres økonomiske uafhængighed. Man bør derfor i stadig højere grad tilskynde mændene til at påtage sig de familiære pligter, navnlig ved at anspore til forældre- og faderorlov, så man i parforholdet på ligelig vis deles om byrderne ved det ubetalte arbejde i hjemmet og pasning af børn og andre familiemedlemmer.

3.   Rollemodeller

| 3.1 | Samtidig med den samfundsmæssige forandring har kvinderne med deres stærkt stigende kvalifikationsniveau også fået nye rollemodeller og livsopfattelser. Unge europæiske kvinder har i dag bedre kvalifikationer end unge mænd og opfatter erhvervsarbejde som en fast bestanddel af deres livsplanlægning. Kvindernes højere kvalifikationer bør også være medvirkende til, at forskellene i mænds og kvinders gennemsnitlige lønniveau udlignes. De aktuelle lønforskelle skyldes for en stor del, at mange kvinder arbejder på deltid, har længere afbrydelser i deres karriereforløb og derfor kortere erhvervserfaring, at kun få kvinder sidder i ledende stillinger, og at ældre kvinder har dårligere kvalifikationer. Selv om den overenskomstmæssige placering er med til at sikre, at kvinder og mænd får lige løn for lige arbejde og kvalifikationsbaggrund, er der fortsat ulighed på lønområdet. Ægte valgfrihed i den enkeltes livsplaner forudsætter, at de samfundsmæssige rammebetingelser giver mænd og kvinder mulighed for at beslutte sig for den livsplan, der svarer til deres egne forventninger, uden at skulle konfronteres med hverken positive eller negative bedømmelser fra samfundet. |
| --- | --- |

3.1

Samtidig med den samfundsmæssige forandring har kvinderne med deres stærkt stigende kvalifikationsniveau også fået nye rollemodeller og livsopfattelser. Unge europæiske kvinder har i dag bedre kvalifikationer end unge mænd og opfatter erhvervsarbejde som en fast bestanddel af deres livsplanlægning. Kvindernes højere kvalifikationer bør også være medvirkende til, at forskellene i mænds og kvinders gennemsnitlige lønniveau udlignes. De aktuelle lønforskelle skyldes for en stor del, at mange kvinder arbejder på deltid, har længere afbrydelser i deres karriereforløb og derfor kortere erhvervserfaring, at kun få kvinder sidder i ledende stillinger, og at ældre kvinder har dårligere kvalifikationer. Selv om den overenskomstmæssige placering er med til at sikre, at kvinder og mænd får lige løn for lige arbejde og kvalifikationsbaggrund, er der fortsat ulighed på lønområdet. Ægte valgfrihed i den enkeltes livsplaner forudsætter, at de samfundsmæssige rammebetingelser giver mænd og kvinder mulighed for at beslutte sig for den livsplan, der svarer til deres egne forventninger, uden at skulle konfronteres med hverken positive eller negative bedømmelser fra samfundet.

| 3.2 | Til de rammebetingelser, der virkelig er med til at præge, hvordan man tilrettelægger sit liv, hører også, ud over forskellige former for infrastruktur i et lands pasningsordninger, den samfundsmæssige indstilling over for såvel erhvervsaktive mødre som fædre, der helliger sig arbejdet i familien. Hvordan arbejdsmarkedsparterne forholder sig til disse spørgsmål er også meget afgørende for den samfundsmæssige holdning. Erfaringerne fra de skandinaviske lande og Tyskland har vist, at det kan være nyttigt, hvis de finansielle overførselsydelser, som f.eks. raterne for forældreorlovsbetaling først kommer familierne i hænde, eller at overførselsindkomsten først sættes op, hvis også faderen i en periode påtager sig pasningen af sit barn. Herved opnår fædrene en juridisk ramme, så de har nemmere ved for en kortere periode at påtage sig børnepasningen. Mødrene får herved mulighed for at vende tidligere tilbage til arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

3.2

Til de rammebetingelser, der virkelig er med til at præge, hvordan man tilrettelægger sit liv, hører også, ud over forskellige former for infrastruktur i et lands pasningsordninger, den samfundsmæssige indstilling over for såvel erhvervsaktive mødre som fædre, der helliger sig arbejdet i familien. Hvordan arbejdsmarkedsparterne forholder sig til disse spørgsmål er også meget afgørende for den samfundsmæssige holdning. Erfaringerne fra de skandinaviske lande og Tyskland har vist, at det kan være nyttigt, hvis de finansielle overførselsydelser, som f.eks. raterne for forældreorlovsbetaling først kommer familierne i hænde, eller at overførselsindkomsten først sættes op, hvis også faderen i en periode påtager sig pasningen af sit barn. Herved opnår fædrene en juridisk ramme, så de har nemmere ved for en kortere periode at påtage sig børnepasningen. Mødrene får herved mulighed for at vende tidligere tilbage til arbejdsmarkedet.

| 3.3 | EØSU understreger, at det ikke er tilstrækkeligt at justere lidt hist og her for at ændre den dobbeltbelastning, kvinder på arbejdsmarkedet oplever, når de vil forene familie, arbejde og privatliv. Det bør snarere være en målsætning at finde nye måder at tilrettelægge den principielle fordeling mellem mænd og kvinder af det ubetalte arbejde uden for arbejdspladsen, som børneopdragelse, pasning af slægtninge og husholdningen. Mænd skal på lige fod med deres partner indgå i en ordentlig fordeling af byrderne. Det kræver en gennemgribende bevidstheds- og strukturændring. |
| --- | --- |

3.3

EØSU understreger, at det ikke er tilstrækkeligt at justere lidt hist og her for at ændre den dobbeltbelastning, kvinder på arbejdsmarkedet oplever, når de vil forene familie, arbejde og privatliv. Det bør snarere være en målsætning at finde nye måder at tilrettelægge den principielle fordeling mellem mænd og kvinder af det ubetalte arbejde uden for arbejdspladsen, som børneopdragelse, pasning af slægtninge og husholdningen. Mænd skal på lige fod med deres partner indgå i en ordentlig fordeling af byrderne. Det kræver en gennemgribende bevidstheds- og strukturændring.

4.   Støtteforanstaltninger fra arbejdsmarkedets parter til at forene familie, arbejde og privatliv på virksomhedsniveau

| 4.1 | Den demografiske udvikling og de dermed forbundne ændringer har stor betydning for såvel arbejdstagere som arbejdsgivere. Arbejdsmarkedets parter udgør på alle planer en vigtig hjælp til forbedring af arbejdets forenelighed med familie og privatliv. |
| --- | --- |

4.1

Den demografiske udvikling og de dermed forbundne ændringer har stor betydning for såvel arbejdstagere som arbejdsgivere. Arbejdsmarkedets parter udgør på alle planer en vigtig hjælp til forbedring af arbejdets forenelighed med familie og privatliv.

| 4.2 | Forudsætningen for, at virksomhedernes politik til sikring af balance mellem familie- og arbejdsliv kan lykkes, er en personalepolitik, der i lige så høj grad tager hensyn til og afbalancerer virksomhedens behov som de enkelte arbejdstageres fundamentale opgaver uden for virksomheden, deres familiemæssige ansvar og private behov. De enkelte medlemsstater må som grundlæggende forudsætning sørge for:






  — | en god infrastruktur på børnepasningsområdet, som dækker de eksisterende behov, til såvel de helt små som større børn |
| --- | --- | --- |

4.2

Forudsætningen for, at virksomhedernes politik til sikring af balance mellem familie- og arbejdsliv kan lykkes, er en personalepolitik, der i lige så høj grad tager hensyn til og afbalancerer virksomhedens behov som de enkelte arbejdstageres fundamentale opgaver uden for virksomheden, deres familiemæssige ansvar og private behov. De enkelte medlemsstater må som grundlæggende forudsætning sørge for:

—

en god infrastruktur på børnepasningsområdet, som dækker de eksisterende behov, til såvel de helt små som større børn

| — | et tilstrækkeligt udbud af tjenesteydelser af god kvalitet til pasning og pleje af ældre og handicappede personer |
| --- | --- |

—

et tilstrækkeligt udbud af tjenesteydelser af god kvalitet til pasning og pleje af ældre og handicappede personer

| — | rimelige arbejdsvilkår |
| --- | --- |

—

rimelige arbejdsvilkår

| — | tiltag, der sikrer, at orlov og nedsat arbejdstid til pleje af mindreårige og afhængige personer ikke berører fremtidige ydelser |
| --- | --- |

—

tiltag, der sikrer, at orlov og nedsat arbejdstid til pleje af mindreårige og afhængige personer ikke berører fremtidige ydelser

| — | kvalificeret personale, der modtager en rimelig løn. |
| --- | --- |

—

kvalificeret personale, der modtager en rimelig løn.

Arbejdstagere, virksomheder, staten og samfundet drager i lige høj grad nytte af en altomfattende infrastruktur.

| 4.3 | Det spektrum af personalepolitiske tiltag, som til dels også aftales af arbejdsmarkedsparterne, og omsættes i virksomhederne, omfatter






  — | indførelse af arbejdstidsmodeller, som er innovative, men ikke forbundet med ulemper (opsplitning af arbejdstiden, samling af mange små opgaver), fjernarbejde, orlov og arbejdstidskonti, |
| --- | --- | --- |

4.3

Det spektrum af personalepolitiske tiltag, som til dels også aftales af arbejdsmarkedsparterne, og omsættes i virksomhederne, omfatter

—

indførelse af arbejdstidsmodeller, som er innovative, men ikke forbundet med ulemper (opsplitning af arbejdstiden, samling af mange små opgaver), fjernarbejde, orlov og arbejdstidskonti,

| — | den retlige sikkerhed ved stabile beskæftigelseskontraktforhold, |
| --- | --- |

—

den retlige sikkerhed ved stabile beskæftigelseskontraktforhold,

| — | mulighed for kontakt med virksomheden under forældreorlov, |
| --- | --- |

—

mulighed for kontakt med virksomheden under forældreorlov,

| — | støtteforanstaltninger ved tilrettelæggelse af børnepasning i form af børnehaver i tilknytning til arbejdspladsen, køb af børnepasningspladser, finansielle støttemuligheder, |
| --- | --- |

—

støtteforanstaltninger ved tilrettelæggelse af børnepasning i form af børnehaver i tilknytning til arbejdspladsen, køb af børnepasningspladser, finansielle støttemuligheder,

| — | støtte i forbindelse med pasning af ældre eller plejekrævende familiemedlemmer, |
| --- | --- |

—

støtte i forbindelse med pasning af ældre eller plejekrævende familiemedlemmer,

| — | støtte til personlig udvikling, |
| --- | --- |

—

støtte til personlig udvikling,

| — | støtte til reintegration efter nedsat arbejdstid og orlov med henblik på pleje af mindreårige og afhængige personer. |
| --- | --- |

—

støtte til reintegration efter nedsat arbejdstid og orlov med henblik på pleje af mindreårige og afhængige personer.

| 4.4 | På den måde tages der også højde for såvel virksomhedernes som arbejdstagernes målsætning om gennem skræddersyede og fleksibelt anlagte deltidsarbejdsmodeller at gøre det lettere for alle involverede parter at forene arbejde, familie og privatliv. Dette mål nås ikke, hvis deltidsarbejde ikke vælges på frivilligt grundlag. EØSU mener, at det er absolut nødvendigt, at også de mandlige arbejdstagere i højere grad påtager sig deltidsarbejde, når familiens behov gør det nødvendigt, at en af forældrene vælger denne arbejdsform. På den måde kan de i praksis vise, at forpligtelserne uden for arbejdspladsen i parforholdet og i familien ikke blot er en kvindeopgave, men derimod en opgave, der bør deles og varetages i fællesskab |
| --- | --- |

4.4

På den måde tages der også højde for såvel virksomhedernes som arbejdstagernes målsætning om gennem skræddersyede og fleksibelt anlagte deltidsarbejdsmodeller at gøre det lettere for alle involverede parter at forene arbejde, familie og privatliv. Dette mål nås ikke, hvis deltidsarbejde ikke vælges på frivilligt grundlag. EØSU mener, at det er absolut nødvendigt, at også de mandlige arbejdstagere i højere grad påtager sig deltidsarbejde, når familiens behov gør det nødvendigt, at en af forældrene vælger denne arbejdsform. På den måde kan de i praksis vise, at forpligtelserne uden for arbejdspladsen i parforholdet og i familien ikke blot er en kvindeopgave, men derimod en opgave, der bør deles og varetages i fællesskab

| 4.5 | Arbejdsmarkedets parter kan bidrage med svar på spørgsmålet om, hvordan forældre kan realisere det livsmønster, de ønsker. Det har i virksomhederne vist sig at være en god ide at tilbyde kvinder på barsel særlige tilbud om på frivilligt grundlag at holde kontakten til virksomheden ved lige som ferie- og sygeafløser eller også ved at blive indbudt til personalefester, så det bliver nemmere for mødrene at vende tilbage på arbejde efter en familiefase. EØSU gør opmærksom på, at beskyttelsesforskrifterne for gravide samt mødre og fædre på orlov absolut skal overholdes og heller ikke må omgås gennem indirekte diskriminering. |
| --- | --- |

4.5

Arbejdsmarkedets parter kan bidrage med svar på spørgsmålet om, hvordan forældre kan realisere det livsmønster, de ønsker. Det har i virksomhederne vist sig at være en god ide at tilbyde kvinder på barsel særlige tilbud om på frivilligt grundlag at holde kontakten til virksomheden ved lige som ferie- og sygeafløser eller også ved at blive indbudt til personalefester, så det bliver nemmere for mødrene at vende tilbage på arbejde efter en familiefase. EØSU gør opmærksom på, at beskyttelsesforskrifterne for gravide samt mødre og fædre på orlov absolut skal overholdes og heller ikke må omgås gennem indirekte diskriminering.

| 4.6 | Desuden kan forældrene få støtte til at organisere børnepasning. Forskellige virksomheder tilbyder deres medarbejdere formidling af dagplejemødre, vuggestuepladser og i nødstilfælde også pasning af syge børn. Nogle virksomheder forsøger også gennem målrettede foranstaltninger som f.eks. at give fri på barnets fødselsdag at få de mandlige medarbejdere til at påtage sig flere familiære pligter og tilbringe mere tid med deres børn. Virksomheder, der gør det, fortjener støtte. I de fleste tilfælde modtager forældrene imidlertid ingen støtte i praksis. Med en sådan adfærd — og især, hvis den oven i købet er ulovlig — skader virksomheden sig selv, da det går ud over arbejdsklimaet og medarbejdernes motivation. |
| --- | --- |

4.6

Desuden kan forældrene få støtte til at organisere børnepasning. Forskellige virksomheder tilbyder deres medarbejdere formidling af dagplejemødre, vuggestuepladser og i nødstilfælde også pasning af syge børn. Nogle virksomheder forsøger også gennem målrettede foranstaltninger som f.eks. at give fri på barnets fødselsdag at få de mandlige medarbejdere til at påtage sig flere familiære pligter og tilbringe mere tid med deres børn. Virksomheder, der gør det, fortjener støtte. I de fleste tilfælde modtager forældrene imidlertid ingen støtte i praksis. Med en sådan adfærd — og især, hvis den oven i købet er ulovlig — skader virksomheden sig selv, da det går ud over arbejdsklimaet og medarbejdernes motivation.

| 4.7 | EØSU henviser til videnskabelige undersøgelser fra Prognos AG, ifølge hvilke gennemførelsen af tiltag, som tager sigte på at fremme arbejdstagernes berettigede krav, hvad angår familie- og privatliv, fører til en driftsøkonomisk gevinst for virksomheden, fordi sådanne personalepolitiske redskaber reducerer fravær og øger medarbejdernes tilknytning, motivation og effektivitet. Derudover gør en sådan personalepolitik arbejdspladsen mere attraktiv, navnlig hvis den letter muligheden for kvindelige arbejdstagere med familie for at gøre karriere og blive i en ledende stilling. En sådan virksomhedskultur sikrer oven i købet et godt arbejdsklima og virker positivt på virksomhedens placering i den pågældende region. |
| --- | --- |

4.7

EØSU henviser til videnskabelige undersøgelser fra Prognos AG, ifølge hvilke gennemførelsen af tiltag, som tager sigte på at fremme arbejdstagernes berettigede krav, hvad angår familie- og privatliv, fører til en driftsøkonomisk gevinst for virksomheden, fordi sådanne personalepolitiske redskaber reducerer fravær og øger medarbejdernes tilknytning, motivation og effektivitet. Derudover gør en sådan personalepolitik arbejdspladsen mere attraktiv, navnlig hvis den letter muligheden for kvindelige arbejdstagere med familie for at gøre karriere og blive i en ledende stilling. En sådan virksomhedskultur sikrer oven i købet et godt arbejdsklima og virker positivt på virksomhedens placering i den pågældende region.

| 4.8 | EØSU påpeger, at man i forbindelse med indførelsen af fleksible arbejdstidsmodeller skal tage hensyn til flexicurity-strategien. Inden for rammerne af Lissabon-strategien tilbyder flexicurity en integreret indfaldsvinkel til en arbejdsmarkedsreform, som fremmer den nødvendige eller ønskede fleksibilitet og samtidig indeholder den nødvendige grad af sikkerhed og mulighed for planlægning for de berørte parter. Med en sådan fleksibilitet, som arbejdsmarkedets parter har forhandlet sig frem til, bør der tilstræbes en win-win situation for virksomheder og (kvindelige) arbejdstagere. Der skal tages højde for såvel virksomhedernes tilpasning til markedskravene som arbejdstagernes stigende interesse for fleksibilitet, f.eks. med henblik på arbejdstidens tilrettelæggelse, så der bedre kan tages hensyn til familiemæssige og andre private interesser uden for virksomheden. I den forbindelse skal sikkerheden beskyttes, og en forringelse af arbejdsrelationerne undgås. Det er her hensigtsmæssigt med individuelle og behovsafstemte løsninger, som arbejdsmarkedets parter normalt forhandler sig frem til. EØSU understreger, at der i flexicurity-debatten skal skabes større opmærksomhed omkring det forhold, at mænd og kvinder ikke er berørt på samme måde (6). |
| --- | --- |

4.8

EØSU påpeger, at man i forbindelse med indførelsen af fleksible arbejdstidsmodeller skal tage hensyn til flexicurity-strategien. Inden for rammerne af Lissabon-strategien tilbyder flexicurity en integreret indfaldsvinkel til en arbejdsmarkedsreform, som fremmer den nødvendige eller ønskede fleksibilitet og samtidig indeholder den nødvendige grad af sikkerhed og mulighed for planlægning for de berørte parter. Med en sådan fleksibilitet, som arbejdsmarkedets parter har forhandlet sig frem til, bør der tilstræbes en win-win situation for virksomheder og (kvindelige) arbejdstagere. Der skal tages højde for såvel virksomhedernes tilpasning til markedskravene som arbejdstagernes stigende interesse for fleksibilitet, f.eks. med henblik på arbejdstidens tilrettelæggelse, så der bedre kan tages hensyn til familiemæssige og andre private interesser uden for virksomheden. I den forbindelse skal sikkerheden beskyttes, og en forringelse af arbejdsrelationerne undgås. Det er her hensigtsmæssigt med individuelle og behovsafstemte løsninger, som arbejdsmarkedets parter normalt forhandler sig frem til. EØSU understreger, at der i flexicurity-debatten skal skabes større opmærksomhed omkring det forhold, at mænd og kvinder ikke er berørt på samme måde (6).

| 4.9 | Jo stærkere de enkelte midler til at forene arbejde, familie og privatliv opfattes i virksomhedens verden, desto mere vellykket bliver balancen mellem arbejde, familie og privatliv. Gennemførelsen på nationalt plan skal derfor tillægges mest mulig betydning. |
| --- | --- |

4.9

Jo stærkere de enkelte midler til at forene arbejde, familie og privatliv opfattes i virksomhedens verden, desto mere vellykket bliver balancen mellem arbejde, familie og privatliv. Gennemførelsen på nationalt plan skal derfor tillægges mest mulig betydning.

| 4.10 | EØSU mener, at konkurrencer mellem virksomhederne, som støttes af arbejdsmarkedets parter, kan være et egnet middel til PR-kampagner for familie- og kvindevenlig praksis, og opfordrer til, at de efterlignes. Nye innovative midler som






  — | indretning af legeværelser til medarbejdernes børn, |
| --- | --- | --- |

4.10

EØSU mener, at konkurrencer mellem virksomhederne, som støttes af arbejdsmarkedets parter, kan være et egnet middel til PR-kampagner for familie- og kvindevenlig praksis, og opfordrer til, at de efterlignes. Nye innovative midler som

—

indretning af legeværelser til medarbejdernes børn,

| — | børnehaver i tilknytning til virksomheden og |
| --- | --- |

—

børnehaver i tilknytning til virksomheden og

| — | generationsnetværk i virksomheden, der koordinerer frivillige opgaver som f.eks. henvendelser til offentlige instanser og indkøb, der foretages af pensionerede medarbejdere for yngre kolleger, som har en familie at passe, |
| --- | --- |

—

generationsnetværk i virksomheden, der koordinerer frivillige opgaver som f.eks. henvendelser til offentlige instanser og indkøb, der foretages af pensionerede medarbejdere for yngre kolleger, som har en familie at passe,

præsenteres for den brede offentlighed i form af konkurrencer, virksomhederne imellem.

| 4.11 | I den forbindelse er det forståeligt nok, at de fleste små og mellemstore virksomheder, som udgør hovedparten af virksomhederne i EU, ikke har midlerne til sådanne attraktive tilbud, og på den baggrund bør der overvejes konkrete skatteincitamenter. Netop i de små og mellemstore virksomheder er de tætte sociale kontakter en garant for, at de berørte parter indbyrdes bliver enige om individuelle, praktiske og øjeblikkelige løsninger for de enkelte medarbejdere. Derudover findes der den mulighed, at flere mindre virksomheder i en region går sammen med de lokale myndigheder, borgerforeninger og ikke-statslige organisationer med henblik på fælles tilbud, så såvel virksomhederne som deres regionale etableringsområde får øget værdi. |
| --- | --- |

4.11

I den forbindelse er det forståeligt nok, at de fleste små og mellemstore virksomheder, som udgør hovedparten af virksomhederne i EU, ikke har midlerne til sådanne attraktive tilbud, og på den baggrund bør der overvejes konkrete skatteincitamenter. Netop i de små og mellemstore virksomheder er de tætte sociale kontakter en garant for, at de berørte parter indbyrdes bliver enige om individuelle, praktiske og øjeblikkelige løsninger for de enkelte medarbejdere. Derudover findes der den mulighed, at flere mindre virksomheder i en region går sammen med de lokale myndigheder, borgerforeninger og ikke-statslige organisationer med henblik på fælles tilbud, så såvel virksomhederne som deres regionale etableringsområde får øget værdi.

5.   Praktisk gennemførlige initiativer på regionalt og lokalt plan

| 5.1 | For at forbedre rammebetingelserne på en praktisk og realistisk måde, så man bedre kan forene arbejde, familie og privatliv, er det hensigtsmæssigt, at de forskellige lokale parter indbyrdes koordinerer deres strategi. Derfor opfordrer EØSU arbejdsmarkedets parter til initiativer på regionalt og lokalt plan, så de involverede aktører (virksomheder, samarbejdsudvalg, forældreråd, trossamfund, sportsklubber, byrådsmedlemmer osv.) i byerne og kommunerne kan mødes, med det mål i fællesskab at tilrettelægge de lokale, daglige omgivelser på en måde, så de erhvervsmæssige, familiære og private interesser bedst muligt tilgodeses. Forandringer på stedet indebærer umiddelbar, praktisk bistand for alle berørte parter. De forskellige lokale aktørers aktionsområde er meget alsidigt og åbent for alle former for kreative idéer. Her en liste over konkrete eksempler, som sagtens kan suppleres med andre initiativer:






  — | oprettelse af byens egen webside, som informerer om de tilbud, der henvender sig direkte til familier, |
| --- | --- | --- |

5.1

For at forbedre rammebetingelserne på en praktisk og realistisk måde, så man bedre kan forene arbejde, familie og privatliv, er det hensigtsmæssigt, at de forskellige lokale parter indbyrdes koordinerer deres strategi. Derfor opfordrer EØSU arbejdsmarkedets parter til initiativer på regionalt og lokalt plan, så de involverede aktører (virksomheder, samarbejdsudvalg, forældreråd, trossamfund, sportsklubber, byrådsmedlemmer osv.) i byerne og kommunerne kan mødes, med det mål i fællesskab at tilrettelægge de lokale, daglige omgivelser på en måde, så de erhvervsmæssige, familiære og private interesser bedst muligt tilgodeses. Forandringer på stedet indebærer umiddelbar, praktisk bistand for alle berørte parter. De forskellige lokale aktørers aktionsområde er meget alsidigt og åbent for alle former for kreative idéer. Her en liste over konkrete eksempler, som sagtens kan suppleres med andre initiativer:

—

oprettelse af byens egen webside, som informerer om de tilbud, der henvender sig direkte til familier,

| — | oprettelse af databaser til formidling af børnepasningsordninger, |
| --- | --- |

—

oprettelse af databaser til formidling af børnepasningsordninger,

| — | kontaktformidling af reservebedsteforældre så børnefamilier uden bedsteforældre kan mødes med ældre mennesker uden familie, |
| --- | --- |

—

kontaktformidling af reservebedsteforældre så børnefamilier uden bedsteforældre kan mødes med ældre mennesker uden familie,

| — | følge børnene i skole, |
| --- | --- |

—

følge børnene i skole,

| — | bistand til frivillige organisationer og frivillige, som påtager sig børnepasning i deres fritid, |
| --- | --- |

—

bistand til frivillige organisationer og frivillige, som påtager sig børnepasning i deres fritid,

| — | workshops om familievenlig udvikling af bymiljøet for at stoppe børnefamiliernes udvandring, |
| --- | --- |

—

workshops om familievenlig udvikling af bymiljøet for at stoppe børnefamiliernes udvandring,

| — | mentorprogrammer for familiefædre, der arbejder på deltid, |
| --- | --- |

—

mentorprogrammer for familiefædre, der arbejder på deltid,

| — | ændring af skolebussernes køreplaner, så det bliver nemmere for forældrene at koordinere starten på hhv. skole- og arbejdsdag, |
| --- | --- |

—

ændring af skolebussernes køreplaner, så det bliver nemmere for forældrene at koordinere starten på hhv. skole- og arbejdsdag,

| — | fleksible åbningstider i børnehaver, |
| --- | --- |

—

fleksible åbningstider i børnehaver,

| — | virksomhedsarrangementer om balance i familie- og arbejdsliv, hvor virksomhederne præsenterer deres familievenlige personalepolitik for offentligheden, |
| --- | --- |

—

virksomhedsarrangementer om balance i familie- og arbejdsliv, hvor virksomhederne præsenterer deres familievenlige personalepolitik for offentligheden,

| — | sikre, at alle kommunale afgørelser er børnevenlige. |
| --- | --- |

—

sikre, at alle kommunale afgørelser er børnevenlige.

6.   Børnepasningsordninger og pleje af ældre familiemedlemmer

| 6.1 | EØSU påpeger, at det i Kommissionens anden situationsrapport fra medio december 2006 (7) om gennemførelse af Lissabon-strategien pointeres, at det i flere medlemsstater er et problem at skaffe børnepasningsordninger, som folk har råd til. Derfor opfordres medlemsstaterne til, i overensstemmelse med deres egne mål, at tilbyde flere pasningspladser, der er tilgængelige for alle. |
| --- | --- |

6.1

EØSU påpeger, at det i Kommissionens anden situationsrapport fra medio december 2006 (7) om gennemførelse af Lissabon-strategien pointeres, at det i flere medlemsstater er et problem at skaffe børnepasningsordninger, som folk har råd til. Derfor opfordres medlemsstaterne til, i overensstemmelse med deres egne mål, at tilbyde flere pasningspladser, der er tilgængelige for alle.

| 6.2 | Desuden besluttede Det Europæiske Råd i Barcelona (8) i 2002, at der i medlemslandene i år 2010 skulle være pasningsgaranti for 90 % af børnene i alderen fra tre år til skolestart og for 33 % af børnene under tre år. |
| --- | --- |

6.2

Desuden besluttede Det Europæiske Råd i Barcelona (8) i 2002, at der i medlemslandene i år 2010 skulle være pasningsgaranti for 90 % af børnene i alderen fra tre år til skolestart og for 33 % af børnene under tre år.

| 6.3 | Netop i forbindelse med kvinders og mænds forandrede kønsroller er det vigtigt, at arbejdsmarkedets parter gør det klart, at det ikke går ud over børns udvikling, at moderen er udearbejdende, eller at faderen går hjemme. |
| --- | --- |

6.3

Netop i forbindelse med kvinders og mænds forandrede kønsroller er det vigtigt, at arbejdsmarkedets parter gør det klart, at det ikke går ud over børns udvikling, at moderen er udearbejdende, eller at faderen går hjemme.

| 6.4 | På baggrund af den brede vifte af pasningsmuligheder for børn under tre år i de enkelte medlemslande anbefaler EØSU udtrykkeligt, at hver enkelt medlemsstat sætter sig nogle konkrete, kvantificerede mål for pasningsinfrastrukturen for børn under tre år. For at sikre balancen mellem familie og arbejdsliv, bør mindst 33 % af alle børn under tre år i 2010 have plads i en institution, eller hos en kvalificeret dagplejemor. |
| --- | --- |

6.4

På baggrund af den brede vifte af pasningsmuligheder for børn under tre år i de enkelte medlemslande anbefaler EØSU udtrykkeligt, at hver enkelt medlemsstat sætter sig nogle konkrete, kvantificerede mål for pasningsinfrastrukturen for børn under tre år. For at sikre balancen mellem familie og arbejdsliv, bør mindst 33 % af alle børn under tre år i 2010 have plads i en institution, eller hos en kvalificeret dagplejemor.

| 6.5 | EØSU mener, det er nødvendigt, at udvidelse af børnepasningsfaciliteterne fremover prioriteres højere i EU-medlemsstaterne, og at der gennemføres politiske tiltag for at sætte skub i og støtte denne udvikling. |
| --- | --- |

6.5

EØSU mener, det er nødvendigt, at udvidelse af børnepasningsfaciliteterne fremover prioriteres højere i EU-medlemsstaterne, og at der gennemføres politiske tiltag for at sætte skub i og støtte denne udvikling.

| 6.6 | Med udtalelsen »Familien og den demografiske udvikling« (9) har EØSU klart gjort opmærksom på de demografiske ændringer i EU og de konsekvenser, de har for familierne. Stigningen i den forventede levetid kan for mange mennesker betyde forbedret livskvalitet. Den længere levetid medfører imidlertid også, at flere og flere mennesker fremover må tage sig af ældre familiemedlemmer samtidig med, at de arbejder. Der skal derfor fokuseres mere på udvidelsen af tjenesteydelser på plejeområdet, så pårørende, der passer et familiemedlem, kan aflastes. |
| --- | --- |

6.6

Med udtalelsen »Familien og den demografiske udvikling« (9) har EØSU klart gjort opmærksom på de demografiske ændringer i EU og de konsekvenser, de har for familierne. Stigningen i den forventede levetid kan for mange mennesker betyde forbedret livskvalitet. Den længere levetid medfører imidlertid også, at flere og flere mennesker fremover må tage sig af ældre familiemedlemmer samtidig med, at de arbejder. Der skal derfor fokuseres mere på udvidelsen af tjenesteydelser på plejeområdet, så pårørende, der passer et familiemedlem, kan aflastes.

| 6.7 | På dette område kan det være en opgave for arbejdsmarkedets parter at indhente oplysninger om redskaber, som i praksis har bevist deres formåen. Det kan f.eks. være nødvendigt tilpasse af arbejdstiden med meget kort varsel, så den passer til et, som oftest, akut opstået plejebehov. En indretning af arbejdspladsen, der letter opgaven for den arbejdstager, der har et familiemedlem i pleje, dvs. at medarbejderen kan kontaktes telefonisk og har computer- og internetadgang, så pasningsproblemer kan løses, og at der stilles informationsmateriale til rådighed om de organisatoriske, finansielle og juridiske aspekter i den pågældende plejesituation. |
| --- | --- |

6.7

På dette område kan det være en opgave for arbejdsmarkedets parter at indhente oplysninger om redskaber, som i praksis har bevist deres formåen. Det kan f.eks. være nødvendigt tilpasse af arbejdstiden med meget kort varsel, så den passer til et, som oftest, akut opstået plejebehov. En indretning af arbejdspladsen, der letter opgaven for den arbejdstager, der har et familiemedlem i pleje, dvs. at medarbejderen kan kontaktes telefonisk og har computer- og internetadgang, så pasningsproblemer kan løses, og at der stilles informationsmateriale til rådighed om de organisatoriske, finansielle og juridiske aspekter i den pågældende plejesituation.

7.   Vejen frem

| 7.1 | EØSU mener, at forenelighed mellem arbejdsliv og familieliv er uløseligt forbundet med opnåelse af ligestilling mellem kønnene, og at de resultater, arbejdsmarkedsparterne søger på dette område, når de er opnået, vil underbygge denne forenelighed. For at forenelighed mellem arbejdsliv og familieliv kan blive en realitet, må denne præsenteres som noget normalt og nødvendigt i skolernes uddannelsesprogrammer. |
| --- | --- |

7.1

EØSU mener, at forenelighed mellem arbejdsliv og familieliv er uløseligt forbundet med opnåelse af ligestilling mellem kønnene, og at de resultater, arbejdsmarkedsparterne søger på dette område, når de er opnået, vil underbygge denne forenelighed. For at forenelighed mellem arbejdsliv og familieliv kan blive en realitet, må denne præsenteres som noget normalt og nødvendigt i skolernes uddannelsesprogrammer.

| 7.2 | EØSU anmoder Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om i deres fremtidige arbejde at tage hensyn til og støtte forslagene i denne sonderende udtalelse, så der skabes bedre balance mellem arbejde, familie og privatliv i Europa. |
| --- | --- |

7.2

EØSU anmoder Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen om i deres fremtidige arbejde at tage hensyn til og støtte forslagene i denne sonderende udtalelse, så der skabes bedre balance mellem arbejde, familie og privatliv i Europa.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  KOM(2006) 92 endelig.

1

(2)  BUSINESSEUROPE (tidligere UNICE) er den europæiske centralorganisation for arbejdsgivere og industriforbund, UEAPME er Den Europæiske Organisation for Håndværk og Små og Mellemstore Virksomheder, CEEP er centralorganisationen for offentligt ansatte og EFS er Den Europæiske Faglige Samarbejdsorganisation.

2

(3)  http://ec.europa.eu/employment_social/news/2005/mar/gender_equality_en.pdf.

3

(4)  Jf. EØSU's sonderende udtalelse af 14.3.2007 om »De økonomiske og budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring«, ordfører: Susanna Florio (EUT C 161 af 13.7.2007).

4

»De økonomiske og budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring«

(5)  Jf. tillige EØSU's sonderende udtalelse af 14.3.2007 om »Familien og den demografiske udvikling«, ordfører: Stéphane Buffetaut (EUT C 161 af 13.7.2007).

5

»Familien og den demografiske udvikling«

(6)  Jf. tillige EØSU's sonderende udtalelse af 12.7.2007 om »Flexicurity (dimensionen intern fleksibilitet — overenskomstforhandlinger og den sociale dialogs rolle som midler til regulering og reform af arbejdsmarkederne)«, ordfører: Thomas Janson (EUT C 97 af 28.4.2007).

6

»Flexicurity (dimensionen intern fleksibilitet

overenskomstforhandlinger og den sociale dialogs rolle som midler til regulering og reform af arbejdsmarkederne)«

(7)  KOM(2006) 816 endelig, »Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårstopmøde om gennemførelse af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse »Et gennemførelsesår««.

7

»Meddelelse fra Kommissionen til Det Europæiske Råds forårstopmøde om gennemførelse af den fornyede Lissabon-strategi for vækst og beskæftigelse »Et gennemførelsesår««

(8)  Formandskabets konklusioner: Det Europæiske Råd i Barcelona den 15.-16. marts 2002.

8

(9)  Jf. EØSU's udtalelse af 14.3.2007 om »Familien og den demografiske udvikling«, ordfører: Stéphane Buffetaut (EUT C 161 af 13.7.2007).

9

»Familien og den demografiske udvikling«

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/108 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/108

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Flexicurity (dimensionen intern fleksibilitet — overenskomstforhandlinger og den sociale dialogs rolle som midler til regulering og reform af arbejdsmarkederne)«

(2007/C 256/20)

Det portugisiske EU-formandskab anmodede i et brev af 13. februar 2007 om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til EØSU's Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Thomas Janson til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 18. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11. og 12. juli 2007, mødet den 11. juli 2007, følgende udtalelse med 163 stemmer for, 2 imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Resumé og konklusioner

| 1.1 | EØSU hilser det portugisiske formandskabs anmodning om at udarbejde en udtalelse om flexicurity velkommen, eftersom debatten hidtil hovedsageligt har drejet sig om at øge den eksterne fleksibilitet og kompensere herfor ved at styrke arbejdsmarkedspolitikkerne eller de sociale sikringsordninger. Målet bør i stedet være at inddrage andre dimensioner for at skabe en win-win-situation. |
| --- | --- |

1.1

EØSU hilser det portugisiske formandskabs anmodning om at udarbejde en udtalelse om flexicurity velkommen, eftersom debatten hidtil hovedsageligt har drejet sig om at øge den eksterne fleksibilitet og kompensere herfor ved at styrke arbejdsmarkedspolitikkerne eller de sociale sikringsordninger. Målet bør i stedet være at inddrage andre dimensioner for at skabe en win-win-situation.

| 1.2 | EØSU ønsker at understrege, at arbejdsmarkedsparternes rolle bør styrkes. Arbejdsmarkedets parter bør være en udfarende kraft i alle debatter om flexicurity og spille en fremtrædende rolle i Kommissionens høringer. Kommissionen burde derfor have lagt mere vægt på at høre navnlig de europæiske arbejdsmarkedsparter om en europæisk definition af flexicurity-konceptet. |
| --- | --- |

1.2

EØSU ønsker at understrege, at arbejdsmarkedsparternes rolle bør styrkes. Arbejdsmarkedets parter bør være en udfarende kraft i alle debatter om flexicurity og spille en fremtrædende rolle i Kommissionens høringer. Kommissionen burde derfor have lagt mere vægt på at høre navnlig de europæiske arbejdsmarkedsparter om en europæisk definition af flexicurity-konceptet.

| 1.3 | En styrkelse af systemerne for arbejdsmarkedsrelationer på europæisk og nationalt niveau er en forudsætning for enhver debat om flexicurity. Det er vigtigt, at arbejdsmarkedets parter deltager aktivt i en stærk og intens social dialog, hvor de har mulighed for at forhandle om, øve indflydelse på og tage et ansvar for flexicurity-modellens udformning og elementer samt foretage en evaluering af modellens resultater. |
| --- | --- |

1.3

En styrkelse af systemerne for arbejdsmarkedsrelationer på europæisk og nationalt niveau er en forudsætning for enhver debat om flexicurity. Det er vigtigt, at arbejdsmarkedets parter deltager aktivt i en stærk og intens social dialog, hvor de har mulighed for at forhandle om, øve indflydelse på og tage et ansvar for flexicurity-modellens udformning og elementer samt foretage en evaluering af modellens resultater.

| 1.4 | Kommissionen og medlemsstaterne bør bestræbe sig på at koble debatter, der kan føre til en reform af flexicurity-modellen, sammen med en styrkelse og modernisering af relationerne mellem arbejdsmarkedets parter på alle niveauer. EØSU ser derfor gerne, at der knyttes en tættere forbindelse mellem debatten om flexicurity og styrkelsen af den sociale dialog på alle niveauer og kollektive overenskomstforhandlinger på passende niveauer samtidig med, at medlemsstaternes forskellige ordninger for arbejdsmarkedsrelationer respekteres. Flexicurity-konceptet bør på en afbalanceret måde øge såvel fleksibiliteten som sikkerheden. Flexicurity- konceptet er ikke ensbetydende med ensidige og ulovlige forringelser af arbejdstagernes rettigheder — noget, som EØSU selvsagt afviser. |
| --- | --- |

1.4

Kommissionen og medlemsstaterne bør bestræbe sig på at koble debatter, der kan føre til en reform af flexicurity-modellen, sammen med en styrkelse og modernisering af relationerne mellem arbejdsmarkedets parter på alle niveauer. EØSU ser derfor gerne, at der knyttes en tættere forbindelse mellem debatten om flexicurity og styrkelsen af den sociale dialog på alle niveauer og kollektive overenskomstforhandlinger på passende niveauer samtidig med, at medlemsstaternes forskellige ordninger for arbejdsmarkedsrelationer respekteres. Flexicurity-konceptet bør på en afbalanceret måde øge såvel fleksibiliteten som sikkerheden. Flexicurity- konceptet er ikke ensbetydende med ensidige og ulovlige forringelser af arbejdstagernes rettigheder — noget, som EØSU selvsagt afviser.

| 1.5 | EØSU erkender, at denne debat som følge arbejdsmarkedsparternes væsentlige indflydelse på den gradvise udvikling af flexicurity-politikker på europæisk plan ikke kan betragtes løsrevet fra indholdet af den europæiske sociale dialog og den videre udvikling af den sociale dialog. |
| --- | --- |

1.5

EØSU erkender, at denne debat som følge arbejdsmarkedsparternes væsentlige indflydelse på den gradvise udvikling af flexicurity-politikker på europæisk plan ikke kan betragtes løsrevet fra indholdet af den europæiske sociale dialog og den videre udvikling af den sociale dialog.

| 1.6 | EØSU ønsker at understrege, at Kommissionen og medlemsstaterne bør lægge mere vægt på ligestillingen mellem kønnene og solidariteten mellem generationerne i debatten om flexicurity. Kvinder, ældre arbejdstagere og unge er ofte dårligere stillet på arbejdsmarkedet med hensyn til fleksibilitet og sikkerhed, hvorfor man bør bestræbe sig på at sikre en harmonisering i opadgående retning for disse grupper. |
| --- | --- |

1.6

EØSU ønsker at understrege, at Kommissionen og medlemsstaterne bør lægge mere vægt på ligestillingen mellem kønnene og solidariteten mellem generationerne i debatten om flexicurity. Kvinder, ældre arbejdstagere og unge er ofte dårligere stillet på arbejdsmarkedet med hensyn til fleksibilitet og sikkerhed, hvorfor man bør bestræbe sig på at sikre en harmonisering i opadgående retning for disse grupper.

| 1.7 | EØSU ser gerne, at medlemsstaterne og Kommissionen udforsker mulighederne for at øge tilpasningsevnen gennem intern fleksibilitet og gør dette til et bæredygtigt og acceptabelt aspekt af flexicurity. Den interne fleksibilitet kan spille en fremtrædende rolle med hensyn til at fremme produktivitet, innovation og konkurrenceevne og kan derved bidrage til opfyldelsen af målsætningerne i Lissabon-strategien. Den kan også bidrage afgørende til at højne arbejdstagernes jobkvalitet og forbedre deres muligheder for at forene arbejdet med andre aktiviteter og forpligtelser. Alt dette skal foregå inden for rammerne af en lovregulering, der sikrer beskæftigelses- og sundhedsbeskyttelse og giver arbejdstagerne en følelse af stabilitet og tryghed. Beskæftigelsesbeskyttelse kombineret med en effektiv jobformidling med henblik på genbeskæftigelse og en aktiv arbejdsmarkedspolitik er afgørende for såvel tilpasningsevne som sikkerhed for både virksomheder og ansatte. |
| --- | --- |

1.7

EØSU ser gerne, at medlemsstaterne og Kommissionen udforsker mulighederne for at øge tilpasningsevnen gennem intern fleksibilitet og gør dette til et bæredygtigt og acceptabelt aspekt af flexicurity. Den interne fleksibilitet kan spille en fremtrædende rolle med hensyn til at fremme produktivitet, innovation og konkurrenceevne og kan derved bidrage til opfyldelsen af målsætningerne i Lissabon-strategien. Den kan også bidrage afgørende til at højne arbejdstagernes jobkvalitet og forbedre deres muligheder for at forene arbejdet med andre aktiviteter og forpligtelser. Alt dette skal foregå inden for rammerne af en lovregulering, der sikrer beskæftigelses- og sundhedsbeskyttelse og giver arbejdstagerne en følelse af stabilitet og tryghed. Beskæftigelsesbeskyttelse kombineret med en effektiv jobformidling med henblik på genbeskæftigelse og en aktiv arbejdsmarkedspolitik er afgørende for såvel tilpasningsevne som sikkerhed for både virksomheder og ansatte.

| 1.8 | Efter EØSU's mening bør man stræbe efter en balance mellem fleksible arbejdstider og beskyttelse af arbejdstagerne. Reglerne for en sådan balance sikres bedst ved overenskomstforhandlinger og i overensstemmelse med national praksis. Sådanne forhandlinger om fleksible arbejdstider kræver et solidt fundament af rettigheder, velfungerende arbejdsmarkedsinstitutioner og opbakning fra beskæftigelsesvenlige sociale sikringsordninger. |
| --- | --- |

1.8

Efter EØSU's mening bør man stræbe efter en balance mellem fleksible arbejdstider og beskyttelse af arbejdstagerne. Reglerne for en sådan balance sikres bedst ved overenskomstforhandlinger og i overensstemmelse med national praksis. Sådanne forhandlinger om fleksible arbejdstider kræver et solidt fundament af rettigheder, velfungerende arbejdsmarkedsinstitutioner og opbakning fra beskæftigelsesvenlige sociale sikringsordninger.

| 1.9 | Funktionel fleksibilitet er igen et centralt spørgsmål i overenskomstforhandlingerne mellem arbejdsmarkedets parter. Sådanne forhandlinger gør det muligt at finde en balance mellem virksomhedernes og arbejdstagernes behov og finjustere dem samt fastsætte en passende kompensation for arbejdstagere, der tilegner sig flere kvalifikationer. |
| --- | --- |

1.9

Funktionel fleksibilitet er igen et centralt spørgsmål i overenskomstforhandlingerne mellem arbejdsmarkedets parter. Sådanne forhandlinger gør det muligt at finde en balance mellem virksomhedernes og arbejdstagernes behov og finjustere dem samt fastsætte en passende kompensation for arbejdstagere, der tilegner sig flere kvalifikationer.

| 1.10 | Funktionel fleksibilitet kræver, at arbejdstagerne konstant opdaterer deres viden og færdigheder, hvilket igen kræver en velfungerende uddannelsesinfrastruktur. Selv om man i tidens løb gang på gang har forpligtet sig til at fremme livslang læring, er der i praksis lang vej endnu. |
| --- | --- |

1.10

Funktionel fleksibilitet kræver, at arbejdstagerne konstant opdaterer deres viden og færdigheder, hvilket igen kræver en velfungerende uddannelsesinfrastruktur. Selv om man i tidens løb gang på gang har forpligtet sig til at fremme livslang læring, er der i praksis lang vej endnu.

2.   Generel baggrund

| 2.1 | Det portugisiske formandskab har anmodet EØSU om at afgive en sonderende udtalelse om flexicurity. Udtalelsen skal undersøge spørgsmål som:






  1) | intern fleksibilitet, |
| --- | --- | --- |

2.1

Det portugisiske formandskab har anmodet EØSU om at afgive en sonderende udtalelse om flexicurity. Udtalelsen skal undersøge spørgsmål som:

1)

intern fleksibilitet,

| 2) | overenskomstforhandlinger og den sociale dialogs rolle som midler til regulering og reform af arbejdsmarkederne. |
| --- | --- |

2)

overenskomstforhandlinger og den sociale dialogs rolle som midler til regulering og reform af arbejdsmarkederne.

| 2.2 | En række af retningslinjerne i retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken (2005-2008) kunne danne grundlag for en debat om flexicurity. På Det Europæiske Råds forårsmøde 2006 blev medlemsstaterne anmodet om at lægge særlig vægt på hovedudfordringen »flexicurity« (balance mellem fleksibilitet og sikkerhed). Medlemsstaterne blev opfordret til i overensstemmelse med deres specifikke arbejdsmarkedsforhold at gennemføre reformer af arbejdsmarkeds- og socialpolitikken med en integreret flexicurity-tilgang. |
| --- | --- |

2.2

En række af retningslinjerne i retningslinjerne for beskæftigelsespolitikken (2005-2008) kunne danne grundlag for en debat om flexicurity. På Det Europæiske Råds forårsmøde 2006 blev medlemsstaterne anmodet om at lægge særlig vægt på hovedudfordringen »flexicurity« (balance mellem fleksibilitet og sikkerhed). Medlemsstaterne blev opfordret til i overensstemmelse med deres specifikke arbejdsmarkedsforhold at gennemføre reformer af arbejdsmarkeds- og socialpolitikken med en integreret flexicurity-tilgang.

| 2.3 | Flexicurity blev drøftet på to sociale topmøder i forbindelse med de to EU-topmøder i december 2006 og marts 2007. |
| --- | --- |

2.3

Flexicurity blev drøftet på to sociale topmøder i forbindelse med de to EU-topmøder i december 2006 og marts 2007.

| 2.4 | Kommissionen nedsatte en arbejdsgruppe af eksperter, som skulle foreslå en mulig flexicurity-model, der indeholder kombinationer af fleksibilitets- og sikkerhedsaspekter i arbejdslivet. Kommissionen offentliggjorde på denne baggrund en meddelelse om flexicurity i juni 2007 og redegjorde heri for en række fælles principper. I december 2007 skal en række af disse fælles principper medtages i de reviderede retningslinjer for beskæftigelsespolitikken for 2008. Flexicurity behandles også i grønbogen om Modernisering af arbejdsretten med henblik på tackling af det 21. århundredes udfordringer
   (1), hvor flexicurity specielt anskues i et arbejdskontraktperspektiv, og der henvises til anbefalingerne heri. |
| --- | --- |

2.4

Kommissionen nedsatte en arbejdsgruppe af eksperter, som skulle foreslå en mulig flexicurity-model, der indeholder kombinationer af fleksibilitets- og sikkerhedsaspekter i arbejdslivet. Kommissionen offentliggjorde på denne baggrund en meddelelse om flexicurity i juni 2007 og redegjorde heri for en række fælles principper. I december 2007 skal en række af disse fælles principper medtages i de reviderede retningslinjer for beskæftigelsespolitikken for 2008. Flexicurity behandles også i grønbogen om Modernisering af arbejdsretten med henblik på tackling af det 21. århundredes udfordringer
   (1), hvor flexicurity specielt anskues i et arbejdskontraktperspektiv, og der henvises til anbefalingerne heri.

| 2.5 | EØSU ønsker også at nævne, at Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene har gjort en betydelig indsats på området ved at definere vigtige aspekter af flexicurity. |
| --- | --- |

2.5

EØSU ønsker også at nævne, at Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene har gjort en betydelig indsats på området ved at definere vigtige aspekter af flexicurity.

3.   Flexicurity-strategier

| 3.1 | a) | Flexicurity-strategier er strategier, der udvikles med henblik på at tilvejebringe en afbalanceret kombination af forskellige fleksibilitets- og sikkerhedstyper på arbejdsmarkedet med det formål at øge arbejdstagernes og virksomhedernes tilpasningsevne og sikre dem stabilitet og beskyttelse mod risici. Som eksempler på fleksibilitets- og sikkerhedstyper kan nævnes:






  Eksempler på fleksibilitet |
| --- | --- | --- |
| Ekstern numerisk fleksibilitet | Tilpasning af en virksomheds personalevolumen gennem samspil med eksterne arbejdsmarked, hvilket indebærer afskedigelser, midlertidigt arbejde og tidsbegrænsede kontrakter. |
| Intern numerisk fleksibilitet | Den midlertidige tilpasning af arbejdsmængden i en virksomhed, hvilket indebærer atypiske arbejdstider og arbejdstidskonti. |
| Intern funktionel fleksibilitet | Fleksibilitetsordning i en virksomhed, så som uddannelse, multi-tasking og jobrotation, hvilket afhænger af arbejdstagernes evne til at bestride forskellige arbejdsfunktioner. |
| Finansiel fleksibilitet | Variation i basisløn og ekstraløn i overensstemmelse med arbejdstagerens eller virksomhedens præstation. |
| Eksempler på sikkerhed |
| Jobsikkerhed | Sikkerhed som følge af lovgivning om beskæftigelsessikkerhed m.m., der begrænser arbejdsgiverens muligheder for at afskedige personale efter behag. |
| Beskæftigelses-sikkerhed | Tilstrækkelige beskæftigelsesmuligheder pga. øget ansættelsesegnethed bl.a. sikret gennem uddannelse. |
| Indkomstsikkerhed | Beskyttelse gennem et tilstrækkeligt og stabilt indkomstniveau. |
| Kombinations-sikkerhed | Arbejdstagerens muligheder for at forene arbejdet med andre forpligtelser end lønnet arbejde. |

3.1

a)

Flexicurity-strategier er strategier, der udvikles med henblik på at tilvejebringe en afbalanceret kombination af forskellige fleksibilitets- og sikkerhedstyper på arbejdsmarkedet med det formål at øge arbejdstagernes og virksomhedernes tilpasningsevne og sikre dem stabilitet og beskyttelse mod risici. Som eksempler på fleksibilitets- og sikkerhedstyper kan nævnes:

Eksempler på fleksibilitet

Ekstern numerisk fleksibilitet

Tilpasning af en virksomheds personalevolumen gennem samspil med eksterne arbejdsmarked, hvilket indebærer afskedigelser, midlertidigt arbejde og tidsbegrænsede kontrakter.

Intern numerisk fleksibilitet

Den midlertidige tilpasning af arbejdsmængden i en virksomhed, hvilket indebærer atypiske arbejdstider og arbejdstidskonti.

Intern funktionel fleksibilitet

Fleksibilitetsordning i en virksomhed, så som uddannelse, multi-tasking og jobrotation, hvilket afhænger af arbejdstagernes evne til at bestride forskellige arbejdsfunktioner.

Finansiel fleksibilitet

Variation i basisløn og ekstraløn i overensstemmelse med arbejdstagerens eller virksomhedens præstation.

Eksempler på sikkerhed

Jobsikkerhed

Sikkerhed som følge af lovgivning om beskæftigelsessikkerhed m.m., der begrænser arbejdsgiverens muligheder for at afskedige personale efter behag.

Beskæftigelses-sikkerhed

Tilstrækkelige beskæftigelsesmuligheder pga. øget ansættelsesegnethed bl.a. sikret gennem uddannelse.

Indkomstsikkerhed

Beskyttelse gennem et tilstrækkeligt og stabilt indkomstniveau.

Kombinations-sikkerhed

Arbejdstagerens muligheder for at forene arbejdet med andre forpligtelser end lønnet arbejde.

| b) | Retssikkerheden omkring arbejdskontrakten, som betyder, at kontrakten som følge af sin retsnatur kan gøres gældende over for alle og ved domstolene, bør holdes uden for debatten. Retssikkerheden fastholder over-underordnelsesforholdet, der også er et grundelement i kontrakten, med alle de konsekvenser dette har for bl.a. lønmodtagerens ret til (bevarelse og konkretisering) af social beskyttelse. |
| --- | --- |

b)

Retssikkerheden omkring arbejdskontrakten, som betyder, at kontrakten som følge af sin retsnatur kan gøres gældende over for alle og ved domstolene, bør holdes uden for debatten. Retssikkerheden fastholder over-underordnelsesforholdet, der også er et grundelement i kontrakten, med alle de konsekvenser dette har for bl.a. lønmodtagerens ret til (bevarelse og konkretisering) af social beskyttelse.

| 3.2 | På baggrund af Kommissionens udspil med forbillede i visse aspekter af det danske eksempel har den europæiske debat om flexicurity hovedsageligt fokuseret på at øge den eksterne fleksibilitet og kompensere herfor ved at styrke arbejdsmarkedspolitikkerne og de sociale sikringsordninger. Fordelene og ulemperne ved ekstern fleksibilitet er et emne, som fagforeninger og arbejdsgiverforeninger ofte har forskellige holdninger til. Derudover erklærede OECD (2) for nylig, at lovgivning om beskæftigelsessikkerhed ikke har nogen synderlig effekt på den globale beskæftigelsesgrad. Endvidere har Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) påvist, at der er en positiv sammenhæng mellem ansættelsestid og produktivitet (jf. bilag). |
| --- | --- |

3.2

På baggrund af Kommissionens udspil med forbillede i visse aspekter af det danske eksempel har den europæiske debat om flexicurity hovedsageligt fokuseret på at øge den eksterne fleksibilitet og kompensere herfor ved at styrke arbejdsmarkedspolitikkerne og de sociale sikringsordninger. Fordelene og ulemperne ved ekstern fleksibilitet er et emne, som fagforeninger og arbejdsgiverforeninger ofte har forskellige holdninger til. Derudover erklærede OECD (2) for nylig, at lovgivning om beskæftigelsessikkerhed ikke har nogen synderlig effekt på den globale beskæftigelsesgrad. Endvidere har Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO) påvist, at der er en positiv sammenhæng mellem ansættelsestid og produktivitet (jf. bilag).

| 3.3 | Denne udtalelse har til formål at skabe en bredere debat om flexicurity på tre måder. For det første skal det understreges, at den rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller i denne debat og i reformerne af arbejdsmarkedet i almindelighed, bør styrkes. For det andet ønsker EØSU at påpege, at der i debatten om flexicurity bør lægges mere vægt på kønsforskelle og på gruppen af unge på arbejdsmarkedet. Spørgsmålet om kønnenes ligestilling er stort set ikke blevet behandlet i debatten om flexicurity. Skønt mere fleksibilitet i form af deltidsarbejde hilses velkommen af flertallet af kvinder og mænd, eftersom det sikrer en bedre balance mellem arbejde og privatliv, er kvinder ofte dårligere stillet på arbejdsmarkedet med hensyn til fleksibilitet og sikkerhed, og man bør derfor søge at tilpasse kvindernes forhold opad efter mændenes (3). For det tredje anser EØSU det for vigtigt at skabe en bredere debat ved at undersøge alternative muligheder for at øge tilpasningsevnen, lette livslang læring, forbedre produktiviteten og fremme innovationen, som er nogle af de vigtige aspekter i Lissabon-processen. Det er også emner, som behandles i EØSU's udtalelse om retningslinjerne for beskæftigelsen (4). Spørgsmålet om ekstern fleksibilitet bliver derfor ikke behandlet i denne udtalelse, der fokuserer på mulighederne for en øget tilpasningsevne gennem intern fleksibilitet. |
| --- | --- |

3.3

Denne udtalelse har til formål at skabe en bredere debat om flexicurity på tre måder. For det første skal det understreges, at den rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller i denne debat og i reformerne af arbejdsmarkedet i almindelighed, bør styrkes. For det andet ønsker EØSU at påpege, at der i debatten om flexicurity bør lægges mere vægt på kønsforskelle og på gruppen af unge på arbejdsmarkedet. Spørgsmålet om kønnenes ligestilling er stort set ikke blevet behandlet i debatten om flexicurity. Skønt mere fleksibilitet i form af deltidsarbejde hilses velkommen af flertallet af kvinder og mænd, eftersom det sikrer en bedre balance mellem arbejde og privatliv, er kvinder ofte dårligere stillet på arbejdsmarkedet med hensyn til fleksibilitet og sikkerhed, og man bør derfor søge at tilpasse kvindernes forhold opad efter mændenes (3). For det tredje anser EØSU det for vigtigt at skabe en bredere debat ved at undersøge alternative muligheder for at øge tilpasningsevnen, lette livslang læring, forbedre produktiviteten og fremme innovationen, som er nogle af de vigtige aspekter i Lissabon-processen. Det er også emner, som behandles i EØSU's udtalelse om retningslinjerne for beskæftigelsen (4). Spørgsmålet om ekstern fleksibilitet bliver derfor ikke behandlet i denne udtalelse, der fokuserer på mulighederne for en øget tilpasningsevne gennem intern fleksibilitet.

| 3.4 | Flexicurity er af særlig betydning for små og mellemstore virksomheder (SMV) i betragtning af deres beskæftigelsesmæssige betydning. Medlemsstaternes flexicurity-politik må derfor indeholde bestemmelser, som imødekommer SMV'ernes og deres ansattes særlige behov |
| --- | --- |

3.4

Flexicurity er af særlig betydning for små og mellemstore virksomheder (SMV) i betragtning af deres beskæftigelsesmæssige betydning. Medlemsstaternes flexicurity-politik må derfor indeholde bestemmelser, som imødekommer SMV'ernes og deres ansattes særlige behov

| 3.5 | EØSU understreger, at alle flexicurity-modeller forudsætter en velfærdsstat, der kan garantere et højt socialt beskyttelsesniveau, et medansvar fra offentlige myndigheder, der tildeles tilstrækkelige midler, samt en stabil retlig ramme for kollektive overenskomstforhandlinger og social dialog. Det generelle velfærdssystem kan forbedre mobiliteten ved at sikre, at arbejdstagerne ikke bliver tilsidesat, når de konfronteres med ændringer, der berører deres arbejdsplads. En stabil ramme for social dialog og overenskomstforhandlinger giver stærke arbejdsmarkedsparter mulighed for at enes om centrale arbejdsmarkedsspørgsmål. |
| --- | --- |

3.5

EØSU understreger, at alle flexicurity-modeller forudsætter en velfærdsstat, der kan garantere et højt socialt beskyttelsesniveau, et medansvar fra offentlige myndigheder, der tildeles tilstrækkelige midler, samt en stabil retlig ramme for kollektive overenskomstforhandlinger og social dialog. Det generelle velfærdssystem kan forbedre mobiliteten ved at sikre, at arbejdstagerne ikke bliver tilsidesat, når de konfronteres med ændringer, der berører deres arbejdsplads. En stabil ramme for social dialog og overenskomstforhandlinger giver stærke arbejdsmarkedsparter mulighed for at enes om centrale arbejdsmarkedsspørgsmål.

4.   Flexicurity og arbejdsmarkedets parter

| 4.1 | Flexicurity medfører, at man skal enes om en balance mellem rettigheder og pligter for arbejdsgivere og arbejdstagere. Den sociale dialog og kollektive overenskomstforhandlinger er et afgørende led i udformningen og gennemførelsen af enhver type arbejdsmarkedsreform, herunder flexicurity. EØSU understreger derfor, at arbejdsmarkedets parter er hovedaktører i enhver debat om flexicurity på alle niveauer. Arbejdsmarkedets parter bør i stigende grad spille en ledende rolle i forbindelse med fastlæggelsen af en afbalanceret kombination af fleksibilitet og sikkerhed og derigennem bidrage til at forbedre reglerne på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

4.1

Flexicurity medfører, at man skal enes om en balance mellem rettigheder og pligter for arbejdsgivere og arbejdstagere. Den sociale dialog og kollektive overenskomstforhandlinger er et afgørende led i udformningen og gennemførelsen af enhver type arbejdsmarkedsreform, herunder flexicurity. EØSU understreger derfor, at arbejdsmarkedets parter er hovedaktører i enhver debat om flexicurity på alle niveauer. Arbejdsmarkedets parter bør i stigende grad spille en ledende rolle i forbindelse med fastlæggelsen af en afbalanceret kombination af fleksibilitet og sikkerhed og derigennem bidrage til at forbedre reglerne på arbejdsmarkedet.

| 4.2 | På europæisk niveau erkender EØSU, at Kommissionen har underrettet arbejdsmarkedets parter om sine planer vedrørende debatten om flexicurity. EØSU mener imidlertid, at Kommissionen i denne henseende burde have lagt mere vægt på at høre navnlig de europæiske arbejdsmarkedsparter om en europæisk definition af flexicurity-konceptet. Uden et stærkt engagement fra arbejdsmarkedsparternes side vil det blive svært at gennemføre en flexicurity-strategi. |
| --- | --- |

4.2

På europæisk niveau erkender EØSU, at Kommissionen har underrettet arbejdsmarkedets parter om sine planer vedrørende debatten om flexicurity. EØSU mener imidlertid, at Kommissionen i denne henseende burde have lagt mere vægt på at høre navnlig de europæiske arbejdsmarkedsparter om en europæisk definition af flexicurity-konceptet. Uden et stærkt engagement fra arbejdsmarkedsparternes side vil det blive svært at gennemføre en flexicurity-strategi.

| 4.3 | EØSU har i sin udtalelse om den danske flexicurity-model (5) påpeget, at: »I udviklingen af den danske udgave af flexicurity har arbejdsmarkedets parter haft en central placering både i beslutningsprocesserne og i implementeringen af f.eks. uddannelsespolitik og strukturreformer på arbejdsmarkedet [...] De sociale parters rolle er både et resultat af den historiske udvikling [...] En større deltagelse og indflydelse af arbejdsmarkedets parter kan således være en fordel for samfundets evne til at konkurrere og tilpasse sig.« |
| --- | --- |

4.3

EØSU har i sin udtalelse om den danske flexicurity-model (5) påpeget, at: »I udviklingen af den danske udgave af flexicurity har arbejdsmarkedets parter haft en central placering både i beslutningsprocesserne og i implementeringen af f.eks. uddannelsespolitik og strukturreformer på arbejdsmarkedet [...] De sociale parters rolle er både et resultat af den historiske udvikling [...] En større deltagelse og indflydelse af arbejdsmarkedets parter kan således være en fordel for samfundets evne til at konkurrere og tilpasse sig.«

| 4.4 | I sin udtalelse om den europæiske sociale model (6) understregede EØSU, at »Hvad angår grundarkitekturen i den europæiske sociale model, kan man ikke overvurdere arbejdsmarkedsparternes bærende rolle i forbindelse med den økonomiske politik og social- og arbejdsmarkedspolitikken. Arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationernes regulerende rolle har en særlig betydning i forbindelse med kollektive overenskomstforhandlinger.« |
| --- | --- |

4.4

I sin udtalelse om den europæiske sociale model (6) understregede EØSU, at »Hvad angår grundarkitekturen i den europæiske sociale model, kan man ikke overvurdere arbejdsmarkedsparternes bærende rolle i forbindelse med den økonomiske politik og social- og arbejdsmarkedspolitikken. Arbejdsgiver- og arbejdstagerorganisationernes regulerende rolle har en særlig betydning i forbindelse med kollektive overenskomstforhandlinger.«

| 4.5 | Dagsordenen for flexicurity bør derfor ikke sættes efter »top-down«-princippet af Kommissionen og drøftes af medlemsstaternes regeringer. Arbejdsmarkedets parter skal have mulighed for at forhandle, øve indflydelse på og tage ansvar for flexicurity-modellens udformning og elementer samt foretage en evaluering af modellens resultater. Den tætte forbindelse mellem flexicurity og social dialog og kollektive overenskomstforhandlinger betyder, at debatten om flexicurity også vil sætte fokus på de mangler, der karakteriserer den sociale dialog og overenskomstforhandlingerne. Disse mangler bør afhjælpes sideløbende med, at dagsordenen for flexicurity præsenteres. EØSU ser derfor gerne, at der knyttes en tættere forbindelse mellem debatten om flexicurity og styrkelsen af den sociale dialog på alle niveauer og de kollektive overenskomstforhandlinger på relevante niveauer samtidig med, at medlemsstaternes forskellige systemer for arbejdsmarkedsrelationer respekteres. |
| --- | --- |

4.5

Dagsordenen for flexicurity bør derfor ikke sættes efter »top-down«-princippet af Kommissionen og drøftes af medlemsstaternes regeringer. Arbejdsmarkedets parter skal have mulighed for at forhandle, øve indflydelse på og tage ansvar for flexicurity-modellens udformning og elementer samt foretage en evaluering af modellens resultater. Den tætte forbindelse mellem flexicurity og social dialog og kollektive overenskomstforhandlinger betyder, at debatten om flexicurity også vil sætte fokus på de mangler, der karakteriserer den sociale dialog og overenskomstforhandlingerne. Disse mangler bør afhjælpes sideløbende med, at dagsordenen for flexicurity præsenteres. EØSU ser derfor gerne, at der knyttes en tættere forbindelse mellem debatten om flexicurity og styrkelsen af den sociale dialog på alle niveauer og de kollektive overenskomstforhandlinger på relevante niveauer samtidig med, at medlemsstaternes forskellige systemer for arbejdsmarkedsrelationer respekteres.

| 4.6 | Den europæiske sociale dialog er enestående i verden, da den giver arbejdsmarkedets parter rollen som medlovgivere på det sociale og arbejdsmarkedsmæssige område. I de senere år har denne situation udviklet sig til en mere selvstændig social dialog. Arbejdsmarkedets parter har ret til at behandle spørgsmål af almen interesse med henblik på, at det europæiske arbejdsmarked fungerer bedre. EØSU erkender, at denne debat som følge arbejdsmarkedsparternes væsentlige indflydelse på den gradvise udvikling af flexicurity-politikker ikke kan anskues løsrevet fra indholdet af den europæiske sociale dialog og den videre udvikling af den sociale dialog. Arbejdsmarkedets parter er i deres flerårige arbejdsprogram blevet enige om at undersøge forskellige aspekter af flexicurity, men også at arbejde på udviklingen af en fælles forståelse, hvad angår instrumenterne i den europæiske sociale dialog (7). EØSU har gjort rede for sit syn på dette i sin udtalelse om beskæftigelse og iværksætterånd (8). |
| --- | --- |

4.6

Den europæiske sociale dialog er enestående i verden, da den giver arbejdsmarkedets parter rollen som medlovgivere på det sociale og arbejdsmarkedsmæssige område. I de senere år har denne situation udviklet sig til en mere selvstændig social dialog. Arbejdsmarkedets parter har ret til at behandle spørgsmål af almen interesse med henblik på, at det europæiske arbejdsmarked fungerer bedre. EØSU erkender, at denne debat som følge arbejdsmarkedsparternes væsentlige indflydelse på den gradvise udvikling af flexicurity-politikker ikke kan anskues løsrevet fra indholdet af den europæiske sociale dialog og den videre udvikling af den sociale dialog. Arbejdsmarkedets parter er i deres flerårige arbejdsprogram blevet enige om at undersøge forskellige aspekter af flexicurity, men også at arbejde på udviklingen af en fælles forståelse, hvad angår instrumenterne i den europæiske sociale dialog (7). EØSU har gjort rede for sit syn på dette i sin udtalelse om beskæftigelse og iværksætterånd (8).

| 4.7 | Der findes adskillige eksempler i medlemsstaterne på arbejdsmarkedsparternes afgørende rolle med hensyn til at styrke såvel fleksibiliteten som sikkerheden for arbejdsgivere og arbejdstagere. Kollektive aftaler er i sig selv ikke blot en sikkerhedsfaktor for arbejdsgivere og arbejdstagere, men gør det også muligt at forhandle om fleksibilitet. I et stadigt mere konkurrencepræget miljø bliver det mere og mere naturligt at inddrage øget intern fleksibilitet, karriereudvikling og ret til livslang læring. I de medlemsstater, der på grund af svage relationer mellem arbejdsmarkedets parter har en utilstrækkelig social dialog, betyder det dog, at arbejdstagerne i for høj grad udsættes for markedskræfterne på arbejdsmarkedet og ofte ikke tilbydes tilstrækkelig beskyttelse mod disse. En styrkelse og modernisering af systemerne for arbejdsmarkedsrelationer i medlemsstaterne bør derfor gå hånd i hånd med enhver debat om flexicurity i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.7

Der findes adskillige eksempler i medlemsstaterne på arbejdsmarkedsparternes afgørende rolle med hensyn til at styrke såvel fleksibiliteten som sikkerheden for arbejdsgivere og arbejdstagere. Kollektive aftaler er i sig selv ikke blot en sikkerhedsfaktor for arbejdsgivere og arbejdstagere, men gør det også muligt at forhandle om fleksibilitet. I et stadigt mere konkurrencepræget miljø bliver det mere og mere naturligt at inddrage øget intern fleksibilitet, karriereudvikling og ret til livslang læring. I de medlemsstater, der på grund af svage relationer mellem arbejdsmarkedets parter har en utilstrækkelig social dialog, betyder det dog, at arbejdstagerne i for høj grad udsættes for markedskræfterne på arbejdsmarkedet og ofte ikke tilbydes tilstrækkelig beskyttelse mod disse. En styrkelse og modernisering af systemerne for arbejdsmarkedsrelationer i medlemsstaterne bør derfor gå hånd i hånd med enhver debat om flexicurity i medlemsstaterne.

| 4.8 | EØSU ønsker i den henseende at fremhæve nogle eksempler på overenskomstaftaler mellem arbejdsmarkedets parter:






  — | Danske kollektive aftaler har ført til en obligatorisk anvendelse af opsigelsesvarsler, således at arbejdstagerne har en vis frist til at finde et andet job. |
| --- | --- | --- |

4.8

EØSU ønsker i den henseende at fremhæve nogle eksempler på overenskomstaftaler mellem arbejdsmarkedets parter:

—

Danske kollektive aftaler har ført til en obligatorisk anvendelse af opsigelsesvarsler, således at arbejdstagerne har en vis frist til at finde et andet job.

| — | I Sverige har kollektive aftaler på industriniveau bidraget til oprettelsen af »fonde for karriereskift«, der finansieres af erhvervslivet og drives i fællesskab med arbejdsmarkedets parter. Disse fonde giver arbejdstagere, der har modtaget en opsigelse, tilbud om efteruddannelse, hjælp til jobsøgning eller lønnede praktikophold i andre virksomheder, også medens de formelt stadig er ansat i den virksomhed, der afskediger dem. |
| --- | --- |

—

I Sverige har kollektive aftaler på industriniveau bidraget til oprettelsen af »fonde for karriereskift«, der finansieres af erhvervslivet og drives i fællesskab med arbejdsmarkedets parter. Disse fonde giver arbejdstagere, der har modtaget en opsigelse, tilbud om efteruddannelse, hjælp til jobsøgning eller lønnede praktikophold i andre virksomheder, også medens de formelt stadig er ansat i den virksomhed, der afskediger dem.

| — | Den spanske trepartsaftale fastsætter regler for, hvordan brugen af tidsbegrænsede kontrakter kan begrænses. Aftalen går ud fra princippet om, at en for stor andel af tidsbegrænsede kontrakter ikke er i arbejdsmarkedets og erhvervslivets fælles interesse. |
| --- | --- |

—

Den spanske trepartsaftale fastsætter regler for, hvordan brugen af tidsbegrænsede kontrakter kan begrænses. Aftalen går ud fra princippet om, at en for stor andel af tidsbegrænsede kontrakter ikke er i arbejdsmarkedets og erhvervslivets fælles interesse.

| — | Tyske kollektive aftaler giver mulighed for et begrænset mål af fleksibel arbejdstidstilrettelæggelse og arbejdsorganisation, hvor repræsentanterne for interesserne i virksomheden er med til at bestemme indhold og gennemførelse. |
| --- | --- |

—

Tyske kollektive aftaler giver mulighed for et begrænset mål af fleksibel arbejdstidstilrettelæggelse og arbejdsorganisation, hvor repræsentanterne for interesserne i virksomheden er med til at bestemme indhold og gennemførelse.

EØSU mener også, at de aftaler, som de europæiske arbejdsmarkedsparter har indgået om for eksempel midlertidigt arbejde, forældreorlov, deltidsarbejde og hjemmearbejdsplads, indgår som led i et flexicurity-koncept, der bidrager til arbejdstagernes og arbejdsgivernes sikkerhed og fleksibilitet.

| 4.9 | En forudsætning for, at arbejdsmarkedsparterne kan forhandle om centrale arbejdsmarkedsmæssige anliggender med henblik på at opnå en socialt acceptabel balance mellem fleksibilitet og sikkerhed, er, at der foreligger en national retlig ramme, der tilskynder arbejdsmarkedsparterne til at bidrage til og forhandle effektivt om flexicurity-aspekter. Beskæftigelsesbeskyttelseslovgivning og et solidt retsgrundlag kan give arbejdsmarkedets parter mulighed for at forhandle sig frem til aftaler, der fremmer arbejdstagernes samarbejdsvilje, indsats og villighed med hensyn til at lade sig uddanne, hvilket er positivt for den samlede beskæftigelse og økonomiske effektivitet. Arbejdsmarkedsparternes bidrag sikrer, at der både tages hensyn til erhvervslivets og arbejdstagernes interesser. Beskæftigelsesbeskyttelse kombineret med en effektiv jobformidling med henblik på genbeskæftigelse og en aktiv arbejdsmarkedspolitik er afgørende for såvel tilpasningsevne som sikkerhed for både virksomheder og ansatte. |
| --- | --- |

4.9

En forudsætning for, at arbejdsmarkedsparterne kan forhandle om centrale arbejdsmarkedsmæssige anliggender med henblik på at opnå en socialt acceptabel balance mellem fleksibilitet og sikkerhed, er, at der foreligger en national retlig ramme, der tilskynder arbejdsmarkedsparterne til at bidrage til og forhandle effektivt om flexicurity-aspekter. Beskæftigelsesbeskyttelseslovgivning og et solidt retsgrundlag kan give arbejdsmarkedets parter mulighed for at forhandle sig frem til aftaler, der fremmer arbejdstagernes samarbejdsvilje, indsats og villighed med hensyn til at lade sig uddanne, hvilket er positivt for den samlede beskæftigelse og økonomiske effektivitet. Arbejdsmarkedsparternes bidrag sikrer, at der både tages hensyn til erhvervslivets og arbejdstagernes interesser. Beskæftigelsesbeskyttelse kombineret med en effektiv jobformidling med henblik på genbeskæftigelse og en aktiv arbejdsmarkedspolitik er afgørende for såvel tilpasningsevne som sikkerhed for både virksomheder og ansatte.

| 4.10 | Arbejdsmarkedsparternes bidrag kunne være at sigte mod at sikre en øget beskyttet mobilitet og gøre det attraktivt at skifte job. De kan bidrage til, at muligheder og rettigheder på arbejdsmarkedet styres af overenskomstforhandlinger og -aftaler. Ifølge EØSU vil det modvirke tendenser til segmentering og forbedre integrationen. |
| --- | --- |

4.10

Arbejdsmarkedsparternes bidrag kunne være at sigte mod at sikre en øget beskyttet mobilitet og gøre det attraktivt at skifte job. De kan bidrage til, at muligheder og rettigheder på arbejdsmarkedet styres af overenskomstforhandlinger og -aftaler. Ifølge EØSU vil det modvirke tendenser til segmentering og forbedre integrationen.

5.   Ligestilling mellem kønnene, solidaritet mellem generationerne og flexicurity

| 5.1 | Arbejdsmarkedets fleksibilitet og sikkerhed påvirker mænd og kvinder på forskellig vis. Kvinder sidder ofte i usikre jobs, der er karakteriseret ved usædvanlig stor fleksibilitet. En usædvanlig stor fleksibilitet, der i nogle tilfælde kan føre til mere utrygge og usikre jobs, bør opvejes af passende beskyttelsesforanstaltninger. Fastlåsning af traditionelle kønsrollemønstre betyder også, at kvinder har flere omsorgsforpligtelser over for børn og ældre og har vanskeligere ved at forene arbejdet med andre aktiviteter. Desuden eksisterer lønforskellen mellem mænd og kvinder stadig til trods for lovgivningen om ikke-diskrimination, og kvinder har ofte færre rettigheder med hensyn til social sikring og pension. Kvinder lider derfor i højere grad under de negative konsekvenser af fleksibilitet. |
| --- | --- |

5.1

Arbejdsmarkedets fleksibilitet og sikkerhed påvirker mænd og kvinder på forskellig vis. Kvinder sidder ofte i usikre jobs, der er karakteriseret ved usædvanlig stor fleksibilitet. En usædvanlig stor fleksibilitet, der i nogle tilfælde kan føre til mere utrygge og usikre jobs, bør opvejes af passende beskyttelsesforanstaltninger. Fastlåsning af traditionelle kønsrollemønstre betyder også, at kvinder har flere omsorgsforpligtelser over for børn og ældre og har vanskeligere ved at forene arbejdet med andre aktiviteter. Desuden eksisterer lønforskellen mellem mænd og kvinder stadig til trods for lovgivningen om ikke-diskrimination, og kvinder har ofte færre rettigheder med hensyn til social sikring og pension. Kvinder lider derfor i højere grad under de negative konsekvenser af fleksibilitet.

| 5.2 | EØSU påpeger, at ligestillingsaspektet bør indtage en vigtig plads i debatten om flexicurity, hvilket hidtil langt fra har været tilfældet. Det er vigtigt at forbedre kvindernes situation på arbejdsmarkedet ved både at drøfte fleksibilitets- og sikkerhedsaspekterne, herunder øget jobsikkerhed, bedre integration i de sociale sikringssystemer og bedre institutionel hjælp til at forene arbejdet med andre aktiviteter. Fordelingen af omsorgsforpligtelser og huslige pligter blandt mænd og kvinder bør ligeledes indgå i debatten. EØSU har i sin udtalelse til det portugisiske formandskab om Arbejdsmarkedsparternes rolle ved forligelse af arbejdsliv, familieliv og privatliv
   (9) gjort yderligere rede for sine holdninger til disse aspekter. |
| --- | --- |

5.2

EØSU påpeger, at ligestillingsaspektet bør indtage en vigtig plads i debatten om flexicurity, hvilket hidtil langt fra har været tilfældet. Det er vigtigt at forbedre kvindernes situation på arbejdsmarkedet ved både at drøfte fleksibilitets- og sikkerhedsaspekterne, herunder øget jobsikkerhed, bedre integration i de sociale sikringssystemer og bedre institutionel hjælp til at forene arbejdet med andre aktiviteter. Fordelingen af omsorgsforpligtelser og huslige pligter blandt mænd og kvinder bør ligeledes indgå i debatten. EØSU har i sin udtalelse til det portugisiske formandskab om Arbejdsmarkedsparternes rolle ved forligelse af arbejdsliv, familieliv og privatliv
   (9) gjort yderligere rede for sine holdninger til disse aspekter.

| 5.3 | Flexicurity indeholder udover et kønsaspekt også et generationsaspekt. Beskæftigelsesfrekvensen blandt ældre arbejdstagere er lavere end for arbejdsstyrken som helhed. Derudover har unge arbejdstagere i mange medlemsstater udsigt til et usikkert arbejdsmarked med høj arbejdsløshed, tidsbegrænsede kontrakter, et utilstrækkeligt socialt sikkerhedsnet og job, der ligger under deres kvalifikationsniveau. |
| --- | --- |

5.3

Flexicurity indeholder udover et kønsaspekt også et generationsaspekt. Beskæftigelsesfrekvensen blandt ældre arbejdstagere er lavere end for arbejdsstyrken som helhed. Derudover har unge arbejdstagere i mange medlemsstater udsigt til et usikkert arbejdsmarked med høj arbejdsløshed, tidsbegrænsede kontrakter, et utilstrækkeligt socialt sikkerhedsnet og job, der ligger under deres kvalifikationsniveau.

| 5.4 | EØSU (10) har påpeget, at arbejdet bør svare til arbejdstagerens uddannelse og erhvervserfaring uden nogen form for aldersdiskrimination, og opfordrer derfor alle medlemsstater til at gennemføre og anvende direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (2000/78/EF). EØSU slog også til lyd for en politik til fremme af beskæftigelse af høj kvalitet, der tilbyder hele generationer af borgere vejledning og efteruddannelse gennem hele deres arbejdsliv. Dette indebærer aktiv deltagelse fra arbejdsmarkedets parter og alle de berørte økonomiske og sociale aktører på lokalt, nationalt og EU-niveau. |
| --- | --- |

5.4

EØSU (10) har påpeget, at arbejdet bør svare til arbejdstagerens uddannelse og erhvervserfaring uden nogen form for aldersdiskrimination, og opfordrer derfor alle medlemsstater til at gennemføre og anvende direktivet om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv (2000/78/EF). EØSU slog også til lyd for en politik til fremme af beskæftigelse af høj kvalitet, der tilbyder hele generationer af borgere vejledning og efteruddannelse gennem hele deres arbejdsliv. Dette indebærer aktiv deltagelse fra arbejdsmarkedets parter og alle de berørte økonomiske og sociale aktører på lokalt, nationalt og EU-niveau.

| 5.5 | Arbejdsmarkedets parter i Europa er blevet enige om en handlingsramme for ligestilling mellem kønnene, som også kan anvendes i debatten om flexicurity. De har i denne handlingsramme udpeget fire prioriterede indsatsområder: kønsrollemønstre, kvinders deltagelse i beslutningstagning, balance mellem arbejdsliv og privatliv samt lønforskelle mellem mænd og kvinder. |
| --- | --- |

5.5

Arbejdsmarkedets parter i Europa er blevet enige om en handlingsramme for ligestilling mellem kønnene, som også kan anvendes i debatten om flexicurity. De har i denne handlingsramme udpeget fire prioriterede indsatsområder: kønsrollemønstre, kvinders deltagelse i beslutningstagning, balance mellem arbejdsliv og privatliv samt lønforskelle mellem mænd og kvinder.

| 5.6 | I det foregående afsnits betragtninger og i dialogen mellem arbejdsmarkedets parter bør problemet med handicappede arbejdstagere og problemet med unge studerende tillægges lige stor betydning. |
| --- | --- |

5.6

I det foregående afsnits betragtninger og i dialogen mellem arbejdsmarkedets parter bør problemet med handicappede arbejdstagere og problemet med unge studerende tillægges lige stor betydning.

6.   Flexicurity og intern fleksibilitet

| 6.1 | Intern fleksibilitet er overset i debatten om flexicurity. Intern fleksibilitet handler om fleksible arbejdstider, funktionel fleksibilitet og en øget tilpasningsevne. Det er typisk et område, hvor arbejdsmarkedets parter har rige erfaringer med at forhandle vellykkede kollektive overenskomstaftaler. Den interne fleksibilitet kan spille en fremtrædende rolle med hensyn til at fremme produktivitet, innovation og konkurrenceevne og kan derved bidrage til opfyldelsen af målsætningerne i Lissabon-strategien. Den kan også bidrage afgørende til at højne arbejdstagernes jobkvalitet og forbedre deres muligheder for at forene arbejdet med andre aktiviteter og forpligtelser. Den kan i begge tilfælde øge stabiliteten og forudsigeligheden. Den interne fleksibilitet kan imidlertid også blive for stor og føre til dårlige arbejdsforhold og usikre job, forstyrre balancen mellem arbejde og andre aktiviteter eller ligefrem indvirke negativt på produkternes kvalitet og leveringen af tjenesteydelser til forbrugerne. Denne type fleksibilitet er derfor kun realistisk, når den er et resultat af kollektive overenskomstforhandlinger og lægges fast inden for rammerne af en lovregulering, der sikrer beskæftigelsessikkerhed og sundhedsbeskyttelse og giver arbejdstagerne en følelse af stabilitet og tryghed. Forhandlet intern fleksibilitet inden for en sådan retlig ramme er en holdbar strategi og sigter mod at kombinere øget konkurrenceevne med bedre job- og arbejdslivskvalitet. |
| --- | --- |

6.1

Intern fleksibilitet er overset i debatten om flexicurity. Intern fleksibilitet handler om fleksible arbejdstider, funktionel fleksibilitet og en øget tilpasningsevne. Det er typisk et område, hvor arbejdsmarkedets parter har rige erfaringer med at forhandle vellykkede kollektive overenskomstaftaler. Den interne fleksibilitet kan spille en fremtrædende rolle med hensyn til at fremme produktivitet, innovation og konkurrenceevne og kan derved bidrage til opfyldelsen af målsætningerne i Lissabon-strategien. Den kan også bidrage afgørende til at højne arbejdstagernes jobkvalitet og forbedre deres muligheder for at forene arbejdet med andre aktiviteter og forpligtelser. Den kan i begge tilfælde øge stabiliteten og forudsigeligheden. Den interne fleksibilitet kan imidlertid også blive for stor og føre til dårlige arbejdsforhold og usikre job, forstyrre balancen mellem arbejde og andre aktiviteter eller ligefrem indvirke negativt på produkternes kvalitet og leveringen af tjenesteydelser til forbrugerne. Denne type fleksibilitet er derfor kun realistisk, når den er et resultat af kollektive overenskomstforhandlinger og lægges fast inden for rammerne af en lovregulering, der sikrer beskæftigelsessikkerhed og sundhedsbeskyttelse og giver arbejdstagerne en følelse af stabilitet og tryghed. Forhandlet intern fleksibilitet inden for en sådan retlig ramme er en holdbar strategi og sigter mod at kombinere øget konkurrenceevne med bedre job- og arbejdslivskvalitet.

6.2   Fleksible arbejdstider

| 6.2.1 | Fleksible arbejdstider handler om fordelingen af den normale ugentlige arbejdstid som fastlagt i henhold til kollektive aftaler og/eller som fastsat ved lov over en længere periode. Det kan være til gavn for virksomheder, der derved har mulighed for at tilpasse sig udsving i efterspørgsel og personale og fuldt ud udnytte kapitalinvesteringer ved at gøre brug af overarbejde, fleksibel arbejdstidstilrettelæggelser inden for forud fastlagte tidsrammer, arbejde i skiftehold m.m. Fleksible arbejdstidsordninger kan således styrke produktiviteten og konkurrenceevnen. |
| --- | --- |

6.2.1

Fleksible arbejdstider handler om fordelingen af den normale ugentlige arbejdstid som fastlagt i henhold til kollektive aftaler og/eller som fastsat ved lov over en længere periode. Det kan være til gavn for virksomheder, der derved har mulighed for at tilpasse sig udsving i efterspørgsel og personale og fuldt ud udnytte kapitalinvesteringer ved at gøre brug af overarbejde, fleksibel arbejdstidstilrettelæggelser inden for forud fastlagte tidsrammer, arbejde i skiftehold m.m. Fleksible arbejdstidsordninger kan således styrke produktiviteten og konkurrenceevnen.

| 6.2.2 | Fleksible arbejdstider kan også dreje sig om fordelingen af arbejdstid over arbejdstagerens erhvervsaktive liv og om balancen mellem arbejdsliv og privatliv (men ikke om længden af en normal arbejdsuge). Sådanne former for fleksible arbejdstidsordninger kan ligeledes komme arbejdstagerne til gode, da det kan give dem mulighed for på positiv vis at forene arbejdet med andre aktiviteter og forpligtelser, gøre brug af flekstidsordninger, arbejdstidskonti, forældre- eller uddannelsesorlov, skifte mellem fuldtids- og deltidsarbejde m.m. |
| --- | --- |

6.2.2

Fleksible arbejdstider kan også dreje sig om fordelingen af arbejdstid over arbejdstagerens erhvervsaktive liv og om balancen mellem arbejdsliv og privatliv (men ikke om længden af en normal arbejdsuge). Sådanne former for fleksible arbejdstidsordninger kan ligeledes komme arbejdstagerne til gode, da det kan give dem mulighed for på positiv vis at forene arbejdet med andre aktiviteter og forpligtelser, gøre brug af flekstidsordninger, arbejdstidskonti, forældre- eller uddannelsesorlov, skifte mellem fuldtids- og deltidsarbejde m.m.

| 6.2.3 | EØSU er interesseret i at undgå udvidede fleksible arbejdstidsordninger, der kun gavner erhvervslivets interesser uden samtidigt at tilgodese arbejdstagernes behov for beskyttelse (11). Arbejdstidstilrettelæggelsesmodeller bør også tilgodese »arbejdstagernes interesse i større herredømme over deres tid og deres behov for bedre forenelighed mellem arbejde og familieliv. Herudover opfylder disse modeller de vigtige principper om beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed« (12). |
| --- | --- |

6.2.3

EØSU er interesseret i at undgå udvidede fleksible arbejdstidsordninger, der kun gavner erhvervslivets interesser uden samtidigt at tilgodese arbejdstagernes behov for beskyttelse (11). Arbejdstidstilrettelæggelsesmodeller bør også tilgodese »arbejdstagernes interesse i større herredømme over deres tid og deres behov for bedre forenelighed mellem arbejde og familieliv. Herudover opfylder disse modeller de vigtige principper om beskyttelse af arbejdstagernes sundhed og sikkerhed« (12).

| 6.2.4 | Man bør derfor ifølge EØSU stræbe efter en balance mellem fleksible arbejdstidsordninger og beskyttelse af arbejdstagerne, og det kan bedst sikres ved overenskomstforhandlinger. EØSU har da også i en tidligere udtalelse udtalt, at »Hvordan arbejdstidsbestemmelserne i kollektive overenskomster udformes, er derfor af stor vigtighed for arbejdsmarkedets parter, der sidder inde med betydelig ekspertise og erfaring på disse områder« (13). |
| --- | --- |

6.2.4

Man bør derfor ifølge EØSU stræbe efter en balance mellem fleksible arbejdstidsordninger og beskyttelse af arbejdstagerne, og det kan bedst sikres ved overenskomstforhandlinger. EØSU har da også i en tidligere udtalelse udtalt, at »Hvordan arbejdstidsbestemmelserne i kollektive overenskomster udformes, er derfor af stor vigtighed for arbejdsmarkedets parter, der sidder inde med betydelig ekspertise og erfaring på disse områder« (13).

| 6.2.5 | Sådanne forhandlinger om fleksible arbejdstider kræver en passende forhandlingsramme og opbakning fra et solidt fundament af rettigheder og sociale institutioner. Det drejer sig om lovbestemmelser, der sikrer arbejdstagerne stabilitet og beskyttelse, yder deltidsansatte social tryghed, gør det lettere at gå på forældreorlov samt fremmer udvikling af børnepasnings- og ældreplejefaciliteter. Det er vigtigt, at lovgivningen er fleksibel og neutral og dermed gør det muligt for parterne at finde passende løsninger. |
| --- | --- |

6.2.5

Sådanne forhandlinger om fleksible arbejdstider kræver en passende forhandlingsramme og opbakning fra et solidt fundament af rettigheder og sociale institutioner. Det drejer sig om lovbestemmelser, der sikrer arbejdstagerne stabilitet og beskyttelse, yder deltidsansatte social tryghed, gør det lettere at gå på forældreorlov samt fremmer udvikling af børnepasnings- og ældreplejefaciliteter. Det er vigtigt, at lovgivningen er fleksibel og neutral og dermed gør det muligt for parterne at finde passende løsninger.

6.3   Funktionel fleksibilitet

| 6.3.1 | Funktionel fleksibilitet refererer til arbejdstagernes evne til at bestride forskellige arbejdsfunktioner, når der er behov herfor, gennem jobrotation, bredere arbejdsopgaver og jobberigelse. Det kan være en fordel for virksomhederne, der derved kan afpasse arbejdstagernes arbejdsopgaver efter udsving i efterspørgsel og personale samt anvende menneskelige ressourcer og kapitalinvesteringer på en mere produktiv måde. Funktionel fleksibilitet kan også være af interesse for arbejdstagerne, da den kan forbedre deres muligheder for personlig udvikling, uddannelse, beskæftigelsesegnethed, jobtilfredshed samt lønstigninger. |
| --- | --- |

6.3.1

Funktionel fleksibilitet refererer til arbejdstagernes evne til at bestride forskellige arbejdsfunktioner, når der er behov herfor, gennem jobrotation, bredere arbejdsopgaver og jobberigelse. Det kan være en fordel for virksomhederne, der derved kan afpasse arbejdstagernes arbejdsopgaver efter udsving i efterspørgsel og personale samt anvende menneskelige ressourcer og kapitalinvesteringer på en mere produktiv måde. Funktionel fleksibilitet kan også være af interesse for arbejdstagerne, da den kan forbedre deres muligheder for personlig udvikling, uddannelse, beskæftigelsesegnethed, jobtilfredshed samt lønstigninger.

| 6.3.2 | Funktionel fleksibilitet kan spille en afgørende rolle for opfyldelsen af Lissabon-målsætningerne om øget produktivitet, innovation og konkurrenceevne. Som det eksempelvis demonstreres af Dublin-Instituttet (Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene) fører en kombination af funktionel fleksibilitet og uddannelse til en øget kompetenceudvikling og bedre fastholdelse af færdigheder, hvilket igen påvirker produktiviteten i positiv retning (14). |
| --- | --- |

6.3.2

Funktionel fleksibilitet kan spille en afgørende rolle for opfyldelsen af Lissabon-målsætningerne om øget produktivitet, innovation og konkurrenceevne. Som det eksempelvis demonstreres af Dublin-Instituttet (Det Europæiske Institut til Forbedring af Leve- og Arbejdsvilkårene) fører en kombination af funktionel fleksibilitet og uddannelse til en øget kompetenceudvikling og bedre fastholdelse af færdigheder, hvilket igen påvirker produktiviteten i positiv retning (14).

| 6.3.3 | Funktionel fleksibilitet kræver dog trygge ansættelsesvilkår, rimelige arbejdsvilkår, større handlefrihed og kooperative arbejdsformer. EØSU har i en tidligere udtalelse erklæret, at »Sikre arbejdspladser samt sundhedsfremmende arbejdsbetingelser og en tilrettelæggelse af arbejdet, som giver de ansatte større frihed i arbejdet, er en vigtig faktor til at øge produktiviteten og dermed også innovationsevnen« (15). I samme udtalelse hed det også, at »I kooperative arbejdsformer med flade hierarkier og større selvstændighed som f. eks. gruppe- og teamarbejde er det muligt at udnytte medarbejdernes viden og evner fuldt ud og samtidig opfylde erhvervslivets stigende krav om fleksibilitet. Gode arbejdsforhold og måder at tilrettelægge arbejdet på, som giver større handlefrihed og bedre muligheder for at engagere sig, er samtidig en vigtig forudsætning for at forbedre arbejdsproduktiviteten og styrke virksomhedernes innovationsevne« (16). |
| --- | --- |

6.3.3

Funktionel fleksibilitet kræver dog trygge ansættelsesvilkår, rimelige arbejdsvilkår, større handlefrihed og kooperative arbejdsformer. EØSU har i en tidligere udtalelse erklæret, at »Sikre arbejdspladser samt sundhedsfremmende arbejdsbetingelser og en tilrettelæggelse af arbejdet, som giver de ansatte større frihed i arbejdet, er en vigtig faktor til at øge produktiviteten og dermed også innovationsevnen« (15). I samme udtalelse hed det også, at »I kooperative arbejdsformer med flade hierarkier og større selvstændighed som f. eks. gruppe- og teamarbejde er det muligt at udnytte medarbejdernes viden og evner fuldt ud og samtidig opfylde erhvervslivets stigende krav om fleksibilitet. Gode arbejdsforhold og måder at tilrettelægge arbejdet på, som giver større handlefrihed og bedre muligheder for at engagere sig, er samtidig en vigtig forudsætning for at forbedre arbejdsproduktiviteten og styrke virksomhedernes innovationsevne« (16).

| 6.3.4 | Dublin-instituttet har imidlertid påpeget, at funktionel fleksibilitet muligvis kan lede til øget arbejdspres og stress. Det understreger derfor, at det er vigtigt at opnå en balance mellem de krav, som arbejdet stiller, og den kontrol, som arbejdstageren har over sit arbejde, således at man kan forhindre udbrændthed blandt arbejdstagerne (17). |
| --- | --- |

6.3.4

Dublin-instituttet har imidlertid påpeget, at funktionel fleksibilitet muligvis kan lede til øget arbejdspres og stress. Det understreger derfor, at det er vigtigt at opnå en balance mellem de krav, som arbejdet stiller, og den kontrol, som arbejdstageren har over sit arbejde, således at man kan forhindre udbrændthed blandt arbejdstagerne (17).

| 6.3.5 | Livslang læring bør generelt være et grundlæggende element i funktionelle og interne fleksibilitetsstrategier. EØSU har i en række nylige udtalelser understreget, at livslang læring har betydning for at forbedre arbejdstagernes kvalifikationer, karrieremuligheder og produktivitet (18). Funktionel fleksibilitet kræver, at arbejdstagerne konstant opdaterer deres viden og evner, hvilket igen kræver en velfungerende uddannelsesinfrastruktur. Selv om man i tidens løb gang på gang har forpligtet sig til at fremme livslang læring, er der i praksis lang vej endnu. |
| --- | --- |

6.3.5

Livslang læring bør generelt være et grundlæggende element i funktionelle og interne fleksibilitetsstrategier. EØSU har i en række nylige udtalelser understreget, at livslang læring har betydning for at forbedre arbejdstagernes kvalifikationer, karrieremuligheder og produktivitet (18). Funktionel fleksibilitet kræver, at arbejdstagerne konstant opdaterer deres viden og evner, hvilket igen kræver en velfungerende uddannelsesinfrastruktur. Selv om man i tidens løb gang på gang har forpligtet sig til at fremme livslang læring, er der i praksis lang vej endnu.

| 6.3.6 | Funktionel fleksibilitet er igen et centralt spørgsmål i overenskomstforhandlingerne mellem arbejdsmarkedets parter. Sådanne forhandlinger gør det muligt at tilpasse og finjustere virksomhedernes og arbejdstagernes behov og fastsætte en passende kompensation for de arbejdstagere, der tilegner sig flere kvalifikationer. |
| --- | --- |

6.3.6

Funktionel fleksibilitet er igen et centralt spørgsmål i overenskomstforhandlingerne mellem arbejdsmarkedets parter. Sådanne forhandlinger gør det muligt at tilpasse og finjustere virksomhedernes og arbejdstagernes behov og fastsætte en passende kompensation for de arbejdstagere, der tilegner sig flere kvalifikationer.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Jf. Grønbog — Modernisering af arbejdsretten med henblik på tackling af det 21. århundredes udfordringer, KOM(2006) 708 endelig, og EØSU's udtalelse af 30. maj 2007 om »Modernisering af arbejdsretten« SOC/246 (ordfører: Daniel Retureau), EUT C 175 af 27.7.2007.

1

(2)  OECD beskæftigelsesoversigt 2006: Stimulering af jobs og. indkomster.

2

(3)  Der henvises til udtalelser under udarbejdelse: »Arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes« SOC/271 (ordfører: Peter Clever) og »Beskæftigelsesevne og iværksætterånd — Civilsamfundets, arbejdsmarkedsparternes og de regionale og lokale instansers rolle set i et kønsperspektiv« SOC/273 (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños).

3

(4)  Jf. EØSU's udtalelse af 31. maj 2005 om Retningslinjer for beskæftigelsen (2005-2008), ordfører: Henri Malosse (EUT C 286 af 17.11.2005).

4

(5)  Jf. EØSU's udtalelse af 17. maj 2006 om »Flexicurity — det danske tilfælde«, ordfører: Anita Vium (EUT C 195, 18.8.2006).

5

(6)  Jf. EØSU's udtalelse af 6. juli 2006 om Social samhørighed: en europæisk social model med et reelt indhold, ordfører: Ernst Erik Ehnmark (EUT C 309 af 16.12.2006).

6

(7)  Arbejdsmarkedsparternes flerårige arbejdsprogram for 2006-2008 rummer en fælles analyse af de væsentligste udfordringer, som Europas arbejdsmarkeder står over for.

7

(8)  SOC/273 »Beskæftigelsesevne og iværksætterånd — Civilsamfundets, arbejdsmarkedsparternes og de regionale og lokale instansers rolle set i et kønsperspektiv« (ordfører: Luis Miguel Pariza Castaños).

8

(9)  »Arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes«. (ordfører: Peter Clever) (under udarbejdelse).

9

(10)  Jf. EØSU's udtalelse af 14. marts 2007 om »De økonomiske og budgetmæssige konsekvenser af befolkningens aldring«, ECO/186 (ordfører: Susanna Florio), EUT C 161 af 13.7.2007.

10

(11)  Jf. pkt. 3.4 i EØSU's udtalelse af 11. maj 2005 om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om ændring af direktiv 2003/88/EF om visse aspekter i forbindelse med tilrettelæggelse af arbejdstiden« (ordfører: Ursula Engelen-Kefer), EUT C 267 af 27.10.2005.

11

(12)  Ibid. pkt. 3.6.

12

(13)  Jf. pkt. 2.2.6 i EØSU's udtalelse af 1. juli 2004 om »Fornyet behandling af direktiv 93/104/EF om tilrettelæggelse af arbejdstiden« (ordfører: Erik Hahr), EUT C 302 af 7.12.2004.

13

(14)  http://eurofound.europa.eu/ewco/2004/02/NL0402NU03.htm.

14

(15)  Jf. EØSU's udtalelse af 13. september 2006 om »Arbejdslivets kvalitet, produktivitet og beskæftigelse i forbindelse med globaliseringen og de demografiske ændringer« (ordfører: Ursula Engelen-Kefer), EUT C 318 af 23.12.2006.

15

(16)  Idem, pkt. 1.4.

16

(17)  http://eurofound.europa.eu/ewco/2004/02/NL0402NU03.htm.

17

(18)  EØSU's udtalelser om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets henstilling om nøglekompetencer for livslang læring« (ordfører: Maria Herczog), EUT C 195 af 18.8.2006, og om »Uddannelse og produktivitet« (sonderende udtalelse) (ordfører: Christoforos Koryfidis), EUT C 120 af 20.5.2005.

18

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/114 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/114

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Beskæftigelsesevne og iværksætterånd — Civilsamfundets, arbejdsmarkedsparternes og de regionale og lokale instansers rolle set i et kønsperspektiv«

(2007/C 256/21)

Det kommende portugisiske formandskab anmodede i brev af 13. februar 2007 om Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om det ovennævnte emne.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Luis Miguel Pariza Castaños til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 18. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007 (mødet den 11. juli) følgende udtalelse med 141 stemmer for, ingen imod og 5 hverken for eller imod:

1.   Resumé af EØSU's forslag

| 1.1 | Uligheden mellem kvinder og mænd i erhvervslivet og på arbejdsmarkedet er et alvorligt problem for hele det europæiske samfund, både for mænd og kvinder, virksomheder, mandlige og kvindelige arbejdstagere, regeringer, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. EØSU mener, at tiden er kommet til at sætte nyt skub i ligestillingspolitikken gennem aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, fremme af virksomhedsetablering og organisering af det sociale liv. |
| --- | --- |

1.1

Uligheden mellem kvinder og mænd i erhvervslivet og på arbejdsmarkedet er et alvorligt problem for hele det europæiske samfund, både for mænd og kvinder, virksomheder, mandlige og kvindelige arbejdstagere, regeringer, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. EØSU mener, at tiden er kommet til at sætte nyt skub i ligestillingspolitikken gennem aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, fremme af virksomhedsetablering og organisering af det sociale liv.

| 1.2 | Ligestillingen mellem mænd og kvinder er en grundlæggende udfordring for Europas fremtid, og EØSU foreslår derfor at styrke kønsperspektivet i Lissabon-dagsordenen og indføje følgende aspekter i midtvejsrevisionen af de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse, i den sociale dagsorden og i de nationale reformplaner: |
| --- | --- |

1.2

Ligestillingen mellem mænd og kvinder er en grundlæggende udfordring for Europas fremtid, og EØSU foreslår derfor at styrke kønsperspektivet i Lissabon-dagsordenen og indføje følgende aspekter i midtvejsrevisionen af de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse, i den sociale dagsorden og i de nationale reformplaner:

| 1.2.1 | Medlemsstaternes konkrete gennemførelse af den europæiske ligestillingspagt og udnævnelse af en national repræsentant med ansvar for ligestilling i de nationale reformplaner. |
| --- | --- |

1.2.1

Medlemsstaternes konkrete gennemførelse af den europæiske ligestillingspagt og udnævnelse af en national repræsentant med ansvar for ligestilling i de nationale reformplaner.

| 1.2.2 | Nye specifikke målsætninger for ligestilling i beskæftigelsespolitikkerne med kvalitative og kvantitative indikatorer, da det er af afgørende betydning at øge andelen af kvindelige iværksættere, få flere kvinder i arbejde og forbedre jobkvaliteten. |
| --- | --- |

1.2.2

Nye specifikke målsætninger for ligestilling i beskæftigelsespolitikkerne med kvalitative og kvantitative indikatorer, da det er af afgørende betydning at øge andelen af kvindelige iværksættere, få flere kvinder i arbejde og forbedre jobkvaliteten.

| 1.2.3 | Specifikke målsætninger for at udrydde de fastlåste kønsrollemønstre, navnlig på undervisningsområdet, som bremser for kvinders iværksætterånd. |
| --- | --- |

1.2.3

Specifikke målsætninger for at udrydde de fastlåste kønsrollemønstre, navnlig på undervisningsområdet, som bremser for kvinders iværksætterånd.

| 1.2.4 | Bedre forvaltningsskik ved at sikre en passende deltagelse af arbejdsmarkedsparter og civilsamfundsorganisationer, navnlig på lokalt og regionalt plan. De lokale og regionale myndigheder bør deltage aktivt i de nationale reformplaner. |
| --- | --- |

1.2.4

Bedre forvaltningsskik ved at sikre en passende deltagelse af arbejdsmarkedsparter og civilsamfundsorganisationer, navnlig på lokalt og regionalt plan. De lokale og regionale myndigheder bør deltage aktivt i de nationale reformplaner.

| 1.2.5 | Større gennemsigtighed blandt offentlige beskæftigelsesmyndigheder og private vikar- og rekrutteringsbureauer for at fremme ligestilling og bekæmpe forskelsbehandling i ansættelsesforhold. |
| --- | --- |

1.2.5

Større gennemsigtighed blandt offentlige beskæftigelsesmyndigheder og private vikar- og rekrutteringsbureauer for at fremme ligestilling og bekæmpe forskelsbehandling i ansættelsesforhold.

| 1.2.6 | Tilsynsmyndighederne i den finansielle sektor forpligtes til at sikre, at kvindelige iværksætteres låneansøgninger behandles uden diskrimination på grundlag af køn. Der er også behov for offentlig støtte til adgang til finansiering, særligt når det gælder førstegangs iværksættere. |
| --- | --- |

1.2.6

Tilsynsmyndighederne i den finansielle sektor forpligtes til at sikre, at kvindelige iværksætteres låneansøgninger behandles uden diskrimination på grundlag af køn. Der er også behov for offentlig støtte til adgang til finansiering, særligt når det gælder førstegangs iværksættere.

| 1.2.7 | Specifikke målsætninger i akademiske og erhvervsfaglige uddannelser om at fremme kvinders og mænds adgang til alle erhverv og derved få bugt med de kulturelle stereotyper. |
| --- | --- |

1.2.7

Specifikke målsætninger i akademiske og erhvervsfaglige uddannelser om at fremme kvinders og mænds adgang til alle erhverv og derved få bugt med de kulturelle stereotyper.

| 1.2.8 | Støtte og bistand til arbejdsmarkedsparterne, navnlig på lokalt og regionalt niveau, for gennem overenskomstforhandlinger og social dialog at bekæmpe den manglende ligestilling, der henviser kvinder til underordnede stillinger i virksomhederne. |
| --- | --- |

1.2.8

Støtte og bistand til arbejdsmarkedsparterne, navnlig på lokalt og regionalt niveau, for gennem overenskomstforhandlinger og social dialog at bekæmpe den manglende ligestilling, der henviser kvinder til underordnede stillinger i virksomhederne.

| 1.2.9 | De ligestillingsplaner og positive foranstaltninger, som arbejdsmarkedets parter er blevet enige om, og som gennemføres i en lang række virksomheder og sektorer, bør udbredes og støttes af de nationale, regionale og lokale myndigheder samt af Fællesskabets ressourcer under Den Europæiske Socialfond. |
| --- | --- |

1.2.9

De ligestillingsplaner og positive foranstaltninger, som arbejdsmarkedets parter er blevet enige om, og som gennemføres i en lang række virksomheder og sektorer, bør udbredes og støttes af de nationale, regionale og lokale myndigheder samt af Fællesskabets ressourcer under Den Europæiske Socialfond.

| 1.2.10 | EU's retningslinjer bør med præcise indikatorer styrke de nationale målsætninger for ligeløn mellem mænd og kvinder. |
| --- | --- |

1.2.10

EU's retningslinjer bør med præcise indikatorer styrke de nationale målsætninger for ligeløn mellem mænd og kvinder.

| 1.2.11 | Der bør udarbejdes særlige programmer på lokalt og regionalt niveau for at fremme adgang for indvandrerkvinder og kvinder fra minoritetsgrupper til beskæftigelse og etablering af virksomheder. |
| --- | --- |

1.2.11

Der bør udarbejdes særlige programmer på lokalt og regionalt niveau for at fremme adgang for indvandrerkvinder og kvinder fra minoritetsgrupper til beskæftigelse og etablering af virksomheder.

| 1.2.12 | Der er ligeledes behov for specifikke programmer og målsætninger for handicappede kvinder. |
| --- | --- |

1.2.12

Der er ligeledes behov for specifikke programmer og målsætninger for handicappede kvinder.

| 1.2.13 | De nationale reformplaner for pensionsberegningssystemer bør hindre, at kvinder mister deres pensionsrettigheder eller får en væsentligt lavere pension som følge af deltidsarbejde eller karriereafbrydelse, der skyldes familierelaterede forpligtelser eller andre årsager. Selvstændigt erhvervsdrivende ægtefæller bør kunne drive virksomhed på grundlag af en forsvarlig retlig status. |
| --- | --- |

1.2.13

De nationale reformplaner for pensionsberegningssystemer bør hindre, at kvinder mister deres pensionsrettigheder eller får en væsentligt lavere pension som følge af deltidsarbejde eller karriereafbrydelse, der skyldes familierelaterede forpligtelser eller andre årsager. Selvstændigt erhvervsdrivende ægtefæller bør kunne drive virksomhed på grundlag af en forsvarlig retlig status.

| 1.2.14 | De lokale og regionale myndigheder bør indgå et samarbejde med virksomhederne og de mandlige og kvindelige arbejdstagere om at sikre foreneligheden mellem familieliv og arbejdsliv. |
| --- | --- |

1.2.14

De lokale og regionale myndigheder bør indgå et samarbejde med virksomhederne og de mandlige og kvindelige arbejdstagere om at sikre foreneligheden mellem familieliv og arbejdsliv.

| 1.2.15 | I betragtning af den nuværende generation af virksomhedslederes alder, byder der sig nu i forbindelse med overdragelsen af mange virksomheder, især SMV, en lejlighed for kvinder til at få adgang til de ledende poster i virksomhederne. Det er afgørende, at dette generationsskifte forberedes gennem nationale eller lokale foranstaltninger, der kan tilskynde til overdragelse af virksomheder til kvinder. Disse perspektiver fortjener, at der på EU-plan foretages en analyse af situationen og en opgørelse over praksis for tilskyndelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

1.2.15

I betragtning af den nuværende generation af virksomhedslederes alder, byder der sig nu i forbindelse med overdragelsen af mange virksomheder, især SMV, en lejlighed for kvinder til at få adgang til de ledende poster i virksomhederne. Det er afgørende, at dette generationsskifte forberedes gennem nationale eller lokale foranstaltninger, der kan tilskynde til overdragelse af virksomheder til kvinder. Disse perspektiver fortjener, at der på EU-plan foretages en analyse af situationen og en opgørelse over praksis for tilskyndelsesforanstaltninger.

2.   Indledning

| 2.1 | Det kommende portugisiske formandskab har anmodet EØSU om at udarbejde en sonderende udtalelse om »Beskæftigelsesegnethed og iværksætterånd — civilsamfundets og de lokale organers rolle i et kønsperspektiv« med henblik på at forberede formandskabets arbejde. |
| --- | --- |

2.1

Det kommende portugisiske formandskab har anmodet EØSU om at udarbejde en sonderende udtalelse om »Beskæftigelsesegnethed og iværksætterånd — civilsamfundets og de lokale organers rolle i et kønsperspektiv« med henblik på at forberede formandskabets arbejde.

| 2.2 | EØSU glæder sig over det portugisiske formandskabs forslag om at styrke høringsproceduren for de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse 2008-2010 ved at inkorporere et kønsperspektiv, som civilsamfundet, arbejdsmarkedets parter, de lokale og regionale myndigheder samt regeringerne skal tage højde for, eftersom kønsperspektivet og ligestillingen mellem mænd og kvinder er en udfordring for hele det europæiske samfund. |
| --- | --- |

2.2

EØSU glæder sig over det portugisiske formandskabs forslag om at styrke høringsproceduren for de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse 2008-2010 ved at inkorporere et kønsperspektiv, som civilsamfundet, arbejdsmarkedets parter, de lokale og regionale myndigheder samt regeringerne skal tage højde for, eftersom kønsperspektivet og ligestillingen mellem mænd og kvinder er en udfordring for hele det europæiske samfund.

| 2.3 | Det fremgår tydeligt af traktaten, at EU blandt sine målsætninger tæller styrkelsen af det økonomiske og sociale fremskridt, et højt beskæftigelsesniveau og ligestillingen mellem mænd og kvinder. |
| --- | --- |

2.3

Det fremgår tydeligt af traktaten, at EU blandt sine målsætninger tæller styrkelsen af det økonomiske og sociale fremskridt, et højt beskæftigelsesniveau og ligestillingen mellem mænd og kvinder.

| 2.4 | Ligestillingen mellem mænd og kvinder er et af Den Europæiske Unions grundlæggende principper, der er garanteret i traktaten og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. EU's institutioner og organer er forpligtede til at bekæmpe forskelsbehandlingen af kvinder og fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder gennem lovgivning og offentlige politikker. |
| --- | --- |

2.4

Ligestillingen mellem mænd og kvinder er et af Den Europæiske Unions grundlæggende principper, der er garanteret i traktaten og Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. EU's institutioner og organer er forpligtede til at bekæmpe forskelsbehandlingen af kvinder og fremme ligestillingen mellem mænd og kvinder gennem lovgivning og offentlige politikker.

| 2.5 | EU råder over et omfattende regelværk på ligestillingsområdet. To direktiver skal fremhæves som eksempler på beskæftigelsespolitikker og arbejdslovgivning, nemlig direktiv 2002/73/EF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår og direktiv 2004/113/EF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser. |
| --- | --- |

2.5

EU råder over et omfattende regelværk på ligestillingsområdet. To direktiver skal fremhæves som eksempler på beskæftigelsespolitikker og arbejdslovgivning, nemlig direktiv 2002/73/EF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår og direktiv 2004/113/EF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser.

| 2.6 | EØSU har i de seneste år (1) udarbejdet en række forskellige udtalelser, der har bidraget til udviklingen af EU's regelværk, en bedre lovgivning og kvaliteten i ligestillingspolitikkerne. EØSU har støttet den europæiske beskæftigelsesstrategi og fremhævet den positive indsats, der er gjort for at løse de nationale og lokale problemer gennem en fælles og samordnet tilgang på europæisk niveau. EØSU mener, at denne indsats bør støttes gennem udviklingen af flere initiativer og en bedre koordination. |
| --- | --- |

2.6

EØSU har i de seneste år (1) udarbejdet en række forskellige udtalelser, der har bidraget til udviklingen af EU's regelværk, en bedre lovgivning og kvaliteten i ligestillingspolitikkerne. EØSU har støttet den europæiske beskæftigelsesstrategi og fremhævet den positive indsats, der er gjort for at løse de nationale og lokale problemer gennem en fælles og samordnet tilgang på europæisk niveau. EØSU mener, at denne indsats bør støttes gennem udviklingen af flere initiativer og en bedre koordination.

| 2.7 | EØSU ønsker at foretage en evaluering af de politikker, der hidtil er blevet vedtaget, fremhæve god praksis og foreslå nye initiativer, således at de europæiske kvinder kan udvikle deres iværksætterånd og blive en mere aktiv del af arbejdsmarkedet. Denne udtalelse er i tråd med debatterne om evaluering og reform af Lissabon-dagsordenen, og forslagene kan videreudvikles i forbindelse med revisionen af den integrerede strategi for vækst og beskæftigelse og de fremtidige nationale reformplaner. |
| --- | --- |

2.7

EØSU ønsker at foretage en evaluering af de politikker, der hidtil er blevet vedtaget, fremhæve god praksis og foreslå nye initiativer, således at de europæiske kvinder kan udvikle deres iværksætterånd og blive en mere aktiv del af arbejdsmarkedet. Denne udtalelse er i tråd med debatterne om evaluering og reform af Lissabon-dagsordenen, og forslagene kan videreudvikles i forbindelse med revisionen af den integrerede strategi for vækst og beskæftigelse og de fremtidige nationale reformplaner.

3.   Lissabon-dagsordenen

| 3.1 | Lissabon-strategien har til formål at skabe fuld beskæftigelse i Europa i kraft af øget arbejdskvalitet og -produktivitet, økonomisk, social og territorial samhørighed samt bedre forvaltningsskik i et vidensamfund, der tager højde for mænds og kvinders personlige valg. Der er for første gang blevet udarbejdet en kvantitativ benchmark for den økonomiske ligestilling mellem mænd og kvinder med målet om at nå en kvindelig beskæftigelsesfrekvens på 60 % senest i 2010. |
| --- | --- |

3.1

Lissabon-strategien har til formål at skabe fuld beskæftigelse i Europa i kraft af øget arbejdskvalitet og -produktivitet, økonomisk, social og territorial samhørighed samt bedre forvaltningsskik i et vidensamfund, der tager højde for mænds og kvinders personlige valg. Der er for første gang blevet udarbejdet en kvantitativ benchmark for den økonomiske ligestilling mellem mænd og kvinder med målet om at nå en kvindelig beskæftigelsesfrekvens på 60 % senest i 2010.

| 3.2 | På anmodning af Det Europæiske Råd samarbejder EØSU med de nationale økonomiske og sociale råd om udviklingen af Lissabon-strategien (2). |
| --- | --- |

3.2

På anmodning af Det Europæiske Råd samarbejder EØSU med de nationale økonomiske og sociale råd om udviklingen af Lissabon-strategien (2).

| 3.3 | På trods af positive resultater, har erfaringen vist, at der er behov for større reformer i forbindelse med Lissabon-strategien for at kunne sikre, at mænd og kvinder kan starte virksomheder og få adgang til arbejdsmarkedet på lige vilkår. |
| --- | --- |

3.3

På trods af positive resultater, har erfaringen vist, at der er behov for større reformer i forbindelse med Lissabon-strategien for at kunne sikre, at mænd og kvinder kan starte virksomheder og få adgang til arbejdsmarkedet på lige vilkår.

| 3.4 | I Europa har kvinder fortsat hverken de samme iværksættermuligheder eller de samme muligheder på arbejdsmarkedet som mænd. Som følge af fastlåste sociale og kulturelle stereotyper er kvinders beskæftigelsesfrekvens generelt lavere end mænds, og arbejdsmarkedet er fortsat præget af en erhvervsmæssig opdeling. Generelt set sidder kvinder i jobs, der er mere usikre, af dårligere kvalitet og lavere lønnede. De har vanskeligere ved at forbedre deres erhvervskvalifikationer, og kvindelige iværksættere støder på flere hindringer for adgang til finansiering. |
| --- | --- |

3.4

I Europa har kvinder fortsat hverken de samme iværksættermuligheder eller de samme muligheder på arbejdsmarkedet som mænd. Som følge af fastlåste sociale og kulturelle stereotyper er kvinders beskæftigelsesfrekvens generelt lavere end mænds, og arbejdsmarkedet er fortsat præget af en erhvervsmæssig opdeling. Generelt set sidder kvinder i jobs, der er mere usikre, af dårligere kvalitet og lavere lønnede. De har vanskeligere ved at forbedre deres erhvervskvalifikationer, og kvindelige iværksættere støder på flere hindringer for adgang til finansiering.

| 3.5 | EØSU mener derfor, at det er nødvendigt at styrke kønsperspektivet i Lissabon-strategien og revidere Fællesskabets målsætninger og de nationale målsætninger med henblik på at øge andelen af kvindelige iværksættere, få flere kvinder i arbejde og forbedre jobkvaliteten. Med jobkvalitet skal forstås større erhvervsmæssig spredning, ligeløn, øget jobstabilitet og adgang til uddannelse og karriereudvikling. |
| --- | --- |

3.5

EØSU mener derfor, at det er nødvendigt at styrke kønsperspektivet i Lissabon-strategien og revidere Fællesskabets målsætninger og de nationale målsætninger med henblik på at øge andelen af kvindelige iværksættere, få flere kvinder i arbejde og forbedre jobkvaliteten. Med jobkvalitet skal forstås større erhvervsmæssig spredning, ligeløn, øget jobstabilitet og adgang til uddannelse og karriereudvikling.

| 3.6 | Efter sin midtvejsrevision godkendte Rådet i marts 2005 den relancerede Lissabon-strategi, hvis vigtigste ændring bestod i at flytte fokus fra de kvantitative målsætninger isoleret set til de nødvendige politikker og praktiske foranstaltninger til opfyldelse af disse målsætninger. Prioriteterne er at skabe flere arbejdspladser af høj kvalitet, og det er derfor vigtigt at få flere personer i beskæftigelse og fastholde dem på arbejdsmarkedet, modernisere de sociale sikringsordninger, forbedre arbejdstageres og virksomheders omstillingsevne, øge fleksibiliteten og sikkerheden på arbejdsmarkedet samt øge investeringer i menneskelig kapital gennem bedre uddannelser og kvalifikationer (3). |
| --- | --- |

3.6

Efter sin midtvejsrevision godkendte Rådet i marts 2005 den relancerede Lissabon-strategi, hvis vigtigste ændring bestod i at flytte fokus fra de kvantitative målsætninger isoleret set til de nødvendige politikker og praktiske foranstaltninger til opfyldelse af disse målsætninger. Prioriteterne er at skabe flere arbejdspladser af høj kvalitet, og det er derfor vigtigt at få flere personer i beskæftigelse og fastholde dem på arbejdsmarkedet, modernisere de sociale sikringsordninger, forbedre arbejdstageres og virksomheders omstillingsevne, øge fleksibiliteten og sikkerheden på arbejdsmarkedet samt øge investeringer i menneskelig kapital gennem bedre uddannelser og kvalifikationer (3).

| 3.7 | Der bliver i den reviderede Lissabon-dagsorden ligeledes lagt vægt på betydningen af god forvaltningsskik via en mere effektiv politisk tilgang, der samler alle berørte parter, medlemsstater, borgere, parlamenter, arbejdsmarkedsparter og civilsamfundet om et fælles mål for fremskridt og fremtidsmuligheder. EØSU mener, at forvaltningen af Lissabon-dagsordenen bør forbedres gennem en mere aktiv deltagelse af civilsamfundet, arbejdsmarkedsparterne og de lokale og regionale organer. |
| --- | --- |

3.7

Der bliver i den reviderede Lissabon-dagsorden ligeledes lagt vægt på betydningen af god forvaltningsskik via en mere effektiv politisk tilgang, der samler alle berørte parter, medlemsstater, borgere, parlamenter, arbejdsmarkedsparter og civilsamfundet om et fælles mål for fremskridt og fremtidsmuligheder. EØSU mener, at forvaltningen af Lissabon-dagsordenen bør forbedres gennem en mere aktiv deltagelse af civilsamfundet, arbejdsmarkedsparterne og de lokale og regionale organer.

| 3.8 | EØSU anser det for vigtigt, at arbejdsmarkedsparterne deltager så tidligt som muligt i udarbejdelsen af retningslinjerne, og at de høres i forbindelse med indarbejdelsen af kønskriterier. |
| --- | --- |

3.8

EØSU anser det for vigtigt, at arbejdsmarkedsparterne deltager så tidligt som muligt i udarbejdelsen af retningslinjerne, og at de høres i forbindelse med indarbejdelsen af kønskriterier.

| 3.9 | De integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse 2005-2008, der ligger til grund for medlemsstaternes nationale reformplaner, fremhæver behovet for ligestilling mellem kønnene for at kunne leve op til de fastsatte prioriteter ved at kombinere specifikke foranstaltninger for kvinders beskæftigelse med indarbejdelse af ligestilling i alle initiativer (4). |
| --- | --- |

3.9

De integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse 2005-2008, der ligger til grund for medlemsstaternes nationale reformplaner, fremhæver behovet for ligestilling mellem kønnene for at kunne leve op til de fastsatte prioriteter ved at kombinere specifikke foranstaltninger for kvinders beskæftigelse med indarbejdelse af ligestilling i alle initiativer (4).

| 3.10 | Som det fremgår af udtalelsen om retningslinjer for beskæftigelsen, er EØSU overrasket over, at der i retningslinjerne ikke er nogen integreret retningslinje om ligestilling mellem mænd og kvinder, på trods af at kønnenes ligestilling på arbejdsmarkedet er et af Lissabon-strategien centrale emner (5). |
| --- | --- |

3.10

Som det fremgår af udtalelsen om retningslinjer for beskæftigelsen, er EØSU overrasket over, at der i retningslinjerne ikke er nogen integreret retningslinje om ligestilling mellem mænd og kvinder, på trods af at kønnenes ligestilling på arbejdsmarkedet er et af Lissabon-strategien centrale emner (5).

| 3.11 | Evalueringen af Fællesskabets Lissabon-program og de nationale reformplaner (6) understreger behovet for at styrke politikkerne for lige muligheder for mænd og kvinder ved at træffe foranstaltninger, der gør det muligt at forene arbejdsliv med familie- og privatliv. |
| --- | --- |

3.11

Evalueringen af Fællesskabets Lissabon-program og de nationale reformplaner (6) understreger behovet for at styrke politikkerne for lige muligheder for mænd og kvinder ved at træffe foranstaltninger, der gør det muligt at forene arbejdsliv med familie- og privatliv.

| 3.12 | I den fælles beskæftigelsesrapport 2006/2007 bifalder man den hurtige stigning i kvinders beskæftigelsesfrekvens og anser det for at være et skridt i retning af en opfyldelse af Lissabon-målet (7). Det påpeges imidlertid, at »I de fleste af medlemsstaterne henvises der i gennemførelsesrapporterne ikke til specifikke foranstaltninger, der skal fremme kvinders beskæftigelse eller reducere kønsskævheden, med undtagelse af foranstaltninger, der skal øge antallet af børnepasningsfaciliteter. Nogle medlemsstater (AT, BE, DK, DE, ES, IE, IT, LU, PT, UK) har fastsat nationale mål for antallet af børnepasningspladser, men kun få melder om fremskridt i retning af det europæiske mål for børnepasning. De generelle fremskridt mod dette mål er fortsat meget små. Tiltag, der skal gøre børnepasning billigere ved hjælp af et maksimumsgebyr eller nedsatte udgifter, fremhæves kun i rapporterne fra AT, DK, FI, IE, MT og NL. Behovet for at styrke mænds rolle ved forening af arbejds- og familieliv omtales ikke. SI har lanceret en kampagne for at gøre mænd mere aktive i familielivet, LT har indført nye muligheder for forældreorlov for fædre, og CZ, DE og EL vil udvide fædres mulighed for at tage forældreorlov«. |
| --- | --- |

3.12

I den fælles beskæftigelsesrapport 2006/2007 bifalder man den hurtige stigning i kvinders beskæftigelsesfrekvens og anser det for at være et skridt i retning af en opfyldelse af Lissabon-målet (7). Det påpeges imidlertid, at »I de fleste af medlemsstaterne henvises der i gennemførelsesrapporterne ikke til specifikke foranstaltninger, der skal fremme kvinders beskæftigelse eller reducere kønsskævheden, med undtagelse af foranstaltninger, der skal øge antallet af børnepasningsfaciliteter. Nogle medlemsstater (AT, BE, DK, DE, ES, IE, IT, LU, PT, UK) har fastsat nationale mål for antallet af børnepasningspladser, men kun få melder om fremskridt i retning af det europæiske mål for børnepasning. De generelle fremskridt mod dette mål er fortsat meget små. Tiltag, der skal gøre børnepasning billigere ved hjælp af et maksimumsgebyr eller nedsatte udgifter, fremhæves kun i rapporterne fra AT, DK, FI, IE, MT og NL. Behovet for at styrke mænds rolle ved forening af arbejds- og familieliv omtales ikke. SI har lanceret en kampagne for at gøre mænd mere aktive i familielivet, LT har indført nye muligheder for forældreorlov for fædre, og CZ, DE og EL vil udvide fædres mulighed for at tage forældreorlov«.

4.   Den europæiske ligestillingspagt og køreplanen for ligestilling mellem kvinder og mænd

| 4.1 | »Den europæiske ligestillingspagt« (8), som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i marts 2006, er et kvalitativt fremskridt, som samler alle medlemsstater omkring det fælles mål om at øge kvindernes deltagelse på arbejdsmarkedet og fremme lighed mellem mænd og kvinder. |
| --- | --- |

4.1

»Den europæiske ligestillingspagt« (8), som blev vedtaget af Det Europæiske Råd i marts 2006, er et kvalitativt fremskridt, som samler alle medlemsstater omkring det fælles mål om at øge kvindernes deltagelse på arbejdsmarkedet og fremme lighed mellem mænd og kvinder.

| 4.2 | I »En køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006 2010«, som Kommissionen har vedtaget, opstilles seks prioriterede EU-indsatsområder: ligestilling mellem kvinder og mænd, for så vidt angår økonomisk uafhængighed; forening af privatliv og arbejdsliv; ligelig deltagelse i beslutningsprocessen; udryddelse af alle former for kønsbestemt vold; udryddelse af fastlåste kønsrollemønstre samt fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder i politikken over for tredjelande og udviklingspolitik (9). |
| --- | --- |

4.2

I »En køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006 2010«, som Kommissionen har vedtaget, opstilles seks prioriterede EU-indsatsområder: ligestilling mellem kvinder og mænd, for så vidt angår økonomisk uafhængighed; forening af privatliv og arbejdsliv; ligelig deltagelse i beslutningsprocessen; udryddelse af alle former for kønsbestemt vold; udryddelse af fastlåste kønsrollemønstre samt fremme af ligestilling mellem mænd og kvinder i politikken over for tredjelande og udviklingspolitik (9).

| 4.3 | Med henblik på at sikre bedre forvaltningsskik for ligestilling mellem mænd og kvinder opstiller Kommissionen en række nøgleaktioner og forpligter sig til at overvåge udviklingen nøje. |
| --- | --- |

4.3

Med henblik på at sikre bedre forvaltningsskik for ligestilling mellem mænd og kvinder opstiller Kommissionen en række nøgleaktioner og forpligter sig til at overvåge udviklingen nøje.

| 4.4 | I sin udtalelse om »Køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010« ser EØSU med tilfredshed på Kommissionens politiske vilje til fortsat at sætte ligestilling mellem mænd og kvinder højt på sin dagsorden for perioden 2006-2010 og understreger vigtigheden af at inddrage alle aktører i gennemførelsen af dens foranstaltninger (10). |
| --- | --- |

4.4

I sin udtalelse om »Køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010« ser EØSU med tilfredshed på Kommissionens politiske vilje til fortsat at sætte ligestilling mellem mænd og kvinder højt på sin dagsorden for perioden 2006-2010 og understreger vigtigheden af at inddrage alle aktører i gennemførelsen af dens foranstaltninger (10).

| 4.5 | Endvidere har EØSU støttet oprettelsen af det europæiske institut for ligestilling mellem mænd og kvinder (11). |
| --- | --- |

4.5

Endvidere har EØSU støttet oprettelsen af det europæiske institut for ligestilling mellem mænd og kvinder (11).

| 4.6 | EØSU mener, at tiden er kommet til at sætte nyt skub i ligestillingspolitikken gennem aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, fremme af virksomhedsetablering og organisering af det sociale liv. I flere medlemsstater er en ny lovgivning ved at blive indført for at sikre reel ligestilling mellem kvinder og mænd i politik, samfundsorganisationer og virksomheder såvel blandt lønmodtagere som på ledelses- og bestyrelsesplan. EØSU støtter generelt disse reformer, som omfatter aktive ligestillingsforanstaltninger baseret på fornuftige retlige rammer til sikring af effektiv beskyttelse i ansættelsen og den nødvendige stabilitet og tryghed. |
| --- | --- |

4.6

EØSU mener, at tiden er kommet til at sætte nyt skub i ligestillingspolitikken gennem aktive arbejdsmarkedsforanstaltninger, fremme af virksomhedsetablering og organisering af det sociale liv. I flere medlemsstater er en ny lovgivning ved at blive indført for at sikre reel ligestilling mellem kvinder og mænd i politik, samfundsorganisationer og virksomheder såvel blandt lønmodtagere som på ledelses- og bestyrelsesplan. EØSU støtter generelt disse reformer, som omfatter aktive ligestillingsforanstaltninger baseret på fornuftige retlige rammer til sikring af effektiv beskyttelse i ansættelsen og den nødvendige stabilitet og tryghed.

5.   EØSU's forslag: styrkelse af kønsperspektivet i Lissabon-dagsordenen

| 5.1 | Kønsskævheder og ulighed mellem kvinder og mænd i erhvervslivet og på arbejdsmarkedet er et alvorligt problem for hele det europæiske samfund — såvel mænd som kvinder, virksomheder, mandlige og kvindelige arbejdstagere, regeringer, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. Ligestilling mellem kvinder og mænd er en udfordring af afgørende betydning for Europas fremtid. |
| --- | --- |

5.1

Kønsskævheder og ulighed mellem kvinder og mænd i erhvervslivet og på arbejdsmarkedet er et alvorligt problem for hele det europæiske samfund — såvel mænd som kvinder, virksomheder, mandlige og kvindelige arbejdstagere, regeringer, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet. Ligestilling mellem kvinder og mænd er en udfordring af afgørende betydning for Europas fremtid.

| 5.2 | EØSU støtter Europa-Parlamentets beslutning af 13. marts 2007 (12) om en køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010, i særdeleshed punkt 17, hvor det »anmoder medlemsstaterne om at udvikle eller styrke deres nationale handlingsplaner for beskæftigelse og social integration ved at indarbejde foranstaltninger, der sigter mod at fremme kvinders adgang til arbejdsmarkedet på lige vilkår samt lige løn for lige arbejde, fremme kvinders iværksætterånd« og punkt 20, hvori det »anmoder medlemsstaterne om at udpege en national ligestillingsrepræsentant i forbindelse med gennemførelsen af Lissabon-strategien, der skal have til opgave at deltage i udarbejdelsen og revideringen af de pågældende nationale planer samt at føre tilsyn med gennemførelsen af disse med henblik på at fremme integrering af ligestillingsaspektet og ligestillingsbevidst budgetudformning i forbindelse med de politikker og målsætninger, der er omhandlet i disse planer«. |
| --- | --- |

5.2

EØSU støtter Europa-Parlamentets beslutning af 13. marts 2007 (12) om en køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010, i særdeleshed punkt 17, hvor det »anmoder medlemsstaterne om at udvikle eller styrke deres nationale handlingsplaner for beskæftigelse og social integration ved at indarbejde foranstaltninger, der sigter mod at fremme kvinders adgang til arbejdsmarkedet på lige vilkår samt lige løn for lige arbejde, fremme kvinders iværksætterånd« og punkt 20, hvori det »anmoder medlemsstaterne om at udpege en national ligestillingsrepræsentant i forbindelse med gennemførelsen af Lissabon-strategien, der skal have til opgave at deltage i udarbejdelsen og revideringen af de pågældende nationale planer samt at føre tilsyn med gennemførelsen af disse med henblik på at fremme integrering af ligestillingsaspektet og ligestillingsbevidst budgetudformning i forbindelse med de politikker og målsætninger, der er omhandlet i disse planer«.

| 5.3 | EØSU understreger, at de nye nationale reformplaner bør omfatte en forpligtelse for medlemsstaterne til at udnævne en national ligestillingsrepræsentant. |
| --- | --- |

5.3

EØSU understreger, at de nye nationale reformplaner bør omfatte en forpligtelse for medlemsstaterne til at udnævne en national ligestillingsrepræsentant.

| 5.4 | Retningslinjerne for beskæftigelsen bør fastlægge konkrete mål og forbedre de kvalitative og kvantitative indikatorer, som er nødvendige for at kunne foretage sammenligninger mellem medlemsstaterne, fremskridtene i retning af reelt lige muligheder for kvinder på arbejdsmarkedet og i forbindelse med iværksætterinitiativer. |
| --- | --- |

5.4

Retningslinjerne for beskæftigelsen bør fastlægge konkrete mål og forbedre de kvalitative og kvantitative indikatorer, som er nødvendige for at kunne foretage sammenligninger mellem medlemsstaterne, fremskridtene i retning af reelt lige muligheder for kvinder på arbejdsmarkedet og i forbindelse med iværksætterinitiativer.

| 5.5 | Efter EØSU's mening bør der på EU-plan udvises store opmærksomhed over for kvinder, som arbejder i landdistrikter, som er afhængige af landbruget og hvor uddannelseskulturen er ringe udviklet, gennem støtte til deres deltagelse på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

5.5

Efter EØSU's mening bør der på EU-plan udvises store opmærksomhed over for kvinder, som arbejder i landdistrikter, som er afhængige af landbruget og hvor uddannelseskulturen er ringe udviklet, gennem støtte til deres deltagelse på arbejdsmarkedet.

| 5.6 | Der er nogle medlemsstater, som under påberåbelse af subsidiariteten ønsker at lempe EU-kravene til de nationale reformplaner. EØSU mener dog, at de integrerede retningslinjer som helhed er tilstrækkeligt fleksible til, at medlemsstaterne kan indkredse de løsninger, som bedst modsvarer deres behov. |
| --- | --- |

5.6

Der er nogle medlemsstater, som under påberåbelse af subsidiariteten ønsker at lempe EU-kravene til de nationale reformplaner. EØSU mener dog, at de integrerede retningslinjer som helhed er tilstrækkeligt fleksible til, at medlemsstaterne kan indkredse de løsninger, som bedst modsvarer deres behov.

| 5.7 | Desuden mener EØSU, at det under overholdelse af subsidiaritetsprincippet er nødvendigt at styrke fællesskabsdimensionen i Lissabon-dagsordenen og de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse. I sin udtalelse om »Køreplanen for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006 2010« erkender EØSU, »at fælles prioriteter i koordineringen af beskæftigelsespolitikker er nødvendige for at øge kvinders erhvervsdeltagelse. I vurderingen af de nationale handlingsplaner skal Kommissionen sikre, at indsatsen mod kønsbestemte forskelle prioriteres, og at de nødvendige foranstaltninger træffes«
   (13). |
| --- | --- |

5.7

Desuden mener EØSU, at det under overholdelse af subsidiaritetsprincippet er nødvendigt at styrke fællesskabsdimensionen i Lissabon-dagsordenen og de integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse. I sin udtalelse om »Køreplanen for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006 2010« erkender EØSU, »at fælles prioriteter i koordineringen af beskæftigelsespolitikker er nødvendige for at øge kvinders erhvervsdeltagelse. I vurderingen af de nationale handlingsplaner skal Kommissionen sikre, at indsatsen mod kønsbestemte forskelle prioriteres, og at de nødvendige foranstaltninger træffes«
   (13).

| 5.8 | Der er kommet bedre styr på den europæiske beskæftigelsesstrategi, men situationen er efter EØSU's opfattelse endnu ikke helt tilfredsstillende. Det er nødvendigt at styrke samarbejdet mellem Kommissionen, medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter, ligestillingsorganisationer og civilsamfundsorganisationer og sikre passende deltagelse på alle niveauer og i alle faser af indsatsen. |
| --- | --- |

5.8

Der er kommet bedre styr på den europæiske beskæftigelsesstrategi, men situationen er efter EØSU's opfattelse endnu ikke helt tilfredsstillende. Det er nødvendigt at styrke samarbejdet mellem Kommissionen, medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter, ligestillingsorganisationer og civilsamfundsorganisationer og sikre passende deltagelse på alle niveauer og i alle faser af indsatsen.

| 5.9 | EØSU anser det for nødvendigt at inddrage borgerne mere i den europæiske beskæftigelsesstrategi. Det bør gøres nemmere for arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne at medvirke til denne politik og de bør derfor kunne deltage efter passende procedurer på alle niveauer, dvs. på EU-, nationalt, regionalt og lokalt plan. For at Lissabon-strategien kan lykkes, er det nødvendigt at skabe en bedre forvaltningsskik og forbedre den merværdi, som fremkommer gennem arbejdsmarkedsparternes, civilsamfundets og de lokale og regionale myndigheders aktive engagement. |
| --- | --- |

5.9

EØSU anser det for nødvendigt at inddrage borgerne mere i den europæiske beskæftigelsesstrategi. Det bør gøres nemmere for arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne at medvirke til denne politik og de bør derfor kunne deltage efter passende procedurer på alle niveauer, dvs. på EU-, nationalt, regionalt og lokalt plan. For at Lissabon-strategien kan lykkes, er det nødvendigt at skabe en bedre forvaltningsskik og forbedre den merværdi, som fremkommer gennem arbejdsmarkedsparternes, civilsamfundets og de lokale og regionale myndigheders aktive engagement.

| 5.10 | På beskæftigelsesområdet er det først og fremmest det lokale plan, som mærker foranstaltningernes effekt. Derfor spiller de lokale og regionale myndigheder sammen med arbejdsmarkedets parter en nøglerolle i gennemførelsen af foranstaltningerne. At få kvinderne ud på arbejdsmarkedet på lige vilkår kræver et indgående og nært kendskab til kvindernes særlige karakteristika og behov og til områdets økonomiske og sociale forhold, og derfor må de lokale og regionale myndigheder være med i indkredsningen, udformningen, gennemførelsen og evalueringen af foranstaltningerne. |
| --- | --- |

5.10

På beskæftigelsesområdet er det først og fremmest det lokale plan, som mærker foranstaltningernes effekt. Derfor spiller de lokale og regionale myndigheder sammen med arbejdsmarkedets parter en nøglerolle i gennemførelsen af foranstaltningerne. At få kvinderne ud på arbejdsmarkedet på lige vilkår kræver et indgående og nært kendskab til kvindernes særlige karakteristika og behov og til områdets økonomiske og sociale forhold, og derfor må de lokale og regionale myndigheder være med i indkredsningen, udformningen, gennemførelsen og evalueringen af foranstaltningerne.

| 5.11 | Skønt kvinderne i de seneste år har gjort store landvindinger, hvad angår adgangen til universiteterne (kvinderne udgør 59 % af de nyuddannede på de videregående uddannelser) (14), er valget af uddannelsesområder stadig meget stivnet. De tekniske uddannelser tiltrækker kun en ud af ti kvinder med en videregående uddannelse, men fire ud af ti mænd. Undervisningssektoren, humaniora og de kunstneriske fag samt sundhedsfagene tegner sig for næsten halvdelen af kvinder med en videregående uddannelse, hvorimod under en fjerdedel af mænd med en videregående uddannelse er uddannet inden for disse fag. EØSU foreslår, at undervisningsmyndighederne træffer generelle støtteforanstaltninger for at overvinde de fastlåste kønsroller og tilskynde kvinder og mænd til at vælge fag, hvor de er underrepræsenterede. |
| --- | --- |

5.11

Skønt kvinderne i de seneste år har gjort store landvindinger, hvad angår adgangen til universiteterne (kvinderne udgør 59 % af de nyuddannede på de videregående uddannelser) (14), er valget af uddannelsesområder stadig meget stivnet. De tekniske uddannelser tiltrækker kun en ud af ti kvinder med en videregående uddannelse, men fire ud af ti mænd. Undervisningssektoren, humaniora og de kunstneriske fag samt sundhedsfagene tegner sig for næsten halvdelen af kvinder med en videregående uddannelse, hvorimod under en fjerdedel af mænd med en videregående uddannelse er uddannet inden for disse fag. EØSU foreslår, at undervisningsmyndighederne træffer generelle støtteforanstaltninger for at overvinde de fastlåste kønsroller og tilskynde kvinder og mænd til at vælge fag, hvor de er underrepræsenterede.

| 5.12 | Foranstaltninger, som gør det nemmere at forene arbejds- og familieliv, bidrager til at forbedre livskvaliteten for kvinder og mænd og hjælper alle til at finde en plads på arbejdsmarkedet og beholde den, således at man får udnyttet arbejdsstyrkens fulde potentiale. Disse foranstaltninger bør omfatte både kvinder og mænd. |
| --- | --- |

5.12

Foranstaltninger, som gør det nemmere at forene arbejds- og familieliv, bidrager til at forbedre livskvaliteten for kvinder og mænd og hjælper alle til at finde en plads på arbejdsmarkedet og beholde den, således at man får udnyttet arbejdsstyrkens fulde potentiale. Disse foranstaltninger bør omfatte både kvinder og mænd.

| 5.13 | EØSU (15) minder medlemsstaterne om deres forpligtelser i medfør af den europæiske ligestillingspagt og foreslår Kommissionen at anmode medlemsstaterne om, at de i de nationale reformplaner i højere grad forpligter sig til at forbedre mænds og kvinders muligheder for at forene familieliv med arbejdsliv. Det understreger endvidere, at eftersom der er tale om en opgave for samfundet som helhed, må det sikres, at alle parter, også virksomhederne, tager del i ansvaret. |
| --- | --- |

5.13

EØSU (15) minder medlemsstaterne om deres forpligtelser i medfør af den europæiske ligestillingspagt og foreslår Kommissionen at anmode medlemsstaterne om, at de i de nationale reformplaner i højere grad forpligter sig til at forbedre mænds og kvinders muligheder for at forene familieliv med arbejdsliv. Det understreger endvidere, at eftersom der er tale om en opgave for samfundet som helhed, må det sikres, at alle parter, også virksomhederne, tager del i ansvaret.

| 5.14 | Forening af arbejdsliv og familieliv må ikke forveksles med visse familiepolitiske foranstaltninger, som lægger hindringer i vejen for beskæftigelse gennem kraftige incitamenter til at forlade arbejdsmarkedet for en længere periode, hvorved mulighederne for at komme tilbage på passende vilkår forringes. |
| --- | --- |

5.14

Forening af arbejdsliv og familieliv må ikke forveksles med visse familiepolitiske foranstaltninger, som lægger hindringer i vejen for beskæftigelse gennem kraftige incitamenter til at forlade arbejdsmarkedet for en længere periode, hvorved mulighederne for at komme tilbage på passende vilkår forringes.

| 5.15 | Det er nødvendigt at træffe mere effektive foranstaltninger for at gøre det lettere for kvinder og mænd at komme i beskæftigelse efter børnefødsel eller pasning af plejekrævende personer uden tab af kvalifikationer eller lønnedgang. Sådanne foranstaltninger kunne blandt andet bestå i fleksible modeller for vedvarende uddannelse under fraværet og videreførelse af arbejdet på nedsat tid. Her skal fremhæves den europæiske rammeaftale om telearbejde, som aktørerne på arbejdsmarkedet (EFS, UNICE/UEAPME og CEEP) har indgået og som indeholder bestemmelser om definition og afgrænsning af anvendelsesområdet for telearbejde, dets frivillige karakter, beskæftigelsesforhold, databeskyttelse, privatliv, udstyr, sundhed og sikkerhed, arbejdets tilrettelæggelse, uddannelse og kollektive rettigheder samt gennemførelse og overvågning af disse bestemmelser. |
| --- | --- |

5.15

Det er nødvendigt at træffe mere effektive foranstaltninger for at gøre det lettere for kvinder og mænd at komme i beskæftigelse efter børnefødsel eller pasning af plejekrævende personer uden tab af kvalifikationer eller lønnedgang. Sådanne foranstaltninger kunne blandt andet bestå i fleksible modeller for vedvarende uddannelse under fraværet og videreførelse af arbejdet på nedsat tid. Her skal fremhæves den europæiske rammeaftale om telearbejde, som aktørerne på arbejdsmarkedet (EFS, UNICE/UEAPME og CEEP) har indgået og som indeholder bestemmelser om definition og afgrænsning af anvendelsesområdet for telearbejde, dets frivillige karakter, beskæftigelsesforhold, databeskyttelse, privatliv, udstyr, sundhed og sikkerhed, arbejdets tilrettelæggelse, uddannelse og kollektive rettigheder samt gennemførelse og overvågning af disse bestemmelser.

| 5.16 | NGO'erne spiller en meget vigtig rolle i bestræbelserne på at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder i Europa. De gennemfører kampagner, som skaber debat om politiske ideer og kulturelle værdier, og tager initiativer på det sociale område, som er med til at forbedre mange kvinders muligheder. Mange kvinder deltager også i NGO'er, som repræsenterer forskellige grupper af kvinder over for lokale og regionale myndigheder, og de bør bakkes op. |
| --- | --- |

5.16

NGO'erne spiller en meget vigtig rolle i bestræbelserne på at fremme ligestilling mellem mænd og kvinder i Europa. De gennemfører kampagner, som skaber debat om politiske ideer og kulturelle værdier, og tager initiativer på det sociale område, som er med til at forbedre mange kvinders muligheder. Mange kvinder deltager også i NGO'er, som repræsenterer forskellige grupper af kvinder over for lokale og regionale myndigheder, og de bør bakkes op.

| 5.17 | Kvinder med indvandrerbaggrund eller kvinder fra minoritetsgrupper har særlige vanskeligheder med at oprette virksomheder og få adgang til arbejdsmarkedet på lige vilkår. Derfor er det nødvendigt, at de nye retningslinjer for beskæftigelsen kommer til at indeholde specifikke mål. |
| --- | --- |

5.17

Kvinder med indvandrerbaggrund eller kvinder fra minoritetsgrupper har særlige vanskeligheder med at oprette virksomheder og få adgang til arbejdsmarkedet på lige vilkår. Derfor er det nødvendigt, at de nye retningslinjer for beskæftigelsen kommer til at indeholde specifikke mål.

| 5.18 | EØSU har udarbejdet flere udtalelser, som anbefaler, at EU får en fælles indvandringspolitik, at det bekæmper forskelsbehandling og at integrationsforanstaltningerne prioriteres højt af de europæiske regeringer. Disse foranstaltninger bør omfatte kønsperspektivet med det mål, at indvandrerkvinder eller kvinder, som tilhører etniske eller kulturelle mindretal, kan udvikle deres iværksætterprojekter og komme ud på arbejdsmarkedet og at det kan ske på lige vilkår. |
| --- | --- |

5.18

EØSU har udarbejdet flere udtalelser, som anbefaler, at EU får en fælles indvandringspolitik, at det bekæmper forskelsbehandling og at integrationsforanstaltningerne prioriteres højt af de europæiske regeringer. Disse foranstaltninger bør omfatte kønsperspektivet med det mål, at indvandrerkvinder eller kvinder, som tilhører etniske eller kulturelle mindretal, kan udvikle deres iværksætterprojekter og komme ud på arbejdsmarkedet og at det kan ske på lige vilkår.

| 5.19 | Også kvinder med et handicap har flere vanskeligheder med at komme ud på arbejdsmarkedet og etablere virksomheder. EØSU foreslår, at de nye retningslinjer og de nationale reformplaner styrker målet om hjælpe disse kvinder med at finde en plads på arbejdsmarkedet gennem opstilling af specifikke indikatorer. |
| --- | --- |

5.19

Også kvinder med et handicap har flere vanskeligheder med at komme ud på arbejdsmarkedet og etablere virksomheder. EØSU foreslår, at de nye retningslinjer og de nationale reformplaner styrker målet om hjælpe disse kvinder med at finde en plads på arbejdsmarkedet gennem opstilling af specifikke indikatorer.

| 5.20 | EØSU foreslår, at de lokale og regionale myndigheder fremmer foranstaltninger med henblik på at sikre lige muligheder for handicappede kvinder, og at arbejdsmarkedets parter inden for rammerne af de kollektive forhandlinger og praksis på arbejdsmarkedet fastlægger ligestillingsstrategier. |
| --- | --- |

5.20

EØSU foreslår, at de lokale og regionale myndigheder fremmer foranstaltninger med henblik på at sikre lige muligheder for handicappede kvinder, og at arbejdsmarkedets parter inden for rammerne af de kollektive forhandlinger og praksis på arbejdsmarkedet fastlægger ligestillingsstrategier.

| 5.21 | EFS har via EQUAL-initiativet og inden for Lissabon-strategiens rammer udviklet værdifulde innovative strategier for at udvikle iværksætterånd og beskæftigelsesevne hos disse kvinder, som er mest udsat for diskrimination. Disse erfaringer kunne udnyttes, især af myndighederne på lokalt og regionalt plan, og videreudbygges i forbindelse med EFS' aktiviteter i den nye planlægningsperiode 2007-2013 for at skabe nye initiativer, der kan fremme adgangen til beskæftigelse for disse særligt vanskeligt stillede grupper af kvinder. |
| --- | --- |

5.21

EFS har via EQUAL-initiativet og inden for Lissabon-strategiens rammer udviklet værdifulde innovative strategier for at udvikle iværksætterånd og beskæftigelsesevne hos disse kvinder, som er mest udsat for diskrimination. Disse erfaringer kunne udnyttes, især af myndighederne på lokalt og regionalt plan, og videreudbygges i forbindelse med EFS' aktiviteter i den nye planlægningsperiode 2007-2013 for at skabe nye initiativer, der kan fremme adgangen til beskæftigelse for disse særligt vanskeligt stillede grupper af kvinder.

6.   Beskæftigelsesevne

| 6.1 | Siden lanceringen af Lissabon-strategien er seks millioner af de otte millioner arbejdspladser, som er blevet skabt i EU, blevet besat af kvinder. I 2005 nåede kvindernes erhvervsfrekvens op på 56,3 % (+ 1,1 %) mod 71 % for mænd (+ 0,6 %). Erhvervsfrekvensen for kvinder over 55 år, som nu ligger på 33,7 %, er også steget hurtigere end for mændenes vedkommende (16). |
| --- | --- |

6.1

Siden lanceringen af Lissabon-strategien er seks millioner af de otte millioner arbejdspladser, som er blevet skabt i EU, blevet besat af kvinder. I 2005 nåede kvindernes erhvervsfrekvens op på 56,3 % (+ 1,1 %) mod 71 % for mænd (+ 0,6 %). Erhvervsfrekvensen for kvinder over 55 år, som nu ligger på 33,7 %, er også steget hurtigere end for mændenes vedkommende (16).

| 6.2 | Arbejdsløsheden er faldende: 8,8 % i 2005, hvor den var 9,9 % for kvinder og 7,9 % for mænd. Trods den gunstige udvikling i kvindernes samlede beskæftigelse i Europa, bliver deres potentiale endnu ikke udnyttet fuldt ud. Dette afspejles i deres lavere andel af erhvervsaktiviteten og beskæftigelsen, den højere arbejdsløshed, de mere usikre ansættelsesforhold, den markante arbejdsmæssige og sektorbestemte kønsopdeling på arbejdsmarkedet, lønforskellene samt mænds og kvinder vanskeligheder med at forene arbejds- og familieliv. |
| --- | --- |

6.2

Arbejdsløsheden er faldende: 8,8 % i 2005, hvor den var 9,9 % for kvinder og 7,9 % for mænd. Trods den gunstige udvikling i kvindernes samlede beskæftigelse i Europa, bliver deres potentiale endnu ikke udnyttet fuldt ud. Dette afspejles i deres lavere andel af erhvervsaktiviteten og beskæftigelsen, den højere arbejdsløshed, de mere usikre ansættelsesforhold, den markante arbejdsmæssige og sektorbestemte kønsopdeling på arbejdsmarkedet, lønforskellene samt mænds og kvinder vanskeligheder med at forene arbejds- og familieliv.

| 6.3 | EØSU påpeger, at selv om det er muligt — om end ikke i alle lande — at nå op på det fastlagte mål for kvinders beskæftigelse (60 % i 2010), må man ikke glemme, at denne procentdel omfatter deltidsarbejde, fleksible arbejdsordninger og midlertidig beskæftigelse, hvor kvinderne udgør den største del af arbejdsstyrken, hvilket ikke altid er et frivilligt valg, da det i mange tilfælde skyldes den ulige fordeling af de familiemæssige opgaver mellem kvinder og mænd. |
| --- | --- |

6.3

EØSU påpeger, at selv om det er muligt — om end ikke i alle lande — at nå op på det fastlagte mål for kvinders beskæftigelse (60 % i 2010), må man ikke glemme, at denne procentdel omfatter deltidsarbejde, fleksible arbejdsordninger og midlertidig beskæftigelse, hvor kvinderne udgør den største del af arbejdsstyrken, hvilket ikke altid er et frivilligt valg, da det i mange tilfælde skyldes den ulige fordeling af de familiemæssige opgaver mellem kvinder og mænd.

| 6.4 | Der er stadig store forskelle i mænds og kvinders rolle på arbejdsmarkedet og en kraftig kønsopdeling, især hvad angår arbejdsvilkår og de erhverv og stillinger, de udfylder. Disse forskelle er karakteristiske for såvel kvinder i beskæftigelse som arbejdssøgende kvinder. Det er derfor nødvendigt at træffe nye foranstaltninger for at modvirke årsagerne til de uligheder, som kvinderne lider under på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

6.4

Der er stadig store forskelle i mænds og kvinders rolle på arbejdsmarkedet og en kraftig kønsopdeling, især hvad angår arbejdsvilkår og de erhverv og stillinger, de udfylder. Disse forskelle er karakteristiske for såvel kvinder i beskæftigelse som arbejdssøgende kvinder. Det er derfor nødvendigt at træffe nye foranstaltninger for at modvirke årsagerne til de uligheder, som kvinderne lider under på arbejdsmarkedet.

| 6.5 | Det er også vanskeligere for kvinder end for mænd at finde et arbejde, som passer til deres uddannelse. Desuden gør kombinationen af arbejde og familie det endnu sværere for kvinder at komme ud på og forblive på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

6.5

Det er også vanskeligere for kvinder end for mænd at finde et arbejde, som passer til deres uddannelse. Desuden gør kombinationen af arbejde og familie det endnu sværere for kvinder at komme ud på og forblive på arbejdsmarkedet.

| 6.6 | De ligestillingsplaner, som arbejdsmarkedets parter har indført i mange virksomheder for at forbedre kvinders muligheder for ansættelse og forbliven i virksomhederne, forbedre deres uddannelsesniveau og erhvervskarriere samt bekæmpe diskrimination, er efter EØSU's mening meget positive: Der er truffet positive foranstaltninger, som skal bidrage hertil. De offentlige myndigheder, især på lokalt og regionalt plan, bør støtte ligestillingsplanerne. |
| --- | --- |

6.6

De ligestillingsplaner, som arbejdsmarkedets parter har indført i mange virksomheder for at forbedre kvinders muligheder for ansættelse og forbliven i virksomhederne, forbedre deres uddannelsesniveau og erhvervskarriere samt bekæmpe diskrimination, er efter EØSU's mening meget positive: Der er truffet positive foranstaltninger, som skal bidrage hertil. De offentlige myndigheder, især på lokalt og regionalt plan, bør støtte ligestillingsplanerne.

| 6.7 | Den europæiske sociale dialog, som arbejdsmarkedsparterne er ansvarlig for, spiller en vigtig rolle i udviklingen af kønsperspektivet i Lissabon-strategien. EØSU fremhæver betydningen af den ramme omkring ligestillingsforanstaltninger, som arbejdsmarkedets parter aftalte i 2005 (17), og som er ved at blive gennemført på sektorielt og nationalt plan. |
| --- | --- |

6.7

Den europæiske sociale dialog, som arbejdsmarkedsparterne er ansvarlig for, spiller en vigtig rolle i udviklingen af kønsperspektivet i Lissabon-strategien. EØSU fremhæver betydningen af den ramme omkring ligestillingsforanstaltninger, som arbejdsmarkedets parter aftalte i 2005 (17), og som er ved at blive gennemført på sektorielt og nationalt plan.

| 6.8 | Den nylige europæiske rammeaftale om vold og chikane på arbejdspladsen (18) er et eksempel på god praksis, som EØSU gerne vil støtte. Ligeledes er nogle af sektordialogudvalgene ved at indarbejde kønsaspektet. Udvalget opfordrer Kommissionen til at samarbejde mere aktivt med arbejdsmarkedets parter for at nå disse mål. |
| --- | --- |

6.8

Den nylige europæiske rammeaftale om vold og chikane på arbejdspladsen (18) er et eksempel på god praksis, som EØSU gerne vil støtte. Ligeledes er nogle af sektordialogudvalgene ved at indarbejde kønsaspektet. Udvalget opfordrer Kommissionen til at samarbejde mere aktivt med arbejdsmarkedets parter for at nå disse mål.

| 6.9 | Kollektive forhandlinger efter national lovgivning og praksis er et af den europæiske arbejdsmarkedsmodels karakteristika. Arbejdsmarkedsparterne på de forskellige områder fører forhandlinger og indgår aftaler for at forbedre sikkerheden og fleksibiliteten i beskæftigelsen ved at ajourføre lønninger, organiseringen af arbejdet og de faglige uddannelses- og kvalifikationssystemer. |
| --- | --- |

6.9

Kollektive forhandlinger efter national lovgivning og praksis er et af den europæiske arbejdsmarkedsmodels karakteristika. Arbejdsmarkedsparterne på de forskellige områder fører forhandlinger og indgår aftaler for at forbedre sikkerheden og fleksibiliteten i beskæftigelsen ved at ajourføre lønninger, organiseringen af arbejdet og de faglige uddannelses- og kvalifikationssystemer.

| 6.10 | De kollektive forhandlinger på virksomheds- og sektorplan bør bruges til at få afskaffet de kønsbestemte skævheder, som stiller kvinder i en ringere position end mænd. Derfor mener EØSU, at kollektive forhandlinger og den sociale dialog er grundlæggende værktøjer til udbredelse af ligestillingsplaner i de europæiske virksomheder. Europa, medlemsstaterne, virksomhederne og hele samfundet trænger til, at den forskelsbehandling på arbejdsmarkedet, som mange kvinder er udsat for på grund af kulturelle og sociale stereotyper, bliver endeligt afskaffet. |
| --- | --- |

6.10

De kollektive forhandlinger på virksomheds- og sektorplan bør bruges til at få afskaffet de kønsbestemte skævheder, som stiller kvinder i en ringere position end mænd. Derfor mener EØSU, at kollektive forhandlinger og den sociale dialog er grundlæggende værktøjer til udbredelse af ligestillingsplaner i de europæiske virksomheder. Europa, medlemsstaterne, virksomhederne og hele samfundet trænger til, at den forskelsbehandling på arbejdsmarkedet, som mange kvinder er udsat for på grund af kulturelle og sociale stereotyper, bliver endeligt afskaffet.

| 6.11 | Princippet om lige løn til kvindelige og mandlige arbejdstagere, som er nedfældet i traktatens artikel 141, »princippet om lige løn til mænd og kvinder« indebærer, at alle lønkomponenter og -vilkår for samme arbejde eller arbejde af samme værdi bliver renset for enhver forskelsbehandling på grund af køn. Imidlertid tjener kvinder gennemsnitligt 15 % mindre i timen end mænd (relativ forskel i den gennemsnitlige bruttotimeløn mellem mænd og kvinder) (19). Denne løndiskriminering finder sted inden for alle sektorer og især i de højere lønnede erhverv. |
| --- | --- |

6.11

Princippet om lige løn til kvindelige og mandlige arbejdstagere, som er nedfældet i traktatens artikel 141, »princippet om lige løn til mænd og kvinder« indebærer, at alle lønkomponenter og -vilkår for samme arbejde eller arbejde af samme værdi bliver renset for enhver forskelsbehandling på grund af køn. Imidlertid tjener kvinder gennemsnitligt 15 % mindre i timen end mænd (relativ forskel i den gennemsnitlige bruttotimeløn mellem mænd og kvinder) (19). Denne løndiskriminering finder sted inden for alle sektorer og især i de højere lønnede erhverv.

| 6.12 | EØSU går ind for, at ligeløn mellem mænd og kvinder, som allerede er omfattet af EU's integrerede retningslinjer, fremmes gennem evaluering af præcise indikatorer. |
| --- | --- |

6.12

EØSU går ind for, at ligeløn mellem mænd og kvinder, som allerede er omfattet af EU's integrerede retningslinjer, fremmes gennem evaluering af præcise indikatorer.

| 6.13 | For at afskaffe løndiskriminering er det nødvendigt med et aktivt samarbejde med arbejdsmarkedets parter på de forskellige områder. Udtalelsen om en køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd (2006-2010) anbefalede, »at nationale regeringer, nationale ligestillingsorganer og arbejdsmarkedets parter i alle medlemsstaterne har en klar forpligtelse til at sikre, at de lønsystemer, som de indfører, ikke fører til lønmæssig forskelsbehandling af mænd og kvinder«
   (20). |
| --- | --- |

6.13

For at afskaffe løndiskriminering er det nødvendigt med et aktivt samarbejde med arbejdsmarkedets parter på de forskellige områder. Udtalelsen om en køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd (2006-2010) anbefalede, »at nationale regeringer, nationale ligestillingsorganer og arbejdsmarkedets parter i alle medlemsstaterne har en klar forpligtelse til at sikre, at de lønsystemer, som de indfører, ikke fører til lønmæssig forskelsbehandling af mænd og kvinder«
   (20).

| 6.14 | De offentlige beskæftigelsesmyndigheder spiller en afgørende rolle for et velfungerende arbejdsmarked og bør føre en aktiv politik for at sikre arbejdsløse kvinder adgang til beskæftigelse gennem uddannelses- og erhvervsvejledningsprogrammer. For at sikre, at den eksisterende lovgivning anvendes hensigtsmæssigt, foreslår EØSU, at offentlige beskæftigelsesmyndigheder og private agenturer udarbejder kodekser for god praksis for at sikre, at jobtilbud og udvælgelsesprocedurer ikke er diskriminatoriske over for kvinder. |
| --- | --- |

6.14

De offentlige beskæftigelsesmyndigheder spiller en afgørende rolle for et velfungerende arbejdsmarked og bør føre en aktiv politik for at sikre arbejdsløse kvinder adgang til beskæftigelse gennem uddannelses- og erhvervsvejledningsprogrammer. For at sikre, at den eksisterende lovgivning anvendes hensigtsmæssigt, foreslår EØSU, at offentlige beskæftigelsesmyndigheder og private agenturer udarbejder kodekser for god praksis for at sikre, at jobtilbud og udvælgelsesprocedurer ikke er diskriminatoriske over for kvinder.

| 6.15 | Der er større ligestilling mellem kvinder og mænd på de mere gennemsigtige arbejdsmarkeder. For eksempel er kvindernes andel af beskæftigelsen større i den offentlige sektor, blandt andet fordi udvælgelsesprocedurerne evaluerer de individuelle kvalifikationer og bedre kan udelukke kønsdiskriminerende fordomme. |
| --- | --- |

6.15

Der er større ligestilling mellem kvinder og mænd på de mere gennemsigtige arbejdsmarkeder. For eksempel er kvindernes andel af beskæftigelsen større i den offentlige sektor, blandt andet fordi udvælgelsesprocedurerne evaluerer de individuelle kvalifikationer og bedre kan udelukke kønsdiskriminerende fordomme.

| 6.16 | I mange tilfælde stiller pensionsberegningssystemerne kvinder ringere, da de er knyttet til arbejdsforløbet. Mange kvinder, som arbejder på deltid, med afbrudte forløb eller på usikre vilkår, har mange vanskeligheder med at opnå alderspension eller tildeles en meget lav pension. EØSU foreslår Kommissionen og medlemsstaterne, at de via den åbne koordinationsmetode for reformerne af pensionssystemerne tager hensyn til disse forhold, som går ud over kvindernes ligestilling på arbejdsmarkedet og søger at finde frem til mere retfærdige løsninger. |
| --- | --- |

6.16

I mange tilfælde stiller pensionsberegningssystemerne kvinder ringere, da de er knyttet til arbejdsforløbet. Mange kvinder, som arbejder på deltid, med afbrudte forløb eller på usikre vilkår, har mange vanskeligheder med at opnå alderspension eller tildeles en meget lav pension. EØSU foreslår Kommissionen og medlemsstaterne, at de via den åbne koordinationsmetode for reformerne af pensionssystemerne tager hensyn til disse forhold, som går ud over kvindernes ligestilling på arbejdsmarkedet og søger at finde frem til mere retfærdige løsninger.

| 6.17 | Vedvarende uddannelse er af afgørende betydning for, at mænd og kvinder kan blive ved med at udføre deres erhvervsmæssige aktiviteter på tilfredsstillende vis. EØSU foreslår, at de lokale og regionale myndigheder i samarbejde med arbejdsmarkedets parter udvikler vedvarende uddannelsesprogrammer for kvindelige virksomhedsledere og arbejdstagere som led i foranstaltningerne til fremme af beskæftigelse og lige muligheder. |
| --- | --- |

6.17

Vedvarende uddannelse er af afgørende betydning for, at mænd og kvinder kan blive ved med at udføre deres erhvervsmæssige aktiviteter på tilfredsstillende vis. EØSU foreslår, at de lokale og regionale myndigheder i samarbejde med arbejdsmarkedets parter udvikler vedvarende uddannelsesprogrammer for kvindelige virksomhedsledere og arbejdstagere som led i foranstaltningerne til fremme af beskæftigelse og lige muligheder.

| 6.18 | EØSU vil gerne fremhæve den aktive rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller for overvindelsen af de vanskeligheder, som kvinder har i samfundet og på arbejdsmarkedet. Mange kvinder går ind i fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer, hvor de beslutsomt sætter skub i aktive foranstaltninger og ligestillingsplaner, men de er endnu få og må overvinde mange forhindringer for at opnå ledende stillinger. |
| --- | --- |

6.18

EØSU vil gerne fremhæve den aktive rolle, som arbejdsmarkedets parter spiller for overvindelsen af de vanskeligheder, som kvinder har i samfundet og på arbejdsmarkedet. Mange kvinder går ind i fagforeninger og arbejdsgiverorganisationer, hvor de beslutsomt sætter skub i aktive foranstaltninger og ligestillingsplaner, men de er endnu få og må overvinde mange forhindringer for at opnå ledende stillinger.

7.   Iværksætterånd

| 7.1 | Kvindelige iværksættere udgør endnu en lille procentdel af det samlede antal. Således er 30 % af EU's iværksættere kvinder og af de selvstændige arbejdstagere er 37 % kvinder (21). |
| --- | --- |

7.1

Kvindelige iværksættere udgør endnu en lille procentdel af det samlede antal. Således er 30 % af EU's iværksættere kvinder og af de selvstændige arbejdstagere er 37 % kvinder (21).

| 7.2 | Kvinder støder også på flere forhindringer end mænd i forbindelse ved oprettelse af virksomheder på grund af fordomme og kulturelle og sociale barrierer, uddannelsesretning samt yderligere problemer med at opnå den finansiering, de har brug for til deres iværksætterprojekter. Imidlertid er der intet, som tyder på, at kvinder har mindre succes end mænd med at konsolidere deres virksomheder, når først de er oprettet. |
| --- | --- |

7.2

Kvinder støder også på flere forhindringer end mænd i forbindelse ved oprettelse af virksomheder på grund af fordomme og kulturelle og sociale barrierer, uddannelsesretning samt yderligere problemer med at opnå den finansiering, de har brug for til deres iværksætterprojekter. Imidlertid er der intet, som tyder på, at kvinder har mindre succes end mænd med at konsolidere deres virksomheder, når først de er oprettet.

| 7.3 | EØSU opfordrer alle politiske og sociale aktører til at intensivere deres indsats for at fremme iværksætterånden blandt europæiske kvinder og overvinde gamle sociale fordomme, som endnu findes: f.eks. at »erhvervslivet er en mandeverden med arbejdstider, som er uforenelige med et familieliv«. Disse sociale fordomme skaber mange kulturelle og sociale vanskeligheder for kvinder, som har selvstændig beskæftigelse eller opretter virksomheder. |
| --- | --- |

7.3

EØSU opfordrer alle politiske og sociale aktører til at intensivere deres indsats for at fremme iværksætterånden blandt europæiske kvinder og overvinde gamle sociale fordomme, som endnu findes: f.eks. at »erhvervslivet er en mandeverden med arbejdstider, som er uforenelige med et familieliv«. Disse sociale fordomme skaber mange kulturelle og sociale vanskeligheder for kvinder, som har selvstændig beskæftigelse eller opretter virksomheder.

| 7.4 | I handlingsplanen om politikken på iværksætterområdet (22) foreslås en række foranstaltninger om fremme af iværksætterånden med målsætninger, som skal opfyldes af EU og de politiske beslutningstagere i alle medlemsstater. Blandt andet peges der i handlingsplanen på nødvendigheden af at yde specifik støtte til kvinder. Imidlertid kommer rapporterne om opfyldelsen af målene og nøgleaktionerne i Det Europæiske Charter for Små Virksomheder (23) ikke ind på dette spørgsmål. EØSU mener, at de årlige rapporter bør indeholde konkrete oplysninger om fremskridtene på europæisk plan og i medlemsstaterne mht. støtte til kvindelige iværksættere for at lette udvekslingen af god praksis og viden. |
| --- | --- |

7.4

I handlingsplanen om politikken på iværksætterområdet (22) foreslås en række foranstaltninger om fremme af iværksætterånden med målsætninger, som skal opfyldes af EU og de politiske beslutningstagere i alle medlemsstater. Blandt andet peges der i handlingsplanen på nødvendigheden af at yde specifik støtte til kvinder. Imidlertid kommer rapporterne om opfyldelsen af målene og nøgleaktionerne i Det Europæiske Charter for Små Virksomheder (23) ikke ind på dette spørgsmål. EØSU mener, at de årlige rapporter bør indeholde konkrete oplysninger om fremskridtene på europæisk plan og i medlemsstaterne mht. støtte til kvindelige iværksættere for at lette udvekslingen af god praksis og viden.

| 7.5 | Det er nødvendigt at fremme iværksætterånd blandt kvinder og mænd i Europa (24). I 2006 vedtog EØSU en udtalelse (25) om Kommissionens meddelelse »Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-program: Fremme af iværksættertankegangen gennem uddannelse og læring«, hvori det fremhævede kvindelige iværksætteres betydning, kvinders iværksætterfærdigheder og den kendsgerning, at iværksætterånd er en vigtig kompetence for at sikre vækst, beskæftigelse og personlig tilfredsstillelse. Udtalelsen fastslår, at udvikling af iværksættertankegang er en vedvarende læreproces, og at der bør tages højde herfor i uddannelsesprogrammerne. |
| --- | --- |

7.5

Det er nødvendigt at fremme iværksætterånd blandt kvinder og mænd i Europa (24). I 2006 vedtog EØSU en udtalelse (25) om Kommissionens meddelelse »Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-program: Fremme af iværksættertankegangen gennem uddannelse og læring«, hvori det fremhævede kvindelige iværksætteres betydning, kvinders iværksætterfærdigheder og den kendsgerning, at iværksætterånd er en vigtig kompetence for at sikre vækst, beskæftigelse og personlig tilfredsstillelse. Udtalelsen fastslår, at udvikling af iværksættertankegang er en vedvarende læreproces, og at der bør tages højde herfor i uddannelsesprogrammerne.

| 7.6 | EØSU anbefaler, at der i de nationale og regionale læreplaner medtages iværksætteruddannelse (i virksomhedsledelse, IT-værktøjer osv.) på andet og tredje niveau i uddannelsessystemet, især for pigerne, og at der træffes foranstaltninger for at øge antallet af kvindelige iværksættere. |
| --- | --- |

7.6

EØSU anbefaler, at der i de nationale og regionale læreplaner medtages iværksætteruddannelse (i virksomhedsledelse, IT-værktøjer osv.) på andet og tredje niveau i uddannelsessystemet, især for pigerne, og at der træffes foranstaltninger for at øge antallet af kvindelige iværksættere.

| 7.7 | Målet er at give kvinder samme muligheder som mænd for at starte egen virksomhed ved at fjerne al eksisterende forskelsbehandling. De lokale og regionale myndigheder bør skabe incitamenter til, at kvinder udfolder det frie initiativ som led i ligestillingen og i den lokale økonomiske og sociale udvikling. |
| --- | --- |

7.7

Målet er at give kvinder samme muligheder som mænd for at starte egen virksomhed ved at fjerne al eksisterende forskelsbehandling. De lokale og regionale myndigheder bør skabe incitamenter til, at kvinder udfolder det frie initiativ som led i ligestillingen og i den lokale økonomiske og sociale udvikling.

| 7.8 | Det er nødvendigt at indføre støtteforanstaltninger, for at kvindelige iværksættere kan udnytte de finansielle tjenesteydelser og lån, de har brug for. Bankerne bør tilbyde iværksætterkvinder specifikke mikrokreditprogrammer. De finansielle institutter bør undgå at diskriminere kvindelige iværksættere, eftersom de i dag støder på flere forhindringer end mænd, når de ansøger om den finansiering, de har brug for til udvikling af deres iværksætteraktivitet, til virksomhedens vækst og til udvikling af innovationsprogrammer og uddannelses- og forskningsaktiviteter. |
| --- | --- |

7.8

Det er nødvendigt at indføre støtteforanstaltninger, for at kvindelige iværksættere kan udnytte de finansielle tjenesteydelser og lån, de har brug for. Bankerne bør tilbyde iværksætterkvinder specifikke mikrokreditprogrammer. De finansielle institutter bør undgå at diskriminere kvindelige iværksættere, eftersom de i dag støder på flere forhindringer end mænd, når de ansøger om den finansiering, de har brug for til udvikling af deres iværksætteraktivitet, til virksomhedens vækst og til udvikling af innovationsprogrammer og uddannelses- og forskningsaktiviteter.

| 7.9 | Der er behov for mere information om strukturfondenes finansieringsmuligheder for at udnytte innovative fremgangsmåder som f.eks. indførelse af fleksible finansieringsinstrumenter, der kombinerer støtte med mikrolån og garantier. |
| --- | --- |

7.9

Der er behov for mere information om strukturfondenes finansieringsmuligheder for at udnytte innovative fremgangsmåder som f.eks. indførelse af fleksible finansieringsinstrumenter, der kombinerer støtte med mikrolån og garantier.

| 7.10 | EU's fonde til udvikling af iværksætterånd, som suppleres og forvaltes af de nationale og regionale myndigheder, skal være gennemsigtige og være let tilgængelige for små og mellemstore virksomheder ledet af kvinder. De lokale og regionale myndigheder bør i samarbejde med erhvervsorganisationerne stille faciliteter, finansiel støtte og rådgivning til rådighed for kvindelige iværksættere, især i den første fase af deres iværksætterprojekt. |
| --- | --- |

7.10

EU's fonde til udvikling af iværksætterånd, som suppleres og forvaltes af de nationale og regionale myndigheder, skal være gennemsigtige og være let tilgængelige for små og mellemstore virksomheder ledet af kvinder. De lokale og regionale myndigheder bør i samarbejde med erhvervsorganisationerne stille faciliteter, finansiel støtte og rådgivning til rådighed for kvindelige iværksættere, især i den første fase af deres iværksætterprojekt.

| 7.11 | Som et eksempel på god praksis vil EØSU gerne nævne, at Frankrig har en særlig garantifond for kvinder til etablering, erhvervelse eller udvikling af virksomheder (»Fonds de Garantie pour la Création, la Reprise ou le Développement d'Entreprise à l'Initiative de Femmes«), som giver kvinder, der ønsker at oprette, købe eller udvikle en virksomhed, adgang til finansiering. Fonden blev oprettet for at hjælpe kvinder med at overvinde de vanskeligheder, de støder på, når de søger om banklån. Fonden forvaltes af en privat organisation, »Institut de Développement de l'Economie Sociale«, som modtager finansiel støtte fra forskellige organer, herunder Den Europæiske Socialfond. |
| --- | --- |

7.11

Som et eksempel på god praksis vil EØSU gerne nævne, at Frankrig har en særlig garantifond for kvinder til etablering, erhvervelse eller udvikling af virksomheder (»Fonds de Garantie pour la Création, la Reprise ou le Développement d'Entreprise à l'Initiative de Femmes«), som giver kvinder, der ønsker at oprette, købe eller udvikle en virksomhed, adgang til finansiering. Fonden blev oprettet for at hjælpe kvinder med at overvinde de vanskeligheder, de støder på, når de søger om banklån. Fonden forvaltes af en privat organisation, »Institut de Développement de l'Economie Sociale«, som modtager finansiel støtte fra forskellige organer, herunder Den Europæiske Socialfond.

| 7.12 | Medlemsstaterne bør yde større støtte til små virksomheder, eftersom de fleste iværksætterkvinder er af den opfattelse, at skattepolitikken er en af de største hindringer for virksomhedernes udvikling på grund af urimeligheder i lovgivningen på dette område. |
| --- | --- |

7.12

Medlemsstaterne bør yde større støtte til små virksomheder, eftersom de fleste iværksætterkvinder er af den opfattelse, at skattepolitikken er en af de største hindringer for virksomhedernes udvikling på grund af urimeligheder i lovgivningen på dette område.

| 7.13 | Når man opretter sin egen virksomhed, er man i princippet mere herre over sin tid, og der er derfor stadig flere kvinder og mænd, som udvikler selvstændig beskæftigelse og bliver iværksættere. I praksis er det imidlertid mere vanskeligt for de kvindelige iværksættere end for mændene at forene arbejds- og familieliv. |
| --- | --- |

7.13

Når man opretter sin egen virksomhed, er man i princippet mere herre over sin tid, og der er derfor stadig flere kvinder og mænd, som udvikler selvstændig beskæftigelse og bliver iværksættere. I praksis er det imidlertid mere vanskeligt for de kvindelige iværksættere end for mændene at forene arbejds- og familieliv.

| 7.14 | Overalt i Europa er der mange eksempler på god praksis mht. at fremme kvindernes rolle på de forskellige niveauer i erhvervsorganisationerne, og der er også oprettet foreninger af kvindelige iværksættere. Handels- og industrikamrene (26) tager også mange positive initiativer, som EØSU støtter. |
| --- | --- |

7.14

Overalt i Europa er der mange eksempler på god praksis mht. at fremme kvindernes rolle på de forskellige niveauer i erhvervsorganisationerne, og der er også oprettet foreninger af kvindelige iværksættere. Handels- og industrikamrene (26) tager også mange positive initiativer, som EØSU støtter.

| 7.15 | EØSU støtter det arbejde, som udføres af »det europæiske netværk til fremme af iværksætterånd blandt kvinder« (WES), hvis vigtigste mål er at gøre iværksætterkvinder mere synlige og skabe gode betingelser gennem udveksling af information om finansiering, uddannelse, netværk, rådgivning, forskning og statistikker. |
| --- | --- |

7.15

EØSU støtter det arbejde, som udføres af »det europæiske netværk til fremme af iværksætterånd blandt kvinder« (WES), hvis vigtigste mål er at gøre iværksætterkvinder mere synlige og skabe gode betingelser gennem udveksling af information om finansiering, uddannelse, netværk, rådgivning, forskning og statistikker.

| 7.16 | Ofte vælger kvinder virksomheder inden for den sociale økonomi på grund af deres karakter — kooperativer, gensidige selskaber, foreninger, fonde — til at realisere deres iværksætterinitiativ, idet de her støder på færre hindringer for deres erhvervsprojekt end inden for andre virksomhedstyper. |
| --- | --- |

7.16

Ofte vælger kvinder virksomheder inden for den sociale økonomi på grund af deres karakter — kooperativer, gensidige selskaber, foreninger, fonde — til at realisere deres iværksætterinitiativ, idet de her støder på færre hindringer for deres erhvervsprojekt end inden for andre virksomhedstyper.

| 7.17 | I kraft af deres sociale målsætning er virksomhederne inden for den sociale økonomi i vid udstrækning med til at fremme kvinders indtræden på arbejdsmarkedet, og de bør derfor støttes af lokale og regionale myndigheder for at styrke denne store sociale indsats. |
| --- | --- |

7.17

I kraft af deres sociale målsætning er virksomhederne inden for den sociale økonomi i vid udstrækning med til at fremme kvinders indtræden på arbejdsmarkedet, og de bør derfor støttes af lokale og regionale myndigheder for at styrke denne store sociale indsats.

| 7.18 | De fleste ægtefæller til virksomhedsledere er kvinder, som ofte arbejder halvtids. Deres bekymringer mht. barsel, pasningsproblemer og problemer i tilknytning til ægtefællens død eller skilsmisse er meget specifikke og adskiller sig fra de problemer, mænd har. I mange medlemsstater har de ikke nogen passende juridisk status. |
| --- | --- |

7.18

De fleste ægtefæller til virksomhedsledere er kvinder, som ofte arbejder halvtids. Deres bekymringer mht. barsel, pasningsproblemer og problemer i tilknytning til ægtefællens død eller skilsmisse er meget specifikke og adskiller sig fra de problemer, mænd har. I mange medlemsstater har de ikke nogen passende juridisk status.

| 7.19 | Der er også store skævheder indbygget i de sociale sikringsordninger. Det er nødvendigt at udforme målrettede foranstaltninger for kvinder vedrørende social sikring, erhvervsuddannelse og støtte til oprettelse af nye virksomheder. Hvad angår social beskyttelse af iværksætterkvinder og ægtefæller til virksomhedsledere eksisterer der i visse lande forskellige former for status, som kvindelige iværksættere kan nyde godt af, som f.eks. »medarbejdende ægtefælle«, »ansat medarbejdende ægtefælle« og »medejende ægtefælle«. EØSU foreslår, at Kommissionen sætter en debat i gang med det mål at forbedre de kvindelige iværksætteres sociale sikring. |
| --- | --- |

7.19

Der er også store skævheder indbygget i de sociale sikringsordninger. Det er nødvendigt at udforme målrettede foranstaltninger for kvinder vedrørende social sikring, erhvervsuddannelse og støtte til oprettelse af nye virksomheder. Hvad angår social beskyttelse af iværksætterkvinder og ægtefæller til virksomhedsledere eksisterer der i visse lande forskellige former for status, som kvindelige iværksættere kan nyde godt af, som f.eks. »medarbejdende ægtefælle«, »ansat medarbejdende ægtefælle« og »medejende ægtefælle«. EØSU foreslår, at Kommissionen sætter en debat i gang med det mål at forbedre de kvindelige iværksætteres sociale sikring.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse af 13.9.2006 om »Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010«. Ordfører: Grace Attard (EUT C 318 af 23.12.2006).

1

EØSU's udtalelse af 14.12.2005 om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets beslutning om Det Europæiske År for Lige Muligheder for Alle (2007) — Mod et retfærdigt samfund«. Ordfører: Maria Herczog (EUT C 65 af 17.3.2006).

EØSU's udtalelse af 29.9.2005 om »Kvinder og fattigdom i EU«. Ordfører: Brenda King (EUT C 24 af 31.1.2006).

EØSU's udtalelse af 28.9.2005 om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et europæisk institut for ligestilling mellem mænd og kvinder«. Ordfører: Dana Štechová (EUT C 24 af 31.1.2006).

EØSU's udtalelse af 2.6.2004 om »Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget om retningslinjer for anden runde af EF-initiativet Equal vedrørende tværnationalt samarbejde til fremme af en ny praksis i bekæmpelsen af forskelsbehandling og uligheder af enhver art i forbindelse med arbejdsmarkedet, Fri bevægelighed for gode idéer«. Ordfører: Sukhdev Sharma (EUT C 241 af 28.9.2004).

EØSU's udtalelse af 15.12.2004 om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv«. Ordfører: Madi Sharma (EUT C 157 af 28.6.2005).

EØSU's udtalelse af 10.12.2003 om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om fastlæggelse af et fællesskabsprogram med henblik på at fremme organisationer, der er aktive på europæisk plan, hvad angår ligestilling mellem mænd og kvinder«. Ordfører: Christina Wahrolin (EUT C 80 af 30.3.2004).

EØSU's udtalelse af 14.2.2006 om »Kvinders repræsentation i besluttende organer i de socioøkonomiske interesseorganisationer i EU«. Ordfører: Thomas Etty (EUT C 88 af 11.4.2006).

EØSU's udtalelse af 3.6.2004 om »Forslag til Rådets direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af kvinder og mænd i forbindelse med adgang til og levering af varer og tjenesteydelser«. Ordfører: Clare Carroll (EUT C 241 af 28.9.2004).

(2)  Jf. Formandskabets konklusioner den 22.-23. marts 2005 og Sluterklæring fra mødet mellem formændene og generalsekretærerne for de økonomiske og sociale råd i medlemsstaterne og tilsvarende institutioner og for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (Paris, den 25. november 2005),

2

http://eesc.europa.eu/lisbon_strategy/eesc_documents/index_en.asp.

(3)  Vækst og beskæftigelse: en fælles opgave — Et nyt afsæt for Lissabon-strategien, KOM(2005) 24 endelig.

3

(4)  Integrerede retningslinjer for vækst og beskæftigelse (2005-2008), KOM(2005) 141 endelig.

4

(5)  EØSU's udtalelse af 31.5.2005 om »Forslag til Rådets beslutning om retningslinjer for medlemsstaternes beskæftigelsespolitikker (ifølge traktatens artikel 128)« (ordfører: Henri Malosse (EUT C 286 af 17.11.2005).

5

(6)  KOM(2006) 30 endelig.

6

(7)  Den fælles beskæftigelsesrapport 2006/2007, som Rådet (EPSCO) vedtog på samlingen den 22. februar 2007 med henblik på forelæggelse for Det Europæiske Råd den 8.-9. marts 2007.

7

(8)  Formandskabets konklusioner, 7775/1/06/REV 1.

8

(9)  KOM(2006) 92 endelig.

9

(10)  EØSU's udtalelse af 13.9.2006 om »Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010«. Ordfører: Grace Attard (EUT C 318 af 23.12.2006).

10

(11)  EØSU's udtalelse af 28.9.2005 om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om oprettelse af et europæisk institut for ligestilling mellem mænd og kvinder«. Ordfører: Dana Štechová (EUT C 24 de 31.1.2006).

11

(12)  Europa-Parlamentets beslutning af 13. marts 2007 om en køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010 (2006/2132(INI)).

12

http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?pubRef=-//EP//TEXT+TA+P6-TA-2007-0063+0+DOC+XML+V0//DA.

(13)  EØSU's udtalelse af 13.9.2006 om »Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010«. Ordfører: Grace Attard (EUT C 318 af 23.12.2006).

13

(14)  KOM(2007) 49 endelig.

14

(15)  EØSU's udtalelse af 11.7.2007 om »Arbejdsmarkedsparternes rolle, når arbejde, familie og privatliv skal forenes«. Ordfører: Peter Clever.

15

(16)  Den fælles rapport om beskæftigelsen 2006/2007.

16

http://register.consilium.europa.eu/pdf/dk/07/st06/st06706.da07.pdf.

(17)  http://ec.europa.eu/employment_social/news/2005/mar/gender_equality_en.pdf.

17

(18)  http://ec.europa.eu/employment_social/emplweb/news/news_en.cfm?id=226.

18

(19)  KOM(2007) 49 endelig.

19

(20)  Se punkt 1.2 i EØSU's udtalelse af 13.9.2006 om »Kommissionens meddelelse til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010«. Ordfører: Grace Attard (EUT C 318 af 23.12.2006).

20

(21)  Køreplan for ligestilling mellem kvinder og mænd 2006-2010. KOM(2006) 92 endelig af 1.3.2006.

21

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/da/com/2006/com2006_0092da01.pdf.

(22)  Handlingsplan: Den europæiske dagsorden for iværksætterkultur.

22

http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/site/da/com/2004/com2004_0070da01.pdf.

(23)  http://ec.europa.eu/enterprise/enterprise_policy/charter/index_en.htm.

23

(24)  EØSU er ved at udarbejde en udtalelse »Iværksætterånd og Lissabon-dagsordenen«.

24

(25)  EØSU's udtalelse af 16.7.2006 om »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet, Europa-Parlamentet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Gennemførelse af Fællesskabets Lissabon-program: Fremme af iværksættertankegangen gennem uddannelse og læring«. Ordfører: Ingrid Jerneck (EUT C 309 af 16.12.2006).

25

(26)  Jf. http://www.eurochambres.eu/women_onboard/index.htm.

26

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/123 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/123

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Sundhed og migration«

(2007/C 256/22)

I et brev af 14. februar 2007 anmodede det kommende portugisiske rådsformandskab Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg om at udarbejde en sonderende udtalelse om: »Sundhed og migration«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Beskæftigelse, Sociale og Arbejdsmarkedsmæssige Spørgsmål og Borgerrettigheder, som udpegede Sukhdev Sharma til ordfører og Agnes Cser til medordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 18. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 109 stemmer for, 3 imod og ingen hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

Denne udtalelse omhandler sammenhængene mellem sundhed og migration og udgør ikke som sådan et bidrag til indvandringsdebatten. Migration spiller en vigtig rolle for EU's økonomi og er en løbende proces, der berører en væsentlig og voksende del af befolkningen i EU og resten af verden.

Det er vigtigt, at EU's og medlemsstaternes politikker sikrer indvandrere og deres familier et højt sundhedsbeskyttelsesniveau. Dette kræver handling på en lang række politikområder som f.eks. beskæftigelse, sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen, uddannelse, social beskyttelse samt sundhedsfremme og -pleje.

I denne udtalelse vil der blive set nærmere på en række sundhedsproblemer, som indvandrere står over for, og konsekvenserne for folkesundheden, der kræver handling fra medlemsstaternes og EU's side.

1.1   Henstillinger

En fair (1) globalisering med et menneskeligt (2) ansigt skal baseres på universelle værdier og respekt for menneskerettighederne, et højt sikkerhedsniveau for sundhed og levnedsmidler for alle befolkningsgrupper, især de mest udsatte, kulturel og sproglig mangfoldighed samt deling og udbredelse af viden til alle.

I respekt for de universelle menneskerettigheder fremsætter EØSU følgende henstillinger:

| 1.1.1 | Der bør oprettes møde- og informationscentre for at lette indvandrernes adgang til oplysninger om sundhedsydelser og sociale ydelser. Informationen bør gives af personer, der tilhører samme indvandrerminoriteter og som arbejder i disse centre, og bør være et vigtigt led i samarbejdet mellem myndigheder, indvandrer-ngo'er og værtslandenes ngo'er. |
| --- | --- |

1.1.1

Der bør oprettes møde- og informationscentre for at lette indvandrernes adgang til oplysninger om sundhedsydelser og sociale ydelser. Informationen bør gives af personer, der tilhører samme indvandrerminoriteter og som arbejder i disse centre, og bør være et vigtigt led i samarbejdet mellem myndigheder, indvandrer-ngo'er og værtslandenes ngo'er.

| 1.1.2 | Medlemsstaterne og den Europæiske Union bør styrke samarbejdet med internationale organisationer på området migranters sundhed og overvåge og vurdere problemer og succeshistorier på lokalt, regionalt, nationalt og internationalt niveau. |
| --- | --- |

1.1.2

Medlemsstaterne og den Europæiske Union bør styrke samarbejdet med internationale organisationer på området migranters sundhed og overvåge og vurdere problemer og succeshistorier på lokalt, regionalt, nationalt og internationalt niveau.

| 1.1.3 | Nationale folkesundhedsprogrammer skal indgå i uddannelse og undervisning under hensyntagen til minoritetskulturer. |
| --- | --- |

1.1.3

Nationale folkesundhedsprogrammer skal indgå i uddannelse og undervisning under hensyntagen til minoritetskulturer.

| 1.1.4 | En særlig kompensationsfond bør oprettes sammen med programmer for uddannelse, genbosætning og samarbejde mellem værtslandene og indvandrernes oprindelseslande. |
| --- | --- |

1.1.4

En særlig kompensationsfond bør oprettes sammen med programmer for uddannelse, genbosætning og samarbejde mellem værtslandene og indvandrernes oprindelseslande.

| 1.1.5 | Adgang til lægebehandling og forebyggende behandling bør uanset status være en menneskeret for alle, der bor i EU, som det hedder i charteret for grundlæggende rettigheder, der sikrer adgang til forebyggende behandling og lægebehandling. |
| --- | --- |

1.1.5

Adgang til lægebehandling og forebyggende behandling bør uanset status være en menneskeret for alle, der bor i EU, som det hedder i charteret for grundlæggende rettigheder, der sikrer adgang til forebyggende behandling og lægebehandling.

| 1.1.6 | Der bør (medmindre de allerede findes) indføres bestemmelser om tavshedspligt mellem patienter og behandlingsinstitutioner for at sikre, at oplysninger om en persons indvandrerstatus ikke videregives til tredjeparter og derfor bliver afgørende for, om indvandrere søger lægehjælp og behandling, især i tilfælde af irregulær indvandring. |
| --- | --- |

1.1.6

Der bør (medmindre de allerede findes) indføres bestemmelser om tavshedspligt mellem patienter og behandlingsinstitutioner for at sikre, at oplysninger om en persons indvandrerstatus ikke videregives til tredjeparter og derfor bliver afgørende for, om indvandrere søger lægehjælp og behandling, især i tilfælde af irregulær indvandring.

| 1.1.7 | Medlemsstaterne og EU bør samarbejde om at forbedre dataindsamlingen og forskningen i migrations- og sundhedsspørgsmål i EU. |
| --- | --- |

1.1.7

Medlemsstaterne og EU bør samarbejde om at forbedre dataindsamlingen og forskningen i migrations- og sundhedsspørgsmål i EU.

| 1.1.8 | Sundhed bør betragtes som et vigtigt aspekt i forbindelse med migration. |
| --- | --- |

1.1.8

Sundhed bør betragtes som et vigtigt aspekt i forbindelse med migration.

| 1.1.9 | Sundhedskonsekvensvurderinger bør omfatte en vurdering af de konsekvenser, som sundhedspolitikker og andre politikker kan have for indvandreres sundhed. |
| --- | --- |

1.1.9

Sundhedskonsekvensvurderinger bør omfatte en vurdering af de konsekvenser, som sundhedspolitikker og andre politikker kan have for indvandreres sundhed.

| 1.1.10 | De medlemsstater, der har tradition for sundhedsfaglig specialisering inden for tropemedicin, bør stille deres kompetence til rådighed for alle, der bor i EU, og fastholde forskning af høj kvalitet i behandling af tropiske sygdomme, især malaria. |
| --- | --- |

1.1.10

De medlemsstater, der har tradition for sundhedsfaglig specialisering inden for tropemedicin, bør stille deres kompetence til rådighed for alle, der bor i EU, og fastholde forskning af høj kvalitet i behandling af tropiske sygdomme, især malaria.

| 1.1.11 | Der er behov for bedre mekanismer for at kunne vurdere og imødekomme alle indvandrergruppers sundhedsbehov hurtigst muligt efter ankomst. Der er brug for et øget samarbejde mellem EU og medlemsstaterne, således at indvandrere, der ankommer med et akut behov for lægehjælp, kan få dækket deres umiddelbare behov, herunder navnlig for tolkebistand. |
| --- | --- |

1.1.11

Der er behov for bedre mekanismer for at kunne vurdere og imødekomme alle indvandrergruppers sundhedsbehov hurtigst muligt efter ankomst. Der er brug for et øget samarbejde mellem EU og medlemsstaterne, således at indvandrere, der ankommer med et akut behov for lægehjælp, kan få dækket deres umiddelbare behov, herunder navnlig for tolkebistand.

| 1.1.12 | Der bør sættes fokus på indvandreres sundhed på arbejdspladsen. Dette bør omfatte et samarbejde mellem arbejdsmarkedets parter og de kompetente myndigheder, således at der fortsat kan sikres høje standarder for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen inden for de områder, hvor indvandrere typisk får ansættelse. Sundhedsfremmende programmer på arbejdspladsen bør ligeledes videreudvikles i samarbejde med lokalt baserede tjenester, således at vandrende arbejdstagere og deres familier kan få dækket deres behov. |
| --- | --- |

1.1.12

Der bør sættes fokus på indvandreres sundhed på arbejdspladsen. Dette bør omfatte et samarbejde mellem arbejdsmarkedets parter og de kompetente myndigheder, således at der fortsat kan sikres høje standarder for sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen inden for de områder, hvor indvandrere typisk får ansættelse. Sundhedsfremmende programmer på arbejdspladsen bør ligeledes videreudvikles i samarbejde med lokalt baserede tjenester, således at vandrende arbejdstagere og deres familier kan få dækket deres behov.

| 1.1.13 | Sundhedsfremmende programmer i skoler bør ligeledes betragtes som et middel til at imødekomme indvandrerbørns sundhedsbehov. Der bør sættes fokus på indvandrerbørns helbred. Forskolers- og skolers sundhedstjenester bør tage hensyn til hele behovsspektret blandt børn, herunder børn af indvandrere med særligt fokus på nyankomne. |
| --- | --- |

1.1.13

Sundhedsfremmende programmer i skoler bør ligeledes betragtes som et middel til at imødekomme indvandrerbørns sundhedsbehov. Der bør sættes fokus på indvandrerbørns helbred. Forskolers- og skolers sundhedstjenester bør tage hensyn til hele behovsspektret blandt børn, herunder børn af indvandrere med særligt fokus på nyankomne.

| 1.1.14 | Sundhedspleje og forebyggende tjenester bør udvikles under hensyntagen til kulturelle aspekter, uden imidlertid på nogen måde at lempe forbuddet mod omskæring af kvinder. |
| --- | --- |

1.1.14

Sundhedspleje og forebyggende tjenester bør udvikles under hensyntagen til kulturelle aspekter, uden imidlertid på nogen måde at lempe forbuddet mod omskæring af kvinder.

| 1.1.15 | Sundhedspersonalet bør løbende deltage i uddannelse og efteruddannelse, således at de lettere kan imødekomme indvandrersamfunds skiftende sundhedsbehov. |
| --- | --- |

1.1.15

Sundhedspersonalet bør løbende deltage i uddannelse og efteruddannelse, således at de lettere kan imødekomme indvandrersamfunds skiftende sundhedsbehov.

| 1.1.16 | Der bør skabes muligheder for rekruttering af sundhedspersonale uddannet i udviklingslandene gennem et udviklingssamarbejde, der gør det nemmere for de pågældende at vende tilbage efter et midlertidigt ophold, eller som yder det oprindelsesland, der har stået for uddannelsen, en godtgørelse herfor. Kommissionen bør undersøge god praksis i forbindelse med etisk rekruttering af lægepersonale fra tredjelande med henblik på at foreslå en EU-kodeks for god praksis. |
| --- | --- |

1.1.16

Der bør skabes muligheder for rekruttering af sundhedspersonale uddannet i udviklingslandene gennem et udviklingssamarbejde, der gør det nemmere for de pågældende at vende tilbage efter et midlertidigt ophold, eller som yder det oprindelsesland, der har stået for uddannelsen, en godtgørelse herfor. Kommissionen bør undersøge god praksis i forbindelse med etisk rekruttering af lægepersonale fra tredjelande med henblik på at foreslå en EU-kodeks for god praksis.

| 1.1.17 | Myndigheder, som fører tilsyn med folkesundheden, bør spille en større rolle, og udvekslingen af god praksis bør fremmes. |
| --- | --- |

1.1.17

Myndigheder, som fører tilsyn med folkesundheden, bør spille en større rolle, og udvekslingen af god praksis bør fremmes.

| 1.1.18 | Man bør styrke den tværkulturelle dialog — med vægt på sundhed og sundhedspleje (3). |
| --- | --- |

1.1.18

Man bør styrke den tværkulturelle dialog — med vægt på sundhed og sundhedspleje (3).

| 1.1.19 | EØSU henviser på ny til sine tidligere henstillinger, i henhold til hvilke medlemsstaterne bør gennemføre ILO-konventionerne om indvandrere (4). |
| --- | --- |

1.1.19

EØSU henviser på ny til sine tidligere henstillinger, i henhold til hvilke medlemsstaterne bør gennemføre ILO-konventionerne om indvandrere (4).

2.   Baggrund

| 2.1 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bifalder det portugisiske formandskabs løbende interesse for at undersøge spørgsmålet om folkesundhed og migration. De tyske, portugisiske og slovenske formandskaber var enige om, at »sundhedspolitikken spiller en vigtig rolle, eftersom bedre forebyggelse og grænseoverskridende sundhedspleje kommer EU's borgere direkte til gode« (5).
  De tre formandskaber forpligtede sig til aktivt at bekæmpe den forskelsbehandling, som indvandrere udsættes for, når de søger adgang til sundhedstjenester. De var også enige om at yde støtte til en lang række fællesskabsaktiviteter for derved at bidrage til et højt sundhedsniveau for alle borgere ved at sætte fokus på sundhedsfremme, forebyggelse af sygdomme, innovation og adgang til sundhedsydelser. |
| --- | --- |

2.1

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg bifalder det portugisiske formandskabs løbende interesse for at undersøge spørgsmålet om folkesundhed og migration. De tyske, portugisiske og slovenske formandskaber var enige om, at »sundhedspolitikken spiller en vigtig rolle, eftersom bedre forebyggelse og grænseoverskridende sundhedspleje kommer EU's borgere direkte til gode« (5).

De tre formandskaber forpligtede sig til aktivt at bekæmpe den forskelsbehandling, som indvandrere udsættes for, når de søger adgang til sundhedstjenester. De var også enige om at yde støtte til en lang række fællesskabsaktiviteter for derved at bidrage til et højt sundhedsniveau for alle borgere ved at sætte fokus på sundhedsfremme, forebyggelse af sygdomme, innovation og adgang til sundhedsydelser.

| 2.2 | Eftersom EØSU allerede har udarbejdet en række udtalelser om regulær og irregulær indvandring (6), vil der i denne sonderende udtalelse blive sat fokus på sundhedsspørgsmål. Det portugisiske rådsformandskab og andre berørte parter bedes tage højde for de udtalelser, som udvalget tidligere har udarbejdet om indvandring. |
| --- | --- |

2.2

Eftersom EØSU allerede har udarbejdet en række udtalelser om regulær og irregulær indvandring (6), vil der i denne sonderende udtalelse blive sat fokus på sundhedsspørgsmål. Det portugisiske rådsformandskab og andre berørte parter bedes tage højde for de udtalelser, som udvalget tidligere har udarbejdet om indvandring.

3.   Indledning

| 3.1 | Der er blevet skrevet meget om migration og sundhed. Denne udtalelse tager afsæt i den rapport, der for nylig blev udarbejdet som bidrag til programmet for politisk analyse og forskning for den Globale Kommission om International Migration (Carballo & Mboup, september 2005). Andre referencer vil blive nævnt i udtalelsen. |
| --- | --- |

3.1

Der er blevet skrevet meget om migration og sundhed. Denne udtalelse tager afsæt i den rapport, der for nylig blev udarbejdet som bidrag til programmet for politisk analyse og forskning for den Globale Kommission om International Migration (Carballo & Mboup, september 2005). Andre referencer vil blive nævnt i udtalelsen.

| 3.2 | Verdenssundhedsorganisationen (WHO) definerer sundhed som »en tilstand med fysisk, mentalt og socialt velbefindende og ikke kun som fravær af sygdom eller skavanker«. Denne udtalelse støtter tanken om, at »sundhed« er en menneskeret. |
| --- | --- |

3.2

Verdenssundhedsorganisationen (WHO) definerer sundhed som »en tilstand med fysisk, mentalt og socialt velbefindende og ikke kun som fravær af sygdom eller skavanker«. Denne udtalelse støtter tanken om, at »sundhed« er en menneskeret.

| 3.3 | Der er mange grunde til, at der bør sættes fokus på indvandreres og flygtninges sundhedsproblemer. Her kan bl.a. nævnes:






  — | universelle menneskerettigheder og hensyntagen til den menneskelige værdighed; |
| --- | --- | --- |

3.3

Der er mange grunde til, at der bør sættes fokus på indvandreres og flygtninges sundhedsproblemer. Her kan bl.a. nævnes:

—

universelle menneskerettigheder og hensyntagen til den menneskelige værdighed;

| — | det omfang af tabte menneskeliv, sygdomme og sundhedsrisici, som er kendetegnende for nogle — især ulovlige — indvandrere; |
| --- | --- |

—

det omfang af tabte menneskeliv, sygdomme og sundhedsrisici, som er kendetegnende for nogle — især ulovlige — indvandrere;

| — | de sundhedsrisici, som mange indvandrere udsættes for i det nye land, som de er ankommet til; |
| --- | --- |

—

de sundhedsrisici, som mange indvandrere udsættes for i det nye land, som de er ankommet til;

| — | varierende adgang til sundhedsmæssige og sociale ydelser; |
| --- | --- |

—

varierende adgang til sundhedsmæssige og sociale ydelser;

| — | risiciene for den bredere del af befolkningen og |
| --- | --- |

—

risiciene for den bredere del af befolkningen og

| — | konsekvenserne for oprindelseslandet ved tab af kvalificeret sundhedspersonale. |
| --- | --- |

—

konsekvenserne for oprindelseslandet ved tab af kvalificeret sundhedspersonale.

4.   Problemets størrelse og omfang

| 4.1 | Internationalt skønnes det, at mere end 200 mio. mennesker årligt flytter efter arbejde eller et bedre liv. Heraf har mindst 30-40 (7) mio. uofficiel status. Antallet af migranter på verdensplan ville svare til det femte mest befolkningsrige land i verden (8). 49,6 % af verdens migranter i 2005 var kvinder. Der er mellem 7 og 8 mio. migranter uden papirer i Europa (9). |
| --- | --- |

4.1

Internationalt skønnes det, at mere end 200 mio. mennesker årligt flytter efter arbejde eller et bedre liv. Heraf har mindst 30-40 (7) mio. uofficiel status. Antallet af migranter på verdensplan ville svare til det femte mest befolkningsrige land i verden (8). 49,6 % af verdens migranter i 2005 var kvinder. Der er mellem 7 og 8 mio. migranter uden papirer i Europa (9).

| 4.2 | I denne sonderende udtalelse har EØSU hovedsagelig beskæftiget sig med migration og sundhedsproblemer i relation til tredjelandsstatsborgere, der flytter til EU. I øjeblikket bor der ca. 18. mio. tredjelandsstatsborgere i EU. Hertil kommer et stort antal borgere, der er født i udlandet, samt irregulære eller ulovlige indvandrere. Langt de fleste indvandrere kommer ind i EU på lovlig vis. |
| --- | --- |

4.2

I denne sonderende udtalelse har EØSU hovedsagelig beskæftiget sig med migration og sundhedsproblemer i relation til tredjelandsstatsborgere, der flytter til EU. I øjeblikket bor der ca. 18. mio. tredjelandsstatsborgere i EU. Hertil kommer et stort antal borgere, der er født i udlandet, samt irregulære eller ulovlige indvandrere. Langt de fleste indvandrere kommer ind i EU på lovlig vis.

| 4.3 | Asylansøgere udgør en forholdsvis lille del af den samlede indvandrerbefolkning, og antallet af asylansøgere er i de senere år faldet på grund af den førte EU-politik, og ikke fordi der generelt er færre mennesker, som behøver beskyttelse. | 2006 | 2005 | 2004 | 2003 | 2002 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ansøgninger om asyl i EU | 266.270 | 350.103 | 421.236 | 532.300 | 640.347 |
| Godkendte ansøgninger | 38.857 | 46.742 | 35.872 | 41.823 | 59.705 |
| I % | 22,71 | 20,55 | 13,36 | 12,4 | 14,73 |

4.3

Asylansøgere udgør en forholdsvis lille del af den samlede indvandrerbefolkning, og antallet af asylansøgere er i de senere år faldet på grund af den førte EU-politik, og ikke fordi der generelt er færre mennesker, som behøver beskyttelse.

2006

2005

2004

2003

2002

Ansøgninger om asyl i EU

266.270

350.103

421.236

532.300

640.347

Godkendte ansøgninger

38.857

46.742

35.872

41.823

59.705

I %

22,71

20,55

13,36

12,4

14,73

Inden for de senere år er såvel lovlig som irregulær indvandring taget til i en række lande i Sydeuropa, bl.a. i Portugal, Spanien og Italien. Mange af disse indvandrere kommer fra lande i Nordafrika, Afrika syd for Sahara, Latinamerika og Asien samt fra SNG-landene.

| 4.4 | Indvandrere er generelt sundere end befolkningen i deres oprindelsesland, men de kan få flere sundhedsproblemer end gennemsnittet i deres værtsland. Dette skyldes en række faktorer, herunder:






  — | psykologisk og socialt stress (som følge af en ukendt kultur, ulovligt ophold, miljøforandring, manglende kendskab til fremmedsprog, manglende tillid og information, mentale sundhedsproblemer) |
| --- | --- | --- |

4.4

Indvandrere er generelt sundere end befolkningen i deres oprindelsesland, men de kan få flere sundhedsproblemer end gennemsnittet i deres værtsland. Dette skyldes en række faktorer, herunder:

—

psykologisk og socialt stress (som følge af en ukendt kultur, ulovligt ophold, miljøforandring, manglende kendskab til fremmedsprog, manglende tillid og information, mentale sundhedsproblemer)

| — | risici, som de har løbet i oprindelseslandet |
| --- | --- |

—

risici, som de har løbet i oprindelseslandet

| — | fattigdom og arbejde under risikable vilkår |
| --- | --- |

—

fattigdom og arbejde under risikable vilkår

| — | ringe adgang til sundhedsydelser og information om sundhedstjenester, sundhedsfremme og forebyggende tjenester |
| --- | --- |

—

ringe adgang til sundhedsydelser og information om sundhedstjenester, sundhedsfremme og forebyggende tjenester

| — | andre risici i bestemmelseslandet |
| --- | --- |

—

andre risici i bestemmelseslandet

| — | boligforhold. |
| --- | --- |

—

boligforhold.

| 4.5 | Indvandrere fra visse områder har en højere forekomst af overførbare sygdomme, og langvarige lidelser som f.eks. mentale sundhedsproblemer, hjertekarsygdomme, luftvejssygdomme og diabetes forekommer ofte hyppigere. |
| --- | --- |

4.5

Indvandrere fra visse områder har en højere forekomst af overførbare sygdomme, og langvarige lidelser som f.eks. mentale sundhedsproblemer, hjertekarsygdomme, luftvejssygdomme og diabetes forekommer ofte hyppigere.

| 4.6 | Irregulære indvandrere, inklusive deres familier og især børn, har alvorligere sundhedsproblemer end lovlige indvandrere, hvilket kan skyldes de sundhedsrisici, som de har løbet for at komme ind i bestemmelseslandet, dårligere økonomiske og sociale vilkår samt utilstrækkelig adgang til tjenester. |
| --- | --- |

4.6

Irregulære indvandrere, inklusive deres familier og især børn, har alvorligere sundhedsproblemer end lovlige indvandrere, hvilket kan skyldes de sundhedsrisici, som de har løbet for at komme ind i bestemmelseslandet, dårligere økonomiske og sociale vilkår samt utilstrækkelig adgang til tjenester.

5.   Forskellige former for migration

5.1   Frivillig migration

| 5.1.1 | Det er hovedsagelig økonomiske faktorer, som ligger bag migration til EU, men flugt fra konklifter og forfølgelse er også vigtige årsager. Mennesker flytter og fortsætter med at flytte af forskellige årsager. Nogle flytter med den hensigt at slå sig ned og begynde et nyt liv, andre med den hensigt at tjene nok til at kunne vende hjem. |
| --- | --- |

5.1.1

Det er hovedsagelig økonomiske faktorer, som ligger bag migration til EU, men flugt fra konklifter og forfølgelse er også vigtige årsager. Mennesker flytter og fortsætter med at flytte af forskellige årsager. Nogle flytter med den hensigt at slå sig ned og begynde et nyt liv, andre med den hensigt at tjene nok til at kunne vende hjem.

| 5.1.2 | Nogle rejser lovligt ind i et land for at tage arbejde i en periode, mens andre rejser ind i et land uden at blive registreret for at finde arbejde og tage ophold på ubestemt tid. Begge grupper byder på sundhedsmæssige udfordringer, der ofte er relateret til nationale politikker og sociale holdninger til indvandrere samt bredere faktorer med indflydelse på sundhedstilstanden som f.eks. uddannelse, beskæftigelse og boligsituation. |
| --- | --- |

5.1.2

Nogle rejser lovligt ind i et land for at tage arbejde i en periode, mens andre rejser ind i et land uden at blive registreret for at finde arbejde og tage ophold på ubestemt tid. Begge grupper byder på sundhedsmæssige udfordringer, der ofte er relateret til nationale politikker og sociale holdninger til indvandrere samt bredere faktorer med indflydelse på sundhedstilstanden som f.eks. uddannelse, beskæftigelse og boligsituation.

| 5.1.3 | Cirkulær migration betragtes i stigende grad som en vigtig form for migration (10), der, hvis den forvaltes godt, kan matche det internationale udbud og efterspørgsel efter arbejdskraft, hvilket kan være med at sikre en mere effektiv allokering af de disponible ressourcer samt skabe økonomisk vækst. Det kan være den løsning, som EU behøver for at kunne tilbyde et troværdigt alternativ til ulovlig indvandring. |
| --- | --- |

5.1.3

Cirkulær migration betragtes i stigende grad som en vigtig form for migration (10), der, hvis den forvaltes godt, kan matche det internationale udbud og efterspørgsel efter arbejdskraft, hvilket kan være med at sikre en mere effektiv allokering af de disponible ressourcer samt skabe økonomisk vækst. Det kan være den løsning, som EU behøver for at kunne tilbyde et troværdigt alternativ til ulovlig indvandring.

5.2   Tvungen migration

| 5.2.1 | Tvungen migration har alvorlige og vidtrækkende konsekvenser for folkesundheden; hvert år tvinges mennesker til at forlade deres hjemland og blive flygtning under FN-beskyttelse, og millioner tvinges til at forlade deres hjem og tage ophold inden for hjemlandets grænser. |
| --- | --- |

5.2.1

Tvungen migration har alvorlige og vidtrækkende konsekvenser for folkesundheden; hvert år tvinges mennesker til at forlade deres hjemland og blive flygtning under FN-beskyttelse, og millioner tvinges til at forlade deres hjem og tage ophold inden for hjemlandets grænser.

| 5.2.2 | De er ofte tvunget til at betale store pengesummer for at få hjælp til at krydse grænser, hvilket kan være en stor økonomisk belastning. Indvandrere lever i angst og udnyttes let af arbejdsgivere. Det er ikke ualmindeligt, at kvinder udsættes for voldtægt og seksuel udnyttelse. |
| --- | --- |

5.2.2

De er ofte tvunget til at betale store pengesummer for at få hjælp til at krydse grænser, hvilket kan være en stor økonomisk belastning. Indvandrere lever i angst og udnyttes let af arbejdsgivere. Det er ikke ualmindeligt, at kvinder udsættes for voldtægt og seksuel udnyttelse.

| 5.2.3 | Menneskehandel er en forbrydelse, der krænker grundlæggende menneskerettigheder og ødelægger menneskeliv. Menneskehandel betragtes som en moderne form for slaveri. Det skønnes, at i alt 12 mio. mennesker i verden årligt lever under en eller anden form for tvangsslaveri (ifølge ILO), mens over en 1 mio. mennesker sælges som handelsvare med henblik på prostitution eller tvangsarbejde. I henhold til det amerikanske udenrigsministerium er 80 % heraf kvinder og piger og op til 50 % mindreårige. I henhold til selv samme ministerium sælges størstedelen med henblik på seksuel udnyttelse. |
| --- | --- |

5.2.3

Menneskehandel er en forbrydelse, der krænker grundlæggende menneskerettigheder og ødelægger menneskeliv. Menneskehandel betragtes som en moderne form for slaveri. Det skønnes, at i alt 12 mio. mennesker i verden årligt lever under en eller anden form for tvangsslaveri (ifølge ILO), mens over en 1 mio. mennesker sælges som handelsvare med henblik på prostitution eller tvangsarbejde. I henhold til det amerikanske udenrigsministerium er 80 % heraf kvinder og piger og op til 50 % mindreårige. I henhold til selv samme ministerium sælges størstedelen med henblik på seksuel udnyttelse.

| 5.2.4 | Menneskehandel indbringer enorme summer til menneskehandlere; nogle skøn lyder på helt op til 10 mia. (11) USD om året (iii: UNICEF). |
| --- | --- |

5.2.4

Menneskehandel indbringer enorme summer til menneskehandlere; nogle skøn lyder på helt op til 10 mia. (11) USD om året (iii: UNICEF).

5.3   Internationale rejser

| 5.3.1 | I henhold til Verdensturistorganisationen tegnede international turisme sig i sidste årti af det 20. århundrede for 30 % af de globale serviceerhverv. Verdensturistorganisationen skønner ligeledes, at internationale »ankomster« i 2020 vil overstige 1,55 mia. Heraf vil 0,4 mia. involvere langdistancerejser over økologiske områder. |
| --- | --- |

5.3.1

I henhold til Verdensturistorganisationen tegnede international turisme sig i sidste årti af det 20. århundrede for 30 % af de globale serviceerhverv. Verdensturistorganisationen skønner ligeledes, at internationale »ankomster« i 2020 vil overstige 1,55 mia. Heraf vil 0,4 mia. involvere langdistancerejser over økologiske områder.

| 5.3.2 | Det skønnes, at ca. 14 mio. mennesker årligt rejser fra de industrialiserede lande til troperne i Afrika, Asien, Latinamerika og Stillehavsøerne. Heraf vender mange hjem med en sygdom, der kræver behandling. Diarré er det hyppigst forekommende problem, men malaria er også blevet et almindeligt forekommende problem, hvad angår diagnose, behandling og omkostninger for de lande, som turisterne vender tilbage til. |
| --- | --- |

5.3.2

Det skønnes, at ca. 14 mio. mennesker årligt rejser fra de industrialiserede lande til troperne i Afrika, Asien, Latinamerika og Stillehavsøerne. Heraf vender mange hjem med en sygdom, der kræver behandling. Diarré er det hyppigst forekommende problem, men malaria er også blevet et almindeligt forekommende problem, hvad angår diagnose, behandling og omkostninger for de lande, som turisterne vender tilbage til.

| 5.3.3 | Uden beskyttelse risikerer turister at blive smittet med hepatitis A og seksuelt overførte sygdomme, herunder HIV. |
| --- | --- |

5.3.3

Uden beskyttelse risikerer turister at blive smittet med hepatitis A og seksuelt overførte sygdomme, herunder HIV.

6.   Konsekvenserne af migration for sundhed og folkesundheden

6.1   Politik

| 6.1.1 | Mange EU-lande har regler for indrejseret, opholdslængde og udrejse. Disse regler rummer generelt flere restriktioner end muligheder og gør migration til en kompliceret affære. Dette kan skabe sociale og økonomiske miljøer, som er til fare for indvandreres sundhedstilstand. |
| --- | --- |

6.1.1

Mange EU-lande har regler for indrejseret, opholdslængde og udrejse. Disse regler rummer generelt flere restriktioner end muligheder og gør migration til en kompliceret affære. Dette kan skabe sociale og økonomiske miljøer, som er til fare for indvandreres sundhedstilstand.

| 6.1.2 | Holdningen til folkesundheds- og sundhedsscreeninger varierer fra land til land, hvilket også gælder adgangen til sundhedsmæssige og sociale ydelser. Der synes imidlertid at være mangel på omfattende oplysninger, der giver mulighed for at sammenligne national praksis. |
| --- | --- |

6.1.2

Holdningen til folkesundheds- og sundhedsscreeninger varierer fra land til land, hvilket også gælder adgangen til sundhedsmæssige og sociale ydelser. Der synes imidlertid at være mangel på omfattende oplysninger, der giver mulighed for at sammenligne national praksis.

6.2   Data

| 6.2.1 | Kun få EU-lande indsamler rutinemæssigt data om indvandreres sundhed, hvilket gør det vanskeligt at fremlægge pålidelige oplysninger om sundhedserfaringer og indvandreres sundhedsbehov. I mange lande er registreringssystemer på sundhedsområdet ikke udformet således, at de kan identificere personer med indvandrerstatus. |
| --- | --- |

6.2.1

Kun få EU-lande indsamler rutinemæssigt data om indvandreres sundhed, hvilket gør det vanskeligt at fremlægge pålidelige oplysninger om sundhedserfaringer og indvandreres sundhedsbehov. I mange lande er registreringssystemer på sundhedsområdet ikke udformet således, at de kan identificere personer med indvandrerstatus.

| 6.2.2 | Enkelte lande indsamler sådanne data, mens andre fokuserer på oprindelsesregion eller etnisk gruppe. Det kan være uklart, om en person er indvandrer eller efterkommer af en indvandrer. I nogle tilfælde beskrives personer alene på baggrund af deres etniske oprindelse, og der skelnes f.eks. ikke mellem børn, der selv er indvandrere, eller som er børn af indvandrere. |
| --- | --- |

6.2.2

Enkelte lande indsamler sådanne data, mens andre fokuserer på oprindelsesregion eller etnisk gruppe. Det kan være uklart, om en person er indvandrer eller efterkommer af en indvandrer. I nogle tilfælde beskrives personer alene på baggrund af deres etniske oprindelse, og der skelnes f.eks. ikke mellem børn, der selv er indvandrere, eller som er børn af indvandrere.

| 6.2.3 | Der findes også et ukendt antal irregulære og derfor ikke-registrerede indvandrere, som kan være tilbageholdende med at søge lægehjælp, når det er nødvendigt. |
| --- | --- |

6.2.3

Der findes også et ukendt antal irregulære og derfor ikke-registrerede indvandrere, som kan være tilbageholdende med at søge lægehjælp, når det er nødvendigt.

| 6.2.4 | Indvandrere kan også være tilbageholdende med at give sundhedsmyndighederne oplysninger om deres indvandrerstatus, hvis disse oplysninger kan bruges imod dem. Dette gør det blot endnu sværere at få adgang til oplysninger af god kvalitet. |
| --- | --- |

6.2.4

Indvandrere kan også være tilbageholdende med at give sundhedsmyndighederne oplysninger om deres indvandrerstatus, hvis disse oplysninger kan bruges imod dem. Dette gør det blot endnu sværere at få adgang til oplysninger af god kvalitet.

| 6.2.5 | Denne tilbageholdenhed kan skyldes kulturelle og religiøse faktorer. Myndigheder og leverandører af sundhedstjenester mangler desuden det nødvendige kendskab og er ikke rustet til at imødekomme indvandreres særlige behov. Af disse årsager findes der ikke nok oplysninger om indvandrere og deres sundhedstilstand. |
| --- | --- |

6.2.5

Denne tilbageholdenhed kan skyldes kulturelle og religiøse faktorer. Myndigheder og leverandører af sundhedstjenester mangler desuden det nødvendige kendskab og er ikke rustet til at imødekomme indvandreres særlige behov. Af disse årsager findes der ikke nok oplysninger om indvandrere og deres sundhedstilstand.

6.3   Migration og psykosocialt velvære

| 6.3.1 | Fælles for både lovlige og irregulære indvandrere er, at angsten for det ukendte gør det endnu sværere at løfte udfordringer som f.eks. sprog, kultur og politikker (jf. Tizon 1983). Følgende faktorer kan også spille ind:






  — | adskillelse fra familie, partner og børn |
| --- | --- | --- |

6.3.1

Fælles for både lovlige og irregulære indvandrere er, at angsten for det ukendte gør det endnu sværere at løfte udfordringer som f.eks. sprog, kultur og politikker (jf. Tizon 1983). Følgende faktorer kan også spille ind:

—

adskillelse fra familie, partner og børn

| — | udnyttelse fra arbejdsgiverens side |
| --- | --- |

—

udnyttelse fra arbejdsgiverens side

| — | seksuel udnyttelse |
| --- | --- |

—

seksuel udnyttelse

| — | angst og hjemve |
| --- | --- |

—

angst og hjemve

| — | manglende integration i lokalsamfundet |
| --- | --- |

—

manglende integration i lokalsamfundet

| — | svækket fysisk og mental sundhed. |
| --- | --- |

—

svækket fysisk og mental sundhed.

Alle disse faktorer indvirker på individers og fællesskabers sundhed.

6.4   Migration og mental sundhed

| 6.4.1 | Forskning (12) har vist, at visse indvandrergrupper i Europa har de højeste forekomster af skizofreni, selvmord og stof- og alkoholmisbrug, og at de løber en høj risiko for depression og angst. Forskning viser også, at disse grupper ikke har tilstrækkelig adgang til sundhedsydelser og social støtte. |
| --- | --- |

6.4.1

Forskning (12) har vist, at visse indvandrergrupper i Europa har de højeste forekomster af skizofreni, selvmord og stof- og alkoholmisbrug, og at de løber en høj risiko for depression og angst. Forskning viser også, at disse grupper ikke har tilstrækkelig adgang til sundhedsydelser og social støtte.

| 6.4.2 | Følgende er blevet identificeret som faktorer, der bidrager til indvandreres dårlige mentale sundhed: ændringer i kost, familiemæssig og social støtte, kultur, sprog og klima, fjendtlighed, racisme og fremmedhad fra værtsbefolkningens side, flugt fra krig og frygten for tortur, tab af familiemedlemmer og seksuelt misbrug. |
| --- | --- |

6.4.2

Følgende er blevet identificeret som faktorer, der bidrager til indvandreres dårlige mentale sundhed: ændringer i kost, familiemæssig og social støtte, kultur, sprog og klima, fjendtlighed, racisme og fremmedhad fra værtsbefolkningens side, flugt fra krig og frygten for tortur, tab af familiemedlemmer og seksuelt misbrug.

| 6.4.3 | Forskning viser, at to tredjedele af alle flygtninge lider af angst eller depression og har symptomer på post-traumatisk stress syndrom som f.eks. mareridt og panikanfald, der er almindeligt forekommende. |
| --- | --- |

6.4.3

Forskning viser, at to tredjedele af alle flygtninge lider af angst eller depression og har symptomer på post-traumatisk stress syndrom som f.eks. mareridt og panikanfald, der er almindeligt forekommende.

| 6.4.4 | Adgangen til behandling, hjælp og støtte, hvad angår sådanne sygdomme, er især dårlig for asylansøgere og udokumenterede indvandrere, der har størst behov for sådanne tjenester. |
| --- | --- |

6.4.4

Adgangen til behandling, hjælp og støtte, hvad angår sådanne sygdomme, er især dårlig for asylansøgere og udokumenterede indvandrere, der har størst behov for sådanne tjenester.

6.5   Migration og fysisk sundhed

| 6.5.1 | Alle mennesker sætter deres »sundhedsmæssige fingeraftryk«, afhængigt af hvor de kommer fra, og hvilket socialt miljø de lever i. Økonomiske indvandrere flytter som regel fra fattige til rige lande, og en del af dem vil derfor have sundhedsprofiler, der er knyttet til fattigdom. |
| --- | --- |

6.5.1

Alle mennesker sætter deres »sundhedsmæssige fingeraftryk«, afhængigt af hvor de kommer fra, og hvilket socialt miljø de lever i. Økonomiske indvandrere flytter som regel fra fattige til rige lande, og en del af dem vil derfor have sundhedsprofiler, der er knyttet til fattigdom.

6.6   Overførbare sygdomme

| 6.6.1 | Støtten til indvandrere, der er smittet med HIV eller tuberkulose, varierer og frembyder udfordringer med hensyn til kultur, sprog og religion samt indvandreres juridiske og økonomiske status. Den unge generation, kvinder og piger har større risiko for at pådrage sig HIV/AIDS. |
| --- | --- |

6.6.1

Støtten til indvandrere, der er smittet med HIV eller tuberkulose, varierer og frembyder udfordringer med hensyn til kultur, sprog og religion samt indvandreres juridiske og økonomiske status. Den unge generation, kvinder og piger har større risiko for at pådrage sig HIV/AIDS.

| 6.6.2 | Der føres ingen sammenhængende politik med hensyn til screening, og måden, hvorpå screeninger udføres før indrejse, varierer også på lokalt niveau. Holdningerne til disse lokale screeninger varierer således betydeligt. Ifølge nogle tjenester udebliver mere end 50 % fra opfølgende besøg, hvilket ifølge udbydere af tjenester skyldes dårlig kommunikation, frygt for autoriteter og manglende forståelse af, hvilke tilbud der er. EØSU forstår, at kommissær Kyprianou har bedt det europæiske center for sygdomsforebyggelse og -kontrol om at udforme en EU-handlingsplan for tuberkulose. Planen skal offentliggøres i efteråret 2007 og vil tage højde for forholdene i de forskellige medlemsstater. |
| --- | --- |

6.6.2

Der føres ingen sammenhængende politik med hensyn til screening, og måden, hvorpå screeninger udføres før indrejse, varierer også på lokalt niveau. Holdningerne til disse lokale screeninger varierer således betydeligt. Ifølge nogle tjenester udebliver mere end 50 % fra opfølgende besøg, hvilket ifølge udbydere af tjenester skyldes dårlig kommunikation, frygt for autoriteter og manglende forståelse af, hvilke tilbud der er. EØSU forstår, at kommissær Kyprianou har bedt det europæiske center for sygdomsforebyggelse og -kontrol om at udforme en EU-handlingsplan for tuberkulose. Planen skal offentliggøres i efteråret 2007 og vil tage højde for forholdene i de forskellige medlemsstater.

| 6.6.3 | Mellem 1995 og 2005 er der i EU sket en betydelig stigning i antallet af registrerede tilfælde af tuberkulose. Den seneste epidemiologiske rapport fra ECDC påpeger, at »tilfælde af udenlandsk oprindelse« tegnede sig for 30 % af alle indberettede tilfælde i de 25 lande (vi: den første europæiske epidemiologiske rapport om overførbare sygdomme, det europæiske center for sygdomsforebyggelse og -kontrol, 2007). Det må også erkendes, at indvandrere ofte er koncentreret i områder, hvor boligforholdene er dårlige — man bor og arbejder alt for tæt op ad hinanden — og hvor alle farerne for en spredning af luftvejsinfektioner er til stede. Indvandrere er også ofte overrepræsenteret blandt hjemløse. |
| --- | --- |

6.6.3

Mellem 1995 og 2005 er der i EU sket en betydelig stigning i antallet af registrerede tilfælde af tuberkulose. Den seneste epidemiologiske rapport fra ECDC påpeger, at »tilfælde af udenlandsk oprindelse« tegnede sig for 30 % af alle indberettede tilfælde i de 25 lande (vi: den første europæiske epidemiologiske rapport om overførbare sygdomme, det europæiske center for sygdomsforebyggelse og -kontrol, 2007). Det må også erkendes, at indvandrere ofte er koncentreret i områder, hvor boligforholdene er dårlige — man bor og arbejder alt for tæt op ad hinanden — og hvor alle farerne for en spredning af luftvejsinfektioner er til stede. Indvandrere er også ofte overrepræsenteret blandt hjemløse.

| 6.6.4 | Hvad angår HIV, gøres der i EU-rapporten »AIDS & Mobility — HIV/AIDS Care & Supports for Migrants and Ethnic Minority Communities in Europe« (Aids og mobilitet — Pleje og støtte til indvandrere og etniske minoriteter med HIV/Aids i Europa (vii: EU — Edited Clark K & Broring G) status over situationen i medlemsstaterne med særlig vægt på:






  — | den nationale politik |
| --- | --- | --- |

6.6.4

Hvad angår HIV, gøres der i EU-rapporten »AIDS & Mobility — HIV/AIDS Care & Supports for Migrants and Ethnic Minority Communities in Europe« (Aids og mobilitet — Pleje og støtte til indvandrere og etniske minoriteter med HIV/Aids i Europa (vii: EU — Edited Clark K & Broring G) status over situationen i medlemsstaterne med særlig vægt på:

—

den nationale politik

| — | adgang til sundhedsmæssige og sociale ydelser |
| --- | --- |

—

adgang til sundhedsmæssige og sociale ydelser

| — | pleje- og støttetjenester. |
| --- | --- |

—

pleje- og støttetjenester.

| 6.6.5 | I rapporten stilles der skarpt på den kendsgerning, at indvandrernes situation (antal mennesker, etnisk baggrund og epidemiologi) og samfundets reaktion herpå varierer stærkt rundt omkring i Europa. |
| --- | --- |

6.6.5

I rapporten stilles der skarpt på den kendsgerning, at indvandrernes situation (antal mennesker, etnisk baggrund og epidemiologi) og samfundets reaktion herpå varierer stærkt rundt omkring i Europa.

| 6.6.6 | Der er en mulighed for, at mennesker fra verdensdele med en høj forekomst af HIV vil tage sygdommen med sig. Mellem 1997 og 2005 blev 47 % af alle tilfælde i EU, hvor heteroseksuelle var blevet smittet med HIV, diagnosticeret hos personer fra lande med en høj forekomst af HIV. |
| --- | --- |

6.6.6

Der er en mulighed for, at mennesker fra verdensdele med en høj forekomst af HIV vil tage sygdommen med sig. Mellem 1997 og 2005 blev 47 % af alle tilfælde i EU, hvor heteroseksuelle var blevet smittet med HIV, diagnosticeret hos personer fra lande med en høj forekomst af HIV.

| 6.6.7 | Omvendt synes indvandrere fra lande med en lav forekomst af HIV ikke at løbe en større risiko (og er måske mindre udsatte) end befolkningen i værtslandet. |
| --- | --- |

6.6.7

Omvendt synes indvandrere fra lande med en lav forekomst af HIV ikke at løbe en større risiko (og er måske mindre udsatte) end befolkningen i værtslandet.

6.7   Ikke-overførbare sygdomme

| 6.7.1 | Langvarige lidelser som f.eks. hjertekarsygdomme, kronisk obstruktive lungesygdomme (KOL), slagtilfælde og diabetes udgør en stor udfordring for sundhedsmyndighederne i det meste af verden og tegner sig for ca. halvdelen af de dødsfald, som finder sted hvert år. |
| --- | --- |

6.7.1

Langvarige lidelser som f.eks. hjertekarsygdomme, kronisk obstruktive lungesygdomme (KOL), slagtilfælde og diabetes udgør en stor udfordring for sundhedsmyndighederne i det meste af verden og tegner sig for ca. halvdelen af de dødsfald, som finder sted hvert år.

| 6.7.2 | Hjertekarsygdomme er den hyppigste dødsårsag og har de største konsekvenser, hvad angår behandling, omkostninger og følger for enkeltpersoner, behandlere og samfund. Hjertekarsygdomme i indvandrersamfund kan skyldes etnisk disponering, kost og stress. I Det Forende Kongerige synes asiatiske mænd at være mere disponeret for hjertekarsygdomme end andre (viii: Baljaran & Raleigh, 1992; McKeigue & Sevak, 1994, BMJ 2003).
  Dødeligheden for hjertekarsygdomsramte mænd og kvinder af sydasiatisk oprindelse er 30-40 højere end for andre (ix: Balajaran, 1991). |
| --- | --- |

6.7.2

Hjertekarsygdomme er den hyppigste dødsårsag og har de største konsekvenser, hvad angår behandling, omkostninger og følger for enkeltpersoner, behandlere og samfund. Hjertekarsygdomme i indvandrersamfund kan skyldes etnisk disponering, kost og stress. I Det Forende Kongerige synes asiatiske mænd at være mere disponeret for hjertekarsygdomme end andre (viii: Baljaran & Raleigh, 1992; McKeigue & Sevak, 1994, BMJ 2003).

Dødeligheden for hjertekarsygdomsramte mænd og kvinder af sydasiatisk oprindelse er 30-40 højere end for andre (ix: Balajaran, 1991).

| 6.7.3 | I henhold til data indsamlet i Det Forende Kongerige har indvandrere fra Caribien to gange større risiko for at blive ramt af et slagtilfælde end den »hvide« befolkning (x: Stewart 1999). I Sverige er der registreret høje forekomster af fedmesygdomme og hjertekarsygdomme blandt finske indvandrere som følge af kostvaner og alkoholforbrug (xi: Jarhult et. al 1992). |
| --- | --- |

6.7.3

I henhold til data indsamlet i Det Forende Kongerige har indvandrere fra Caribien to gange større risiko for at blive ramt af et slagtilfælde end den »hvide« befolkning (x: Stewart 1999). I Sverige er der registreret høje forekomster af fedmesygdomme og hjertekarsygdomme blandt finske indvandrere som følge af kostvaner og alkoholforbrug (xi: Jarhult et. al 1992).

6.8   Arvelige sygdomme

| 6.8.1 | Indvandring fra forskellige verdensdele kan også føre til spredning af genetiske sygdomme. Sygdomme som seglcelleanæmi og thalassæmi er blevet mere almindelige som følge af indvandring fra Afrika, Caribien og Middelhavsområdet. Seglcelleanæmi er en forholdsvis almindelig sygdom i EU. I Det Forende Kongerige skønnes 6 000 voksne og mellem 75-300 spædbørn hvert år at blive ramt af denne sygdom. (xii: Karmi 1995). Der er ligeledes blevet registreret en høj forekomst af seglcelleanæmi blandt indvandrere i Portugal (xiii: Carrerio og al, 1996). |
| --- | --- |

6.8.1

Indvandring fra forskellige verdensdele kan også føre til spredning af genetiske sygdomme. Sygdomme som seglcelleanæmi og thalassæmi er blevet mere almindelige som følge af indvandring fra Afrika, Caribien og Middelhavsområdet. Seglcelleanæmi er en forholdsvis almindelig sygdom i EU. I Det Forende Kongerige skønnes 6 000 voksne og mellem 75-300 spædbørn hvert år at blive ramt af denne sygdom. (xii: Karmi 1995). Der er ligeledes blevet registreret en høj forekomst af seglcelleanæmi blandt indvandrere i Portugal (xiii: Carrerio og al, 1996).

| 6.8.2 | Thalassæmi er en arvelig blodsygdom fra Middelhavsområdet, som i Det Forende Kongerige er blevet registreret blandt etniske minoriteter af mellemøstlig og cypriotisk oprindelse. Dokumentation viser, at denne sygdom er almindeligt forekommende blandt folk fra Pakistan, Kina og Bangladesh. |
| --- | --- |

6.8.2

Thalassæmi er en arvelig blodsygdom fra Middelhavsområdet, som i Det Forende Kongerige er blevet registreret blandt etniske minoriteter af mellemøstlig og cypriotisk oprindelse. Dokumentation viser, at denne sygdom er almindeligt forekommende blandt folk fra Pakistan, Kina og Bangladesh.

| 6.8.3 | Disse sygdomme kræver diagnosticering ved en specialist og rådgivning, som ikke altid er tilgængelig. |
| --- | --- |

6.8.3

Disse sygdomme kræver diagnosticering ved en specialist og rådgivning, som ikke altid er tilgængelig.

6.9   Erhvervssygdomme

| 6.9.1 | Indvandrere får ofte de lavt kvalificerede job, som ikke virker tiltrækkende på lokalbefolkningen. Nogle af disse job medfører en sundhedsrisiko, f.eks. hvis de indebærer minearbejde eller udsættelse for asbest eller foregår inden for kemisk industri og tungindustri. I landbrugssektoren er udsættelse for pesticider og andre kemikalier blevet sat i forbindelse med høje forekomster af depression, hovedpine og, hos kvinder, aborter. |
| --- | --- |

6.9.1

Indvandrere får ofte de lavt kvalificerede job, som ikke virker tiltrækkende på lokalbefolkningen. Nogle af disse job medfører en sundhedsrisiko, f.eks. hvis de indebærer minearbejde eller udsættelse for asbest eller foregår inden for kemisk industri og tungindustri. I landbrugssektoren er udsættelse for pesticider og andre kemikalier blevet sat i forbindelse med høje forekomster af depression, hovedpine og, hos kvinder, aborter.

| 6.9.2 | Højtuddannede, kvalificerede indvandrere eller »hjerneflugts-indvandrere« og cirkulære indvandrere lider ofte af arbejdsrelateret stress, eftersom de har dårligere betingelser end arbejdstagere fra værtslandet (mht. rettigheder osv.), men de har ikke noget valg, eftersom de er økonomisk afhængige (13). |
| --- | --- |

6.9.2

Højtuddannede, kvalificerede indvandrere eller »hjerneflugts-indvandrere« og cirkulære indvandrere lider ofte af arbejdsrelateret stress, eftersom de har dårligere betingelser end arbejdstagere fra værtslandet (mht. rettigheder osv.), men de har ikke noget valg, eftersom de er økonomisk afhængige (13).

6.10   Ulykker

| 6.10.1 | Erhvervsulykker forekommer ca. to gange så ofte blandt vandrende arbejdstagere i Europa. (xiv: Bollini & Siem, 1995). I Tyskland er ulykkestallet ofte højere for indvandrere, navnlig indvandrere, der arbejder i virksomheder med dårligt arbejdsmiljø (xv: Huismann et al, 1997). Andre data fra Tyskland viser, at indvandrerbørn i aldersgruppen 5-9 år er mere udsat for trafikulykker og andre skader end tyske børn i samme aldersgruppe (xvi: Korporal & Geiger, 1990). I Nederlandene synes børn af tyrkisk eller marokkansk oprindelse at være mere udsat for ulykker i hjemmet, herunder forgiftning og forbrændinger, men også trafikulykker (xvii: de Jong & Wesenbeek, 1997). |
| --- | --- |

6.10.1

Erhvervsulykker forekommer ca. to gange så ofte blandt vandrende arbejdstagere i Europa. (xiv: Bollini & Siem, 1995). I Tyskland er ulykkestallet ofte højere for indvandrere, navnlig indvandrere, der arbejder i virksomheder med dårligt arbejdsmiljø (xv: Huismann et al, 1997). Andre data fra Tyskland viser, at indvandrerbørn i aldersgruppen 5-9 år er mere udsat for trafikulykker og andre skader end tyske børn i samme aldersgruppe (xvi: Korporal & Geiger, 1990). I Nederlandene synes børn af tyrkisk eller marokkansk oprindelse at være mere udsat for ulykker i hjemmet, herunder forgiftning og forbrændinger, men også trafikulykker (xvii: de Jong & Wesenbeek, 1997).

6.11   Reproduktiv sundhed

| 6.11.1 | Visse grupper af indvandrere som f.eks. mænd, der er blevet adskilt fra deres hustru, har en højere forekomst af seksuelt overførte sygdomme. I mange EU-lande er sygeligheden i forbindelse med graviditet højere for indvandrerkvinder end lokale kvinder. Antallet af svangerskabsafbrydelser er ofte højere blandt indvandrerkvinder. I Barcelona modtages der to gange så mange anmodninger om svangerskabsafbrydelse fra indvandrerkvinder som fra spanske kvinder. En undersøgelse foretaget i Geneve af Det internationale center for migration og sundhed viste, at aborttallet for ulovlige indvandrerkvinder var tre gange så højt som for værtslandets kvinder på samme alder. (xviii: Carballo et al, 2004). |
| --- | --- |

6.11.1

Visse grupper af indvandrere som f.eks. mænd, der er blevet adskilt fra deres hustru, har en højere forekomst af seksuelt overførte sygdomme. I mange EU-lande er sygeligheden i forbindelse med graviditet højere for indvandrerkvinder end lokale kvinder. Antallet af svangerskabsafbrydelser er ofte højere blandt indvandrerkvinder. I Barcelona modtages der to gange så mange anmodninger om svangerskabsafbrydelse fra indvandrerkvinder som fra spanske kvinder. En undersøgelse foretaget i Geneve af Det internationale center for migration og sundhed viste, at aborttallet for ulovlige indvandrerkvinder var tre gange så højt som for værtslandets kvinder på samme alder. (xviii: Carballo et al, 2004).

| 6.11.2 | I Det Forenede Kongerige vejer børn af asiatiske mødre ofte mindre ved fødslen end andre etniske grupper, og ofte er den peri- og postnatale dødelighed også højere for denne gruppe. Den post-neonatale dødelighed for børn, der er født af kvinder fra Caribien, ligger også højere end gennemsnittet. I Belgien og Tyskland er der registreret en høj perinatal dødelighed og barnedødelighed hos indvandrerkvinder fra Marokko og Tyrkiet. Lav fødselsvægt og fødselsproblemer ses hos kvinder fra lande syd for Sahara og Central- og Sydamerika. |
| --- | --- |

6.11.2

I Det Forenede Kongerige vejer børn af asiatiske mødre ofte mindre ved fødslen end andre etniske grupper, og ofte er den peri- og postnatale dødelighed også højere for denne gruppe. Den post-neonatale dødelighed for børn, der er født af kvinder fra Caribien, ligger også højere end gennemsnittet. I Belgien og Tyskland er der registreret en høj perinatal dødelighed og barnedødelighed hos indvandrerkvinder fra Marokko og Tyrkiet. Lav fødselsvægt og fødselsproblemer ses hos kvinder fra lande syd for Sahara og Central- og Sydamerika.

| 6.11.3 | Børn af indvandrere gør i mindre grad brug af forebyggende tjenester som f.eks. immunisering. |
| --- | --- |

6.11.3

Børn af indvandrere gør i mindre grad brug af forebyggende tjenester som f.eks. immunisering.

6.12   Barrierer for indvandreres adgang til og effektive brug af sundhedssystemer

| 6.12.1 | Indvandrere støder på juridiske, psykosociale og økonomiske problemer, når de forsøger at få adgang til sundhedsydelser. Sprogbarrierer er et åbenlyst problem, hvilket også gælder udgifterne til sundhedsydelser, hvor selv et meget lille bidrag kan udgøre en væsentlig barriere for indvandrere på en lav indkomst. Irregulære indvandrere og asylansøgere, der venter på at få deres ansøgning behandlet, støder i mange lande ind i juridiske barrierer på sundhedsområdet. |
| --- | --- |

6.12.1

Indvandrere støder på juridiske, psykosociale og økonomiske problemer, når de forsøger at få adgang til sundhedsydelser. Sprogbarrierer er et åbenlyst problem, hvilket også gælder udgifterne til sundhedsydelser, hvor selv et meget lille bidrag kan udgøre en væsentlig barriere for indvandrere på en lav indkomst. Irregulære indvandrere og asylansøgere, der venter på at få deres ansøgning behandlet, støder i mange lande ind i juridiske barrierer på sundhedsområdet.

| 6.12.2 | Hertil kommer, at offentlige sundhedstjenester ofte ikke er i stand til at tage hånd om indvandreres særlige sundhedsproblemer og mangler den indsigt og de evner, som er nødvendige for at kunne yde tilfredsstillende sundhedspleje til mennesker, der kan have væsentlig anderledes begreber om sundhed og et anderledes syn på sygdom, smerte og død, og som evt. anvender andre midler til at give udtryk for symptomer, håndtere sygdom og udtrykke deres forventninger over for lægen. |
| --- | --- |

6.12.2

Hertil kommer, at offentlige sundhedstjenester ofte ikke er i stand til at tage hånd om indvandreres særlige sundhedsproblemer og mangler den indsigt og de evner, som er nødvendige for at kunne yde tilfredsstillende sundhedspleje til mennesker, der kan have væsentlig anderledes begreber om sundhed og et anderledes syn på sygdom, smerte og død, og som evt. anvender andre midler til at give udtryk for symptomer, håndtere sygdom og udtrykke deres forventninger over for lægen.

| 6.12.3 | Kompleksiteten i medlemsstaternes højtudviklede og differentierede sundhedssektor kan samtidig være med til at vanskeliggøre situationen. |
| --- | --- |

6.12.3

Kompleksiteten i medlemsstaternes højtudviklede og differentierede sundhedssektor kan samtidig være med til at vanskeliggøre situationen.

| 6.12.4 | Organiseringen af sygdomsforebyggelse og sundhedsfremme for indvandrerbefolkninger er ofte utilstrækkelig. Dette gælder ikke kun graviditetsundersøgelser, men også vaccinationsprogrammer samt andre former for forebyggelse og tidlig opsporing, herunder screening. Indtil videre er der i forebyggelsesprogrammer kun sjældent blevet taget højde for kulturelle faktorer med henblik på at nå ud til de forskellige indvandrergrupper. |
| --- | --- |

6.12.4

Organiseringen af sygdomsforebyggelse og sundhedsfremme for indvandrerbefolkninger er ofte utilstrækkelig. Dette gælder ikke kun graviditetsundersøgelser, men også vaccinationsprogrammer samt andre former for forebyggelse og tidlig opsporing, herunder screening. Indtil videre er der i forebyggelsesprogrammer kun sjældent blevet taget højde for kulturelle faktorer med henblik på at nå ud til de forskellige indvandrergrupper.

| 6.12.5 | De høje priser for visse typer af sundhedsydelser og medicin er en tung byrde for de fleste indvandrere. Disse faktorer kan afholde indvandrere fra at søge behandling tidligt nok eller følge den ordinerede behandling eller tage den nødvendige medicin. Dette medfører voksende individuel menneskelig smerte og stigende økonomiske omkostninger for samfundet, som der ikke kan sættes tal på. |
| --- | --- |

6.12.5

De høje priser for visse typer af sundhedsydelser og medicin er en tung byrde for de fleste indvandrere. Disse faktorer kan afholde indvandrere fra at søge behandling tidligt nok eller følge den ordinerede behandling eller tage den nødvendige medicin. Dette medfører voksende individuel menneskelig smerte og stigende økonomiske omkostninger for samfundet, som der ikke kan sættes tal på.

6.13   Sundhedspersonale

| 6.13.1 | Et andet voksende problem er den stigende tendens til, at sundhedspersonale fra fattige lande aktivt rekrutteres af EU og andre udviklede lande. Hvis denne tendens fortsætter, vil det i høj grad være til fare for sundhedssituationen i de rekrutteredes hjemlande (der står som »tabere«) og i et vist omfang undergrave uddannelsen af læger og sygeplejersker i disse lande. Udvandringen af uddannet sundhedspersonale fra ressourcesvage lande betyder, at investeringer i uddannelse af sundhedspersonale i betydelig grad går tabt (14). Der er brug for nye løsninger — såsom en kompensationsfond, uddannelse og genbosættelse — hvis dette problem skal kunne løses. Eksemplet fra Det Forenede Kongerige og Irland, hvor man sikrer, at det nationale sundhedsvæsen engagerer sig i etisk rekrutteringspraksis, anerkendes bredt som god praksis. Medlemsstaterne bør sikre, at en sådan praksis indføres, og at den finder anvendelse på rekrutteringsbureauer og sundhedstilbud i den private sektor samt offentlige tjenester. |
| --- | --- |

6.13.1

Et andet voksende problem er den stigende tendens til, at sundhedspersonale fra fattige lande aktivt rekrutteres af EU og andre udviklede lande. Hvis denne tendens fortsætter, vil det i høj grad være til fare for sundhedssituationen i de rekrutteredes hjemlande (der står som »tabere«) og i et vist omfang undergrave uddannelsen af læger og sygeplejersker i disse lande. Udvandringen af uddannet sundhedspersonale fra ressourcesvage lande betyder, at investeringer i uddannelse af sundhedspersonale i betydelig grad går tabt (14). Der er brug for nye løsninger — såsom en kompensationsfond, uddannelse og genbosættelse — hvis dette problem skal kunne løses. Eksemplet fra Det Forenede Kongerige og Irland, hvor man sikrer, at det nationale sundhedsvæsen engagerer sig i etisk rekrutteringspraksis, anerkendes bredt som god praksis. Medlemsstaterne bør sikre, at en sådan praksis indføres, og at den finder anvendelse på rekrutteringsbureauer og sundhedstilbud i den private sektor samt offentlige tjenester.

| 6.13.2 | Sundhedspersonale (navnlig sygeplejersker og læger) spiller en afgørende rolle, når det drejer sig om at bevare og forbedre sundhedsplejen for indvandrere. Medlemsstaterne bør sikre, at sundhedspersonalet kan imødekomme indvandreres behov for sundhedspleje og sætte sig ind i de kulturelle, religiøse og livsstilsrelaterede faktorer, som indvirker på disse specifikke gruppers sundhedsvaner. Dette er nødvendigt, hvis indvandrere skal have adgang til passende og kulturelt følsomme sundhedstjenester. |
| --- | --- |

6.13.2

Sundhedspersonale (navnlig sygeplejersker og læger) spiller en afgørende rolle, når det drejer sig om at bevare og forbedre sundhedsplejen for indvandrere. Medlemsstaterne bør sikre, at sundhedspersonalet kan imødekomme indvandreres behov for sundhedspleje og sætte sig ind i de kulturelle, religiøse og livsstilsrelaterede faktorer, som indvirker på disse specifikke gruppers sundhedsvaner. Dette er nødvendigt, hvis indvandrere skal have adgang til passende og kulturelt følsomme sundhedstjenester.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  ILO, A Fair Globalisation, 2004.

1

(2)  Jf. EØSU's udtalelse af 31. maj 2007 om »Globaliseringen: muligheder og udfordringer for EU« (sonderende udtalelse), ordfører: Henri Malosse, medordfører Staffan Nilsson, EUT C 175 af 27.7.2007.

2

(3)  Jf. EØSU's udtalelse af 20. april 2006 om »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets Beslutning om det europæiske år for interkulturel dialog (2008)« — KOM(2005) 467 endelig — 2005/0203 (COD), ordfører: Agnes Cser (EUT C 185 af 8.8.2006).

3

(4)  Den internationale konvention om beskyttelse af vandrende arbejdstageres og deres familiemedlemmers rettigheder, der blev vedtaget i 1990, trådte i kraft i juli 2003. Den supplerer ILO's konvention om indvandring af arbejdskraft, 1949 (nr. 97) og ILO's konvention om vandrende arbejdstagere (supplerende bestemmelser), 1975 (nr. 143). Disse tre internationale konventioner udgør tilsammen rammerne for behandling af vandrende arbejdstageres rettigheder og spørgsmål om ulovlig indvandring. De indgår i en bredere politisk sammenhæng, sammen med de nyligt vedtagne FN-traktater om handel, smugling og udnyttelse som f.eks. FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet (2000), protokollen til denne, der handler om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af menneskehandel, særlig handel med kvinder og børn (2000), og protokollen om bekæmpelse af menneskesmugling til lands, ad søvejen og ad luftvejen (2000), den valgfrie protokol til konventionen om barnets rettigheder vedrørende salg af børn, børneprostitution og børnepornografi (2000) samt den tidligere konvention fra 1951 og protokollen om flygtninges retsstilling fra 1967. Selv om disse konventioner (med undtagelse af traktaterne om flygtninge) indtil videre kun er blevet ratificeret af forholdsvis få lande og i givet fald regionale økonomiske organisationer, udgør disse instrumenter vigtige elementer i forbindelse med en mere omfattende dagsorden.

4

Den internationale konvention om beskyttelse af vandrende arbejdstageres og deres familiemedlemmers rettigheder, der blev vedtaget i 1990, trådte i kraft i juli 2003. Den supplerer ILO's konvention om indvandring af arbejdskraft, 1949 (nr. 97) og ILO's konvention om vandrende arbejdstagere (supplerende bestemmelser), 1975 (nr. 143). Disse tre internationale konventioner udgør tilsammen rammerne for behandling af vandrende arbejdstageres rettigheder og spørgsmål om ulovlig indvandring. De indgår i en bredere politisk sammenhæng, sammen med de nyligt vedtagne FN-traktater om handel, smugling og udnyttelse som f.eks. FN's konvention om bekæmpelse af grænseoverskridende organiseret kriminalitet (2000), protokollen til denne, der handler om forebyggelse, bekæmpelse og retsforfølgning af menneskehandel, særlig handel med kvinder og børn (2000), og protokollen om bekæmpelse af menneskesmugling til lands, ad søvejen og ad luftvejen (2000), den valgfrie protokol til konventionen om barnets rettigheder vedrørende salg af børn, børneprostitution og børnepornografi (2000) samt den tidligere konvention fra 1951 og protokollen om flygtninges retsstilling fra 1967. Selv om disse konventioner (med undtagelse af traktaterne om flygtninge) indtil videre kun er blevet ratificeret af forholdsvis få lande og i givet fald regionale økonomiske organisationer, udgør disse instrumenter vigtige elementer i forbindelse med en mere omfattende dagsorden.

(5)  Rådet for De Europæiske Fællesskaber, 18-måneders programmet for de tyske, portugisiske og slovenske formandskaber, Bruxelles den 21. december 2006.

5

(6)  Jf. følgende EØSU-udtalelser:

6

| — | »Indvandring i EU og integrationspolitik — Samarbejde mellem de regionale og lokale myndigheder og civilsamfundets organisationer« af 13. september 2006, ordfører: Pariza Castaños (EUT C 318 af 23.12.2006). |
| --- | --- |

—

»Indvandring i EU og integrationspolitik — Samarbejde mellem de regionale og lokale myndigheder og civilsamfundets organisationer« af 13. september 2006, ordfører: Pariza Castaños (EUT C 318 af 23.12.2006).

| — | »Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år — Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed« — KOM(2005) 184 endelig — af 15. december 2005, ordfører: Pariza Castaños (EUT C 65 af 17.3.2006). |
| --- | --- |

—

»Meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet: Haag-programmet: Ti prioriteter for de næste fem år — Partnerskabet for fornyelse i EU inden for frihed, sikkerhed og retfærdighed« — KOM(2005) 184 endelig — af 15. december 2005, ordfører: Pariza Castaños (EUT C 65 af 17.3.2006).

| — | »Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om EF-statistikker over migration og international beskyttelse« — KOM(2005) 375 endelig — 2005/0156 (COD) af 20. april 2006, ordfører: Sylvia Sciberras (EUT C 185 af 8.8.2006). |
| --- | --- |

—

»Forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om EF-statistikker over migration og international beskyttelse« — KOM(2005) 375 endelig — 2005/0156 (COD) af 20. april 2006, ordfører: Sylvia Sciberras (EUT C 185 af 8.8.2006).

(7)  United Nations' Trends in Total Migrant Stock: The 2003 Revision.

7

(8)  US Census Bureau, IDB — Rank Countries by Population,

8

http://www.census.gov/ipc/www/idbrank.html.

(9)  Migration Information Source,

9

http://www.migrationinformation.org/Feature/display.cfm?id=336.

(10)  KOM om cirkulær migration af 16. maj 2007.

10

(11)  The New Global Slave Trade, Ethan B. Kapstein, from Foreign Affairs, November/December 2006.

11

(12)  M.G. Carta, M Bernal, MC Harday og JM Abad: Migration og mental sundhed i Europa i 2005.

12

(13)  »Who Cares? Women Health Workers in the Global Labour Market«, (»Hvem bekymrer sig? Kvindelige sundhedsarbejdere på det globale arbejdsmarked«) udarbejdet af Kim Van Eyck, doktorafhandling, 2005.

13

(14)  Kim Van Eyck ed., 2005. Who cares? UNISON UK: PSI.

14

---

BILAG

til Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse

Følgende ændringsforslag blev forkastet under afstemningen, men opnåede over en fjerdedel af stemmerne (forretningsordenens art. 54, stk. 3):

Punkt 1.1.8

Udgår:

| »1.1.8 | Nationale folkesundhedsprogrammer skal indgå i uddannelse og undervisning under hensyntagen til minoritetskulturer.« |
| --- | --- |

»1.1.8

Afstemningsresultat

Stemmer for: 44

Stemmer imod: 51

Stemmer hverken for eller imod: 11

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/131 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/131

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Euroregioner«

(2007/C 256/23)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 17. januar 2006 i henhold til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om: »Euroregioner«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed, som udpegede José Maria Zufiaur Narvaiza til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 21. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007, mødet den 11. juli, følgende udtalelse med 108 stemmer for og 1 hverken for eller imod:

1.   Baggrund

1.1   Definition

| 1.1.1 | Euroregioner er permanente grænseoverskridende samarbejdsstrukturer mellem regionale og lokale myndigheder, som er beliggende langs de nationale grænser. |
| --- | --- |

1.1.1

Euroregioner er permanente grænseoverskridende samarbejdsstrukturer mellem regionale og lokale myndigheder, som er beliggende langs de nationale grænser.

| 1.1.1.1 | Deres særlige kendetegn (1) er bl.a.:






  — | Euroregioner og tilsvarende strukturer er hverken en ny administrativ enhed eller et nyt forvaltningsplan, men derimod en platform for horisontalt grænseoverskridende udveksling og samarbejde mellem lokale og regionale forvaltninger. De fremmer således også et større vertikalt samarbejde mellem regionale og lokale myndigheder, de nationale regeringer og EU-institutionerne. |
| --- | --- | --- |

1.1.1.1

Deres særlige kendetegn (1) er bl.a.:

—

Euroregioner og tilsvarende strukturer er hverken en ny administrativ enhed eller et nyt forvaltningsplan, men derimod en platform for horisontalt grænseoverskridende udveksling og samarbejde mellem lokale og regionale forvaltninger. De fremmer således også et større vertikalt samarbejde mellem regionale og lokale myndigheder, de nationale regeringer og EU-institutionerne.

| — | Det er sammenslutninger af lokale og regionale myndigheder på begge sider af en national grænse, undertiden med en parlamentarisk forsamling. |
| --- | --- |

—

Det er sammenslutninger af lokale og regionale myndigheder på begge sider af en national grænse, undertiden med en parlamentarisk forsamling.

| — | Det er grænseoverskridende sammenslutninger med et permanent sekretariat og et teknisk og administrativt personale med egne midler. |
| --- | --- |

—

Det er grænseoverskridende sammenslutninger med et permanent sekretariat og et teknisk og administrativt personale med egne midler.

| — | Nogle gange er det privatretlige organer, som er baseret på non profit-foreninger eller fonde fra den ene eller den anden side af grænsen afhængigt af deres respektive nationale lovgivninger. Andre gange er det offentligretlige organer, baseret på mellemstatlige aftaler, som bl.a. sørger for inddragelse af og samarbejde med de lokale og regionale myndigheder. |
| --- | --- |

—

Nogle gange er det privatretlige organer, som er baseret på non profit-foreninger eller fonde fra den ene eller den anden side af grænsen afhængigt af deres respektive nationale lovgivninger. Andre gange er det offentligretlige organer, baseret på mellemstatlige aftaler, som bl.a. sørger for inddragelse af og samarbejde med de lokale og regionale myndigheder.

| — | I mange tilfælde er euroregionerne ikke kun defineret i kraft af de geografiske eller politisk-administrative grænser, men har også fælles økonomiske, sociale og kulturelle kendetegn. |
| --- | --- |

—

I mange tilfælde er euroregionerne ikke kun defineret i kraft af de geografiske eller politisk-administrative grænser, men har også fælles økonomiske, sociale og kulturelle kendetegn.

| 1.1.2 | Der anvendes forskellige termer i forbindelse med de forskellige euroregioner: Euroregio, Euroregión, Europaregión, Gran Región, Regio osv. |
| --- | --- |

1.1.2

Der anvendes forskellige termer i forbindelse med de forskellige euroregioner: Euroregio, Euroregión, Europaregión, Gran Región, Regio osv.

1.2   Mål

| 1.2.1 | Det primære mål for euroregionerne og andre tilsvarende strukturer (2)er det grænseoverskridende samarbejde, for hvilket der opstilles prioriteter ud fra forskellige betingelser alt afhængigt af de regionale og geografiske kendetegn. I de tidlige faser, eller i tilfælde af arbejdsfællesskab med meget specifikke mål, gælder det først og fremmest om at fremme gensidig forståelse, udvikle kulturelle forbindelser og styrke det økonomiske samarbejde. Euroregioner med mere integrerede strukturer og egne finansielle midler opstiller nogle mere ambitiøse målsætninger. De tager fat på alle mulige emner i forbindelse med grænseoverskridende samarbejde, lige fra at fremme fælles interesser på alle områder til at gennemføre og forvalte grænseoverskridende programmer og konkrete projekter. |
| --- | --- |

1.2.1

Det primære mål for euroregionerne og andre tilsvarende strukturer (2)er det grænseoverskridende samarbejde, for hvilket der opstilles prioriteter ud fra forskellige betingelser alt afhængigt af de regionale og geografiske kendetegn. I de tidlige faser, eller i tilfælde af arbejdsfællesskab med meget specifikke mål, gælder det først og fremmest om at fremme gensidig forståelse, udvikle kulturelle forbindelser og styrke det økonomiske samarbejde. Euroregioner med mere integrerede strukturer og egne finansielle midler opstiller nogle mere ambitiøse målsætninger. De tager fat på alle mulige emner i forbindelse med grænseoverskridende samarbejde, lige fra at fremme fælles interesser på alle områder til at gennemføre og forvalte grænseoverskridende programmer og konkrete projekter.

| 1.2.2 | De grænseoverskridende aktiviteter omfatter ikke alene socioøkonomisk udvikling og kulturelt samarbejde, men også andre områder af fælles interesse, specielt sociale anliggender, sundhed, almen og faglig uddannelse, forskning og udvikling, affaldsforvaltning, miljøbeskyttelse og fysisk forvaltning, turisme og fritidsaktiviteter, naturkatastrofer, transport- og kommunikationsinfrastruktur. |
| --- | --- |

1.2.2

De grænseoverskridende aktiviteter omfatter ikke alene socioøkonomisk udvikling og kulturelt samarbejde, men også andre områder af fælles interesse, specielt sociale anliggender, sundhed, almen og faglig uddannelse, forskning og udvikling, affaldsforvaltning, miljøbeskyttelse og fysisk forvaltning, turisme og fritidsaktiviteter, naturkatastrofer, transport- og kommunikationsinfrastruktur.

| 1.2.3 | Euroregionerne ses som en ideel ramme for gennemførelse af EU's politik om arbejdstagernes frie bevægelighed og økonomisk, social og territoriel samhørighed i grænseområderne ved hjælp af nogle samarbejdsmetoder, der ikke skaber kompetencekonflikter. |
| --- | --- |

1.2.3

Euroregionerne ses som en ideel ramme for gennemførelse af EU's politik om arbejdstagernes frie bevægelighed og økonomisk, social og territoriel samhørighed i grænseområderne ved hjælp af nogle samarbejdsmetoder, der ikke skaber kompetencekonflikter.

| 1.2.4 | Euroregionerne bidrager til at fremme Den Europæiske Unions opbygning og integration fra bunden af og i folks dagligdag. |
| --- | --- |

1.2.4

Euroregionerne bidrager til at fremme Den Europæiske Unions opbygning og integration fra bunden af og i folks dagligdag.

| 1.2.5 | Samarbejde på tværs af grænserne bidrager for sit vedkommende til at skabe forskellige former for grænseoverskridende organisation og behandling af fælles problemer, som f.eks. grænseoverskridende fagforeningskomitéer, samarbejde mellem erhvervsorganisationer og handelskamre, og til at nedsætte økonomiske og sociale råd i euroregionerne osv. |
| --- | --- |

1.2.5

Samarbejde på tværs af grænserne bidrager for sit vedkommende til at skabe forskellige former for grænseoverskridende organisation og behandling af fælles problemer, som f.eks. grænseoverskridende fagforeningskomitéer, samarbejde mellem erhvervsorganisationer og handelskamre, og til at nedsætte økonomiske og sociale råd i euroregionerne osv.

| 1.2.6 | Den studiegruppe, der havde ansvar for udarbejdelsen af nærværende udtalelse, fik mulighed for at konstatere dette ved selvsyn, da den af »Det økonomiske og sociale råd for Saar-Lor-Lux-Rheinland/Pfalz-regionen« (3) var inviteret til en høring i Luxembourg den 13. februar 2007. |
| --- | --- |

1.2.6

Den studiegruppe, der havde ansvar for udarbejdelsen af nærværende udtalelse, fik mulighed for at konstatere dette ved selvsyn, da den af »Det økonomiske og sociale råd for Saar-Lor-Lux-Rheinland/Pfalz-regionen« (3) var inviteret til en høring i Luxembourg den 13. februar 2007.

1.3   Historisk udvikling

| 1.3.1 | Europarådet, som har sæde i Strasbourg, er den europæiske organisation, der gennem flere årtier har beskæftiget sig med emnet, euroregioner, og grænseoverskridende samarbejde generelt. |
| --- | --- |

1.3.1

Europarådet, som har sæde i Strasbourg, er den europæiske organisation, der gennem flere årtier har beskæftiget sig med emnet, euroregioner, og grænseoverskridende samarbejde generelt.

| 1.3.2 | De første forsøg med grænseoverskridende samarbejde blev gjort i slutningen af 1940'erne. Benelux-aftalen, som blev indgået i 1948, var et tidligt forsøg på at nedbryde de skillelinjer, som statsgrænserne udgør. Euroregio blev oprettet i 1958 omkring det hollandske Enschede-område og det tyske Gronau-område. Kort tid derefter, men i områder som dengang var uden for EU, blev der iværksat adskillige eksperimenter i Skandinavien i Øresund, Nordkalotten og Kvarken på tværs af Danmarks, Finlands, Norges og Sveriges grænser. |
| --- | --- |

1.3.2

De første forsøg med grænseoverskridende samarbejde blev gjort i slutningen af 1940'erne. Benelux-aftalen, som blev indgået i 1948, var et tidligt forsøg på at nedbryde de skillelinjer, som statsgrænserne udgør. Euroregio blev oprettet i 1958 omkring det hollandske Enschede-område og det tyske Gronau-område. Kort tid derefter, men i områder som dengang var uden for EU, blev der iværksat adskillige eksperimenter i Skandinavien i Øresund, Nordkalotten og Kvarken på tværs af Danmarks, Finlands, Norges og Sveriges grænser.

| 1.3.3 | Mellem 1975 og 1985 blev der skabt en række arbejdsfællesskaber mellem regioner i forskellige lande, som f.eks. arbejdsfællesskaberne i Jura og Pyrenæerne med begrænsede handlingsbeføjelser. |
| --- | --- |

1.3.3

Mellem 1975 og 1985 blev der skabt en række arbejdsfællesskaber mellem regioner i forskellige lande, som f.eks. arbejdsfællesskaberne i Jura og Pyrenæerne med begrænsede handlingsbeføjelser.

| 1.3.4 | Det regionale grænseoverskridende samarbejde og oprettelsen af euroregioner er blevet meget omfattende siden 1990 (4). Følgende faktorer har bidraget til denne vækst:






  — | fremskridtene i den europæiske samlingsproces, specielt med skabelsen af det indre marked, indførelsen af euroen og udvidelsen af EU; |
| --- | --- | --- |

1.3.4

Det regionale grænseoverskridende samarbejde og oprettelsen af euroregioner er blevet meget omfattende siden 1990 (4). Følgende faktorer har bidraget til denne vækst:

—

fremskridtene i den europæiske samlingsproces, specielt med skabelsen af det indre marked, indførelsen af euroen og udvidelsen af EU;

| — | den stigende decentralisering og regionalisering af de europæiske lande; |
| --- | --- |

—

den stigende decentralisering og regionalisering af de europæiske lande;

| — | stigningen i antallet af grænsegængere; |
| --- | --- |

—

stigningen i antallet af grænsegængere;

| — | den om end begrænsede anerkendelse af regionernes rolle i forvaltningen af EU-institutionerne; |
| --- | --- |

—

den om end begrænsede anerkendelse af regionernes rolle i forvaltningen af EU-institutionerne;

| — | iværksættelsen af EU-initiativer inden for grænseoverskridende samarbejde, som f.eks. Interreg. |
| --- | --- |

—

iværksættelsen af EU-initiativer inden for grænseoverskridende samarbejde, som f.eks. Interreg.

| 1.3.5 | De seneste to udvidelsesrunder, som forhøjede antallet af medlemsstater fra 15 til 27, har medført en betydelig stigning i antallet af grænseregioner og de dertil knyttede kendetegn. Helt konkret er antallet af grænseregioner på Nuts-II-plan steget til 38, og man er gået fra en samlet grænsestrækning på 7 137 km til 14 300 km. |
| --- | --- |

1.3.5

De seneste to udvidelsesrunder, som forhøjede antallet af medlemsstater fra 15 til 27, har medført en betydelig stigning i antallet af grænseregioner og de dertil knyttede kendetegn. Helt konkret er antallet af grænseregioner på Nuts-II-plan steget til 38, og man er gået fra en samlet grænsestrækning på 7 137 km til 14 300 km.

| 1.3.6 | Europa-Parlamentet skrev i sin betænkning fra december 2005 (5), at det grænseoverskridende samarbejde er afgørende for den europæiske integration og samhørighed, og opfordrede medlemsstaterne til at fremme og støtte brugen af euroregioner. Det grænseoverskridende samarbejde indgik ligeledes i forslaget til en forfatning for Europa (Art. III-220). |
| --- | --- |

1.3.6

Europa-Parlamentet skrev i sin betænkning fra december 2005 (5), at det grænseoverskridende samarbejde er afgørende for den europæiske integration og samhørighed, og opfordrede medlemsstaterne til at fremme og støtte brugen af euroregioner. Det grænseoverskridende samarbejde indgik ligeledes i forslaget til en forfatning for Europa (Art. III-220).

1.4   Samarbejdsformer

| 1.4.1 | Kommissionen indkredsede i fællesskabsinitiativet Interreg III til fremme af samarbejde mellem regioner tre samarbejdsområder:






  — | A — Grænseoverskridende samarbejde
  Målet for det grænseoverskridende samarbejde er økonomisk og social integration ved hjælp af gennemførelse af fælles udviklingsstrategier og strukturerede udvekslinger mellem samfundene på begge sider af grænsen. |
| --- | --- | --- |

1.4.1

Kommissionen indkredsede i fællesskabsinitiativet Interreg III til fremme af samarbejde mellem regioner tre samarbejdsområder:

—

A — Grænseoverskridende samarbejde

Målet for det grænseoverskridende samarbejde er økonomisk og social integration ved hjælp af gennemførelse af fælles udviklingsstrategier og strukturerede udvekslinger mellem samfundene på begge sider af grænsen.

| — | B — Tværnationalt samarbejde
  Målet for det tværnationale samarbejde mellem nationale, regionale og lokale myndigheder er at fremme en bedre territorial integration gennem dannelse af store europæiske grupper af regioner eller makroregioner. |
| --- | --- |

—

B — Tværnationalt samarbejde

Målet for det tværnationale samarbejde mellem nationale, regionale og lokale myndigheder er at fremme en bedre territorial integration gennem dannelse af store europæiske grupper af regioner eller makroregioner.

| — | C — Interregionalt samarbejde
  Målet for det interregionale samarbejde er at øge udvekslingen af oplysninger og erfaringer, ikke nødvendigvis kun i grænseregioner. |
| --- | --- |

—

C — Interregionalt samarbejde

Målet for det interregionale samarbejde er at øge udvekslingen af oplysninger og erfaringer, ikke nødvendigvis kun i grænseregioner.

Euroregioner falder specielt ind under afsnit A, men efterhånden også i stigende grad under afsnit B.

2.   EU-sammenhæng

| 2.1 | Inden for den senere tid har forskellige EU-forslag forbedret de overordnede rammer for euroregionerne. I første halvdel af 2006 har Europa-Parlamentet og ministerrådet vedtaget adskillige vigtige beslutninger, som har betydning for det grænseoverskridende samarbejde. |
| --- | --- |

2.1

Inden for den senere tid har forskellige EU-forslag forbedret de overordnede rammer for euroregionerne. I første halvdel af 2006 har Europa-Parlamentet og ministerrådet vedtaget adskillige vigtige beslutninger, som har betydning for det grænseoverskridende samarbejde.

2.2   Finansielle perspektiver

| 2.2.1 | Kommissionen fremlagde i 2004 sit første forslag til revision af de finansielle perspektiver (2007-2013) (6). I dette forslag for et EU med 27 medlemsstater anslog Kommissionen udgiftsbehovet til omkring 1,14 % af BNI for perioden 2007-2013. EØSU gav i sin udtalelse (7) sin støtte til at øge de egne midler til et maksimum på 1,30 % af BNI (og dermed overskride den tidligere tærskel på 1,24 %) i lyset af de store udfordringer, EU stod over for. Det Europæiske Råd fastsatte på mødet i december 2005 de samlede udgifter for perioden 2007-2013 til 1,045 % af BNI. I april 2006 blev det endelige forslag til sidst, efter forhandlinger mellem Rådet og Europa-Parlamentet, fastsat til 864 315 mia. euro, dvs. 1,048 % af BNI. |
| --- | --- |

2.2.1

Kommissionen fremlagde i 2004 sit første forslag til revision af de finansielle perspektiver (2007-2013) (6). I dette forslag for et EU med 27 medlemsstater anslog Kommissionen udgiftsbehovet til omkring 1,14 % af BNI for perioden 2007-2013. EØSU gav i sin udtalelse (7) sin støtte til at øge de egne midler til et maksimum på 1,30 % af BNI (og dermed overskride den tidligere tærskel på 1,24 %) i lyset af de store udfordringer, EU stod over for. Det Europæiske Råd fastsatte på mødet i december 2005 de samlede udgifter for perioden 2007-2013 til 1,045 % af BNI. I april 2006 blev det endelige forslag til sidst, efter forhandlinger mellem Rådet og Europa-Parlamentet, fastsat til 864 315 mia. euro, dvs. 1,048 % af BNI.

| 2.2.2 | Denne væsentlige nedskæring har påvirket finansieringen af den økonomiske og sociale samhørighed, som er faldet fra 0,41 % af BNI i EU-15 til 0,37 % i EU-27. Alt dette sker på et tidspunkt, hvor optagelsen af nye medlemsstater og andre udfordringer for EU, såsom globaliseringen, kræver flere og ikke færre midler. |
| --- | --- |

2.2.2

Denne væsentlige nedskæring har påvirket finansieringen af den økonomiske og sociale samhørighed, som er faldet fra 0,41 % af BNI i EU-15 til 0,37 % i EU-27. Alt dette sker på et tidspunkt, hvor optagelsen af nye medlemsstater og andre udfordringer for EU, såsom globaliseringen, kræver flere og ikke færre midler.

| 2.2.3 | Hvad angår territorialt samarbejde i Europa, er der til det nye mål nr. 3 afsat 8,72 mia. euro (2,44 % af 0,37 % af BNI er afsat til samhørighed), hvilket skal sammenholdes med de 13 mia. euro, som Kommissionen bad om i sit oprindelige forslag. Man bliver således nødt til at strække de færre midler længere. |
| --- | --- |

2.2.3

Hvad angår territorialt samarbejde i Europa, er der til det nye mål nr. 3 afsat 8,72 mia. euro (2,44 % af 0,37 % af BNI er afsat til samhørighed), hvilket skal sammenholdes med de 13 mia. euro, som Kommissionen bad om i sit oprindelige forslag. Man bliver således nødt til at strække de færre midler længere.

| 2.2.4 | EU's finansielle støtte til grænseoverskridende samarbejde er steget i forhold til den foregående periode (2000-2006), men nedskæringen i forhold til Kommissionens oprindelige forslag gør det nødvendigt med mere samarbejde fra de regionale og lokale instansers side og en mere udstrakt brug af offentlig-private partnerskaber. De afsatte midler dækker nu flere grænseområder, specielt i Central- og Østeuropa efter optagelsen af de 12 nye medlemsstater. |
| --- | --- |

2.2.4

EU's finansielle støtte til grænseoverskridende samarbejde er steget i forhold til den foregående periode (2000-2006), men nedskæringen i forhold til Kommissionens oprindelige forslag gør det nødvendigt med mere samarbejde fra de regionale og lokale instansers side og en mere udstrakt brug af offentlig-private partnerskaber. De afsatte midler dækker nu flere grænseområder, specielt i Central- og Østeuropa efter optagelsen af de 12 nye medlemsstater.

2.3   Nye forordninger

| 2.3.1 | Kommissionens forslag, som blev fremsat i juli 2004, om strukturfondene for perioden 2007-2013 opstiller et mål om »konvergens« i stedet for det tidligere mål nr. 1, et mål om »konkurrenceevne og beskæftigelse« i stedet for det tidligere mål 2 og skaber et nyt mål nr. 3 »europæisk territorialt samarbejde«, som tillægger større betydning til tiltag på det regionale grænseoverskridende område. |
| --- | --- |

2.3.1

Kommissionens forslag, som blev fremsat i juli 2004, om strukturfondene for perioden 2007-2013 opstiller et mål om »konvergens« i stedet for det tidligere mål nr. 1, et mål om »konkurrenceevne og beskæftigelse« i stedet for det tidligere mål 2 og skaber et nyt mål nr. 3 »europæisk territorialt samarbejde«, som tillægger større betydning til tiltag på det regionale grænseoverskridende område.

| 2.3.2 | Dette nye mål nr. 3 (8), som er baseret på erfaringerne fra fællesskabsinitiativet Interreg, vil særligt tage sigte på at fremme en afbalanceret integration af EU's område ved hjælp af grænseoverskridende, tværnationalt og interregionalt samarbejde. |
| --- | --- |

2.3.2

Dette nye mål nr. 3 (8), som er baseret på erfaringerne fra fællesskabsinitiativet Interreg, vil særligt tage sigte på at fremme en afbalanceret integration af EU's område ved hjælp af grænseoverskridende, tværnationalt og interregionalt samarbejde.

| 2.3.3 | EØSU afgav udtalelser om reformen af Strukturfondene og Samhørighedsfonden i 2005 (9). Rådet og Europa-Parlamentet vedtog de nye forslag til forordninger i 2006 (10). |
| --- | --- |

2.3.3

EØSU afgav udtalelser om reformen af Strukturfondene og Samhørighedsfonden i 2005 (9). Rådet og Europa-Parlamentet vedtog de nye forslag til forordninger i 2006 (10).

2.4   Samhørighedspolitik: Strategiske retningslinjer

| 2.4.1 | Kommissionens meddelelse (11) om de strategiske retningslinjer for samhørighed blev vedtaget, efter at man havde vedtaget de forskellige strukturfondsforordninger. Den omtalte meddelelse bekræfter vigtigheden af det nye mål nr. 3 »Europæisk territorialt samarbejde« og dets tre dele: grænseoverskridende, tværnationalt og interregionalt samarbejde. |
| --- | --- |

2.4.1

Kommissionens meddelelse (11) om de strategiske retningslinjer for samhørighed blev vedtaget, efter at man havde vedtaget de forskellige strukturfondsforordninger. Den omtalte meddelelse bekræfter vigtigheden af det nye mål nr. 3 »Europæisk territorialt samarbejde« og dets tre dele: grænseoverskridende, tværnationalt og interregionalt samarbejde.

| 2.4.2 | Hensigten med det nye samarbejdsmål er at fremme større integration af EU's område og at mindske »barriereeffekten« ved hjælp af grænseoverskridende samarbejde og udveksling af god praksis. |
| --- | --- |

2.4.2

Hensigten med det nye samarbejdsmål er at fremme større integration af EU's område og at mindske »barriereeffekten« ved hjælp af grænseoverskridende samarbejde og udveksling af god praksis.

| 2.4.3 | De strategiske retningslinjer for EU's samhørighedspolitik sigter mod at:






  a) | gøre regionerne mere attraktive for investorer; |
| --- | --- | --- |

2.4.3

De strategiske retningslinjer for EU's samhørighedspolitik sigter mod at:

a)

gøre regionerne mere attraktive for investorer;

| b) | fremme innovation og iværksætteri; |
| --- | --- |

b)

fremme innovation og iværksætteri;

| c) | skabe beskæftigelse og mere specifikt at tage hensyn til den territoriale dimension af samhørighedspolitikkerne. |
| --- | --- |

c)

skabe beskæftigelse og mere specifikt at tage hensyn til den territoriale dimension af samhørighedspolitikkerne.

| 2.4.4 | Det er velkendt, at nationale grænser ofte udgør en hindring for udviklingen af EU's område som helhed, og at de kan begrænse EU's konkurrencepotentiale. En af de vigtigste målsætninger for det grænseoverskridende samarbejde i EU er derfor at fjerne barriereeffekten mellem nationale grænser og at skabe synergier med henblik på at takle fælles problemer ved hjælp af fælles løsninger. |
| --- | --- |

2.4.4

Det er velkendt, at nationale grænser ofte udgør en hindring for udviklingen af EU's område som helhed, og at de kan begrænse EU's konkurrencepotentiale. En af de vigtigste målsætninger for det grænseoverskridende samarbejde i EU er derfor at fjerne barriereeffekten mellem nationale grænser og at skabe synergier med henblik på at takle fælles problemer ved hjælp af fælles løsninger.

| 2.4.5 | Samhørighedspolitik bør fokusere på foranstaltninger, der øger værdien af de grænseoverskridende aktiviteter, som f.eks. at øge den grænseoverskridende konkurrenceevne ved hjælp af innovation, forskning og udvikling; at skabe virtuelle netværk (tjenester) eller fysiske netværk (transport) for at øge den grænseoverskridende integration som et europæisk særtræk; fremme mobilitet og gennemsigtighed på det grænseoverskridende arbejdsmarked; forvalte vandressourcerne og forebygge oversvømmelser; udvikle turismen; fremme inddragelsen af de økonomiske og sociale aktører; fremhæve kulturarven; forbedre den fysiske planlægning osv. |
| --- | --- |

2.4.5

Samhørighedspolitik bør fokusere på foranstaltninger, der øger værdien af de grænseoverskridende aktiviteter, som f.eks. at øge den grænseoverskridende konkurrenceevne ved hjælp af innovation, forskning og udvikling; at skabe virtuelle netværk (tjenester) eller fysiske netværk (transport) for at øge den grænseoverskridende integration som et europæisk særtræk; fremme mobilitet og gennemsigtighed på det grænseoverskridende arbejdsmarked; forvalte vandressourcerne og forebygge oversvømmelser; udvikle turismen; fremme inddragelsen af de økonomiske og sociale aktører; fremhæve kulturarven; forbedre den fysiske planlægning osv.

2.5   Nyt retsgrundlag for det territoriale samarbejde

| 2.5.1 | Historisk set har manglen på et ensartet europæisk retsgrundlag for grænseoverskridende samarbejde virket som en bremse på udviklingen af nyttige foranstaltninger på dette område. |
| --- | --- |

2.5.1

Historisk set har manglen på et ensartet europæisk retsgrundlag for grænseoverskridende samarbejde virket som en bremse på udviklingen af nyttige foranstaltninger på dette område.

| 2.5.2 | Kommissionen foreslog i 2004, at der blev oprettet en europæisk gruppe for grænseoverskridende samarbejde. I et senere forslag ændrede Kommissionen denne betegnelse og udskiftede ordet »grænseoverskridende« med »territorialt«. |
| --- | --- |

2.5.2

Kommissionen foreslog i 2004, at der blev oprettet en europæisk gruppe for grænseoverskridende samarbejde. I et senere forslag ændrede Kommissionen denne betegnelse og udskiftede ordet »grænseoverskridende« med »territorialt«.

| 2.5.3 | Den forordning (12), der blev vedtaget den 31. juli 2006, anerkender, at:






  — | det er nødvendigt at træffe foranstaltninger for at imødegå de betydelige vanskeligheder, som medlemsstaterne, navnlig regionerne og de lokale myndigheder, har haft med at iværksætte og forvalte foranstaltninger for territorialt samarbejde inden for rammerne af de forskellige nationale lovgivninger og procedurer. |
| --- | --- | --- |

2.5.3

Den forordning (12), der blev vedtaget den 31. juli 2006, anerkender, at:

—

det er nødvendigt at træffe foranstaltninger for at imødegå de betydelige vanskeligheder, som medlemsstaterne, navnlig regionerne og de lokale myndigheder, har haft med at iværksætte og forvalte foranstaltninger for territorialt samarbejde inden for rammerne af de forskellige nationale lovgivninger og procedurer.

| — | for at overvinde de bestående hindringer for territorialt samarbejde er det nødvendigt at indføre et samarbejdsinstrument på fællesskabsplan for på Fællesskabets område at oprette samarbejdsgrupper, der har status som juridisk person, med betegnelsen »europæiske grupper for territorialt samarbejde« (EGTS). |
| --- | --- |

—

for at overvinde de bestående hindringer for territorialt samarbejde er det nødvendigt at indføre et samarbejdsinstrument på fællesskabsplan for på Fællesskabets område at oprette samarbejdsgrupper, der har status som juridisk person, med betegnelsen »europæiske grupper for territorialt samarbejde« (EGTS).

| — | betingelserne for territorialt samarbejde bør skabes i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet i traktatens artikel 5. I overensstemmelse med det proportionalitetsprincip, der er opstillet i nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål, idet oprettelsen af en EGTS er frivillig, og de enkelte medlemsstaters forfatningssystemer respekteres. |
| --- | --- |

—

betingelserne for territorialt samarbejde bør skabes i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet i traktatens artikel 5. I overensstemmelse med det proportionalitetsprincip, der er opstillet i nævnte artikel, går denne forordning ikke ud over, hvad der er nødvendigt for at nå de tilstræbte mål, idet oprettelsen af en EGTS er frivillig, og de enkelte medlemsstaters forfatningssystemer respekteres.

3.   Økonomisk integration og social og territorial samhørighed

3.1   Integration og specialisering

| 3.1.1 | I de større, ældre stater har der været en tendens til at koncentrere en stor del af de økonomiske aktiviteter centralt i landet og ofte i hovedstaden og de større byer. Inden for de enkelte stater er der sket en vis regional økonomisk specialisering. |
| --- | --- |

3.1.1

I de større, ældre stater har der været en tendens til at koncentrere en stor del af de økonomiske aktiviteter centralt i landet og ofte i hovedstaden og de større byer. Inden for de enkelte stater er der sket en vis regional økonomisk specialisering.

| 3.1.2 | Den europæiske integration fremmer dannelsen af nye samarbejdsområder som f.eks. euroregionerne. Den europæiske integration har betydet, at den regionale specialisering ikke længere kun udvikles inden for de enkelte stater, men i stigende grad på europæisk plan. Landegrænserne udgør ikke længere nogen uovervindelig hindring for handlen. Inden for rammerne af den stigende specialisering på europæisk plan fremmer dette etableringen af nye forbindelser mellem regioner — som til tider befinder sig på forskellige udviklingsstader — fra forskellige medlemslande men med ens målsætninger. |
| --- | --- |

3.1.2

Den europæiske integration fremmer dannelsen af nye samarbejdsområder som f.eks. euroregionerne. Den europæiske integration har betydet, at den regionale specialisering ikke længere kun udvikles inden for de enkelte stater, men i stigende grad på europæisk plan. Landegrænserne udgør ikke længere nogen uovervindelig hindring for handlen. Inden for rammerne af den stigende specialisering på europæisk plan fremmer dette etableringen af nye forbindelser mellem regioner — som til tider befinder sig på forskellige udviklingsstader — fra forskellige medlemslande men med ens målsætninger.

| 3.1.3 | Denne form for samarbejde er specielt nødvendig i forbindelse med mindre foretagender, som er mest ramt af grænseeffekten. Der tænkes f.eks. på smv'erne. |
| --- | --- |

3.1.3

Denne form for samarbejde er specielt nødvendig i forbindelse med mindre foretagender, som er mest ramt af grænseeffekten. Der tænkes f.eks. på smv'erne.

| 3.1.4 | EØSU mener, at euroregionerne i væsentligt omfang bør bidrage til EU's politik for økonomisk, social og territorial samhørighed. EU's nye forslag til fysisk forvaltning har derfor konvergens og øget konkurrenceevne og beskæftigelse som vigtigste målsætninger, navnlig i de mindre velstående regioner og i de regioner, der står over for nye udfordringer på specialiseringsfronten. |
| --- | --- |

3.1.4

EØSU mener, at euroregionerne i væsentligt omfang bør bidrage til EU's politik for økonomisk, social og territorial samhørighed. EU's nye forslag til fysisk forvaltning har derfor konvergens og øget konkurrenceevne og beskæftigelse som vigtigste målsætninger, navnlig i de mindre velstående regioner og i de regioner, der står over for nye udfordringer på specialiseringsfronten.

3.2   Konkurrenceevne

| 3.2.1 | Euroregionerne er befordrende for stordriftsfordele. Kort fortalt bevirker de, at markederne bliver større (klyngeøkonomi), at produktionsfaktorerne komplementerer hinanden, og at der er større investeringsincitamenter. Normalt anslås det, at visse investeringer i innovation og udvikling kan have en direkte indvirkning inden for en afstand af 250-500 km. Selvom visse euroregioner er større, strækker den gennemsnitlige euroregion sig over mellem 50 og 100 km. |
| --- | --- |

3.2.1

Euroregionerne er befordrende for stordriftsfordele. Kort fortalt bevirker de, at markederne bliver større (klyngeøkonomi), at produktionsfaktorerne komplementerer hinanden, og at der er større investeringsincitamenter. Normalt anslås det, at visse investeringer i innovation og udvikling kan have en direkte indvirkning inden for en afstand af 250-500 km. Selvom visse euroregioner er større, strækker den gennemsnitlige euroregion sig over mellem 50 og 100 km.

| 3.2.2 | Euroregionerne er afgørende for at opnå en kritisk masse på visse områder og for at bane vejen for en række investeringer i vigtige tjenester, som ikke ville kunne gennemføres uden et grænseoverskridende samarbejde. |
| --- | --- |

3.2.2

Euroregionerne er afgørende for at opnå en kritisk masse på visse områder og for at bane vejen for en række investeringer i vigtige tjenester, som ikke ville kunne gennemføres uden et grænseoverskridende samarbejde.

| 3.2.3 | For at øge konkurrenceevnen kan det grænseoverskridende samarbejde mellem regionale og lokale myndigheder sørge for leveringen af forskellige offentlige goder, såsom:






  — | informations-, kommunikations-, energi- og transportnetværk og andre grænseoverskridende infrastrukturer; |
| --- | --- | --- |

3.2.3

For at øge konkurrenceevnen kan det grænseoverskridende samarbejde mellem regionale og lokale myndigheder sørge for leveringen af forskellige offentlige goder, såsom:

—

informations-, kommunikations-, energi- og transportnetværk og andre grænseoverskridende infrastrukturer;

| — | offentlige tjenesteydelser som f.eks. skoler, hospitaler, beredskabstjenester; |
| --- | --- |

—

offentlige tjenesteydelser som f.eks. skoler, hospitaler, beredskabstjenester;

| — | institutioner og tjenester, der fremmer privat økonomisk aktivitet, inklusive udvikling af handlen, iværksætteri og partnerskaber mellem grænseoverskridende virksomheder, udvikling af nye beskæftigelsesmuligheder og mobilitet blandt arbejdstagerne; |
| --- | --- |

—

institutioner og tjenester, der fremmer privat økonomisk aktivitet, inklusive udvikling af handlen, iværksætteri og partnerskaber mellem grænseoverskridende virksomheder, udvikling af nye beskæftigelsesmuligheder og mobilitet blandt arbejdstagerne;

3.3   Samhørighed: vanskeligheder for grænsegængere

| 3.3.1 | Størstedelen af euroregionerne består af regioner med et nogenlunde ens udviklingsniveau. Der findes imidlertid også euroregioner bestående af regioner, der befinder sig på forskellige udviklingsstader. En af målsætningerne for euroregionerne er at fremme økonomiske aktiviteter og andre aktiviteter, som mindsker de regionale forskelle. Større inddragelse af de berørte medlemsstater og EU er afgørende for at opnå dette. |
| --- | --- |

3.3.1

Størstedelen af euroregionerne består af regioner med et nogenlunde ens udviklingsniveau. Der findes imidlertid også euroregioner bestående af regioner, der befinder sig på forskellige udviklingsstader. En af målsætningerne for euroregionerne er at fremme økonomiske aktiviteter og andre aktiviteter, som mindsker de regionale forskelle. Større inddragelse af de berørte medlemsstater og EU er afgørende for at opnå dette.

| 3.3.2 | Investeringer i grundlæggende sociale tjenesteydelser i grænseområderne er ofte lavere end i andre mere centrale dele af de enkelte lande. Det skyldes ofte, at grænseområderne har mindre indflydelse på de steder, hvor beslutningerne træffes. Dette resulterer i mange tilfælde i et utilstrækkeligt udbud af forskelligartede og rentable kvalitetstjenester, specielt til de mest udsatte dele af befolkningen (børn, immigranter, lavindkomstfamilier, handicappede, kronisk syge osv.). |
| --- | --- |

3.3.2

Investeringer i grundlæggende sociale tjenesteydelser i grænseområderne er ofte lavere end i andre mere centrale dele af de enkelte lande. Det skyldes ofte, at grænseområderne har mindre indflydelse på de steder, hvor beslutningerne træffes. Dette resulterer i mange tilfælde i et utilstrækkeligt udbud af forskelligartede og rentable kvalitetstjenester, specielt til de mest udsatte dele af befolkningen (børn, immigranter, lavindkomstfamilier, handicappede, kronisk syge osv.).

| 3.3.3 | Euroregionerne kan spille en vigtig rolle for udviklingen af denne slags tjenesteydelser og dermed for at sikre, at disse samfundsgrupper kan opnå større beskyttelse ved hjælp af en grænseoverskridende tilgang. Derudover kan euroregionerne bidrage til i vid udstrækning at overvinde de juridiske, administrative og finansielle hindringer og skævheder, der begrænser befolkningernes fremskridt. De bidrager desuden til at udrydde gamle fordomme, til at udarbejde fælles undersøgelser og til at forbedre den gensidige forståelse af de indbyrdes forskelle. |
| --- | --- |

3.3.3

Euroregionerne kan spille en vigtig rolle for udviklingen af denne slags tjenesteydelser og dermed for at sikre, at disse samfundsgrupper kan opnå større beskyttelse ved hjælp af en grænseoverskridende tilgang. Derudover kan euroregionerne bidrage til i vid udstrækning at overvinde de juridiske, administrative og finansielle hindringer og skævheder, der begrænser befolkningernes fremskridt. De bidrager desuden til at udrydde gamle fordomme, til at udarbejde fælles undersøgelser og til at forbedre den gensidige forståelse af de indbyrdes forskelle.

| 3.3.4 | De juridiske mangler og den manglende harmonisering vedrørende grænsegængernes fri bevægelighed er kun blevet delvist løst ved hjælp af EU-reglerne og Domstolen. På grund af det stigende antal grænsegængere er denne situation blevet et vigtigt spørgsmål på EU-plan, specielt hvad angår beskatning, social sikring og social bistand, i det omfang der fortsat hersker uenighed om definitioner og behandlinger af forskellige forhold såsom bopæl, familieforhold, dækning af sundhedsudgifter, dobbelt beskatning og andre administrative restriktioner (13). |
| --- | --- |

3.3.4

De juridiske mangler og den manglende harmonisering vedrørende grænsegængernes fri bevægelighed er kun blevet delvist løst ved hjælp af EU-reglerne og Domstolen. På grund af det stigende antal grænsegængere er denne situation blevet et vigtigt spørgsmål på EU-plan, specielt hvad angår beskatning, social sikring og social bistand, i det omfang der fortsat hersker uenighed om definitioner og behandlinger af forskellige forhold såsom bopæl, familieforhold, dækning af sundhedsudgifter, dobbelt beskatning og andre administrative restriktioner (13).

4.   Grænseoverskridende samarbejde: merværdi for den europæiske integration

4.1   Overvindelse af grænserne

| 4.1.1 | Behovet for at overvinde hindringerne for integrationen er noget, befolkningerne i grænseområderne er konfronteret med hver dag. Målet er ikke at ændre grænserne eller at udvande nationalstaternes suverænitet, men at fremme et effektivt samarbejde omkring alle aspekter af livet i grænseområderne og forbedre levevilkårene samt føre tanken om borgernes Europa ud i livet. |
| --- | --- |

4.1.1

Behovet for at overvinde hindringerne for integrationen er noget, befolkningerne i grænseområderne er konfronteret med hver dag. Målet er ikke at ændre grænserne eller at udvande nationalstaternes suverænitet, men at fremme et effektivt samarbejde omkring alle aspekter af livet i grænseområderne og forbedre levevilkårene samt føre tanken om borgernes Europa ud i livet.

| 4.1.2 | EU's grænser har for længst udspillet deres gamle rolle som barrierer, men der findes fortsat økonomiske, sociokulturelle, administrative og juridiske forskelle, hvilket specielt er synligt ved EU's grænser udadtil. Målet for samarbejdet i grænseområderne er derfor at udvikle samarbejdsbaserede strukturer, procedurer og instrumenter, der gør det muligt at fjerne administrative og juridiske hindringer, at fjerne faktorer, som historisk set har skabt splittelse, og at gøre naboskabet til en løftestang for mobilitet, økonomisk udvikling og social fremgang. Målet er kort fortalt at gøre grænseområderne til »områder med fælles fremgang«. |
| --- | --- |

4.1.2

EU's grænser har for længst udspillet deres gamle rolle som barrierer, men der findes fortsat økonomiske, sociokulturelle, administrative og juridiske forskelle, hvilket specielt er synligt ved EU's grænser udadtil. Målet for samarbejdet i grænseområderne er derfor at udvikle samarbejdsbaserede strukturer, procedurer og instrumenter, der gør det muligt at fjerne administrative og juridiske hindringer, at fjerne faktorer, som historisk set har skabt splittelse, og at gøre naboskabet til en løftestang for mobilitet, økonomisk udvikling og social fremgang. Målet er kort fortalt at gøre grænseområderne til »områder med fælles fremgang«.

4.2   Merværdi

| 4.2.1 | Grænseoverskridende samarbejde og konsekvent gennemførelse heraf ved hjælp af euroregionerne gør det ikke alene muligt at forebygge konflikter, takle katastrofer og overvinde psykologiske hindringer, men også klart at forbedre udviklingen på begge sider af grænsen. Denne merværdi kan ses på politisk, institutionelt, økonomisk, socialt og kulturelt plan og også i form af europæisk integration. Det grænseoverskridende samarbejde yder et særdeles nyttigt bidrag til at fremme fredelig sameksistens og europæisk sikkerhed og integration. Det er et særdeles effektivt middel til at gennemføre EU's principper om subsidiaritet, partnerskab og økonomisk, social og territorial samhørighed, og til at støtte fuld integration af EU's nye medlemsstater. |
| --- | --- |

4.2.1

Grænseoverskridende samarbejde og konsekvent gennemførelse heraf ved hjælp af euroregionerne gør det ikke alene muligt at forebygge konflikter, takle katastrofer og overvinde psykologiske hindringer, men også klart at forbedre udviklingen på begge sider af grænsen. Denne merværdi kan ses på politisk, institutionelt, økonomisk, socialt og kulturelt plan og også i form af europæisk integration. Det grænseoverskridende samarbejde yder et særdeles nyttigt bidrag til at fremme fredelig sameksistens og europæisk sikkerhed og integration. Det er et særdeles effektivt middel til at gennemføre EU's principper om subsidiaritet, partnerskab og økonomisk, social og territorial samhørighed, og til at støtte fuld integration af EU's nye medlemsstater.

| 4.2.2 | Disse permanente strukturer for grænseoverskridende samarbejde gør det muligt på fast basis at inddrage borgerne og forvaltningerne såvel som de tværnationale politiske og sociale grupper, og de sikrer gensidig forståelse og baner vejen for et vertikalt og horisontalt partnerskab på grundlag af forskellige nationale strukturer og beføjelser. De gør det ligeledes muligt at styre grænseoverskridende programmer og projekter og at foretage fælles forvaltning af midler fra forskellige kilder (EU- eller statsmidler, deres egne midler eller eksterne midler). EØSU mener, at fælles gennemførelse af denne type initiativer kan gennemføres med større held og mere effektivt, hvis det organiserede civilsamfund spiller en hovedrolle i den forbindelse. |
| --- | --- |

4.2.2

Disse permanente strukturer for grænseoverskridende samarbejde gør det muligt på fast basis at inddrage borgerne og forvaltningerne såvel som de tværnationale politiske og sociale grupper, og de sikrer gensidig forståelse og baner vejen for et vertikalt og horisontalt partnerskab på grundlag af forskellige nationale strukturer og beføjelser. De gør det ligeledes muligt at styre grænseoverskridende programmer og projekter og at foretage fælles forvaltning af midler fra forskellige kilder (EU- eller statsmidler, deres egne midler eller eksterne midler). EØSU mener, at fælles gennemførelse af denne type initiativer kan gennemføres med større held og mere effektivt, hvis det organiserede civilsamfund spiller en hovedrolle i den forbindelse.

| 4.2.3 | Fra et socioøkonomisk synspunkt er de grænseoverskridende samarbejdsstrukturer befordrende for at udnytte alle aktørernes iboende potentiale (bl.a. handelskamre, sammenslutninger, virksomheder, fagforeninger, sociale og kulturelle institutioner, grønne organisationer eller turistbureauer); åbning af arbejdsmarkederne og harmonisering af erhvervskvalifikationer; fremme af den økonomiske udvikling og jobskabelse ved hjælp af foranstaltninger på andre områder såsom infrastruktur, transport, turisme, miljø, uddannelse, forskning og samarbejde mellem smv'er. |
| --- | --- |

4.2.3

Fra et socioøkonomisk synspunkt er de grænseoverskridende samarbejdsstrukturer befordrende for at udnytte alle aktørernes iboende potentiale (bl.a. handelskamre, sammenslutninger, virksomheder, fagforeninger, sociale og kulturelle institutioner, grønne organisationer eller turistbureauer); åbning af arbejdsmarkederne og harmonisering af erhvervskvalifikationer; fremme af den økonomiske udvikling og jobskabelse ved hjælp af foranstaltninger på andre områder såsom infrastruktur, transport, turisme, miljø, uddannelse, forskning og samarbejde mellem smv'er.

| 4.2.4 | På det sociokulturelle område ligger merværdien ved det grænseoverskridende samarbejde i den fortsatte udbredelse af generel viden, hvilket skal ses som en slags grænseoverskridende continuum, som kan tages op i forskellige publikationer og formater. Merværdien hjælper ligeledes til at sikre et netværk af enheder, der fungerer som multiplikatorer. Dette gælder uddannelsescentre, miljøbeskyttelsesinstitutioner, kulturforeninger, biblioteker, museer osv. Grænseoverskridende samarbejde fremmer ligeledes lige muligheder og et bredt kendskab til nabolandets sprog, eller endda lokale dialekter, som er afgørende faktorer for den grænseoverskridende udvikling og en forudsætning for kommunikationen. |
| --- | --- |

4.2.4

På det sociokulturelle område ligger merværdien ved det grænseoverskridende samarbejde i den fortsatte udbredelse af generel viden, hvilket skal ses som en slags grænseoverskridende continuum, som kan tages op i forskellige publikationer og formater. Merværdien hjælper ligeledes til at sikre et netværk af enheder, der fungerer som multiplikatorer. Dette gælder uddannelsescentre, miljøbeskyttelsesinstitutioner, kulturforeninger, biblioteker, museer osv. Grænseoverskridende samarbejde fremmer ligeledes lige muligheder og et bredt kendskab til nabolandets sprog, eller endda lokale dialekter, som er afgørende faktorer for den grænseoverskridende udvikling og en forudsætning for kommunikationen.

| 4.2.5 | Set i dette lys tilfører grænseoverskridende samarbejde, hvis det understøttes af permanente strukturer som euroregionerne, merværdi til de nationale foranstaltninger takket være de grænseoverskridende programmers og projekters additionalitet, de synergier der skabes, fælles forskning og innovation, dannelse af dynamiske og faste netværk, udveksling af viden og god praksis, den indirekte gevinst ved at overvinde grænserne og den grænseoverskridende, effektive forvaltning af de disponible ressourcer. |
| --- | --- |

4.2.5

Set i dette lys tilfører grænseoverskridende samarbejde, hvis det understøttes af permanente strukturer som euroregionerne, merværdi til de nationale foranstaltninger takket være de grænseoverskridende programmers og projekters additionalitet, de synergier der skabes, fælles forskning og innovation, dannelse af dynamiske og faste netværk, udveksling af viden og god praksis, den indirekte gevinst ved at overvinde grænserne og den grænseoverskridende, effektive forvaltning af de disponible ressourcer.

4.3   Hindringer

Ikke desto mindre findes der fortsat forskellige faktorer, som vanskeliggør det grænseoverskridende samarbejde (14), hvoraf de mest åbenlyse er:

| — | Juridiske begrænsninger i den nationale lovgivning for de regionale og lokale forvaltningers grænseoverskridende virke. |
| --- | --- |

—

Juridiske begrænsninger i den nationale lovgivning for de regionale og lokale forvaltningers grænseoverskridende virke.

| — | Forskelle i de forskellige forvaltningsniveauers strukturer og beføjelser på hver sin side af grænsen. |
| --- | --- |

—

Forskelle i de forskellige forvaltningsniveauers strukturer og beføjelser på hver sin side af grænsen.

| — | Den manglende politiske vilje, specielt på det nationale plan, til at fjerne restriktioner, f.eks. ved hjælp af national regulering eller bilaterale aftaler. |
| --- | --- |

—

Den manglende politiske vilje, specielt på det nationale plan, til at fjerne restriktioner, f.eks. ved hjælp af national regulering eller bilaterale aftaler.

| — | Manglen på fælles rammer for beskatning og social sikkerhed, og anerkendelse af akademiske eksamensbeviser og faglige kvalifikationer. |
| --- | --- |

—

Manglen på fælles rammer for beskatning og social sikkerhed, og anerkendelse af akademiske eksamensbeviser og faglige kvalifikationer.

| — | Strukturelle økonomiske forskelle mellem områderne på hver sin side af grænsen. |
| --- | --- |

—

Strukturelle økonomiske forskelle mellem områderne på hver sin side af grænsen.

| — | Sproglige, kulturelle og psykologiske barrierer, herunder navnlig fordomme og gammelt nag mellem befolkninger. |
| --- | --- |

—

Sproglige, kulturelle og psykologiske barrierer, herunder navnlig fordomme og gammelt nag mellem befolkninger.

4.4   Generelle principper for grænseoverskridende samarbejde

| 4.4.1 | En lang række eksempler rundt omkring i hele Europa gør det muligt at indkredse en række generelle principper for et vellykket grænseoverskridende samarbejde:






  — | Borgernærhed: Befolkningen i grænseområderne ønsker samarbejde for at takle de problemer, de står over for, eller for at forbedre deres levevilkår. |
| --- | --- | --- |

4.4.1

En lang række eksempler rundt omkring i hele Europa gør det muligt at indkredse en række generelle principper for et vellykket grænseoverskridende samarbejde:

—

Borgernærhed: Befolkningen i grænseområderne ønsker samarbejde for at takle de problemer, de står over for, eller for at forbedre deres levevilkår.

| — | Inddragelse af politiske repræsentanter (lokale, regionale, statslige og europæiske) har afgørende betydning for et godt grænseoverskridende samarbejde. |
| --- | --- |

—

Inddragelse af politiske repræsentanter (lokale, regionale, statslige og europæiske) har afgørende betydning for et godt grænseoverskridende samarbejde.

| — | Subsidiaritet: Det lokale og regionale plan har vist sig at være det mest velegnede til at gennemføre grænseoverskridende samarbejde, om end der er behov for en alliance med de nationale regeringer. |
| --- | --- |

—

Subsidiaritet: Det lokale og regionale plan har vist sig at være det mest velegnede til at gennemføre grænseoverskridende samarbejde, om end der er behov for en alliance med de nationale regeringer.

| — | Partnerskab: Inddragelse af alle aktører på begge sider af grænsen er afgørende for at kunne nå de fælles målsætninger. |
| --- | --- |

—

Partnerskab: Inddragelse af alle aktører på begge sider af grænsen er afgørende for at kunne nå de fælles målsætninger.

| — | Fælles strukturer med fælles midler (tekniske, administrative, finansielle og beslutningstagningsinstrumenter) er en garanti for en vedvarende aktivitet, der er under konstant udvikling. De er også en garanti for at være i stand til at udøve visse beføjelser, forvalte programmer, herunder EU-programmer, opnå grænseoverskridende konsensus og undgå, at nationale særinteresser tager over. |
| --- | --- |

—

Fælles strukturer med fælles midler (tekniske, administrative, finansielle og beslutningstagningsinstrumenter) er en garanti for en vedvarende aktivitet, der er under konstant udvikling. De er også en garanti for at være i stand til at udøve visse beføjelser, forvalte programmer, herunder EU-programmer, opnå grænseoverskridende konsensus og undgå, at nationale særinteresser tager over.

5.   I retning af en samarbejdsbaseret styreform

5.1   Nye territoriale størrelser, der kræver nye styreformer

| 5.1.1 | Euroregionerne er territoriale enheder, der praktiserer nye former for samarbejde og inddragelse inden for den offentlige sektor og inden for den private sektor og mellem de to sektorer, med henblik på at indkredse nye sammenhængende politikker og under mere udstrakt inddragelse af alle de virkelig berørte aktører. |
| --- | --- |

5.1.1

Euroregionerne er territoriale enheder, der praktiserer nye former for samarbejde og inddragelse inden for den offentlige sektor og inden for den private sektor og mellem de to sektorer, med henblik på at indkredse nye sammenhængende politikker og under mere udstrakt inddragelse af alle de virkelig berørte aktører.

| 5.1.2 | Denne styreform kan ses som en mere inddragende og horisontal styreform end de traditionelle, mere hierarkiske og vertikale styreformer. Denne styreform er specielt velegnet til euroregionerne, eftersom det her handler om at finde fælles løsninger på fælles problemer. |
| --- | --- |

5.1.2

Denne styreform kan ses som en mere inddragende og horisontal styreform end de traditionelle, mere hierarkiske og vertikale styreformer. Denne styreform er specielt velegnet til euroregionerne, eftersom det her handler om at finde fælles løsninger på fælles problemer.

| 5.1.3 | Desuden spiller euroregionerne i stigende grad en mindre, men ikke desto mindre vigtig rolle i EU's styring af den økonomiske, sociale og territoriale samhørighedspolitik. |
| --- | --- |

5.1.3

Desuden spiller euroregionerne i stigende grad en mindre, men ikke desto mindre vigtig rolle i EU's styring af den økonomiske, sociale og territoriale samhørighedspolitik.

| 5.1.4 | EØSU mener derfor, at euroregionerne og de tilsvarende strukturer bør yde et afgørende bidrag til at give den europæiske integrations- og samlingsproces dybde. |
| --- | --- |

5.1.4

EØSU mener derfor, at euroregionerne og de tilsvarende strukturer bør yde et afgørende bidrag til at give den europæiske integrations- og samlingsproces dybde.

| 5.1.5 | Omvendt kræver dannelsen af euroregionerne samarbejde mellem de institutionelle og sociale aktører, der ofte har meget forskellige traditioner og mentalitet. Det at bo tæt på hinanden er ikke altid ensbetydende med et større samarbejde. Derfor har institutionerne og civilsamfundsorganisationerne en vigtig rolle at spille i den horisontale styringsform. |
| --- | --- |

5.1.5

Omvendt kræver dannelsen af euroregionerne samarbejde mellem de institutionelle og sociale aktører, der ofte har meget forskellige traditioner og mentalitet. Det at bo tæt på hinanden er ikke altid ensbetydende med et større samarbejde. Derfor har institutionerne og civilsamfundsorganisationerne en vigtig rolle at spille i den horisontale styringsform.

| 5.1.6 | Inddragelsen af de økonomiske og sociale aktører i forvaltningen af euroregionerne kræver, at der udarbejdes nogle institutionelle rammer, der kan få dette system til at fungere. Civilsamfundsorganisationerne bør inddrages i udformningen og gennemførelsen af de politikker, der fastlægges på de forskellige niveauer af grænseoverskridende samarbejde mellem to eller flere lande. Inddragelsen af arbejdsmarkedets parter i Eures-netværket i grænseområderne er et vigtigt praktisk udtryk for dette princip. |
| --- | --- |

5.1.6

Inddragelsen af de økonomiske og sociale aktører i forvaltningen af euroregionerne kræver, at der udarbejdes nogle institutionelle rammer, der kan få dette system til at fungere. Civilsamfundsorganisationerne bør inddrages i udformningen og gennemførelsen af de politikker, der fastlægges på de forskellige niveauer af grænseoverskridende samarbejde mellem to eller flere lande. Inddragelsen af arbejdsmarkedets parter i Eures-netværket i grænseområderne er et vigtigt praktisk udtryk for dette princip.

6.   Konklusioner og henstillinger

| 6.1 | Vedtagelsen af forordningen om oprettelse en europæisk gruppe for territorialt samarbejde (EGTS) og inddragelsen af en ny målsætning om territorialt samarbejde har åbnet nye muligheder for euroregionernes virke. For det første fordi den skaber et EU-retsinstrument vedrørende grænseoverskridende samarbejde, og desuden giver medlemsstaterne mulighed for på deres forskellige planer at deltage i det decentrale grænseoverskridende samarbejde. For det andet betyder skridtet fra »grænseoverskridende samarbejde« til »territorialt samarbejde«, at euroregionerne kan udvide deres virkefelt ud over de emner, der typisk hører ind under samarbejde på lokalt plan eller mellem lokale nabomyndigheder, og fuldt ud udvikle større områder, som deler de samme synergier og muligheder. |
| --- | --- |

6.1

Vedtagelsen af forordningen om oprettelse en europæisk gruppe for territorialt samarbejde (EGTS) og inddragelsen af en ny målsætning om territorialt samarbejde har åbnet nye muligheder for euroregionernes virke. For det første fordi den skaber et EU-retsinstrument vedrørende grænseoverskridende samarbejde, og desuden giver medlemsstaterne mulighed for på deres forskellige planer at deltage i det decentrale grænseoverskridende samarbejde. For det andet betyder skridtet fra »grænseoverskridende samarbejde« til »territorialt samarbejde«, at euroregionerne kan udvide deres virkefelt ud over de emner, der typisk hører ind under samarbejde på lokalt plan eller mellem lokale nabomyndigheder, og fuldt ud udvikle større områder, som deler de samme synergier og muligheder.

| 6.2 | EØSU mener derfor, at det territoriale samarbejde, der fremmes af euroregionerne, er afgørende for at fremme den europæiske integration, mindske den økonomiske, sociale og kulturelle splittelse, som skabes af de nationale grænser, og fremme den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed. Af den grund opfordrer EØSU til, at det grænseoverskridende territoriale samarbejde får særlig opmærksomhed i den kommende debat om den endelige vedtagelse af den nye EU-traktat. |
| --- | --- |

6.2

EØSU mener derfor, at det territoriale samarbejde, der fremmes af euroregionerne, er afgørende for at fremme den europæiske integration, mindske den økonomiske, sociale og kulturelle splittelse, som skabes af de nationale grænser, og fremme den økonomiske, sociale og territoriale samhørighed. Af den grund opfordrer EØSU til, at det grænseoverskridende territoriale samarbejde får særlig opmærksomhed i den kommende debat om den endelige vedtagelse af den nye EU-traktat.

| 6.3 | EØSU mener, at hvis det europæiske territoriale samarbejde skal leve op til de forventninger, der er skabt pga. de tidligere omtalte reformer, vil det være nødvendigt i højere grad at inddrage nationalstaterne og deres decentrale strukturer i udviklingen af euroregionerne. For at nå dette ville der være behov for nationale strategier for territorialt samarbejde inden for EU's rammer. Specielt ville nationalstaterne være nødt til at hjælpe med til at løse de mest presserende problemer, som deres befolkninger i grænseområderne står over for, og som typisk vedrører arbejdsmarkedet, sundhedsvæsenet, sociale tjenesteydelser, uddannelse og transport. |
| --- | --- |

6.3

EØSU mener, at hvis det europæiske territoriale samarbejde skal leve op til de forventninger, der er skabt pga. de tidligere omtalte reformer, vil det være nødvendigt i højere grad at inddrage nationalstaterne og deres decentrale strukturer i udviklingen af euroregionerne. For at nå dette ville der være behov for nationale strategier for territorialt samarbejde inden for EU's rammer. Specielt ville nationalstaterne være nødt til at hjælpe med til at løse de mest presserende problemer, som deres befolkninger i grænseområderne står over for, og som typisk vedrører arbejdsmarkedet, sundhedsvæsenet, sociale tjenesteydelser, uddannelse og transport.

| 6.4 | EØSU mener, at det for at gøre de territoriale samarbejdsaktiviteter mere effektive, og i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, ville være hensigtsmæssigt i højere grad at inddrage de europæiske grupper for territorialt samarbejde i den direkte forvaltning af grænseoverskridende og i visse tilfælde tværnationale projekter, der finansieres med EU- eller statsmidler. |
| --- | --- |

6.4

EØSU mener, at det for at gøre de territoriale samarbejdsaktiviteter mere effektive, og i overensstemmelse med subsidiaritetsprincippet, ville være hensigtsmæssigt i højere grad at inddrage de europæiske grupper for territorialt samarbejde i den direkte forvaltning af grænseoverskridende og i visse tilfælde tværnationale projekter, der finansieres med EU- eller statsmidler.

| 6.5 | At gøre euroregionerne til »områder med fælles fremgang« ville kræve en større inddragelse af den private erhvervssektor (inklusive den sociale økonomi) i de grænseoverskridende udviklingsinitiativer i betragtning af, hvilken rolle de små og mellemstore virksomheder spiller som rygraden i erhvervsstrukturen og for jobskabelsen. |
| --- | --- |

6.5

At gøre euroregionerne til »områder med fælles fremgang« ville kræve en større inddragelse af den private erhvervssektor (inklusive den sociale økonomi) i de grænseoverskridende udviklingsinitiativer i betragtning af, hvilken rolle de små og mellemstore virksomheder spiller som rygraden i erhvervsstrukturen og for jobskabelsen.

| 6.6 | EØSU mener, at euroregionerne såvel som de europæiske grupper for territorialt samarbejde, der etableres i henhold til forordning 1082/2006, er det ideelle fysiske udtryk for de principper for styreformer i EU, som Kommissionen fremlagde i sin hvidbog i 2001. EØSU mener derfor, at effektiviteten af de grænseoverskridende foranstaltninger og politikker og af det territoriale samarbejde generelt afhænger af et ægte »partnerskab« mellem alle de berørte territoriale og socioøkonomiske aktører. EØSU opfordrer derfor til, at der skabes nogle modeller for, hvordan det organiserede civilsamfunds repræsentationsorganisationer kan deltage i territoriale samarbejdsprojekter. |
| --- | --- |

6.6

EØSU mener, at euroregionerne såvel som de europæiske grupper for territorialt samarbejde, der etableres i henhold til forordning 1082/2006, er det ideelle fysiske udtryk for de principper for styreformer i EU, som Kommissionen fremlagde i sin hvidbog i 2001. EØSU mener derfor, at effektiviteten af de grænseoverskridende foranstaltninger og politikker og af det territoriale samarbejde generelt afhænger af et ægte »partnerskab« mellem alle de berørte territoriale og socioøkonomiske aktører. EØSU opfordrer derfor til, at der skabes nogle modeller for, hvordan det organiserede civilsamfunds repræsentationsorganisationer kan deltage i territoriale samarbejdsprojekter.

| 6.7 | EØSU mener især, at Eures-netværket bør gøres til et europæisk instrument, som spiller en reel nøglerolle som bindeled mellem arbejdsefterspørgslen og -udbuddet. Den grænseoverskridende sfære er i den forstand en prøvesten. EØSU beklager derfor de seneste års tendens til »renationalisering« af forvaltningen af Eures, og opfordrer til en ægte grænseoverskridende forvaltning af det pågældende netværk. Dertil kommer, at Eures ikke alene fungerer som mægler på arbejdsmarkedet, men også spiller en vigtig rolle med at fremme arbejdsmarkedsdialogen i transnationale naboområder. |
| --- | --- |

6.7

EØSU mener især, at Eures-netværket bør gøres til et europæisk instrument, som spiller en reel nøglerolle som bindeled mellem arbejdsefterspørgslen og -udbuddet. Den grænseoverskridende sfære er i den forstand en prøvesten. EØSU beklager derfor de seneste års tendens til »renationalisering« af forvaltningen af Eures, og opfordrer til en ægte grænseoverskridende forvaltning af det pågældende netværk. Dertil kommer, at Eures ikke alene fungerer som mægler på arbejdsmarkedet, men også spiller en vigtig rolle med at fremme arbejdsmarkedsdialogen i transnationale naboområder.

| 6.8 | Det er generelt accepteret, at de socioøkonomiske organisationer har en vigtig funktion i den europæiske integrationsproces. EØSU ser derfor positivt på de eksperimenter med transnationalisering, som gennemføres af bl.a. de tværregionale fagforeningskomitéer, de forskellige former for transnationalt samarbejde og associering blandt erhvervsorganisationer, handelskamre, forskningscentre og universiteter samt nedsættelse af økonomiske og sociale råd i euroregionerne. Udvalget opfordrer til, at de konsolideres og udvikles og tilbyder samtidig i givet fald sin støtte. |
| --- | --- |

6.8

Det er generelt accepteret, at de socioøkonomiske organisationer har en vigtig funktion i den europæiske integrationsproces. EØSU ser derfor positivt på de eksperimenter med transnationalisering, som gennemføres af bl.a. de tværregionale fagforeningskomitéer, de forskellige former for transnationalt samarbejde og associering blandt erhvervsorganisationer, handelskamre, forskningscentre og universiteter samt nedsættelse af økonomiske og sociale råd i euroregionerne. Udvalget opfordrer til, at de konsolideres og udvikles og tilbyder samtidig i givet fald sin støtte.

| 6.9 | EØSU mener, at euroregionerne spiller en vigtig rolle i de regioner, der grænser op til tredjelande, og at de kan spille en endnu større rolle, såvel hvad angår økonomisk udvikling som offentlig sikkerhed og social integration. EØSU opfordrer derfor til, at denne slags organismer og de aktiviteter, de kan gennemføre, indlemmes i EU's naboskabs- og førtiltrædelsespolitikker. |
| --- | --- |

6.9

EØSU mener, at euroregionerne spiller en vigtig rolle i de regioner, der grænser op til tredjelande, og at de kan spille en endnu større rolle, såvel hvad angår økonomisk udvikling som offentlig sikkerhed og social integration. EØSU opfordrer derfor til, at denne slags organismer og de aktiviteter, de kan gennemføre, indlemmes i EU's naboskabs- og førtiltrædelsespolitikker.

| 6.10 | I betragtning af hvor mange forskelligartede eksperimenter der er blevet gennemført med grænseoverskridende aktiviteter (hvorpå der gives et antal eksempler i bilaget til denne udtalelse), og hvor stor uvidenhed der hersker herom, selv inden for euroregionerne, mener EØSU, at det ville være særdeles nyttigt, hvis Kommissionen udarbejdede en »Vejledning i god praksis« på dette område med eksempler på vellykkede offentlig-private partnerskaber. |
| --- | --- |

6.10

I betragtning af hvor mange forskelligartede eksperimenter der er blevet gennemført med grænseoverskridende aktiviteter (hvorpå der gives et antal eksempler i bilaget til denne udtalelse), og hvor stor uvidenhed der hersker herom, selv inden for euroregionerne, mener EØSU, at det ville være særdeles nyttigt, hvis Kommissionen udarbejdede en »Vejledning i god praksis« på dette område med eksempler på vellykkede offentlig-private partnerskaber.

| 6.11 | Eftersom et så komplekst spørgsmål som det foreliggende helt klart ikke kan behandles til bunds i en enkelt udtalelse, mener EØSU, at det ville være hensigtsmæssigt at se nærmere på spørgsmålet om grænseoverskridende territorialt samarbejde og de dertil knyttede støttestrukturer i andre udtalelser om grænseoverskridende spørgsmål af fælles interesse, såsom arbejdsmarkedet, turisme, udviklingscentre osv. |
| --- | --- |

6.11

Eftersom et så komplekst spørgsmål som det foreliggende helt klart ikke kan behandles til bunds i en enkelt udtalelse, mener EØSU, at det ville være hensigtsmæssigt at se nærmere på spørgsmålet om grænseoverskridende territorialt samarbejde og de dertil knyttede støttestrukturer i andre udtalelser om grænseoverskridende spørgsmål af fælles interesse, såsom arbejdsmarkedet, turisme, udviklingscentre osv.

Bruxelles, den 11. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Kendetegn hentet fra »Praktisk vejledning i grænseoverskridende samarbejde« fra Sammenslutningen af Europæiske Grænseregioner, 2000.

1

(2)  Når der her tales om euroregioner, menes der også andre tilsvarende strukturer.

2

(3)  Saarland, Lorraine, Luxemburg, Rheinland-Pfalz, regionen Wallonien, Belgiens fransktalende samfund og Belgiens tysktalende samfund.

3

(4)  Der findes nu mere end 168 euroregioner og tilsvarende strukturer. Cirka halvdelen af regionerne i EU's medlemsstater deltager i euroregioner.

4

(5)  Europa-Parlamentets betænkning af 1. december 2005 om »euroregionernes« rolle for udviklingen af regionalpolitikken.

5

(6)  KOM(2004) 101 endelig.

6

(7)  Udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet — Fremtiden skaber vi i fællesskab — Politikudfordringer og budgetmidler i det udvidede EU 2007-2013 — EUT C 74 af 23.3.2005, s. 32.

7

(8)  KOM(2004) 495 endelig, artikel 6: Europæisk territorialt samarbejde.

8

Europæisk territorialt samarbejde.

(9)  Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelser om de generelle bestemmelser for de forskellige fonde, Samhørighedsfonden, Den Europæiske Fond for Regionaludvikling og den europæiske gruppe for grænseoverskridende samarbejde (EGGS), EUT C 255 af 14.10.2005, s. 76, 79, 88 og 91.

9

(10)  EUT L 210 af 31.7.2006.

10

(11)  KOM(2005) 299 endelig og KOM(2006) 386 endelig blev vedtaget af ministerrådet den 5. oktober 2006.

11

(12)  EUT L 210 af 31.7.2006.

12

(13)  EØSU's kommende beskæftigelsesobservatorium kan overvåge problematikken med arbejde i grænseområder og grænsegængere i EU.

13

(14)  EØSU's udtalelse af 21. april 2006 om »Forvaltning af industrielle ændringer i grænseregionerne efter udvidelsen af Den Europæiske Union« — EUT C 185 af 8.8.2006.

14

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/138 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/138

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Forbindelserne mellem EU og Mellemamerika«

(2007/C 256/24)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 17. januar 2007 under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en initiativudtalelse om »Forbindelserne mellem EU og Mellemamerika«.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Mário Soares til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11. og 12. juli 2007, mødet den 12. juli 2007, følgende udtalelse med 63 stemmer for, 0 imod og 2 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1 | EØSU har gennem flere år ment, at forbindelserne mellem EU og Latinamerika indgår i en bredere strategisk ramme, der ikke alene omfatter handelsforbindelser, men også afspejler Europas vilje til at optræde som en stærk partner i opbygningen af en samfundsmodel baseret på retsstaten, demokratiet og på respekten for menneskerettighederne, freden og solidariteten mellem folkene (1). |
| --- | --- |

1.1

EØSU har gennem flere år ment, at forbindelserne mellem EU og Latinamerika indgår i en bredere strategisk ramme, der ikke alene omfatter handelsforbindelser, men også afspejler Europas vilje til at optræde som en stærk partner i opbygningen af en samfundsmodel baseret på retsstaten, demokratiet og på respekten for menneskerettighederne, freden og solidariteten mellem folkene (1).

| 1.2 | Historisk set har forbindelserne med Latinamerika og Caribien ikke kun drejet sig om at finde en økonomisk og geostrategisk partner. Man må ikke glemme, at de latinamerikanske folk i lange tider har haft en kulturel, politisk, social, sproglig og følelsesmæssig tilknytning til Europa og desuden samme verdenssyn, hvilket i høj grad bør værdsættes i forbindelse med den kommende forhandlingsproces. |
| --- | --- |

1.2

Historisk set har forbindelserne med Latinamerika og Caribien ikke kun drejet sig om at finde en økonomisk og geostrategisk partner. Man må ikke glemme, at de latinamerikanske folk i lange tider har haft en kulturel, politisk, social, sproglig og følelsesmæssig tilknytning til Europa og desuden samme verdenssyn, hvilket i høj grad bør værdsættes i forbindelse med den kommende forhandlingsproces.

| 1.3 | Efter indledningen af forhandlingerne mellem EU og Mellemamerika om indgåelse af en associeringsaftale mellem de to regioner, opfordrer EØSU til, at alle kræfter sættes ind på hurtigt at nå frem til en aftale, der er tilfredsstillende for begge parter, og som desuden kan danne forbillede for igangværende eller fremtidige forhandlinger med Latinamerika og Caribien, hvad angår de gensidige fordele ved et strategisk partnerskab med EU. Fordelene bør række langt videre end samhandel og bygge på økonomisk og social fremgang samt bæredygtig udvikling af regionen med respekt for retsstatsprincipperne og alle menneskers værdighed. |
| --- | --- |

1.3

Efter indledningen af forhandlingerne mellem EU og Mellemamerika om indgåelse af en associeringsaftale mellem de to regioner, opfordrer EØSU til, at alle kræfter sættes ind på hurtigt at nå frem til en aftale, der er tilfredsstillende for begge parter, og som desuden kan danne forbillede for igangværende eller fremtidige forhandlinger med Latinamerika og Caribien, hvad angår de gensidige fordele ved et strategisk partnerskab med EU. Fordelene bør række langt videre end samhandel og bygge på økonomisk og social fremgang samt bæredygtig udvikling af regionen med respekt for retsstatsprincipperne og alle menneskers værdighed.

| 1.4 | EØSU håber, at forhandlingerne vil bevirke, at regeringerne i Mellemamerika udbygger deres dialog med det organiserede civilsamfund i deres lande. En demokratisk og transparent dialog, der bygger på konkrete forslag, som respekteres af begge parter. Endvidere opfordrer EØSU Det Mellemamerikanske Integrationssystems Rådgivende Råd (CC-SICA) til at fortsætte dets bestræbelser på at nå frem til aftaler baseret på størst mulig konsensus, som afspejler hele det mellemamerikanske civilsamfunds holdning til forhandlingerne, og til at indgå de kompromiser, der er nødvendige for at føre hele processen videre. |
| --- | --- |

1.4

EØSU håber, at forhandlingerne vil bevirke, at regeringerne i Mellemamerika udbygger deres dialog med det organiserede civilsamfund i deres lande. En demokratisk og transparent dialog, der bygger på konkrete forslag, som respekteres af begge parter. Endvidere opfordrer EØSU Det Mellemamerikanske Integrationssystems Rådgivende Råd (CC-SICA) til at fortsætte dets bestræbelser på at nå frem til aftaler baseret på størst mulig konsensus, som afspejler hele det mellemamerikanske civilsamfunds holdning til forhandlingerne, og til at indgå de kompromiser, der er nødvendige for at føre hele processen videre.

| 1.5 | EØSU anbefaler, at der under forhandlingerne tages hensyn til følgende aspekter: |
| --- | --- |

1.5

EØSU anbefaler, at der under forhandlingerne tages hensyn til følgende aspekter:

| 1.5.1 | Behovet for at styrke det organiserede civilsamfund i Mellemamerika, især gennem institutionel styrkelse af CC-SICA som rådgivende organ i Det Mellemamerikanske Integrationssystem. EU bør medvirke til, at dets forhandlingspartnere i højere grad anerkender den grundlæggende rolle, som CC-SICA har spillet og bør spille for en vellykket regional integration. Samtidig bør det undersøge mulighederne for at yde finansiel støtte til denne struktur i overensstemmelse med det mål, som Kommissionen har fastlagt i dokumentet om regionalt samarbejde. |
| --- | --- |

1.5.1

Behovet for at styrke det organiserede civilsamfund i Mellemamerika, især gennem institutionel styrkelse af CC-SICA som rådgivende organ i Det Mellemamerikanske Integrationssystem. EU bør medvirke til, at dets forhandlingspartnere i højere grad anerkender den grundlæggende rolle, som CC-SICA har spillet og bør spille for en vellykket regional integration. Samtidig bør det undersøge mulighederne for at yde finansiel støtte til denne struktur i overensstemmelse med det mål, som Kommissionen har fastlagt i dokumentet om regionalt samarbejde.

| 1.5.2 | Indførelse af de nødvendige sociale klausuler, så associeringsaftalen kan blive til gavn for hele samfundet og blive en afgørende faktor i konsolideringen af demokratiet, bekæmpelsen af fattigdom, social udstødelse og arbejdsløshed samt udviklingen af en økonomisk model, som ikke fører til større ulighed på endnu flere områder. Aftalen bør ligeledes tjene til at styrke den sociale samhørighed og respekten for den biologiske mangfoldighed (den bør således bidrage til, at der tages hensyn til de tusinder af små producenter, som ønsker at drive et mere miljøvenligt landbrug). Endvidere må man under forhandlingerne og den senere gennemførelse af associeringsaftalen være særligt opmærksom på fuld overholdelse fra regeringernes side af ILO's internationale arbejdsregler. |
| --- | --- |

1.5.2

Indførelse af de nødvendige sociale klausuler, så associeringsaftalen kan blive til gavn for hele samfundet og blive en afgørende faktor i konsolideringen af demokratiet, bekæmpelsen af fattigdom, social udstødelse og arbejdsløshed samt udviklingen af en økonomisk model, som ikke fører til større ulighed på endnu flere områder. Aftalen bør ligeledes tjene til at styrke den sociale samhørighed og respekten for den biologiske mangfoldighed (den bør således bidrage til, at der tages hensyn til de tusinder af små producenter, som ønsker at drive et mere miljøvenligt landbrug). Endvidere må man under forhandlingerne og den senere gennemførelse af associeringsaftalen være særligt opmærksom på fuld overholdelse fra regeringernes side af ILO's internationale arbejdsregler.

| 1.5.3 | Eksistensen af det generelle præferencesystem (GSP), som er et unilateralt EU-instrument til støtte for de mindst udviklede lande. Følgelig bør aftalens kapitel om handel give landene i Mellemamerika flere fordele end dem, der allerede følger af denne i forvejen ret positive ordning. |
| --- | --- |

1.5.3

Eksistensen af det generelle præferencesystem (GSP), som er et unilateralt EU-instrument til støtte for de mindst udviklede lande. Følgelig bør aftalens kapitel om handel give landene i Mellemamerika flere fordele end dem, der allerede følger af denne i forvejen ret positive ordning.

| 1.5.4 | Behovet for, at det organiserede civilsamfund får regelmæssig, rettidig og relevant information således, at det kan følge forhandlingerne på et institutionelt grundlag. Ligeledes bør der være mulighed for at foretage høringer før forhandlingsrunderne, så der kan tages hensyn til det organiserede civilsamfunds holdning, og for at afholde fora, som er åbne for et bredere publikum, således at hele samfundet på nært hold kan følge udviklingen i forhandlingerne. Et centralt element i civilsamfundet deltagelse i forhandlingerne bør være oprettelsen af et fælles opfølgningsudvalg, der med officiel status kan følge forhandlingerne og fungere som bro mellem forhandlingsprocessen og civilsamfundet som helhed. |
| --- | --- |

1.5.4

Behovet for, at det organiserede civilsamfund får regelmæssig, rettidig og relevant information således, at det kan følge forhandlingerne på et institutionelt grundlag. Ligeledes bør der være mulighed for at foretage høringer før forhandlingsrunderne, så der kan tages hensyn til det organiserede civilsamfunds holdning, og for at afholde fora, som er åbne for et bredere publikum, således at hele samfundet på nært hold kan følge udviklingen i forhandlingerne. Et centralt element i civilsamfundet deltagelse i forhandlingerne bør være oprettelsen af et fælles opfølgningsudvalg, der med officiel status kan følge forhandlingerne og fungere som bro mellem forhandlingsprocessen og civilsamfundet som helhed.

| 1.5.5 | For at det organiserede civilsamfund kan blive reelt inddraget i forhandlingerne om alle kapitler i associeringsaftalen mellem EU og Mellemamerika, anbefaler EØSU endelig, at det fælles rådgivende udvalg EØSU/CC-SICA, som skal nedsættes i henhold til artikel 52, stk. 4, i den politiske aftale mellem de to regioner, umiddelbart efter undertegnelsen af aftalen træder i funktion med den opgave at overvåge gennemførelsen af aftalen. |
| --- | --- |

1.5.5

For at det organiserede civilsamfund kan blive reelt inddraget i forhandlingerne om alle kapitler i associeringsaftalen mellem EU og Mellemamerika, anbefaler EØSU endelig, at det fælles rådgivende udvalg EØSU/CC-SICA, som skal nedsættes i henhold til artikel 52, stk. 4, i den politiske aftale mellem de to regioner, umiddelbart efter undertegnelsen af aftalen træder i funktion med den opgave at overvåge gennemførelsen af aftalen.

2.   Indledning

| 2.1 | Forbindelserne mellem EU og Mellemamerika som helhed har hidtil ikke været særligt intense, skønt EU beslutsomt har bidraget til freds- og demokratiseringsprocessen i regionen og i 1984 indledt en dialog på ministerplan — San José-ministerkonferencen — der stadig betragtes som en milepæl for regionen. |
| --- | --- |

2.1

Forbindelserne mellem EU og Mellemamerika som helhed har hidtil ikke været særligt intense, skønt EU beslutsomt har bidraget til freds- og demokratiseringsprocessen i regionen og i 1984 indledt en dialog på ministerplan — San José-ministerkonferencen — der stadig betragtes som en milepæl for regionen.

| 2.2 | I 2003 undertegnede EU og Mellemamerika en aftale med henblik på konsolidering af den politiske dialog og samarbejde. I maj 2006 blev viljen til at fastholde kursen imod indgåelse af en associeringsaftale så hurtigt som muligt bekræftet på det fjerde topmøde mellem EU's og Latinamerikas og Caribiens stats- og regeringschefer (2). |
| --- | --- |

2.2

I 2003 undertegnede EU og Mellemamerika en aftale med henblik på konsolidering af den politiske dialog og samarbejde. I maj 2006 blev viljen til at fastholde kursen imod indgåelse af en associeringsaftale så hurtigt som muligt bekræftet på det fjerde topmøde mellem EU's og Latinamerikas og Caribiens stats- og regeringschefer (2).

| 2.3 | I Wien-erklæringen, der blev vedtaget i april 2006 på det fjerde møde mellem det organiserede civilsamfund i EU og Latinamerika og Caribien, understreges det, at associeringsaftalerne mellem EU og disse lande ikke skal begrænses til de handelsmæssige og økonomiske aspekter, men også tage hensyn til politiske, kulturelle og sociale aspekter med det sigte at øge den sociale samhørighed. |
| --- | --- |

2.3

I Wien-erklæringen, der blev vedtaget i april 2006 på det fjerde møde mellem det organiserede civilsamfund i EU og Latinamerika og Caribien, understreges det, at associeringsaftalerne mellem EU og disse lande ikke skal begrænses til de handelsmæssige og økonomiske aspekter, men også tage hensyn til politiske, kulturelle og sociale aspekter med det sigte at øge den sociale samhørighed.

| 2.4 | Ligeledes forpligtede de to institutioner sig i samarbejdsprotokollen mellem EØSU og CC-SICA til at arbejde for, at den sociale dimension medtages i den fremtidige associeringsaftale EU/SICA, og til at støtte initiativet til nedsættelse af et fælles rådgivende udvalg, som skal repræsentere civilsamfundet i de to regioner inden for de institutionelle rammer af den kommende associeringsaftale. Hvis det skal lykkes at nå frem til en associeringsaftale er det vigtigt at det organiserede civilsamfund i begge regioner reelt kan følge forhandlingerne og har mulighed for at informere hele samfundet om fremskridt, vanskeligheder og gode resultater. |
| --- | --- |

2.4

Ligeledes forpligtede de to institutioner sig i samarbejdsprotokollen mellem EØSU og CC-SICA til at arbejde for, at den sociale dimension medtages i den fremtidige associeringsaftale EU/SICA, og til at støtte initiativet til nedsættelse af et fælles rådgivende udvalg, som skal repræsentere civilsamfundet i de to regioner inden for de institutionelle rammer af den kommende associeringsaftale. Hvis det skal lykkes at nå frem til en associeringsaftale er det vigtigt at det organiserede civilsamfund i begge regioner reelt kan følge forhandlingerne og har mulighed for at informere hele samfundet om fremskridt, vanskeligheder og gode resultater.

3.   En ny etape i forbindelserne mellem EU og Mellemamerika

| 3.1 | I dag er forbindelserne mellem EU og Mellemamerika først og fremmest koncentreret om den politiske dialog og samarbejde og om handelssamkvemmet via det generelle præferencesystem, som EU lancerede i 70'erne og som nu er blevet udbygget med en særlig ordning til fremme af bæredygtig udvikling og god regeringsførelse herunder bekæmpelse af narkotikahandel (GSP+). |
| --- | --- |

3.1

I dag er forbindelserne mellem EU og Mellemamerika først og fremmest koncentreret om den politiske dialog og samarbejde og om handelssamkvemmet via det generelle præferencesystem, som EU lancerede i 70'erne og som nu er blevet udbygget med en særlig ordning til fremme af bæredygtig udvikling og god regeringsførelse herunder bekæmpelse af narkotikahandel (GSP+).

| 3.2 | Med 12 % af den samlede handel er EU Mellemamerikas næststørste handelspartner efter USA, der står for 46 % af handelen. Hvad angår samarbejde og udviklingsbistand er EU den største donor i Mellemamerika med budgetbevillinger i perioden 2002-2006 på 563,2 millioner EUR, hvortil kommer en bistand på 74,5 millioner EUR i henhold til aftalen mellem Kommissionen og SICA's generalsekretariat og katastrofehjælpen på over 279 millioner EUR efter orkanen Mitch og det efterfølgende jordskælv i El Salvador. EU har lovet at forhøje udviklingsbistanden til 840 mio. euro i perioden 2007-2013, og de direkte europæiske investeringer i Mellemamerika er fortsat stigende. |
| --- | --- |

3.2

Med 12 % af den samlede handel er EU Mellemamerikas næststørste handelspartner efter USA, der står for 46 % af handelen. Hvad angår samarbejde og udviklingsbistand er EU den største donor i Mellemamerika med budgetbevillinger i perioden 2002-2006 på 563,2 millioner EUR, hvortil kommer en bistand på 74,5 millioner EUR i henhold til aftalen mellem Kommissionen og SICA's generalsekretariat og katastrofehjælpen på over 279 millioner EUR efter orkanen Mitch og det efterfølgende jordskælv i El Salvador. EU har lovet at forhøje udviklingsbistanden til 840 mio. euro i perioden 2007-2013, og de direkte europæiske investeringer i Mellemamerika er fortsat stigende.

| 3.3 | Under alle omstændigheder drejer forbindelserne mellem EU og Mellemamerika sig om meget andet end handel og samarbejde, idet de indgår i et bredere strategisk perspektiv, der omfatter så følsomme områder som sikkerhed og bekæmpelse af terrorisme, miljøbeskyttelse og opbygning af en bæredygtig udviklingsmodel, migrationsstrømme og den nødvendige kontrol heraf til gavn både for indvandrernes oprindelseslande og værtslandene samt etablering af en ny økonomisk verdensorden baseret på god regeringsførelse med respekt for menneskerettigheder og økonomiske og sociale rettigheder. |
| --- | --- |

3.3

Under alle omstændigheder drejer forbindelserne mellem EU og Mellemamerika sig om meget andet end handel og samarbejde, idet de indgår i et bredere strategisk perspektiv, der omfatter så følsomme områder som sikkerhed og bekæmpelse af terrorisme, miljøbeskyttelse og opbygning af en bæredygtig udviklingsmodel, migrationsstrømme og den nødvendige kontrol heraf til gavn både for indvandrernes oprindelseslande og værtslandene samt etablering af en ny økonomisk verdensorden baseret på god regeringsførelse med respekt for menneskerettigheder og økonomiske og sociale rettigheder.

| 3.4 | Den beslutning, der blev truffet i Wien i maj 2006 om at indlede forhandlinger med Mellemamerika om indgåelse af en associeringsaftale er i sig selv en udfordring og en chance, som ikke må forspildes. |
| --- | --- |

3.4

Den beslutning, der blev truffet i Wien i maj 2006 om at indlede forhandlinger med Mellemamerika om indgåelse af en associeringsaftale er i sig selv en udfordring og en chance, som ikke må forspildes.

| 3.5 | Da den europæiske strategi for undertegnelse af associeringsaftaler bygger på en interregional dialog, er det vigtigt at undersøge, hvor langt man er nået med den regionale integration i Mellemamerika. |
| --- | --- |

3.5

Da den europæiske strategi for undertegnelse af associeringsaftaler bygger på en interregional dialog, er det vigtigt at undersøge, hvor langt man er nået med den regionale integration i Mellemamerika.

| 3.5.1 | Den mellemamerikanske integration er et gammelt projekt, som går helt tilbage til de mellemamerikanske staters uafhængighed. Med Tegucigalpa-protokollen fra 1991 og traktaten om økonomisk integration i Mellemamerika fra 1993 er dette projekt igen kommet på dagsordenen. |
| --- | --- |

3.5.1

Den mellemamerikanske integration er et gammelt projekt, som går helt tilbage til de mellemamerikanske staters uafhængighed. Med Tegucigalpa-protokollen fra 1991 og traktaten om økonomisk integration i Mellemamerika fra 1993 er dette projekt igen kommet på dagsordenen.

| 3.5.2 | Skønt et flertal bakker op om den regionale integration, er der ikke sket betydelige fremskridt, hvad enten det skyldes vanskeligheder med at omsætte de politiske beslutninger i praksis, alvorlige økonomiske svagheder eller manglende regional solidaritet. Ikke desto mindre ser det dog siden 2002 ud til, at integrationen er ved at tage form (3). |
| --- | --- |

3.5.2

Skønt et flertal bakker op om den regionale integration, er der ikke sket betydelige fremskridt, hvad enten det skyldes vanskeligheder med at omsætte de politiske beslutninger i praksis, alvorlige økonomiske svagheder eller manglende regional solidaritet. Ikke desto mindre ser det dog siden 2002 ud til, at integrationen er ved at tage form (3).

| 3.5.3 | Integrationsprocessen vanskeliggøres dog af, at de regionale institutioner er for svage til at træffe beslutninger på overnationalt plan, at regionens lande befinder sig på forskellige økonomiske udviklingsniveauer og af det forhold, at de forskellige samfundssektorer så godt som ikke deltager i beslutningstagningen og ikke er bevidste om den regionale integrations fordele. |
| --- | --- |

3.5.3

Integrationsprocessen vanskeliggøres dog af, at de regionale institutioner er for svage til at træffe beslutninger på overnationalt plan, at regionens lande befinder sig på forskellige økonomiske udviklingsniveauer og af det forhold, at de forskellige samfundssektorer så godt som ikke deltager i beslutningstagningen og ikke er bevidste om den regionale integrations fordele.

| 3.5.4 | Trods vanskelighederne er der dog nogle faktorer, som giver grund til en vis optimisme hvad angår den regionale integrationsproces, især den fælles tradition og kultur, som forener de forskellige lande, de ret stabile og ansvarsbevidste retlige og institutionelle rammer samt bevidstheden om, at der er behov for en reform af visse institutioner (såsom »PARLACEN« (4)), så strategierne for iværksættelse af regionale politikker kan fungere mere effektivt. Ligeledes er den større bevidstgørelse og medvirken fra civilsamfundets side en opmuntrende og tillidsvækkende faktor. |
| --- | --- |

3.5.4

Trods vanskelighederne er der dog nogle faktorer, som giver grund til en vis optimisme hvad angår den regionale integrationsproces, især den fælles tradition og kultur, som forener de forskellige lande, de ret stabile og ansvarsbevidste retlige og institutionelle rammer samt bevidstheden om, at der er behov for en reform af visse institutioner (såsom »PARLACEN« (4)), så strategierne for iværksættelse af regionale politikker kan fungere mere effektivt. Ligeledes er den større bevidstgørelse og medvirken fra civilsamfundets side en opmuntrende og tillidsvækkende faktor.

| 3.5.5 | På de seneste møder i Den Blandede Kommission EU-Mellemamerika i april 2007 forpligtede de mellemamerikanske regeringer sig til inden afslutningen af forhandlingerne om associeringsaftalen at fremlægge en retlig ramme for oprettelse af den mellemamerikanske toldunion ledsaget af en tidsplan for gennemførelsen, hvilket er et vigtigt og afgørende skridt hen imod Mellemamerikas integration, som øger muligheden for at nå frem til en aftale mellem de to regioner. |
| --- | --- |

3.5.5

På de seneste møder i Den Blandede Kommission EU-Mellemamerika i april 2007 forpligtede de mellemamerikanske regeringer sig til inden afslutningen af forhandlingerne om associeringsaftalen at fremlægge en retlig ramme for oprettelse af den mellemamerikanske toldunion ledsaget af en tidsplan for gennemførelsen, hvilket er et vigtigt og afgørende skridt hen imod Mellemamerikas integration, som øger muligheden for at nå frem til en aftale mellem de to regioner.

| 3.6 | Den forhandlingsproces, der nu indledes, er en ekstraordinær anledning til at udnytte de gensidige fordele på forskellige områder og den må ikke forpasses. Som eksempler kan nævnes følgende aspekter: |
| --- | --- |

3.6

Den forhandlingsproces, der nu indledes, er en ekstraordinær anledning til at udnytte de gensidige fordele på forskellige områder og den må ikke forpasses. Som eksempler kan nævnes følgende aspekter:

| 3.6.1 | Udviklingen og styrkelsen af toldunionen og afskaffelsen af de økonomiske og toldmæssige barrierer mellem landene i regionen — en politik, der støttes af EU — kan bidrage væsentligt til, at de mellemamerikanske økonomier bliver i stand til at supplere hinanden, så deres konkurrenceevne over for deres nuværende og potentielle økonomiske partnere styrkes. Dette vil også fremme potentielle investeringer i regionen og gennemførelsen af udviklingssamarbejdet; |
| --- | --- |

3.6.1

Udviklingen og styrkelsen af toldunionen og afskaffelsen af de økonomiske og toldmæssige barrierer mellem landene i regionen — en politik, der støttes af EU — kan bidrage væsentligt til, at de mellemamerikanske økonomier bliver i stand til at supplere hinanden, så deres konkurrenceevne over for deres nuværende og potentielle økonomiske partnere styrkes. Dette vil også fremme potentielle investeringer i regionen og gennemførelsen af udviklingssamarbejdet;

| 3.6.2 | En større og mere harmonisk social samhørighed vil bidrage til at styrke de unge mellemamerikanske økonomier ved at mindske risikoen for konflikt og øge retssikkerheden, således at samhandelen mellem de to regioner kan baseres på klare, indbyrdes aftalte og respekterede regler. Som det fremgår af gentagne undersøgelser foretaget af FN's Økonomiske Kommission for Latinamerika og Caribien, afhænger landenes politiske, økonomiske og sociale udvikling for en stor del af, hvor stor social samhørighed det lykkes dem at skabe. Det er derfor nødvendigt at inddrage det organiserede civilsamfund i hele forhandlingsprocessen; |
| --- | --- |

3.6.2

En større og mere harmonisk social samhørighed vil bidrage til at styrke de unge mellemamerikanske økonomier ved at mindske risikoen for konflikt og øge retssikkerheden, således at samhandelen mellem de to regioner kan baseres på klare, indbyrdes aftalte og respekterede regler. Som det fremgår af gentagne undersøgelser foretaget af FN's Økonomiske Kommission for Latinamerika og Caribien, afhænger landenes politiske, økonomiske og sociale udvikling for en stor del af, hvor stor social samhørighed det lykkes dem at skabe. Det er derfor nødvendigt at inddrage det organiserede civilsamfund i hele forhandlingsprocessen;

| 3.6.3 | Et andet område af interesse for begge regioner er at finde frem til løsninger til forebyggelse af naturkatastrofer for derigennem at mindske de mellemamerikanske landes sårbarhed. Regionen er meget udsat for disse naturfænomener, som koster mange menneskeliv og forringer leve- og arbejdsvilkårene for millioner af mennesker. Dette forhold bør tages med i betragtning under forhandlingerne med det mål at finde frem til foranstaltninger til forebyggelse og forvaltning af katastrofer. Sådanne foranstaltninger vil gøre det lettere at yde hjælp i nødsituationer og reducere omkostningerne ved den solidariske internationale bistand; |
| --- | --- |

3.6.3

Et andet område af interesse for begge regioner er at finde frem til løsninger til forebyggelse af naturkatastrofer for derigennem at mindske de mellemamerikanske landes sårbarhed. Regionen er meget udsat for disse naturfænomener, som koster mange menneskeliv og forringer leve- og arbejdsvilkårene for millioner af mennesker. Dette forhold bør tages med i betragtning under forhandlingerne med det mål at finde frem til foranstaltninger til forebyggelse og forvaltning af katastrofer. Sådanne foranstaltninger vil gøre det lettere at yde hjælp i nødsituationer og reducere omkostningerne ved den solidariske internationale bistand;

| 3.6.4 | Endelig skal det — uden at listen hermed er udtømt — nævnes, at EU og Mellemamerika har samme interesser hvad angår det presserende behov for at beskytte miljøet og artsdiversiteten gennem politikker, programmer og konkrete foranstaltninger. Hvis forhandlingerne kan tilskynde til en fornuftig udnyttelse af naturressourcerne, afståelse fra at benytte miljøskadelige fremgangsmåder og produkter, overholdelse af landarbejdernes arbejdstager- og fagforeningsrettigheder samt anerkendelse af naturreservater, der kræver beskyttelse, vil associeringsaftalen have ydet et vigtigt bidrag ikke kun til gavn for de to regioner, men også som forbillede for en ny model for associering, der kan komme til nytte under andre forhandlinger. |
| --- | --- |

3.6.4

Endelig skal det — uden at listen hermed er udtømt — nævnes, at EU og Mellemamerika har samme interesser hvad angår det presserende behov for at beskytte miljøet og artsdiversiteten gennem politikker, programmer og konkrete foranstaltninger. Hvis forhandlingerne kan tilskynde til en fornuftig udnyttelse af naturressourcerne, afståelse fra at benytte miljøskadelige fremgangsmåder og produkter, overholdelse af landarbejdernes arbejdstager- og fagforeningsrettigheder samt anerkendelse af naturreservater, der kræver beskyttelse, vil associeringsaftalen have ydet et vigtigt bidrag ikke kun til gavn for de to regioner, men også som forbillede for en ny model for associering, der kan komme til nytte under andre forhandlinger.

4.   Den politiske, økonomiske og sociale situation i Mellemamerika

| 4.1 | De mellemamerikanske lande hører til Latinamerikas fattigste. De har alvorlige problemer med hensyn til den økonomiske og sociale udvikling, hvilket i alvorlig grad truer den sociale samhørighed i de enkelte lande og i området som helhed. Stor fattigdom og en meget ulige fordeling af goderne bidrager til regionens sårbarhed. |
| --- | --- |

4.1

De mellemamerikanske lande hører til Latinamerikas fattigste. De har alvorlige problemer med hensyn til den økonomiske og sociale udvikling, hvilket i alvorlig grad truer den sociale samhørighed i de enkelte lande og i området som helhed. Stor fattigdom og en meget ulige fordeling af goderne bidrager til regionens sårbarhed.

| 4.2 | Der er tale om en region, hvor der først for nyligt er indført demokratiske tilstande, og som (med Costa Rica som eneste undtagelse) har haft diktatur og langvarige væbnede konflikter med vidtrækkende konsekvenser. Ikke desto mindre er det muligt at identificere nogle af de vigtigste hindringer for regionens udvikling:






  a) | et stadigt ustabilt demokrati, hvilket bl.a. giver sig udtryk i utilstrækkelig beskyttelse af grundlæggende rettigheder, fortsat straffrihed og korruption samt manglende gennemsigtighed i de økonomiske beslutninger og i den offentlige forvaltning; |
| --- | --- | --- |

4.2

Der er tale om en region, hvor der først for nyligt er indført demokratiske tilstande, og som (med Costa Rica som eneste undtagelse) har haft diktatur og langvarige væbnede konflikter med vidtrækkende konsekvenser. Ikke desto mindre er det muligt at identificere nogle af de vigtigste hindringer for regionens udvikling:

a)

et stadigt ustabilt demokrati, hvilket bl.a. giver sig udtryk i utilstrækkelig beskyttelse af grundlæggende rettigheder, fortsat straffrihed og korruption samt manglende gennemsigtighed i de økonomiske beslutninger og i den offentlige forvaltning;

| b) | en svag økonomi, som hovedsagelig skyldes manglende konkurrencedygtighed i de enkelte lande og sårbarhed over for ændringer på de internationale markeder; |
| --- | --- |

b)

en svag økonomi, som hovedsagelig skyldes manglende konkurrencedygtighed i de enkelte lande og sårbarhed over for ændringer på de internationale markeder;

| c) | svag social samhørighed, som først og fremmest skyldes stor fattigdom og en utilstrækkelig formuefordeling, som betyder, at de dårligst stillede samfundslag ikke kan nyde godt af økonomisk vækst, hvilket fører til alternative måder at overleve på, herunder emigration og, på et andet plan, social vold; |
| --- | --- |

c)

svag social samhørighed, som først og fremmest skyldes stor fattigdom og en utilstrækkelig formuefordeling, som betyder, at de dårligst stillede samfundslag ikke kan nyde godt af økonomisk vækst, hvilket fører til alternative måder at overleve på, herunder emigration og, på et andet plan, social vold;

| d) | en lang række miljøproblemer, som enten skyldes naturkatastrofer i det pågældende område (jordskælv, oversvømmelser, langvarig tørke) eller irrationel udnyttelse af egne naturressourcer. Ifølge FN's udviklingsprogram (UNDP) øges Mellemamerikas miljømæssige sårbarhed bl.a. på grund af ureguleret og ringe planlagt urbanisering, overudnyttelse af vandressourcer, overdrevet pesticidanvendelse i landbruget og afskovning. |
| --- | --- |

d)

en lang række miljøproblemer, som enten skyldes naturkatastrofer i det pågældende område (jordskælv, oversvømmelser, langvarig tørke) eller irrationel udnyttelse af egne naturressourcer. Ifølge FN's udviklingsprogram (UNDP) øges Mellemamerikas miljømæssige sårbarhed bl.a. på grund af ureguleret og ringe planlagt urbanisering, overudnyttelse af vandressourcer, overdrevet pesticidanvendelse i landbruget og afskovning.

| 4.3 | Den mellemamerikanske region har opnået en vis økonomisk vækst, som imidlertid har vist sig at være utilstrækkelig til at tackle de sociale udfordringer, regionen står over for. I de seneste år har den gennemsnitlige årlige vækstrate for regionen ligget på mellem 3,2 % og 3,5 %. På grund af de mellemamerikanske økonomiers manglende konkurrenceevne (med undtagelse af Costa Rica og El Salvador) rangerede disse lande lavt i World Economic Forums indeks (2006) over konkurrenceevne — nr. 53 (Costa Rica), nr. 61 (El Salvador), nr. 75 (Guatemala), nr. 93 (Honduras) og nr. 95 (Nicaragua) i en undersøgelse af 125 lande. |
| --- | --- |

4.3

Den mellemamerikanske region har opnået en vis økonomisk vækst, som imidlertid har vist sig at være utilstrækkelig til at tackle de sociale udfordringer, regionen står over for. I de seneste år har den gennemsnitlige årlige vækstrate for regionen ligget på mellem 3,2 % og 3,5 %. På grund af de mellemamerikanske økonomiers manglende konkurrenceevne (med undtagelse af Costa Rica og El Salvador) rangerede disse lande lavt i World Economic Forums indeks (2006) over konkurrenceevne — nr. 53 (Costa Rica), nr. 61 (El Salvador), nr. 75 (Guatemala), nr. 93 (Honduras) og nr. 95 (Nicaragua) i en undersøgelse af 125 lande.

| 4.4 | På det sociale plan er det relevant at henvise til det mellemamerikanske samfunds kompleksitet og diversitet. Det omfatter en indfødt befolkning og en betydelig gruppe af afrikansk afstamning, som generelt er blevet ignoreret, for ikke at sige marginaliseret. |
| --- | --- |

4.4

På det sociale plan er det relevant at henvise til det mellemamerikanske samfunds kompleksitet og diversitet. Det omfatter en indfødt befolkning og en betydelig gruppe af afrikansk afstamning, som generelt er blevet ignoreret, for ikke at sige marginaliseret.

| 4.5 | Den indfødte befolkning forbindes normalt med fattige landdistrikter, hvorved man glemmer den betydelige vandring fra land til by, som skyldes den fortsatte svækkelse af landøkonomierne. Denne migration har øget fattigdomsbæltet omkring de store byer. |
| --- | --- |

4.5

Den indfødte befolkning forbindes normalt med fattige landdistrikter, hvorved man glemmer den betydelige vandring fra land til by, som skyldes den fortsatte svækkelse af landøkonomierne. Denne migration har øget fattigdomsbæltet omkring de store byer.

| 4.6 | Indbyggere af afrikansk afstamning, som er spredt over samtlige lande (undtagen El Salvador), har ikke fået den politiske og sociale anerkendelse, de fortjener, og er ofre for racemæssig, social og arbejdsmæssig forskelsbehandling. |
| --- | --- |

4.6

Indbyggere af afrikansk afstamning, som er spredt over samtlige lande (undtagen El Salvador), har ikke fået den politiske og sociale anerkendelse, de fortjener, og er ofre for racemæssig, social og arbejdsmæssig forskelsbehandling.

| 4.7 | Uligheden mellem mænd og kvinder, som kan konstateres ud fra alle socioøkonomiske indikatorer, er så omfattende, at den ikke kan ignoreres. Hvad enten det drejer sig om arbejdsløshed, usikkert arbejde, arbejdskvalitet, løn eller tilfælde, hvor børn forlader skolen i utide, hvilket hovedsageligt sker for piger, er den meget alvorlige situation for kvinder i det mellemamerikanske samfund nærmest tragisk, så meget mere som en stor del af dem af forskellige årsager er forsørgere. |
| --- | --- |

4.7

Uligheden mellem mænd og kvinder, som kan konstateres ud fra alle socioøkonomiske indikatorer, er så omfattende, at den ikke kan ignoreres. Hvad enten det drejer sig om arbejdsløshed, usikkert arbejde, arbejdskvalitet, løn eller tilfælde, hvor børn forlader skolen i utide, hvilket hovedsageligt sker for piger, er den meget alvorlige situation for kvinder i det mellemamerikanske samfund nærmest tragisk, så meget mere som en stor del af dem af forskellige årsager er forsørgere.

| 4.8 | Manglen på ajourført pålidelig og sammenlignelig statistik over pigers og kvinders situation synes at afspejle, at der ikke rettes megen opmærksomhed mod problemet, selv om regionens regeringer har undertegnet og ratificeret internationale konventioner, der omfatter dette spørgsmål, bl.a. ILO-konventioner og FN's konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination af kvinder. Vold mod kvinder (i dens forskellige afskygninger, fra vold i hjemmet til vold på arbejdspladsen) giver stadig anledning til stor bekymring på trods af kvindebevægelsernes indsats. |
| --- | --- |

4.8

Manglen på ajourført pålidelig og sammenlignelig statistik over pigers og kvinders situation synes at afspejle, at der ikke rettes megen opmærksomhed mod problemet, selv om regionens regeringer har undertegnet og ratificeret internationale konventioner, der omfatter dette spørgsmål, bl.a. ILO-konventioner og FN's konvention om afskaffelse af alle former for diskrimination af kvinder. Vold mod kvinder (i dens forskellige afskygninger, fra vold i hjemmet til vold på arbejdspladsen) giver stadig anledning til stor bekymring på trods af kvindebevægelsernes indsats.

| 4.9 | Denne fattigdom, som med undtagelse af Costa Rica omfatter godt og vel halvdelen af befolkningen, størrelsen af det uformelle arbejdsmarked, der udgør ca. 40 % af det samlede arbejdsmarked, og de helt utilstrækkelige budgetter for de sociale sektorer som f.eks. sundhed, uddannelse og arbejdsløshed er regionale kendetegn, som man må have in mente for at kunne danne sig et billede af den manglende sociale samhørighed i området. |
| --- | --- |

4.9

Denne fattigdom, som med undtagelse af Costa Rica omfatter godt og vel halvdelen af befolkningen, størrelsen af det uformelle arbejdsmarked, der udgør ca. 40 % af det samlede arbejdsmarked, og de helt utilstrækkelige budgetter for de sociale sektorer som f.eks. sundhed, uddannelse og arbejdsløshed er regionale kendetegn, som man må have in mente for at kunne danne sig et billede af den manglende sociale samhørighed i området.

| 4.10 | Det er endvidere vigtigt at understrege den generelle mangel på en politik for overholdelse af menneskerettighederne. Der er navnlig ingen respekt for arbejdstageres og fagforeningers rettigheder, selv om de forskellige mellemamerikanske lande har ratificeret en lang række ILO-konventioner, hvilket naturligvis øger regeringernes ansvar for at respektere rettighederne. Udøvelse af borger- og fagforeningsrettigheder i regionen kan i mange tilfælde indebære enorme personlige omkostninger og kan endda føre til tab af menneskeliv. |
| --- | --- |

4.10

Det er endvidere vigtigt at understrege den generelle mangel på en politik for overholdelse af menneskerettighederne. Der er navnlig ingen respekt for arbejdstageres og fagforeningers rettigheder, selv om de forskellige mellemamerikanske lande har ratificeret en lang række ILO-konventioner, hvilket naturligvis øger regeringernes ansvar for at respektere rettighederne. Udøvelse af borger- og fagforeningsrettigheder i regionen kan i mange tilfælde indebære enorme personlige omkostninger og kan endda føre til tab af menneskeliv.

5.   Kriterier, som der må tages hensyn til i forbindelse med en associeringsaftale EU/Mellemamerika

| 5.1 | Som led i fastlæggelsen af en fremtidig associeringsaftale er det nødvendigt at fremhæve nogle kriterier, som der må tages hensyn til. EØSU mener, at sådanne kriterier må være grundlæggende forudsætninger for at sikre, at en sådan aftale samt en bredere strategi for hele Latinamerika kan blive en succes |
| --- | --- |

5.1

Som led i fastlæggelsen af en fremtidig associeringsaftale er det nødvendigt at fremhæve nogle kriterier, som der må tages hensyn til. EØSU mener, at sådanne kriterier må være grundlæggende forudsætninger for at sikre, at en sådan aftale samt en bredere strategi for hele Latinamerika kan blive en succes

| 5.2 | Skævheder. Et af de vigtigste elementer at tage hensyn til er de enorme skævheder mellem de to regioner inden for en række områder — geografisk udstrækning, befolkning, BNP, handelsrelationer og socioøkonomisk udvikling. |
| --- | --- |

5.2

Skævheder. Et af de vigtigste elementer at tage hensyn til er de enorme skævheder mellem de to regioner inden for en række områder — geografisk udstrækning, befolkning, BNP, handelsrelationer og socioøkonomisk udvikling.

| 5.2.1 | Så store skævheder mellem de to regioner gør det nødvendigt at gennemføre udligningsforanstaltninger for at associeringsaftalen kan blive en succes og bidrage til, at handels- og samarbejdspolitikkerne hænger sammen og forfølger de samme mål. |
| --- | --- |

5.2.1

Så store skævheder mellem de to regioner gør det nødvendigt at gennemføre udligningsforanstaltninger for at associeringsaftalen kan blive en succes og bidrage til, at handels- og samarbejdspolitikkerne hænger sammen og forfølger de samme mål.

| 5.3 | Styrkelse af den sociale samhørighed. Dette bør være et af de centrale kriterier for den fremtidige aftale, ikke kun fordi social samhørighed er af strategisk betydning for EU's forbindelser med tredjelande, men også fordi det er nøglen til udvikling i de mellemamerikanske lande, som må kæmpe med enorme problemer i form af fattigdom og social udstødelse. |
| --- | --- |

5.3

Styrkelse af den sociale samhørighed. Dette bør være et af de centrale kriterier for den fremtidige aftale, ikke kun fordi social samhørighed er af strategisk betydning for EU's forbindelser med tredjelande, men også fordi det er nøglen til udvikling i de mellemamerikanske lande, som må kæmpe med enorme problemer i form af fattigdom og social udstødelse.

| 5.3.1 | Med dette mål for øje må der gennemføres nødvendige og tilstrækkelige foranstaltninger til udvikling af socialpolitikken inden for uddannelse, sundhed og social sikkerhed, men bl.a. også på skatteområdet, med henblik på at hele samfundet kan nyde godt af den økonomiske udvikling og de muligheder, associeringsaftalen åbner for. |
| --- | --- |

5.3.1

Med dette mål for øje må der gennemføres nødvendige og tilstrækkelige foranstaltninger til udvikling af socialpolitikken inden for uddannelse, sundhed og social sikkerhed, men bl.a. også på skatteområdet, med henblik på at hele samfundet kan nyde godt af den økonomiske udvikling og de muligheder, associeringsaftalen åbner for.

| 5.4 | Styrkelse af demokratiet og institutionerne. For et samfund, der er så forskelligartet og i den grad er mærket af fattigdom, langvarige diktaturer og borgerkrige, som det er tilfældet med Mellemamerika, bør aftalen være en lejlighed til at styrke demokratiet, navnlig deltagelsesdemokratiet, og dets institutioner. |
| --- | --- |

5.4

Styrkelse af demokratiet og institutionerne. For et samfund, der er så forskelligartet og i den grad er mærket af fattigdom, langvarige diktaturer og borgerkrige, som det er tilfældet med Mellemamerika, bør aftalen være en lejlighed til at styrke demokratiet, navnlig deltagelsesdemokratiet, og dets institutioner.

| 5.4.1 | Så forskelligartede institutioner som de, der kæmper for menneskerettighederne, den indfødte befolknings eller den afrolatinamerikanske befolknings rettigheder, kvinders rettigheder, arbejdstageres rettigheder eller for beskyttelsen af miljøet, kræver øget inddragelse i de politiske, økonomiske og sociale beslutningsprocesser på trods af de vanskeligheder, de har med at blive hørt som ligeværdige partnere. Det er vigtigt, at aftalen fremmer anerkendelsen af, at disse organer må inddrages. |
| --- | --- |

5.4.1

Så forskelligartede institutioner som de, der kæmper for menneskerettighederne, den indfødte befolknings eller den afrolatinamerikanske befolknings rettigheder, kvinders rettigheder, arbejdstageres rettigheder eller for beskyttelsen af miljøet, kræver øget inddragelse i de politiske, økonomiske og sociale beslutningsprocesser på trods af de vanskeligheder, de har med at blive hørt som ligeværdige partnere. Det er vigtigt, at aftalen fremmer anerkendelsen af, at disse organer må inddrages.

| 5.4.2 | Hvad konkret angår det rådgivende udvalg for Det Mellemamerikanske Integrationssystem (CC-SICA), som er nedsat i henhold til artikel 12 i Tegucigalpa-protokollen, bør dettes rolle som repræsentant for det organiserede civilsamfund anerkendes og støttes, og det bør forsynes med de logistiske og budgetmæssige midler, der er nødvendige for, at det kan udføre sin opgave. |
| --- | --- |

5.4.2

Hvad konkret angår det rådgivende udvalg for Det Mellemamerikanske Integrationssystem (CC-SICA), som er nedsat i henhold til artikel 12 i Tegucigalpa-protokollen, bør dettes rolle som repræsentant for det organiserede civilsamfund anerkendes og støttes, og det bør forsynes med de logistiske og budgetmæssige midler, der er nødvendige for, at det kan udføre sin opgave.

| 5.4.3 | EØSU anerkender CC-SICA som institutionel partner og indgik i april 2006 en aftale om en fælles indsats til fremme af demokratiske principper, menneskerettigheder, økonomiske og sociale rettigheder og villighed til at deltage i en dialog og i foranstaltninger til etablering af tættere økonomiske og samarbejdsbaserede forbindelser mellem Den Europæiske Union og Det Mellemamerikanske Integrationssystem. |
| --- | --- |

5.4.3

EØSU anerkender CC-SICA som institutionel partner og indgik i april 2006 en aftale om en fælles indsats til fremme af demokratiske principper, menneskerettigheder, økonomiske og sociale rettigheder og villighed til at deltage i en dialog og i foranstaltninger til etablering af tættere økonomiske og samarbejdsbaserede forbindelser mellem Den Europæiske Union og Det Mellemamerikanske Integrationssystem.

| 5.5 | Styrkelse af den regionale integration Regional integration bør ikke udelukkende betragtes som et europæisk krav med henblik på indgåelse af en handelsaftale, men også en lejlighed for de mellemamerikanske lande til at tackle deres økonomiske svagheder og udnytte de synergier, som regional integration kan føre med sig. |
| --- | --- |

5.5

Styrkelse af den regionale integration Regional integration bør ikke udelukkende betragtes som et europæisk krav med henblik på indgåelse af en handelsaftale, men også en lejlighed for de mellemamerikanske lande til at tackle deres økonomiske svagheder og udnytte de synergier, som regional integration kan føre med sig.

| 5.5.1 | Det går ikke an at anlægge en maksimalistisk strategi i denne forbindelse. Regional integration er en proces, som tager tid, og som kræver støtte og en fortsat indsats. Aftalen bør derfor omfatte en række mekanismer (bl.a. oprettelse af fonde for toldkompensation og økonomisk og social samhørighed), som stimulerer, støtter og fremmer den regionale integrationsproces i Mellemamerika. |
| --- | --- |

5.5.1

Det går ikke an at anlægge en maksimalistisk strategi i denne forbindelse. Regional integration er en proces, som tager tid, og som kræver støtte og en fortsat indsats. Aftalen bør derfor omfatte en række mekanismer (bl.a. oprettelse af fonde for toldkompensation og økonomisk og social samhørighed), som stimulerer, støtter og fremmer den regionale integrationsproces i Mellemamerika.

| 5.6 | At give associeringsaftalen en social dimension. Associeringsaftalen omfatter tre tæt forbundne søjler — politik, handel og samarbejde — som alle er vigtige, og forhandlingerne bør ikke fokusere for meget på det område, der forekommer at være det vanskeligste og mest komplekse. |
| --- | --- |

5.6

At give associeringsaftalen en social dimension. Associeringsaftalen omfatter tre tæt forbundne søjler — politik, handel og samarbejde — som alle er vigtige, og forhandlingerne bør ikke fokusere for meget på det område, der forekommer at være det vanskeligste og mest komplekse.

| 5.6.1 | På det politiske plan må associeringsaftalen omfatte konkrete foranstaltninger til støtte af god forvaltningspraksis og en social dimension med det formål at opnå størst mulig social samhørighed samt indeholde klausuler til fremme af kvindernes rolle, beskyttelse af menneskerettighederne, arbejdstagernes rettigheder, miljøet samt de indfødtes og afrolatinamerikanernes rettigheder. |
| --- | --- |

5.6.1

På det politiske plan må associeringsaftalen omfatte konkrete foranstaltninger til støtte af god forvaltningspraksis og en social dimension med det formål at opnå størst mulig social samhørighed samt indeholde klausuler til fremme af kvindernes rolle, beskyttelse af menneskerettighederne, arbejdstagernes rettigheder, miljøet samt de indfødtes og afrolatinamerikanernes rettigheder.

| 5.6.2 | Det er også nødvendigt, at aftalen tager fat på udvandringen fra Mellemamerika, som kan have både positive og negative følger for udviklingen af landene i regionen (pengeoverførsler fra udlandet over for hjerneflugt og flugt af arbejdskraft). Hvad angår de indvandrere, der bor og arbejder i EU, bør denne strategi sikre respekt for disse personers værdighed og rettigheder. |
| --- | --- |

5.6.2

Det er også nødvendigt, at aftalen tager fat på udvandringen fra Mellemamerika, som kan have både positive og negative følger for udviklingen af landene i regionen (pengeoverførsler fra udlandet over for hjerneflugt og flugt af arbejdskraft). Hvad angår de indvandrere, der bor og arbejder i EU, bør denne strategi sikre respekt for disse personers værdighed og rettigheder.

| 5.6.3 | På samarbejdsplanet bør aftalen omfatte en fortsættelse det etablerede samarbejde og en styrkelse af EU-støtten til regionens udvikling og til afhjælpning af dens politiske, økonomiske, sociale og miljømæssige problemer. Den kan og bør også, efter EØSU's mening, sikre støtte til institutioner, der er specialiserede inden for bestemte områder, f.eks. ILO, UNESCO og WHO, så de sættes i stand til at analysere udviklingen af de mest følsomme aspekter. |
| --- | --- |

5.6.3

På samarbejdsplanet bør aftalen omfatte en fortsættelse det etablerede samarbejde og en styrkelse af EU-støtten til regionens udvikling og til afhjælpning af dens politiske, økonomiske, sociale og miljømæssige problemer. Den kan og bør også, efter EØSU's mening, sikre støtte til institutioner, der er specialiserede inden for bestemte områder, f.eks. ILO, UNESCO og WHO, så de sættes i stand til at analysere udviklingen af de mest følsomme aspekter.

| 5.6.4 | For at imødekomme forventningerne i de mellemamerikanske lande, som allerede har erfaringer med andre internationale aftaler (herunder navnlig CAFTA, som er indgået med USA), kan EU vise, at denne aftale forfølger meget brede mål, som indgår i en omfattende social vision baseret på selve EU's grundlæggende principper, og som omfatter en økonomisk model, der er i stand til at skabe en bæredygtig udvikling i regionen. |
| --- | --- |

5.6.4

For at imødekomme forventningerne i de mellemamerikanske lande, som allerede har erfaringer med andre internationale aftaler (herunder navnlig CAFTA, som er indgået med USA), kan EU vise, at denne aftale forfølger meget brede mål, som indgår i en omfattende social vision baseret på selve EU's grundlæggende principper, og som omfatter en økonomisk model, der er i stand til at skabe en bæredygtig udvikling i regionen.

6.   EØSU's anbefalinger

I lyset af ovenstående fremsætter EØSU følgende anbefalinger:

| 6.1 | Assoceringsaftalen mellem EU og landene i Mellemamerika bør stå højt på EU's politiske dagsorden, da den er af strategisk betydning for EU's biregionale politik over for andre latinamerikanske partnere. |
| --- | --- |

6.1

Assoceringsaftalen mellem EU og landene i Mellemamerika bør stå højt på EU's politiske dagsorden, da den er af strategisk betydning for EU's biregionale politik over for andre latinamerikanske partnere.

| 6.2 | Aftalen bør dække alle aspekter — politik, handel og samarbejde — med lige stor vægt. |
| --- | --- |

6.2

Aftalen bør dække alle aspekter — politik, handel og samarbejde — med lige stor vægt.

| 6.3 | Aftalen bør tage hensyn til, at Latinamerikas fattigste lande er blandt EU's forhandlingspartnere, og at de enorme skævheder mellem de to regioner nødvendiggør en styrkelse af samarbejdsprogrammerne for at undgå eventuelle negative virkninger og sikre en tilsvarende åbning af handelen. |
| --- | --- |

6.3

Aftalen bør tage hensyn til, at Latinamerikas fattigste lande er blandt EU's forhandlingspartnere, og at de enorme skævheder mellem de to regioner nødvendiggør en styrkelse af samarbejdsprogrammerne for at undgå eventuelle negative virkninger og sikre en tilsvarende åbning af handelen.

| 6.4 | Aftalen bør omfatte midler til at fremme virksomhedernes konkurrenceevne og sikre retssikkerhed for investeringer. Den bør endvidere indeholde udligningsinstrumenter, der skal kompensere for de vanskeligheder, der uvægerligt vil opstå i forbindelse med fuldførelsen af et indre marked i Mellemamerika på grund af de eksisterende økonomiske skævheder inden for regionen. |
| --- | --- |

6.4

Aftalen bør omfatte midler til at fremme virksomhedernes konkurrenceevne og sikre retssikkerhed for investeringer. Den bør endvidere indeholde udligningsinstrumenter, der skal kompensere for de vanskeligheder, der uvægerligt vil opstå i forbindelse med fuldførelsen af et indre marked i Mellemamerika på grund af de eksisterende økonomiske skævheder inden for regionen.

| 6.5 | Aftalen bør bidrage afgørende til styrkelse af regionens sociale samhørighed, så fordelene er synlige for alle og ikke kun for de sektorer, der i forvejen nyder visse privilegier. |
| --- | --- |

6.5

Aftalen bør bidrage afgørende til styrkelse af regionens sociale samhørighed, så fordelene er synlige for alle og ikke kun for de sektorer, der i forvejen nyder visse privilegier.

| 6.6 | Aftalen bør omfatte en social og arbejdsmarkedsmæssig dimension, som navnlig overholder ILO's normer. Associeringsaftalen bør tilskynde til, at aftaleparterne overholder de principper og værdier, der er nedfældet i ILO's forfatning og vigtigste instrumenter på det sociale område, såsom erklæringen om de grundlæggende principper og rettigheder på arbejdspladsen (1998), trepartserklæringen om principperne vedrørende de multinationale virksomheder og socialpolitikken (1977, ændret i 2000) og resolutionen fra Den Internationale Arbejdskonference om de faglige rettigheder og deres sammenhæng med de borgerlige friheder (1970). |
| --- | --- |

6.6

Aftalen bør omfatte en social og arbejdsmarkedsmæssig dimension, som navnlig overholder ILO's normer. Associeringsaftalen bør tilskynde til, at aftaleparterne overholder de principper og værdier, der er nedfældet i ILO's forfatning og vigtigste instrumenter på det sociale område, såsom erklæringen om de grundlæggende principper og rettigheder på arbejdspladsen (1998), trepartserklæringen om principperne vedrørende de multinationale virksomheder og socialpolitikken (1977, ændret i 2000) og resolutionen fra Den Internationale Arbejdskonference om de faglige rettigheder og deres sammenhæng med de borgerlige friheder (1970).

| 6.7 | Aftalen bør have en klar social dimension, som ikke kun omfatter arbejdstagerspørgsmål, men også miljøbeskyttelse og generelle fremskridt for regionen og dens folk. |
| --- | --- |

6.7

Aftalen bør have en klar social dimension, som ikke kun omfatter arbejdstagerspørgsmål, men også miljøbeskyttelse og generelle fremskridt for regionen og dens folk.

| 6.8 | Aftalen bør tage hensyn til de meste sårbare befolkningsgrupper, herunder kvinder, den oprindelige befolkning og folk af afrikansk herkomst. |
| --- | --- |

6.8

Aftalen bør tage hensyn til de meste sårbare befolkningsgrupper, herunder kvinder, den oprindelige befolkning og folk af afrikansk herkomst.

| 6.9 | Aftalen bør fastlægge de nødvendige mekanismer for en effektiv deltagelse af civilsamfundet i hele forløbet, dvs. fra indledningen af forhandlingerne til gennemførelsesfasen. |
| --- | --- |

6.9

Aftalen bør fastlægge de nødvendige mekanismer for en effektiv deltagelse af civilsamfundet i hele forløbet, dvs. fra indledningen af forhandlingerne til gennemførelsesfasen.

| 6.10 | Der bør derfor gives øget støtte til det organiserede civilsamfunds rådgivende organer, herunder især CC-SICA, det institutionelle organ til fremme af integrationen i den mellemamerikanske region, så disse organer råder over de menneskelige, logistiske og finansielle ressourcer, der er nødvendige for fuldførelsen af deres opgave. |
| --- | --- |

6.10

Der bør derfor gives øget støtte til det organiserede civilsamfunds rådgivende organer, herunder især CC-SICA, det institutionelle organ til fremme af integrationen i den mellemamerikanske region, så disse organer råder over de menneskelige, logistiske og finansielle ressourcer, der er nødvendige for fuldførelsen af deres opgave.

| 6.11 | Der bør endvidere oprettes et fælles opfølgningsudvalg for forhandlingerne bestående af medlemmer af EØSU og CC-SICA, hvortil andre organisationer, hvis inddragelse anses for relevant for analysen af forhandlingsprocessen, efter fælles aftale mellem partnerne, kan sende repræsentanter. |
| --- | --- |

6.11

Der bør endvidere oprettes et fælles opfølgningsudvalg for forhandlingerne bestående af medlemmer af EØSU og CC-SICA, hvortil andre organisationer, hvis inddragelse anses for relevant for analysen af forhandlingsprocessen, efter fælles aftale mellem partnerne, kan sende repræsentanter.

| 6.12 | Endelig bør der, hvad angår det fremtidige fælles rådgivende udvalg — det institutionelle rådgivende organ, der skal overvåge den fremtidige associeringsaftale — straks indledes drøftelser mellem CC-SICA og EØSU om dette udvalgs sammensætning, funktion og arbejdsmetoder. |
| --- | --- |

6.12

Endelig bør der, hvad angår det fremtidige fælles rådgivende udvalg — det institutionelle rådgivende organ, der skal overvåge den fremtidige associeringsaftale — straks indledes drøftelser mellem CC-SICA og EØSU om dette udvalgs sammensætning, funktion og arbejdsmetoder.

Bruxelles, den 12. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Social samhørighed i Latinamerika og Caribien, EUT C 110 af 10.4.2004; Forbindelserne mellem EU og Mexico; Forbindelserne mellem Den Europæiske Union og Andesfællesskabet, EUT C 309 af 16.12.2006.

1

(2)  I sluterklæringen fra topmødet i Wien (foreligger ikke på dansk) henvises der i punkt 31 til Guadalajara-erklæringens fælles strategiske mål og det gode resultat af EU's og Mellemamerikas fælles evaluering af den regionale økonomiske integration; endvidere udtrykkes der tilfredshed med, at EU og Mellemamerika har besluttet at indlede forhandlinger om en associeringsaftale, herunder oprettelse af et frihandelsområde (jf. den officielle engelske version: »Recalling the common strategic objective of the Guadalajara Declaration and taking into account the positive outcome of the joint assessment exercise on regional economic integration carried out with Central America, we welcome the decision taken by the European Union and Central America to launch negotiations for an Association Agreement, including the establishment of a Free Trade Area.«

2

(3)  Samhandelen i Mellemamerika er steget med omkring 60 % fra 1995 til 2002. »Informe Centroamericano 2004« BID.

3

(4)  Det Mellemamerikanske Parlament.

4

---

| 27.10.2007 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 256/144 |
| --- | --- | --- | --- |

27.10.2007

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 256/144

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om »Støtte til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen«

(2007/C 256/25)

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg besluttede den 17. januar 2007, under henvisning til forretningsordenens artikel 29, stk. 2, at udarbejde en udtalelse om: Støtte til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen.

Det forberedende arbejde henvistes til Den Faglige Sektion for Eksterne Forbindelser, som udpegede Grace Attard til ordfører. Sektionen vedtog sin udtalelse den 14. juni 2007.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg vedtog på sin 437. plenarforsamling den 11.-12. juli 2007, mødet den 12. juli, følgende udtalelse med 130 stemmer for, 1 imod og 4 hverken for eller imod:

1.   Konklusioner og henstillinger

| 1.1 | EØSU glæder sig over, at Den Europæiske Union og Middelhavslandene forpligter sig fuldt ud til at gennemføre Euro-Middelhavspartnerskabet. Som nævnt i Europa Kommissionens femårige arbejdsprogram støtter det især forslagene om at træffe foranstaltninger til fremme af kvinders frigørelse. Det foreslår, at man til dette formål afsætter midler til finansielt at støtte lande i Middelhavsområdet, der træffer positive foranstaltninger til at forbedre kvindens juridiske stilling (1). |
| --- | --- |

1.1

EØSU glæder sig over, at Den Europæiske Union og Middelhavslandene forpligter sig fuldt ud til at gennemføre Euro-Middelhavspartnerskabet. Som nævnt i Europa Kommissionens femårige arbejdsprogram støtter det især forslagene om at træffe foranstaltninger til fremme af kvinders frigørelse. Det foreslår, at man til dette formål afsætter midler til finansielt at støtte lande i Middelhavsområdet, der træffer positive foranstaltninger til at forbedre kvindens juridiske stilling (1).

| 1.2 | EØSU tilskynder til, at revisionsmekanismen i sluterklæringen fra den første Euro-Middelhavsministerkonference om »Styrkelse af kvinders rolle i samfundet« sikrer, at udviklingen af kvindelige iværksættere nøje overvåges og vurderes, og at der træffes foranstaltninger til at styrke denne udvikling. |
| --- | --- |

1.2

EØSU tilskynder til, at revisionsmekanismen i sluterklæringen fra den første Euro-Middelhavsministerkonference om »Styrkelse af kvinders rolle i samfundet« sikrer, at udviklingen af kvindelige iværksættere nøje overvåges og vurderes, og at der træffes foranstaltninger til at styrke denne udvikling.

| 1.3 | EØSU opfordrer til, at man som led i den europæiske naboskabspolitik (ENP) indarbejder særlige foranstaltninger og målsætninger til fremme af kvindelige iværksættere i de nationale handlingsplaner. |
| --- | --- |

1.3

EØSU opfordrer til, at man som led i den europæiske naboskabspolitik (ENP) indarbejder særlige foranstaltninger og målsætninger til fremme af kvindelige iværksættere i de nationale handlingsplaner.

| 1.4 | EØSU anbefaler, at man inden for den europæiske naboskabspolitik bevilger flere midler til at fremme kvindelige iværksættere og yde teknisk bistand til kvinders opstart af erhvervsvirksomhed. |
| --- | --- |

1.4

EØSU anbefaler, at man inden for den europæiske naboskabspolitik bevilger flere midler til at fremme kvindelige iværksættere og yde teknisk bistand til kvinders opstart af erhvervsvirksomhed.

| 1.5 | EØSU bifalder de initiativer, som GD for Erhvervspolitik og GD EuropeAid (2) har taget for at fremme kvindelige iværksættere i Europa og i Middelhavspartnerlandene. Det opfordrer Euro-Middelhavspartnerlandene til at træffe lignende foranstaltninger, der skal fokusere på regionens behov i de handlingsplaner, man forhandler sig frem til med Middelhavspartnerlandene. |
| --- | --- |

1.5

EØSU bifalder de initiativer, som GD for Erhvervspolitik og GD EuropeAid (2) har taget for at fremme kvindelige iværksættere i Europa og i Middelhavspartnerlandene. Det opfordrer Euro-Middelhavspartnerlandene til at træffe lignende foranstaltninger, der skal fokusere på regionens behov i de handlingsplaner, man forhandler sig frem til med Middelhavspartnerlandene.

| 1.6 | EØSU hilser nedsættelsen af Ad hoc-udvalget for Kvinders Rettigheder under Den Parlamentariske Forsamling for Euro-Middelhavsområdet velkomment. Det opfordrer dette udvalg til at fremsætte forslag til politikker, der skal styrke kvindernes nuværende erhvervsaktiviteter og fremme fremtidsorienterede og bæredygtige initiativer i lyset af den globale konkurrence. |
| --- | --- |

1.6

EØSU hilser nedsættelsen af Ad hoc-udvalget for Kvinders Rettigheder under Den Parlamentariske Forsamling for Euro-Middelhavsområdet velkomment. Det opfordrer dette udvalg til at fremsætte forslag til politikker, der skal styrke kvindernes nuværende erhvervsaktiviteter og fremme fremtidsorienterede og bæredygtige initiativer i lyset af den globale konkurrence.

| 1.7 | EØSU henstiller, at man tager specielt hensyn til på kvinder ved gennemførelsen af Euro- Middelhavschartret for virksomheder (3). |
| --- | --- |

1.7

EØSU henstiller, at man tager specielt hensyn til på kvinder ved gennemførelsen af Euro- Middelhavschartret for virksomheder (3).

| 1.8 | Man bør bestræbe sig på, at et ligeligt antal unge kvinder og mænd — både som deltagere og ansvarlige — drager fordel af Euro-Middelhavsprogrammerne for unge. |
| --- | --- |

1.8

Man bør bestræbe sig på, at et ligeligt antal unge kvinder og mænd — både som deltagere og ansvarlige — drager fordel af Euro-Middelhavsprogrammerne for unge.

| 1.9 | EØSU bifalder det initiativ, som Euro-Middelhavsungdomsplatformen har taget til at oprette et Euromed-netværk af ungdomsarbejdsgrupper om ligestillingsspørgsmål (4) såvel som et Euromed-netværk for unge iværksættere (5). |
| --- | --- |

1.9

EØSU bifalder det initiativ, som Euro-Middelhavsungdomsplatformen har taget til at oprette et Euromed-netværk af ungdomsarbejdsgrupper om ligestillingsspørgsmål (4) såvel som et Euromed-netværk for unge iværksættere (5).

| 1.10 | EØSU mener, at man gennem det tværministerielle samarbejde, med inddragelsen af andre aktører såsom repræsentanter for finansielle institutioner, gennemførelsesorganer, repræsentanter for erhvervslivet, eksperter og donorer i udvekslingen af synspunkter om prioritetsområder samt ved at lette overdragelsen af eksisterende virksomheder til kvinder mere effektivt vil kunne fremme kvindelige iværksættere. |
| --- | --- |

1.10

EØSU mener, at man gennem det tværministerielle samarbejde, med inddragelsen af andre aktører såsom repræsentanter for finansielle institutioner, gennemførelsesorganer, repræsentanter for erhvervslivet, eksperter og donorer i udvekslingen af synspunkter om prioritetsområder samt ved at lette overdragelsen af eksisterende virksomheder til kvinder mere effektivt vil kunne fremme kvindelige iværksættere.

| 1.11 | EØSU opfordrer til, at man gennem offentlig-private partnerskaber styrker ngo'er og samfundsøkonomiske organisationer, som arbejder for at fremme kvinders økonomiske aktiviteter |
| --- | --- |

1.11

EØSU opfordrer til, at man gennem offentlig-private partnerskaber styrker ngo'er og samfundsøkonomiske organisationer, som arbejder for at fremme kvinders økonomiske aktiviteter

| 1.12 | EØSU opfordrer Euro-Middelhavspartnerne til at tilrettelægge en konference om kvindelige iværksættere i Middelhavsområdet for at drøfte beslægtede temaer og fremsætte forslag til, hvordan kvinder kan bidrage til de globale udfordringer i denne region. |
| --- | --- |

1.12

EØSU opfordrer Euro-Middelhavspartnerne til at tilrettelægge en konference om kvindelige iværksættere i Middelhavsområdet for at drøfte beslægtede temaer og fremsætte forslag til, hvordan kvinder kan bidrage til de globale udfordringer i denne region.

| 1.13 | EØSU er fortsat af den overbevisning, at støtten til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen har stor betydning for skabelsen af en aktiv og dynamisk samfundsøkonomi, der kan håndtere globaliseringen. |
| --- | --- |

1.13

EØSU er fortsat af den overbevisning, at støtten til kvindelige iværksættere i Euro-Middelhavsregionen har stor betydning for skabelsen af en aktiv og dynamisk samfundsøkonomi, der kan håndtere globaliseringen.

| 1.14 | EØSU mener, at en styrkelse af iværksættermiljøet for kvinder er en forudsætning for at øge markedsadgangen til landene i regionen og til EU-landene. |
| --- | --- |

1.14

EØSU mener, at en styrkelse af iværksættermiljøet for kvinder er en forudsætning for at øge markedsadgangen til landene i regionen og til EU-landene.

| 1.15 | For at kunne tage de fremtidige udfordringer for kvindelige iværksættere op er der efter EØSU's opfattelse behov for yderligere research for at udpege de særlige behov, der gør sig gældende i hvert land. |
| --- | --- |

1.15

For at kunne tage de fremtidige udfordringer for kvindelige iværksættere op er der efter EØSU's opfattelse behov for yderligere research for at udpege de særlige behov, der gør sig gældende i hvert land.

| 1.16 | EØSU konstaterer, at der findes en række observationsorganer bl.a. GEM, FN's udviklingsprogram og Verdensbanken, der ser på iværksætteraktivitet i Euro-Middelhavsområdet, men anbefaler at oprette en platform, der bedre kan kommunikere resultaterne til de politiske beslutningstagere samt indsamle og viderebringe materiale til mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder i Euro-Middelhavsområdet. Platformen kunne især fokusere på at:






  a. | sætte ind på de områder, hvor kvindelige iværksættere støder på særlige vanskeligheder, |
| --- | --- | --- |

1.16

EØSU konstaterer, at der findes en række observationsorganer bl.a. GEM, FN's udviklingsprogram og Verdensbanken, der ser på iværksætteraktivitet i Euro-Middelhavsområdet, men anbefaler at oprette en platform, der bedre kan kommunikere resultaterne til de politiske beslutningstagere samt indsamle og viderebringe materiale til mikrovirksomheder og små og mellemstore virksomheder i Euro-Middelhavsområdet. Platformen kunne især fokusere på at:

a.

sætte ind på de områder, hvor kvindelige iværksættere støder på særlige vanskeligheder,

| b. | støtte og udvikle programmer for kvindelige iværksættere, |
| --- | --- |

b.

støtte og udvikle programmer for kvindelige iværksættere,

| c. | udvikle mekanismer med hensyn til medhjælpende kvindelige ægtefællers retsstilling og sociale sikring, |
| --- | --- |

c.

udvikle mekanismer med hensyn til medhjælpende kvindelige ægtefællers retsstilling og sociale sikring,

| d. | træffe foranstaltninger for at forbedre den sociale sikring og retsstillingen for de kvinder, der starter egen virksomhed. |
| --- | --- |

d.

træffe foranstaltninger for at forbedre den sociale sikring og retsstillingen for de kvinder, der starter egen virksomhed.

| 1.17 | EØSU anbefaler, at man på området for informations- og kommunikationsteknologi:






  — | tilskynder til investering i infrastrukturer og prioriterer strategier, der skal forbedre adgangen til ny ikt |
| --- | --- | --- |

1.17

EØSU anbefaler, at man på området for informations- og kommunikationsteknologi:

—

tilskynder til investering i infrastrukturer og prioriterer strategier, der skal forbedre adgangen til ny ikt

| — | gør det lettere for kvinder, der starter egen virksomhed, at få adgang til ikt-ressourcer og -uddannelse for at lette markedsføringen af deres produkter, som de gennem egnede kanaler bringer til forbrugerne; |
| --- | --- |

—

gør det lettere for kvinder, der starter egen virksomhed, at få adgang til ikt-ressourcer og -uddannelse for at lette markedsføringen af deres produkter, som de gennem egnede kanaler bringer til forbrugerne;

| — | styrker kvinders deltagelse i politikformuleringen samt udvikling og design af informations- og kommunikationsteknologier ved at indlede en dialog med ikt-virksomheder og andre aktører om at åbne op for samarbejde og fælles aktioner. |
| --- | --- |

—

styrker kvinders deltagelse i politikformuleringen samt udvikling og design af informations- og kommunikationsteknologier ved at indlede en dialog med ikt-virksomheder og andre aktører om at åbne op for samarbejde og fælles aktioner.

EØSU opfordrer kraftigt det permanente Euromed-universitetsforum (6), som blev startet i Tammerfors, til at prioritere kønsaspektet i sine initiativer, navnlig på iværksætterområdet.

| 1.18 | EØSU anbefaler, at man tillægger massemediernes og især fjernsynets indflydelse på iværksættervirksomheder og kvinder særlig opmærksomhed. |
| --- | --- |

1.18

EØSU anbefaler, at man tillægger massemediernes og især fjernsynets indflydelse på iværksættervirksomheder og kvinder særlig opmærksomhed.

2.   Anbefalinger til om mekanismer, der er specifikke for kvindelige iværksættere i Euromed-regionen

| 2.1 | Det er nødvendigt at indføre specifikke politikker og programmer, således at kvinder kan yde et større bidrag til den økonomiske vækst og udvikling. Nogle af disse politikker kan inkluderes i en handlingsplan, der er underlagt klare tidsfrister og evalueringsprocedurer og bør indeholde:






  1. | Mekanismer til kapacitetsopbygning og støtteordninger, der opmuntrer kvinder til at se nærmere på de forhold, de lever og arbejder under, og hvordan de aktivt kan bidrage til udvikling af disse ved hjælp af deres egne evner. Dette kan inkludere støtte til etablering af selvhjælpsgrupper. |
| --- | --- | --- |

2.1

Det er nødvendigt at indføre specifikke politikker og programmer, således at kvinder kan yde et større bidrag til den økonomiske vækst og udvikling. Nogle af disse politikker kan inkluderes i en handlingsplan, der er underlagt klare tidsfrister og evalueringsprocedurer og bør indeholde:

1.

Mekanismer til kapacitetsopbygning og støtteordninger, der opmuntrer kvinder til at se nærmere på de forhold, de lever og arbejder under, og hvordan de aktivt kan bidrage til udvikling af disse ved hjælp af deres egne evner. Dette kan inkludere støtte til etablering af selvhjælpsgrupper.

| 2. | Investering i social infrastruktur og tjenesteydelser til støtte for kvinder i lønnet beskæftigelse og kvinder, der arbejder som selvstændige. |
| --- | --- |

2.

Investering i social infrastruktur og tjenesteydelser til støtte for kvinder i lønnet beskæftigelse og kvinder, der arbejder som selvstændige.

| 3. | Definition af traditionelle iværksætteraktiviteter, SMV'er og individuel selvstændig virksomhed. |
| --- | --- |

3.

Definition af traditionelle iværksætteraktiviteter, SMV'er og individuel selvstændig virksomhed.

| 4. | Etablering af lige vilkår for virksomheder af alle størrelser ejet af henholdsvis mænd og kvinder. |
| --- | --- |

4.

Etablering af lige vilkår for virksomheder af alle størrelser ejet af henholdsvis mænd og kvinder.

| 5. | Etablering af et ligeværdigt juridisk system, der tillader kvinder at underskrive dokumenter og eje ejendom. |
| --- | --- |

5.

Etablering af et ligeværdigt juridisk system, der tillader kvinder at underskrive dokumenter og eje ejendom.

| 6. | Skræddersyet uddannelse for kvinder, der driver eller ejer virksomheder. Som supplement kan dette inkludere mentorprogrammer, etablering af erhvervsorganisationer og rådgivning om juridiske og skattemæssige spørgsmål. |
| --- | --- |

6.

Skræddersyet uddannelse for kvinder, der driver eller ejer virksomheder. Som supplement kan dette inkludere mentorprogrammer, etablering af erhvervsorganisationer og rådgivning om juridiske og skattemæssige spørgsmål.

| 7. | Etablering af »gensidige garantiselskaber«, økonomiske enheder, hvis medlemmer er ejere af smv'er, og som optræder som garantistillere i forbindelse med bankforretninger. |
| --- | --- |

7.

Etablering af »gensidige garantiselskaber«, økonomiske enheder, hvis medlemmer er ejere af smv'er, og som optræder som garantistillere i forbindelse med bankforretninger.

| 8. | Gennemførelse af specifikke programmer til støtte for indvandrerkvinders og minoritetsgruppers etablering af virksomheder. |
| --- | --- |

8.

Gennemførelse af specifikke programmer til støtte for indvandrerkvinders og minoritetsgruppers etablering af virksomheder.

| 9. | Informations- og støttemekanismer til etablering af sociale virksomheder og kooperativer. |
| --- | --- |

9.

Informations- og støttemekanismer til etablering af sociale virksomheder og kooperativer.

| 10. | Samarbejde og netværksrelationer med EU-partnere om identificering af strukturer og mekanismer, herunder bedste praksis, der har skabt en merværdi i andre tilfælde. |
| --- | --- |

10.

Samarbejde og netværksrelationer med EU-partnere om identificering af strukturer og mekanismer, herunder bedste praksis, der har skabt en merværdi i andre tilfælde.

| 11. | En uddannelsespolitik, der fremmer iværksættertankegang og -kultur fra en tidlig alder. Iværksættertankegang må opfattes som en livslang læringsproces, der begynder i folkeskolen. Dette kan resultere i øget fleksibilitet i forskellige perioder af en persons liv. |
| --- | --- |

11.

En uddannelsespolitik, der fremmer iværksættertankegang og -kultur fra en tidlig alder. Iværksættertankegang må opfattes som en livslang læringsproces, der begynder i folkeskolen. Dette kan resultere i øget fleksibilitet i forskellige perioder af en persons liv.

| 12. | Yderligere involvering af kvinder i beslutningsprocessen på alle niveauer, herunder regering, lokale myndigheder og retssystemet. |
| --- | --- |

12.

Yderligere involvering af kvinder i beslutningsprocessen på alle niveauer, herunder regering, lokale myndigheder og retssystemet.

| 13. | Åbning af markedet for offentlige kontrakter for smv'er, særligt for virksomheder ejet af kvinder med det formål at stimulere væksten i disse virksomheder. |
| --- | --- |

13.

Åbning af markedet for offentlige kontrakter for smv'er, særligt for virksomheder ejet af kvinder med det formål at stimulere væksten i disse virksomheder.

| 14. | Specifikke mål for ligestilling mellem kønnene i beskæftigelsespolitikken, inklusive kvalitative og kvantitative indikatorer, idet det er af afgørende betydning, at flere kvinder bliver selvstændige, hvis beskæftigelsen og kvaliteten af denne skal sikres (7). |
| --- | --- |

14.

Specifikke mål for ligestilling mellem kønnene i beskæftigelsespolitikken, inklusive kvalitative og kvantitative indikatorer, idet det er af afgørende betydning, at flere kvinder bliver selvstændige, hvis beskæftigelsen og kvaliteten af denne skal sikres (7).

3.   Nuværende situation og udfordringer

| 3.1 | Det er vigtigt, at kvinders rettigheder ikke behandles isoleret fra kvinders rolle i den økonomiske udvikling. Det er af afgørende betydning, at der er tilsagn fra alle arbejdsmarkedets parter om at anerkende samspillet mellem menneskerettigheder, demokrati, udvikling og kvinders rettigheder. Det bør prioriteres at fjerne de hindringer for en styrkelse af kvindernes stilling, der er et resultat af traditionel, kulturel og familielovgivning. |
| --- | --- |

3.1

Det er vigtigt, at kvinders rettigheder ikke behandles isoleret fra kvinders rolle i den økonomiske udvikling. Det er af afgørende betydning, at der er tilsagn fra alle arbejdsmarkedets parter om at anerkende samspillet mellem menneskerettigheder, demokrati, udvikling og kvinders rettigheder. Det bør prioriteres at fjerne de hindringer for en styrkelse af kvindernes stilling, der er et resultat af traditionel, kulturel og familielovgivning.

| 3.2 | For at bekæmpe forskelsbehandlingen af mænd og kvinder skal der gøres en samordnet indsats på uddannelses- og beskæftigelsesområdet i Euro-Middelhavsregionen for at skabe et miljø, hvor kvinder kan udvikle deres erhvervsaktiviteter. |
| --- | --- |

3.2

For at bekæmpe forskelsbehandlingen af mænd og kvinder skal der gøres en samordnet indsats på uddannelses- og beskæftigelsesområdet i Euro-Middelhavsregionen for at skabe et miljø, hvor kvinder kan udvikle deres erhvervsaktiviteter.

| 3.3 | Analfabetisme blandt kvinder i MENA-regionen er trods variationer landene imellem stadig overordentlig udbredt, gennemsnitligt på 42 %, mens den for mændenes vedkommende i gennemsnit ligger på 21 %. Der har dog i de sidste tyve år været en positiv udvikling hen imod en mere ligelig adgang til uddannelse, der dog varierer fra land til land. Alle landene i regionen udviser en markant forskel i graden af analfabetisme blandt unge kvinder (15-24 år) og voksne kvinder (over 24 år) (8). |
| --- | --- |

3.3

Analfabetisme blandt kvinder i MENA-regionen er trods variationer landene imellem stadig overordentlig udbredt, gennemsnitligt på 42 %, mens den for mændenes vedkommende i gennemsnit ligger på 21 %. Der har dog i de sidste tyve år været en positiv udvikling hen imod en mere ligelig adgang til uddannelse, der dog varierer fra land til land. Alle landene i regionen udviser en markant forskel i graden af analfabetisme blandt unge kvinder (15-24 år) og voksne kvinder (over 24 år) (8).

| 3.4 | I løbet af det sidste årti har de stigende jobmuligheder for kvinder været et resultat af uddannelse og vækst i de sektorer, hvor efterspørgslen efter kvindelig arbejdskraft er størst, så som sociale tjenesteydelser, uddannelse og sundhed samt serviceerhverv. Kun 32 % af kvinder i den arbejdsdygtige alder er i arbejde eller søger arbejde uden for hjemmet. I de traditionelle samfundsklasser, hvor piger går i skole, fraråder man dem at søge arbejde. |
| --- | --- |

3.4

I løbet af det sidste årti har de stigende jobmuligheder for kvinder været et resultat af uddannelse og vækst i de sektorer, hvor efterspørgslen efter kvindelig arbejdskraft er størst, så som sociale tjenesteydelser, uddannelse og sundhed samt serviceerhverv. Kun 32 % af kvinder i den arbejdsdygtige alder er i arbejde eller søger arbejde uden for hjemmet. I de traditionelle samfundsklasser, hvor piger går i skole, fraråder man dem at søge arbejde.

| 3.5 | Uddannelsessystemet bør derudover tilskynde til iværksætterinitiativer og risikovillighed. Det er afgørende at skabe en national uddannelsesplan for at forbedre grunduddannelsens kvalitet og udrydde analfabetismen blandt kvinder, især dårligt stillede og handicappede kvinder. |
| --- | --- |

3.5

Uddannelsessystemet bør derudover tilskynde til iværksætterinitiativer og risikovillighed. Det er afgørende at skabe en national uddannelsesplan for at forbedre grunduddannelsens kvalitet og udrydde analfabetismen blandt kvinder, især dårligt stillede og handicappede kvinder.

| 3.6 | Vist er der behov for undervisning i medborgerskab og bevidstgørelse om kvinders sociale, politiske, legale og økonomiske rettigheder, men det er også nødvendigt at gøre finansielle organisationer og andre aktører opmærksomme på erhvervsaktive kvinders behov. |
| --- | --- |

3.6

Vist er der behov for undervisning i medborgerskab og bevidstgørelse om kvinders sociale, politiske, legale og økonomiske rettigheder, men det er også nødvendigt at gøre finansielle organisationer og andre aktører opmærksomme på erhvervsaktive kvinders behov.

| 3.7 | Forskelsbehandling bør betragtes som et vigtigt emne i den samfundsmæssige og politiske kontekst og i den overordnede udvikling i den økonomiske vækst i regionen. Den særlige rolle og status, som samfundet pålægger kvinder gennem den traditionelle familieret også kaldet »personstatuskodekset« (PSC) diskriminerer kvinder. Kvinders retsstilling, der er bestemmende for kvinders deltagelse i økonomiske, politiske, sociale, civile og kulturelle aktiviteter, forbliver et af de største problemer, selv om næsten 190 lande, også arabiske lande, har ratificeret Millennium-erklæringen (9). |
| --- | --- |

3.7

Forskelsbehandling bør betragtes som et vigtigt emne i den samfundsmæssige og politiske kontekst og i den overordnede udvikling i den økonomiske vækst i regionen. Den særlige rolle og status, som samfundet pålægger kvinder gennem den traditionelle familieret også kaldet »personstatuskodekset« (PSC) diskriminerer kvinder. Kvinders retsstilling, der er bestemmende for kvinders deltagelse i økonomiske, politiske, sociale, civile og kulturelle aktiviteter, forbliver et af de største problemer, selv om næsten 190 lande, også arabiske lande, har ratificeret Millennium-erklæringen (9).

| 3.8 | Det er nødvendigt at øge synligheden af og styrke små traditionelle erhvervsaktiviteter, som udøves af kvinder. Dette indbefatter ulønnet arbejde inden for familien og traditionelt arbejde. Der bør tilbydes uddannelse og støtte for at fremme udviklingen og moderniseringen af en række håndværk og småvirksomheder, der kan omdannes til produktiv lønnet beskæftigelse med skabelsen af omsættelige tjenester, der kan sikre deres økonomiske eksistens. |
| --- | --- |

3.8

Det er nødvendigt at øge synligheden af og styrke små traditionelle erhvervsaktiviteter, som udøves af kvinder. Dette indbefatter ulønnet arbejde inden for familien og traditionelt arbejde. Der bør tilbydes uddannelse og støtte for at fremme udviklingen og moderniseringen af en række håndværk og småvirksomheder, der kan omdannes til produktiv lønnet beskæftigelse med skabelsen af omsættelige tjenester, der kan sikre deres økonomiske eksistens.

| 3.9 | Kvinders bidrag er størst i landbrugssektoren. I landdistrikterne, hvor en stor andel af kvinder er analfabeter eller kun har en grunduddannelse, er adgangen til uddannelsesmuligheder meget begrænset (10). De er ofte ikke bevidste om mulighederne for og savner selvtilliden til at forbedre deres egen og deres familiers situation. Derfor har de behov for integrerede programmer, der kombinerer personlighedsudvikling, erhvervsuddannelse, iværksætteruddannelse og grundlæggende erhvervsfærdigheder, samt støtte til udvikling af bæredygtige forretningsplaner, vurdering af startlån og kreditter til etablering af mikrovirksomheder i deres landsbyer. Uddannelsesprogrammer bør åbne muligheder for, at landbokvinder kan kombinere initiativer inden for landbrug og andre sektorer og ligeledes sikre, at den mandlige lokalbefolkning bakker op om de ikke-landbrugsrelaterede aktiviteter. |
| --- | --- |

3.9

Kvinders bidrag er størst i landbrugssektoren. I landdistrikterne, hvor en stor andel af kvinder er analfabeter eller kun har en grunduddannelse, er adgangen til uddannelsesmuligheder meget begrænset (10). De er ofte ikke bevidste om mulighederne for og savner selvtilliden til at forbedre deres egen og deres familiers situation. Derfor har de behov for integrerede programmer, der kombinerer personlighedsudvikling, erhvervsuddannelse, iværksætteruddannelse og grundlæggende erhvervsfærdigheder, samt støtte til udvikling af bæredygtige forretningsplaner, vurdering af startlån og kreditter til etablering af mikrovirksomheder i deres landsbyer. Uddannelsesprogrammer bør åbne muligheder for, at landbokvinder kan kombinere initiativer inden for landbrug og andre sektorer og ligeledes sikre, at den mandlige lokalbefolkning bakker op om de ikke-landbrugsrelaterede aktiviteter.

| 3.10 | Det er væsentligt at oprette små kooperativer, der kan støtte erhvervsaktive kvinder. |
| --- | --- |

3.10

Det er væsentligt at oprette små kooperativer, der kan støtte erhvervsaktive kvinder.

| 3.11 | Det er også vigtigt at hjælpe etablerede kvindelige iværksættere med at opdage nye sektorer, inden for hvilke kvinder kan tage et økonomisk initiativ til at udvikle utraditionelle erhvervsaktiviteter, herunder udvikle deres kapaciteter inden for reklame, markedsføring og prissætning samt få foden inden for udvalgte udenlandske markeder. |
| --- | --- |

3.11

Det er også vigtigt at hjælpe etablerede kvindelige iværksættere med at opdage nye sektorer, inden for hvilke kvinder kan tage et økonomisk initiativ til at udvikle utraditionelle erhvervsaktiviteter, herunder udvikle deres kapaciteter inden for reklame, markedsføring og prissætning samt få foden inden for udvalgte udenlandske markeder.

| 3.12 | For at gøre det muligt at fremme kvinders økonomiske aktiviteter, er det vigtigt at have et indgående kendskab til den nuværende og fremtidige samfundsøkonomiske situation i de forskellige regioner. |
| --- | --- |

3.12

For at gøre det muligt at fremme kvinders økonomiske aktiviteter, er det vigtigt at have et indgående kendskab til den nuværende og fremtidige samfundsøkonomiske situation i de forskellige regioner.

| 3.13 | Det er nødvendigt at inddrage alle aktører for at nedbryde de forhindringer, som kvinder møder, og for at formulere specifikke politikker og programmer, således at kvinder i højere grad kan bidrage til samfundets vækst og udvikling. |
| --- | --- |

3.13

Det er nødvendigt at inddrage alle aktører for at nedbryde de forhindringer, som kvinder møder, og for at formulere specifikke politikker og programmer, således at kvinder i højere grad kan bidrage til samfundets vækst og udvikling.

| 3.14 | Adgangen til finansiering er afgørende. Låneloftet bør hæves, således at iværksættere af mikrovirksomheder og små virksomheder opfordres til at udvide og investere i deres virksomheder. Regeringer og donorer kunne tilskynde officielle låneinstitutioner til at deltage i sådanne projekter. Beslutningstagere bør altid være opmærksomme på de forskelle, der eksisterer mellem SMV'er og mikrovirksomheder med hensyn til struktur, finansiering, produktivitet og vækstpotentiale. |
| --- | --- |

3.14

Adgangen til finansiering er afgørende. Låneloftet bør hæves, således at iværksættere af mikrovirksomheder og små virksomheder opfordres til at udvide og investere i deres virksomheder. Regeringer og donorer kunne tilskynde officielle låneinstitutioner til at deltage i sådanne projekter. Beslutningstagere bør altid være opmærksomme på de forskelle, der eksisterer mellem SMV'er og mikrovirksomheder med hensyn til struktur, finansiering, produktivitet og vækstpotentiale.

| 3.15 | Nogle af incitamenterne til nye erhvervsaktiviteter og etableringen af virksomheder kunne være en mere effektiv mikrokreditsektor og tilbud om lån på mere rimelige og realistiske vilkår fra de kommercielle bankers side. |
| --- | --- |

3.15

Nogle af incitamenterne til nye erhvervsaktiviteter og etableringen af virksomheder kunne være en mere effektiv mikrokreditsektor og tilbud om lån på mere rimelige og realistiske vilkår fra de kommercielle bankers side.

| 3.16 | Afholdelsen af marketing- og pr-udstillinger i regionen og i EU-medlemsstaterne kan åbne mulighed for eksportorienterede initiativer, især inden for fremstillingssektoren. |
| --- | --- |

3.16

Afholdelsen af marketing- og pr-udstillinger i regionen og i EU-medlemsstaterne kan åbne mulighed for eksportorienterede initiativer, især inden for fremstillingssektoren.

| 3.17 | Fremtiden for kvinder i Euro-Middelhavsregionen skal ses i en overordnet økonomisk, politisk og social kontekst. Uden økonomisk vækst og øget beskæftigelsesfrekvens vil kvinder fortsat blive udsat for diskrimination i en urimelig konkurrence med mænd. |
| --- | --- |

3.17

Fremtiden for kvinder i Euro-Middelhavsregionen skal ses i en overordnet økonomisk, politisk og social kontekst. Uden økonomisk vækst og øget beskæftigelsesfrekvens vil kvinder fortsat blive udsat for diskrimination i en urimelig konkurrence med mænd.

| 3.18 | Det er nødvendigt at indføre specifikke politikker og programmer, således at kvinder kan yde et større bidrag til den økonomiske vækst og udvikling. |
| --- | --- |

3.18

Det er nødvendigt at indføre specifikke politikker og programmer, således at kvinder kan yde et større bidrag til den økonomiske vækst og udvikling.

| 3.19 | Strategier, der specifikt rettes mod kvindelige iværksættere, kan give dem mulighed for at bryde ud af de traditionelle økonomiske strukturer og i højere grad koncentrere sig om etablering af virksomheder. |
| --- | --- |

3.19

Strategier, der specifikt rettes mod kvindelige iværksættere, kan give dem mulighed for at bryde ud af de traditionelle økonomiske strukturer og i højere grad koncentrere sig om etablering af virksomheder.

| 3.20 | Der er et behov for at forske i og udpege de særlige behov, der gør sig gældende i hvert land og at finde løsninger på kvinders styrke og svagheder ved at se på forskellige aldersgrupper og udarbejde sektorspecifikke undersøgelser. |
| --- | --- |

3.20

Der er et behov for at forske i og udpege de særlige behov, der gør sig gældende i hvert land og at finde løsninger på kvinders styrke og svagheder ved at se på forskellige aldersgrupper og udarbejde sektorspecifikke undersøgelser.

| 3.21 | For at identificere og udveksle god praksis mellem Europa og Middelhavsområdet og inden for Middelhavsområder er det nødvendigt at kortlægge og vurdere nationale foranstaltninger i forbindelse med opstart, information og rådgivning, finansiering, uddannelse, opfølgning og netværksarbejde. Det er nødvendigt med en konstant kontrol af fremskridtene i Euro-Middelhavspartnerlandene for at sikre, at kvinder får mulighed for fuldt ud at deltage i deres lands økonomiske liv. |
| --- | --- |

3.21

For at identificere og udveksle god praksis mellem Europa og Middelhavsområdet og inden for Middelhavsområder er det nødvendigt at kortlægge og vurdere nationale foranstaltninger i forbindelse med opstart, information og rådgivning, finansiering, uddannelse, opfølgning og netværksarbejde. Det er nødvendigt med en konstant kontrol af fremskridtene i Euro-Middelhavspartnerlandene for at sikre, at kvinder får mulighed for fuldt ud at deltage i deres lands økonomiske liv.

| 3.22 | Via tværnationale programmer i Euromed-regionen kan erhvervssammenslutninger for kvinder dele deres erfaring og eksempler på god praksis, hvilket er en effektiv måde at udvikle erhvervsaktiviteter og -færdigheder på. |
| --- | --- |

3.22

Via tværnationale programmer i Euromed-regionen kan erhvervssammenslutninger for kvinder dele deres erfaring og eksempler på god praksis, hvilket er en effektiv måde at udvikle erhvervsaktiviteter og -færdigheder på.

| 3.23 | Franchising kan være et nyttigt redskab til at styrke kvinders position gennem selvstændig erhvervsvirksomhed. Det kan mindske risikoen ved at starte et nyt projekt, eftersom man kan bygge på efterprøvet praksis og kompetencer. Det er også væsentligt, at erhvervsfremmecentrenes effektivitet øges. Det er endvidere nødvendigt med en kapacitetsopbygning, der baserer sig på erhvervslivets krav, og i denne forbindelse kan man henholde sig til succesrige fremgangsmåder og programmer i andre lande. |
| --- | --- |

3.23

Franchising kan være et nyttigt redskab til at styrke kvinders position gennem selvstændig erhvervsvirksomhed. Det kan mindske risikoen ved at starte et nyt projekt, eftersom man kan bygge på efterprøvet praksis og kompetencer. Det er også væsentligt, at erhvervsfremmecentrenes effektivitet øges. Det er endvidere nødvendigt med en kapacitetsopbygning, der baserer sig på erhvervslivets krav, og i denne forbindelse kan man henholde sig til succesrige fremgangsmåder og programmer i andre lande.

| 3.24 | Det kan give kvinderne nye erhvervsmuligheder at udforske nye områder, såsom ikt-tjenester, F&U, forvaltning af kommunikationsmedier, produktion af nyskabende medieprogrammer samt nye nicher inden for turistbranchen. |
| --- | --- |

3.24

Det kan give kvinderne nye erhvervsmuligheder at udforske nye områder, såsom ikt-tjenester, F&U, forvaltning af kommunikationsmedier, produktion af nyskabende medieprogrammer samt nye nicher inden for turistbranchen.

| 3.25 | Informations- og kommunikationsteknologi er med til at fremme produktiviteten, væksten, konkurrenceevnen og beskæftigelsen. For at Euromed-regionen kan konkurrere globalt er det afgørende, at denne sektor udvikles. Når den nødvendige infrastruktur skabes, er det vigtigt at sikre alle adgang, således at digitaliseringskløften ikke øges, især blandt kvinder og befolkningsgrupper med en høj analfabetiseringsgrad. Den øgede udvikling af ikt-sektoren vil gavne såvel mænds som kvinders iværksætterfærdigheder. |
| --- | --- |

3.25

Informations- og kommunikationsteknologi er med til at fremme produktiviteten, væksten, konkurrenceevnen og beskæftigelsen. For at Euromed-regionen kan konkurrere globalt er det afgørende, at denne sektor udvikles. Når den nødvendige infrastruktur skabes, er det vigtigt at sikre alle adgang, således at digitaliseringskløften ikke øges, især blandt kvinder og befolkningsgrupper med en høj analfabetiseringsgrad. Den øgede udvikling af ikt-sektoren vil gavne såvel mænds som kvinders iværksætterfærdigheder.

| 3.26 | EØSU mener, at internetportalen for kvindelige iværksættere (11) i Kommissionens Generaldirektorat for Erhvervspolitik kan blive et nyttigt redskab til formidling af god praksis og netværkssamarbejde. |
| --- | --- |

3.26

EØSU mener, at internetportalen for kvindelige iværksættere (11) i Kommissionens Generaldirektorat for Erhvervspolitik kan blive et nyttigt redskab til formidling af god praksis og netværkssamarbejde.

| 3.27 | I forbindelse med tilvejebringelsen af børnepasningsfaciliteter kan der skabes officielle job, hvilket også vil gøre det lettere for kvinder at forene familie- og arbejdslivet. |
| --- | --- |

3.27

I forbindelse med tilvejebringelsen af børnepasningsfaciliteter kan der skabes officielle job, hvilket også vil gøre det lettere for kvinder at forene familie- og arbejdslivet.

| 3.28 | Med bedre information og støtte til selvstændig erhvervsvirksomhed blandt kvinder vil man også mindske immigrationspresset. Dette kan føre til skabelse af arbejdspladser i både oprindelseslandet og værtslandet. |
| --- | --- |

3.28

Med bedre information og støtte til selvstændig erhvervsvirksomhed blandt kvinder vil man også mindske immigrationspresset. Dette kan føre til skabelse af arbejdspladser i både oprindelseslandet og værtslandet.

4.   Barcelona-processen og den europæiske naboskabspolitik

| 4.1 | Den europæiske naboskabspolitik har til formål at fremme den økonomiske integration mellem EU og dets partnere. Budgetbevillingen for 2007-2013 til Middelhavspartnerlandene under naboskabspolitikken er steget med 32 % til 12 mia. euro. Fremme af kvinders økonomiske aktiviteter har dog ikke fået tilstrækkelig opmærksomhed. |
| --- | --- |

4.1

Den europæiske naboskabspolitik har til formål at fremme den økonomiske integration mellem EU og dets partnere. Budgetbevillingen for 2007-2013 til Middelhavspartnerlandene under naboskabspolitikken er steget med 32 % til 12 mia. euro. Fremme af kvinders økonomiske aktiviteter har dog ikke fået tilstrækkelig opmærksomhed.

| 4.2 | På plenarmødet i den parlamentariske forsamling for Euro-Middelhavsområdet den 16.-17. marts 2007 fik EØSU status som permanent observatør med ret til at tale på alle møder i den parlamentariske forsamling. Det giver EØSU stor mulighed for at fremme styrkelsen af kvinders økonomiske aktivitet. |
| --- | --- |

4.2

På plenarmødet i den parlamentariske forsamling for Euro-Middelhavsområdet den 16.-17. marts 2007 fik EØSU status som permanent observatør med ret til at tale på alle møder i den parlamentariske forsamling. Det giver EØSU stor mulighed for at fremme styrkelsen af kvinders økonomiske aktivitet.

| 4.3 | På den første Euro-Middelhavsministerkonference i Istanbul i november 2006 om »Styrkelse af kvinders rolle i samfundet« (12) forpligtede man sig til at fremme kvindelige iværksættere ved at forbedre kvinders adgang til jord, finansiering, markeder, information, uddannelse og netværksarbejde og tilskynde finansieringsinstitutter til at skræddersy produkter efter kvinders behov, især ved at yde mikrokreditter. |
| --- | --- |

4.3

På den første Euro-Middelhavsministerkonference i Istanbul i november 2006 om »Styrkelse af kvinders rolle i samfundet« (12) forpligtede man sig til at fremme kvindelige iværksættere ved at forbedre kvinders adgang til jord, finansiering, markeder, information, uddannelse og netværksarbejde og tilskynde finansieringsinstitutter til at skræddersy produkter efter kvinders behov, især ved at yde mikrokreditter.

5.   Euro-Middelhavschartret for virksomheder

| 5.1 | På den femte Euro-Middelhavskonference i Caserta i Italien den 4. oktober 2004 godkendte industriministrene et arbejdsprogram for det industrielle samarbejde i perioden 2005-2006. Et af forslagene gik ud på at udveksle viden og erfaring inden for iværksætteruddannelse. |
| --- | --- |

5.1

På den femte Euro-Middelhavskonference i Caserta i Italien den 4. oktober 2004 godkendte industriministrene et arbejdsprogram for det industrielle samarbejde i perioden 2005-2006. Et af forslagene gik ud på at udveksle viden og erfaring inden for iværksætteruddannelse.

| 5.2 | Som et resultat heraf lancerede Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Erhvervspolitik Euro-Middelhavschartret for virksomheder (13), som blev vedtaget af ni Middelhavspartnere. Et af hovedprincipperne er at skabe et iværksættersamfund i Euromed-regionen med en indsats, der henvender sig både til unge og voksne via uddannelsessystemet på alle niveauer i et livslangt læringsperspektiv. Chartret taler imidlertid ikke specifikt om at tage fat på de udfordringer, som unge kvindelige iværksættere står over for. |
| --- | --- |

5.2

Som et resultat heraf lancerede Europa-Kommissionens Generaldirektorat for Erhvervspolitik Euro-Middelhavschartret for virksomheder (13), som blev vedtaget af ni Middelhavspartnere. Et af hovedprincipperne er at skabe et iværksættersamfund i Euromed-regionen med en indsats, der henvender sig både til unge og voksne via uddannelsessystemet på alle niveauer i et livslangt læringsperspektiv. Chartret taler imidlertid ikke specifikt om at tage fat på de udfordringer, som unge kvindelige iværksættere står over for.

| 5.3 | Chartret er et effektivt redskab til at forbedre vilkårene for at drive virksomhed. Men fremme af kvindelige iværksættere har dog aldrig været et centralt princip eller en af målsætningerne ved chartrets gennemførelse. |
| --- | --- |

5.3

Chartret er et effektivt redskab til at forbedre vilkårene for at drive virksomhed. Men fremme af kvindelige iværksættere har dog aldrig været et centralt princip eller en af målsætningerne ved chartrets gennemførelse.

| 5.4 | Selv om arbejdsprogrammet 2007-2008 for erhvervssamarbejdet i Euro-Middelhavsområdet bygger på de hidtidige resultater og skærper foranstaltningerne for at opnå en mere effektiv gennemførelse, sigter man heller ikke her specielt på at fremme kvindelige iværksættere. |
| --- | --- |

5.4

Selv om arbejdsprogrammet 2007-2008 for erhvervssamarbejdet i Euro-Middelhavsområdet bygger på de hidtidige resultater og skærper foranstaltningerne for at opnå en mere effektiv gennemførelse, sigter man heller ikke her specielt på at fremme kvindelige iværksættere.

| 5.5 | En række af Europa-Kommissionens initiativer kan tjene som eksempler på god praksis og erfaringsoverførsel mellem Europa og Middelhavslandene (14). |
| --- | --- |

5.5

En række af Europa-Kommissionens initiativer kan tjene som eksempler på god praksis og erfaringsoverførsel mellem Europa og Middelhavslandene (14).

6.   Civilsamfundets rolle

| 6.1 | Det organiserede civilsamfund gør en væsentlig indsats for at fremme kvinders frigørelse, deres deltagelse og repræsentation i det offentlige liv samt deres erhvervsaktivitet. |
| --- | --- |

6.1

Det organiserede civilsamfund gør en væsentlig indsats for at fremme kvinders frigørelse, deres deltagelse og repræsentation i det offentlige liv samt deres erhvervsaktivitet.

| 6.2 | Med sin stærke tradition for at varetage de dårligt stilledes interesser, herunder bl.a. handicappede kvinder eller kvinder med meget begrænset eller ingen adgang til uddannelse og erhvervsuddannelse, kan de eksisterende ressourcer udnyttes bedre med uddannelsestilbud i ledelse og finansiering. |
| --- | --- |

6.2

Med sin stærke tradition for at varetage de dårligt stilledes interesser, herunder bl.a. handicappede kvinder eller kvinder med meget begrænset eller ingen adgang til uddannelse og erhvervsuddannelse, kan de eksisterende ressourcer udnyttes bedre med uddannelsestilbud i ledelse og finansiering.

| 6.3 | Via offentligt-private partnerskaber kan ngo'er og samfundsfaglige organisationer stimulere den økonomiske vækst effektivt (15). Med sådanne partnerskaber kan man på nye måder støtte indkomstskabende aktiviteter. |
| --- | --- |

6.3

Via offentligt-private partnerskaber kan ngo'er og samfundsfaglige organisationer stimulere den økonomiske vækst effektivt (15). Med sådanne partnerskaber kan man på nye måder støtte indkomstskabende aktiviteter.

| 6.4 | Andre områder, hvor erfarne ngo'er kan gøre en indsats, er uddannelse og officiel anerkendelse af færdigheder for at fjerne forskelsbehandlingen i uddannelsessystemet. |
| --- | --- |

6.4

Andre områder, hvor erfarne ngo'er kan gøre en indsats, er uddannelse og officiel anerkendelse af færdigheder for at fjerne forskelsbehandlingen i uddannelsessystemet.

7.   EØSU's rolle

| 7.1 | Der tilkommer EØSU en væsentlig rolle, således at man sikrer, at civilsamfundet inddrages i Euro-Middelhavslandenes bestræbelser på at integrere kvinder i det økonomiske og sociale liv (16). |
| --- | --- |

7.1

Der tilkommer EØSU en væsentlig rolle, således at man sikrer, at civilsamfundet inddrages i Euro-Middelhavslandenes bestræbelser på at integrere kvinder i det økonomiske og sociale liv (16).

| 7.2 | EØSU ydede et bidrag til temaet »Kvinder og beskæftigelse« med en rapport, der blev fremlagt på det 21. møde i Det blandede rådgivende udvalg EU-Tyrkiet den 13.-14. juli 2006 (17), og det vil udarbejde en yderligere rapport om kvinder og iværksætteri til det næste møde, der afholdes i Tyrkiet i november 2007. |
| --- | --- |

7.2

EØSU ydede et bidrag til temaet »Kvinder og beskæftigelse« med en rapport, der blev fremlagt på det 21. møde i Det blandede rådgivende udvalg EU-Tyrkiet den 13.-14. juli 2006 (17), og det vil udarbejde en yderligere rapport om kvinder og iværksætteri til det næste møde, der afholdes i Tyrkiet i november 2007.

| 7.3 | I sluterklæringen fra Euro-Middelhavstopmødet mellem økonomiske og sociale råd og lignende institutioner i Ljubljana, Slovenien, den 15.-17. november (18) forpligtede deltagerne sig til at forfølge deres initiativer til fremme af kvinders integration i det økonomiske og sociale liv, især ved at støtte iværksættervirksomhed blandt kvinder. |
| --- | --- |

7.3

I sluterklæringen fra Euro-Middelhavstopmødet mellem økonomiske og sociale råd og lignende institutioner i Ljubljana, Slovenien, den 15.-17. november (18) forpligtede deltagerne sig til at forfølge deres initiativer til fremme af kvinders integration i det økonomiske og sociale liv, især ved at støtte iværksættervirksomhed blandt kvinder.

| 7.4 | EØSU ser ligeledes med tilfredshed på ministrenes erkendelse af, at det er vigtigt at fremme civilsamfundets rolle og at øge dets handlingsmuligheder gennem en bedre interaktion med dels regeringer og parlamenter, dels civilsamfundsorganisationer, kvindeorganisationer, unge, fagforeninger, erhvervsorganisationer og faglige organisationer, samt gennem samarbejdet mellem nationale, regionale og lokale administrationer. |
| --- | --- |

7.4

EØSU ser ligeledes med tilfredshed på ministrenes erkendelse af, at det er vigtigt at fremme civilsamfundets rolle og at øge dets handlingsmuligheder gennem en bedre interaktion med dels regeringer og parlamenter, dels civilsamfundsorganisationer, kvindeorganisationer, unge, fagforeninger, erhvervsorganisationer og faglige organisationer, samt gennem samarbejdet mellem nationale, regionale og lokale administrationer.

| 7.5 | Som led i Barcelona-processen tog EU initiativet til en række programmer, og nogle af disse var direkte møntet på unge i Euro-Middelhavsområdet. Udvalget har udarbejdet en informationsrapport om »Støtte til unge i Middelhavspartnerlandene«, hvori man også behandler spørgsmålet om iværksættervirksomhed blandt kvinder (19). |
| --- | --- |

7.5

Som led i Barcelona-processen tog EU initiativet til en række programmer, og nogle af disse var direkte møntet på unge i Euro-Middelhavsområdet. Udvalget har udarbejdet en informationsrapport om »Støtte til unge i Middelhavspartnerlandene«, hvori man også behandler spørgsmålet om iværksættervirksomhed blandt kvinder (19).

8.   Konklusioner

| 8.1 | Kommissionen bør sikre, at der foretages en konsekvensvurdering af den europæiske naboskabspolitik, herunder MEDA-programmerne, og systematisk inkludere kønsaspektet. Kvindelige iværksætteres rolle i EuroMed-regionen spiller en afgørende rolle for håndteringen af globaliseringens økonomiske udfordringer. Kommissionens regionale program for MENA-regionen til fremme af kvinders rolle i det økonomiske liv er et positivt tiltag. Der bør etableres foranstaltninger til høring af relevante repræsentanter for civilsamfundet, herunder ngo'er for kvinder, i alle projektfaser: programmering, gennemførelse, evaluering og opfølgning med henblik på at sikre, at de opstillede mål nås. |
| --- | --- |

8.1

Kommissionen bør sikre, at der foretages en konsekvensvurdering af den europæiske naboskabspolitik, herunder MEDA-programmerne, og systematisk inkludere kønsaspektet. Kvindelige iværksætteres rolle i EuroMed-regionen spiller en afgørende rolle for håndteringen af globaliseringens økonomiske udfordringer. Kommissionens regionale program for MENA-regionen til fremme af kvinders rolle i det økonomiske liv er et positivt tiltag. Der bør etableres foranstaltninger til høring af relevante repræsentanter for civilsamfundet, herunder ngo'er for kvinder, i alle projektfaser: programmering, gennemførelse, evaluering og opfølgning med henblik på at sikre, at de opstillede mål nås.

Bruxelles, den 12. juli 2007

Dimitris DIMITRIADIS

Formand for

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  http://ec.europa.eu/comm/external_relations/euromed/barcelona_10/docs/10th_comm_en.pdf.

1

(2)  http://ec.europa.eu/europeaid/index_en.htm.

2

(3)  http://ec.europa.eu/enterprise/enterprise_policy/ind_coop_programmes/med/doc/f1949_en.pdf.

3

(4)  http://www.cesie.org/cms/index.php?option=com_content&task=view&id=70&Itemid=85.

4

(5)  REX/222 — Informationsrapport — Støtte til unge i Middelhavspartnerlandene, CESE 642/2006.

5

(6)  http://www.medainstitute.fi/?navi=360&lang=2.

6

(7)  EØSU's udtalelse »Beskæftigelsesevne og iværksætterånd — Civilsamfundets, arbejdsmarkedsparternes og de regionale og lokale instansers rolle set i et kønsperspektiv«, ordfører Luis Miguel Pariza Castaños.

7

(8)  Verdensbankens Database (april 2006).

8

(9)  Hijab, Nadia, 2001: Laws, Regulations and Practices impeding Women's Economic Participation in the Mena Region, shadow report, submitted to the World Bank, april.

9

(10)  »Economic Empowerment of Rural Palestinian Women«, Meda-program, EuropeAid, januar 2006-december 2007 — Et fælles palæstinensisk, israelsk og europæisk udviklingsprojekt.

10

(11)  http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/craft/craft-women/womenentr_portal.htm.

11

(12)  http://ec.europa.eu/comm/external_relations/euromed/women/docs/conclusions_1106.pdf.

12

(13)  http://ec.europa.eu/comm/external_relations/euromed/women/docs/conclusions_1106.pdf.

13

(14)  http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/craft/craft-women/women-dgentr-active.

14

http://ec.europa.eu/enterprise/entrepreneurship/craft/craft-women/database-women.htm.

(15)  file://E:\PPP for women entrepreneurship.htm 8.3.2007.

15

(16)  Rådgivende organers og erhvervsorganisationers rolle i forbindelse med iværksættelsen af associeringsaftaler og EU's naboskabspolitik.

16

(17)  Det blandede rådgivende udvalg EU-Tyrkiet.

17

(18)  http://www.europarl.europa.eu/intcoop/empa/home/final_declaration_ljubljana_112006_en.pdf.

18

(19)  Informationsrapport — Støtte til unge i Middelhavspartnerlandene.

19

---