# Europeiska unionens C 215/2007

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 215 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 50 årgången14 september 2007 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 215

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

50 årgången14 september 2007

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | II   Meddelanden |
| | MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN |
| | Kommissionen |
| 2007/C 215/01 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende COMP/M.4695 – Alstom/SBB Cargo/JV) (
  1
  ) | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

II   Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN

Kommissionen

2007/C 215/01

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende COMP/M.4695 – Alstom/SBB Cargo/JV) (
  1
  )

1

1

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN |
| | Kommissionen |
| 2007/C 215/02 | Eurons växelkurs | 2 |
| 2007/C 215/03 | Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81 i EG-fördraget på sjöfartstjänster – Utkast (
  1
  ) | 3 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN

Kommissionen

2007/C 215/02

Eurons växelkurs

2

2007/C 215/03

Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81 i EG-fördraget på sjöfartstjänster – Utkast (
  1
  )

1

3

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN |
| | Kommissionen |
| 2007/C 215/04 | Statligt stöd – Portugal – Statligt stöd C 30/07 (ex N 555/06) – Fiskkonservindustrin – Stöd till företaget SANTA CATARINA – INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA. – den autonoma regionene Azorerna – Uppmaning att inkomma med synpunkter enligt artikel 88.2 i EG-fördraget (
  1
  ) | 16 |

V   Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Kommissionen

2007/C 215/04

Statligt stöd – Portugal – Statligt stöd C 30/07 (ex N 555/06) – Fiskkonservindustrin – Stöd till företaget SANTA CATARINA – INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA. – den autonoma regionene Azorerna – Uppmaning att inkomma med synpunkter enligt artikel 88.2 i EG-fördraget (
  1
  )

1

16

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

II Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN

Kommissionen

| 14.9.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 215/1 |
| --- | --- | --- | --- |

14.9.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 215/1

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende COMP/M.4695 – Alstom/SBB Cargo/JV)

(Text av betydelse för EES)

(2007/C 215/01)

Kommissionen beslutade den 22 augusti 2007 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den gemensamma marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004. Beslutet i sin helhet finns endast på engelska och kommer att offentliggöras efter det att alla eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas tillgängligt

| — | på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/). Denna webbplats ger olika möjligheter att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, även uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/comm/competition/mergers/cases/). Denna webbplats ger olika möjligheter att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, även uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på EUR-Lex webbplats, under dokument nummer 32007M4695. EUR-Lex ger tillgång till gemenskapsrätten via Internet. (http://eur-lex.europa.eu) |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på EUR-Lex webbplats, under dokument nummer 32007M4695. EUR-Lex ger tillgång till gemenskapsrätten via Internet. (http://eur-lex.europa.eu)

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER OCH ORGAN

Kommissionen

| 14.9.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 215/2 |
| --- | --- | --- | --- |

14.9.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 215/2

---

Eurons växelkurs (1)

13 september 2007

(2007/C 215/02)

1 euro=

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,3897 |
| JPY | japansk yen | 159,52 |
| DKK | dansk krona | 7,4476 |
| GBP | pund sterling | 0,68525 |
| SEK | svensk krona | 9,2766 |
| CHF | schweizisk franc | 1,6415 |
| ISK | isländsk krona | 88,74 |
| NOK | norsk krona | 7,8345 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CYP | cypriotiskt pund | 0,5842 |
| CZK | tjeckisk koruna | 27,483 |
| EEK | estnisk krona | 15,6466 |
| HUF | ungersk forint | 253,94 |
| LTL | litauisk litas | 3,4528 |
| LVL | lettisk lats | 0,702 |
| MTL | maltesisk lira | 0,4293 |
| PLN | polsk zloty | 3,7815 |
| RON | rumänsk leu | 3,3265 |
| SKK | slovakisk koruna | 33,662 |
| TRY | turkisk lira | 1,7576 |
| AUD | australisk dollar | 1,6565 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,436 |
| HKD | Hongkongdollar | 10,8256 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,9437 |
| SGD | singaporiansk dollar | 2,0987 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 294,64 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 9,9189 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 10,4373 |
| HRK | kroatisk kuna | 7,3285 |
| IDR | indonesisk rupiah | 13 066,65 |
| MYR | malaysisk ringgit | 4,8327 |
| PHP | filippinsk peso | 64,357 |
| RUB | rysk rubel | 35,225 |
| THB | thailändsk baht | 44,535 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,3897

JPY

japansk yen

159,52

DKK

dansk krona

7,4476

GBP

pund sterling

0,68525

SEK

svensk krona

9,2766

CHF

schweizisk franc

1,6415

ISK

isländsk krona

88,74

NOK

norsk krona

7,8345

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CYP

cypriotiskt pund

0,5842

CZK

tjeckisk koruna

27,483

EEK

estnisk krona

15,6466

HUF

ungersk forint

253,94

LTL

litauisk litas

3,4528

LVL

lettisk lats

0,702

MTL

maltesisk lira

0,4293

PLN

polsk zloty

3,7815

RON

rumänsk leu

3,3265

SKK

slovakisk koruna

33,662

TRY

turkisk lira

1,7576

AUD

australisk dollar

1,6565

CAD

kanadensisk dollar

1,436

HKD

Hongkongdollar

10,8256

NZD

nyzeeländsk dollar

1,9437

SGD

singaporiansk dollar

2,0987

KRW

sydkoreansk won

1 294,64

ZAR

sydafrikansk rand

9,9189

CNY

kinesisk yuan renminbi

10,4373

HRK

kroatisk kuna

7,3285

IDR

indonesisk rupiah

13 066,65

MYR

malaysisk ringgit

4,8327

PHP

filippinsk peso

64,357

RUB

rysk rubel

35,225

THB

thailändsk baht

44,535

---

(1)

Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---

| 14.9.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 215/3 |
| --- | --- | --- | --- |

14.9.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 215/3

---

Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81 i EG-fördraget på sjöfartstjänster

Utkast

(Text av betydelse för EES)

(2007/C 215/03)

1.   Inledning

| 1. | I dessa riktlinjer beskrivs de principer som Europeiska gemenskapernas kommission kommer att följa när den definierar marknader och bedömer samarbetsavtal inom de sjöfartssektorer som påverkas direkt av de förändringar som följer av rådets förordning (EG) nr 1419/2006 av den 25 september 2006 om upphävande av förordning (EEG) nr 4056/86 om detaljerade regler för tillämpning av artiklarna 85 och 86 (numera 81 och 82) i fördraget på sjöfarten, och om utvidgning av tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1/2003 till att även omfatta cabotage och internationell trampfart (1). |
| --- | --- |

1.

I dessa riktlinjer beskrivs de principer som Europeiska gemenskapernas kommission kommer att följa när den definierar marknader och bedömer samarbetsavtal inom de sjöfartssektorer som påverkas direkt av de förändringar som följer av rådets förordning (EG) nr 1419/2006 av den 25 september 2006 om upphävande av förordning (EEG) nr 4056/86 om detaljerade regler för tillämpning av artiklarna 85 och 86 (numera 81 och 82) i fördraget på sjöfarten, och om utvidgning av tillämpningsområdet för förordning (EG) nr 1/2003 till att även omfatta cabotage och internationell trampfart (1).

| 2. | Syftet med riktlinjerna är att hjälpa företag och företagssammanslutningar som tillhandahåller sådana tjänster till eller från hamnar i Europeiska unionen att bedöma om deras avtal (2) är förenliga med artikel 81 i fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen. Riktlinjerna är inte tillämpliga på andra sektorer. |
| --- | --- |

2.

Syftet med riktlinjerna är att hjälpa företag och företagssammanslutningar som tillhandahåller sådana tjänster till eller från hamnar i Europeiska unionen att bedöma om deras avtal (2) är förenliga med artikel 81 i fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen. Riktlinjerna är inte tillämpliga på andra sektorer.

| 3. | Genom rådets förordning (EG) nr 1419/2006 utvidgades tillämpningsområdet för rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (3) och kommissionens förordning (EG) nr 773/2004 av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (4) till att omfatta cabotage och trampfart. Från och med den 18 oktober 2006 omfattas alla sjöfartstjänster av det allmänt tillämpliga förfarandet. |
| --- | --- |

3.

Genom rådets förordning (EG) nr 1419/2006 utvidgades tillämpningsområdet för rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (3) och kommissionens förordning (EG) nr 773/2004 av den 7 april 2004 om kommissionens förfaranden enligt artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget (4) till att omfatta cabotage och trampfart. Från och med den 18 oktober 2006 omfattas alla sjöfartstjänster av det allmänt tillämpliga förfarandet.

| 4. | Genom förordning (EG) nr 1419/2006 upphävdes också förordning (EEG) nr 4056/86 av den 22 december 1986 om tillämpningen av artiklarna 85 och 86 (numera 81 och 82) i EG-fördraget på sjöfart (5), som innehöll det gruppundantag som gav linjerederier som deltog i linjekonferenser rätt att fastställa avgifter och andra villkor för befordran, eftersom konferenssystemet inte längre uppfyllde kriterierna i artikel 81.3 i EG-fördraget. Upphävandet av gruppundantaget träder i kraft den 18 oktober 2008. Därefter skall alla linjerederier som driver sjöfart till och/eller från hamnar i EU upphöra med all linjekonferensverksamhet som strider mot artikel 81 i fördraget. Detta gäller oavsett om andra jurisdiktioner uttryckligen eller underförstått tillåter att linjekonferenser fastställer avgifter eller diskuterar avtal. |
| --- | --- |

4.

Genom förordning (EG) nr 1419/2006 upphävdes också förordning (EEG) nr 4056/86 av den 22 december 1986 om tillämpningen av artiklarna 85 och 86 (numera 81 och 82) i EG-fördraget på sjöfart (5), som innehöll det gruppundantag som gav linjerederier som deltog i linjekonferenser rätt att fastställa avgifter och andra villkor för befordran, eftersom konferenssystemet inte längre uppfyllde kriterierna i artikel 81.3 i EG-fördraget. Upphävandet av gruppundantaget träder i kraft den 18 oktober 2008. Därefter skall alla linjerederier som driver sjöfart till och/eller från hamnar i EU upphöra med all linjekonferensverksamhet som strider mot artikel 81 i fördraget. Detta gäller oavsett om andra jurisdiktioner uttryckligen eller underförstått tillåter att linjekonferenser fastställer avgifter eller diskuterar avtal.

| 5. | Dessa riktlinjer är ett komplement till den vägledning som kommissionen redan utfärdat. Eftersom sjöfartstjänster kännetecknas av omfattande samarbetsavtal mellan konkurrerande rederier är riktlinjerna för tillämpningen av artikel 81 i fördraget på horisontella samarbetsavtal (6) (nedan kallade de horisontella samarbetsriktlinjerna) och riktlinjerna för tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget (7) särskilt relevanta. |
| --- | --- |

5.

Dessa riktlinjer är ett komplement till den vägledning som kommissionen redan utfärdat. Eftersom sjöfartstjänster kännetecknas av omfattande samarbetsavtal mellan konkurrerande rederier är riktlinjerna för tillämpningen av artikel 81 i fördraget på horisontella samarbetsavtal (6) (nedan kallade de horisontella samarbetsriktlinjerna) och riktlinjerna för tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget (7) särskilt relevanta.

| 6. | Horisontella samarbetsavtal inom linjesjöfart om gemensamma tjänster täcks av kommissionens förordning (EG) nr 823/2000 av den 19 april 2000 om tillämpning av artikel 81.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden mellan linjerederier (konsortier) (8). I enlighet med artikel 81.3 i fördraget anger den de villkor då förbudet i artikel 81.1 i fördraget inte gäller avtal mellan två eller flera linjerederier (konsortier). Den kommer att ses över efter de ändringar som införs genom förordning (EG) nr 1419/2006 (9). |
| --- | --- |

6.

Horisontella samarbetsavtal inom linjesjöfart om gemensamma tjänster täcks av kommissionens förordning (EG) nr 823/2000 av den 19 april 2000 om tillämpning av artikel 81.3 i fördraget på vissa grupper av avtal, beslut och samordnade förfaranden mellan linjerederier (konsortier) (8). I enlighet med artikel 81.3 i fördraget anger den de villkor då förbudet i artikel 81.1 i fördraget inte gäller avtal mellan två eller flera linjerederier (konsortier). Den kommer att ses över efter de ändringar som införs genom förordning (EG) nr 1419/2006 (9).

| 7. | De här riktlinjerna påverkar inte den tolkning av artikel 81 i fördraget som EG-domstolen eller förstainstansrätten kan komma att göra. Principerna i dessa riktlinjer skall tillämpas med hänsyn till omständigheterna i varje enskilt fall. |
| --- | --- |

7.

De här riktlinjerna påverkar inte den tolkning av artikel 81 i fördraget som EG-domstolen eller förstainstansrätten kan komma att göra. Principerna i dessa riktlinjer skall tillämpas med hänsyn till omständigheterna i varje enskilt fall.

| 8. | Kommissionen kommer att tillämpa dessa riktlinjer under en inledande period på fem år. |
| --- | --- |

8.

Kommissionen kommer att tillämpa dessa riktlinjer under en inledande period på fem år.

2.   Sjöfartstjänster

2.1.   Tillämpningsområde

| 9. | Linjesjöfart, cabotage och trampfart är de sjöfartssektorer som påverkas av de förändringar som förordning (EG) nr 1419/2006 medför. |
| --- | --- |

9.

Linjesjöfart, cabotage och trampfart är de sjöfartssektorer som påverkas av de förändringar som förordning (EG) nr 1419/2006 medför.

| 10. | Linjesjöfart omfattar regelbunden fraktfart, framför allt containerfrakt, till hamnar längs en särskild linje eller rutt. Andra kännetecken för linjesjöfart är att tidtabeller och avseglingsdatum annonseras i förväg och att tjänsterna är tillgängliga för alla transportanvändare. I artikel 1.3 a i förordning (EEG) nr 4056/86 definieras trampfart som transport av gods i bulk eller i partier på fartyg som helt eller delvis chartras av en eller flera befraktare, på rese- eller tidsbasis eller andra former av avtal för icke-reguljär trafik för vilken priserna förhandlas fritt, från fall till fall och utifrån tillgång och efterfrågan. Ett fartyg som inte går enligt tidtabell fraktar oftast en enda handelsvara (10). Med cabotage avses tillhandahållande av sjöfartstjänster, även linjesjöfart och trampfart som binder samman två eller flera hamnar i samma medlemsstat (11). Även om dessa riktlinjer inte direkt hänvisar till cabotagetjänster omfattar de emellertid dessa tjänster om de erbjuds som linjesjöfarts- eller trampfartstjänster. |
| --- | --- |

10.

Linjesjöfart omfattar regelbunden fraktfart, framför allt containerfrakt, till hamnar längs en särskild linje eller rutt. Andra kännetecken för linjesjöfart är att tidtabeller och avseglingsdatum annonseras i förväg och att tjänsterna är tillgängliga för alla transportanvändare. I artikel 1.3 a i förordning (EEG) nr 4056/86 definieras trampfart som transport av gods i bulk eller i partier på fartyg som helt eller delvis chartras av en eller flera befraktare, på rese- eller tidsbasis eller andra former av avtal för icke-reguljär trafik för vilken priserna förhandlas fritt, från fall till fall och utifrån tillgång och efterfrågan. Ett fartyg som inte går enligt tidtabell fraktar oftast en enda handelsvara (10). Med cabotage avses tillhandahållande av sjöfartstjänster, även linjesjöfart och trampfart som binder samman två eller flera hamnar i samma medlemsstat (11). Även om dessa riktlinjer inte direkt hänvisar till cabotagetjänster omfattar de emellertid dessa tjänster om de erbjuds som linjesjöfarts- eller trampfartstjänster.

2.2.   Påverkan på handeln mellan medlemsstater

| 11. | Artikel 81 i fördraget omfattar alla avtal som kan påverka handeln mellan medlemsstater. För att villkoret påverkan på handeln skall vara uppfyllt krävs att det med tillräcklig grad av sannolikhet, på grundval av rättsliga eller faktiska omständigheter, kan förutses att avtalet i fråga direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt kan inverka på handelsförhållandena mellan medlemsstater, så att det kan komma att hindra förverkligandet av de mål som ställts upp om en gemensam marknad mellan staterna (12). Kommissionen har gett ut en vägledning om hur den kommer att tillämpa begreppet påverkan på handeln i den mening som avses i artiklarna 81 och 82 i fördraget (13). |
| --- | --- |

11.

Artikel 81 i fördraget omfattar alla avtal som kan påverka handeln mellan medlemsstater. För att villkoret påverkan på handeln skall vara uppfyllt krävs att det med tillräcklig grad av sannolikhet, på grundval av rättsliga eller faktiska omständigheter, kan förutses att avtalet i fråga direkt eller indirekt, faktiskt eller potentiellt kan inverka på handelsförhållandena mellan medlemsstater, så att det kan komma att hindra förverkligandet av de mål som ställts upp om en gemensam marknad mellan staterna (12). Kommissionen har gett ut en vägledning om hur den kommer att tillämpa begreppet påverkan på handeln i den mening som avses i artiklarna 81 och 82 i fördraget (13).

| 12. | Transporttjänster som tillhandahålls i linjesjöfart och av pooler är ofta internationella till sin karaktär eftersom de sammanbinder hamnar inom gemenskapen med tredjeländer eller omfattar export och import mellan två eller flera medlemsstater (dvs. handel mellan medlemsstater) (14). I de flesta fall torde de påverka handeln mellan medlemsstaterna bland annat genom den effekt de har på marknaderna för transporttjänster och mellanhandstjänster (15). |
| --- | --- |

12.

Transporttjänster som tillhandahålls i linjesjöfart och av pooler är ofta internationella till sin karaktär eftersom de sammanbinder hamnar inom gemenskapen med tredjeländer eller omfattar export och import mellan två eller flera medlemsstater (dvs. handel mellan medlemsstater) (14). I de flesta fall torde de påverka handeln mellan medlemsstaterna bland annat genom den effekt de har på marknaderna för transporttjänster och mellanhandstjänster (15).

| 13. | Påverkan på handeln mellan medlemsstaterna är särskilt relevant när det gäller cabotagetjänster eftersom det också avgör räckvidden för tillämpningen av artikel 3 i förordning (EG) nr 1/2003 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget. I vilken mån sådana tjänster kan påverka handeln mellan medlemsstater måste bedömas från fall till fall (16). |
| --- | --- |

13.

Påverkan på handeln mellan medlemsstaterna är särskilt relevant när det gäller cabotagetjänster eftersom det också avgör räckvidden för tillämpningen av artikel 3 i förordning (EG) nr 1/2003 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget. I vilken mån sådana tjänster kan påverka handeln mellan medlemsstater måste bedömas från fall till fall (16).

2.3.   Den relevanta marknaden

| 14. | När man på grundval av artikel 81 i fördraget bedömer hur ett avtal påverkar konkurrensen måste man definiera den relevanta produktmarknaden och den relevanta geografiska marknaden. Huvudsyftet med en marknadsdefinition är att på ett systematiskt sätt kartlägga det konkurrenstryck som företagen ställs inför. Vägledning i denna fråga finns i kommissionens tillkännagivande om definitionen av relevant marknad i gemenskapens konkurrenslagstiftning (17). Denna vägledning gäller även definitionen av relevanta marknader för sjöfartstjänster. |
| --- | --- |

14.

När man på grundval av artikel 81 i fördraget bedömer hur ett avtal påverkar konkurrensen måste man definiera den relevanta produktmarknaden och den relevanta geografiska marknaden. Huvudsyftet med en marknadsdefinition är att på ett systematiskt sätt kartlägga det konkurrenstryck som företagen ställs inför. Vägledning i denna fråga finns i kommissionens tillkännagivande om definitionen av relevant marknad i gemenskapens konkurrenslagstiftning (17). Denna vägledning gäller även definitionen av relevanta marknader för sjöfartstjänster.

| 15. | Den relevanta produktmarknaden omfattar alla varor eller tjänster som på grund av sina egenskaper, sitt pris och den tilltänkta användningen av konsumenterna betraktas som utbytbara (18). Den relevanta geografiska marknaden omfattar det område inom vilket de berörda företagen tillhandahåller de relevanta produkterna eller tjänsterna, inom vilken konkurrensvillkoren är tillräckligt likartade och som kan skiljas från angränsande geografiska områden framför allt på grund av väsentliga skillnader i konkurrensvillkoren (19). Ett rederi kan inte ha väsentligt inflytande på de rådande försäljningsvillkoren om det är lätt för dess kunder att gå över till leverantörer någon annanstans som svar på små och varaktiga förändringar av de relativa priserna utan att väsentliga tilläggskostnader eller risker uppstår (20). |
| --- | --- |

15.

Den relevanta produktmarknaden omfattar alla varor eller tjänster som på grund av sina egenskaper, sitt pris och den tilltänkta användningen av konsumenterna betraktas som utbytbara (18). Den relevanta geografiska marknaden omfattar det område inom vilket de berörda företagen tillhandahåller de relevanta produkterna eller tjänsterna, inom vilken konkurrensvillkoren är tillräckligt likartade och som kan skiljas från angränsande geografiska områden framför allt på grund av väsentliga skillnader i konkurrensvillkoren (19). Ett rederi kan inte ha väsentligt inflytande på de rådande försäljningsvillkoren om det är lätt för dess kunder att gå över till leverantörer någon annanstans som svar på små och varaktiga förändringar av de relativa priserna utan att väsentliga tilläggskostnader eller risker uppstår (20).

2.3.1.   Linjesjöfart

| 16. | Containerfrakt har definierats som den relevanta produktmarknaden för linjesjöfart i flera domar och kommissionsbeslut (21). Andra typer av frakt har inte ansetts ingå i samma tjänstemarknad, även om dessa tjänster i vissa fall i marginell utsträckning kan vara utbytbara. Skälet är att en stor del av den last som fraktas i container inte lätt kan flyttas över till andra transportsätt, till exempel luftfart (22). |
| --- | --- |

16.

Containerfrakt har definierats som den relevanta produktmarknaden för linjesjöfart i flera domar och kommissionsbeslut (21). Andra typer av frakt har inte ansetts ingå i samma tjänstemarknad, även om dessa tjänster i vissa fall i marginell utsträckning kan vara utbytbara. Skälet är att en stor del av den last som fraktas i container inte lätt kan flyttas över till andra transportsätt, till exempel luftfart (22).

| 17. | Det kan under vissa omständigheter vara lämpligt att definiera en snävare produktmarknad begränsad till en viss typ av produkt som fraktas till sjöss. Till exempel skulle transport av lättfördärvliga varor kunna begränsas till kylcontainrar eller även omfatta transport i traditionella kylfartyg (23). Under exceptionella omständigheter finns det viss substituerbarhet mellan bulk- och containertransporter (24), men det förefaller inte finnas någon varaktig övergång från containertransporter till bulktransporter. För de flesta kategorier av varor som fraktas i container och för de flesta användare av sådana transporter utgör inte bulktransporter något rimligt alternativ till containerfrakt med linjesjöfart (25). När en viss vara regelbundet har börjat fraktas i container är det osannolikt att den någonsin kommer att fraktas på något annat sätt (26). Containerfrakt med linjesjöfart är därför främst föremål för ensidig utbytbarhet (27). |
| --- | --- |

17.

Det kan under vissa omständigheter vara lämpligt att definiera en snävare produktmarknad begränsad till en viss typ av produkt som fraktas till sjöss. Till exempel skulle transport av lättfördärvliga varor kunna begränsas till kylcontainrar eller även omfatta transport i traditionella kylfartyg (23). Under exceptionella omständigheter finns det viss substituerbarhet mellan bulk- och containertransporter (24), men det förefaller inte finnas någon varaktig övergång från containertransporter till bulktransporter. För de flesta kategorier av varor som fraktas i container och för de flesta användare av sådana transporter utgör inte bulktransporter något rimligt alternativ till containerfrakt med linjesjöfart (25). När en viss vara regelbundet har börjat fraktas i container är det osannolikt att den någonsin kommer att fraktas på något annat sätt (26). Containerfrakt med linjesjöfart är därför främst föremål för ensidig utbytbarhet (27).

| 18. | Den relevanta geografiska marknaden utgörs av det område inom vilket tjänsterna saluförs, i regel ett antal hamnar vid linjens båda ändpunkter (28). Den geografiska marknaden i Europa har hittills definierats som ett antal hamnar i Nordeuropa och/eller Medelhavet. Eftersom linjesjöfart från Medelhavet endast i marginell utsträckning är utbytbar mot linjesjöfart från nordeuropeiska hamnar, har dessa definierats som separata marknader (29). |
| --- | --- |

18.

Den relevanta geografiska marknaden utgörs av det område inom vilket tjänsterna saluförs, i regel ett antal hamnar vid linjens båda ändpunkter (28). Den geografiska marknaden i Europa har hittills definierats som ett antal hamnar i Nordeuropa och/eller Medelhavet. Eftersom linjesjöfart från Medelhavet endast i marginell utsträckning är utbytbar mot linjesjöfart från nordeuropeiska hamnar, har dessa definierats som separata marknader (29).

2.3.2.   Trampfart

| 19. | Kommissionen har ännu inte tillämpat artikel 81 i EG-fördraget på trampfart. Företag som bedriver trampfart bör beakta följande i sin bedömning om det är relevant för de tjänster de erbjuder. |
| --- | --- |

19.

Kommissionen har ännu inte tillämpat artikel 81 i EG-fördraget på trampfart. Företag som bedriver trampfart bör beakta följande i sin bedömning om det är relevant för de tjänster de erbjuder.

Faktorer att ta hänsyn till när man definierar den relevanta produktmarknaden från efterfrågesidan (efterfrågesubstitution)

| 20. | Huvudvillkoren i en enskild transportbeställning är en utgångspunkt för att definiera relevanta tjänstemarknader för trampfart, eftersom dessa villkor i regel omfattar de centrala faktorerna (30) i transportbeställningen i fråga. Beroende på transportanvändarnas specifika behov består de av både förhandlingsbara och icke-förhandlingsbara faktorer. När en förhandlingsbar faktor i huvudvillkoren, som fartygstyp eller fartygsstorlek, granskas kan det t.ex. visa sig att den relevanta marknaden avseende den faktorn är mer omfattande än vad som anges i den ursprungliga transportbeställningen. |
| --- | --- |

20.

Huvudvillkoren i en enskild transportbeställning är en utgångspunkt för att definiera relevanta tjänstemarknader för trampfart, eftersom dessa villkor i regel omfattar de centrala faktorerna (30) i transportbeställningen i fråga. Beroende på transportanvändarnas specifika behov består de av både förhandlingsbara och icke-förhandlingsbara faktorer. När en förhandlingsbar faktor i huvudvillkoren, som fartygstyp eller fartygsstorlek, granskas kan det t.ex. visa sig att den relevanta marknaden avseende den faktorn är mer omfattande än vad som anges i den ursprungliga transportbeställningen.

| 21. | Tjänstens art kan variera när det gäller trampfart och det finns många olika slag av transportavtal. Det kan därför vara nödvändigt att fastställa om man på efterfrågesidan anser att de tjänster som tillhandahålls enligt time charter-avtal, resebefraktningsavtal och avtal mellan rederierna är utbytbara. Om så är fallet kan de höra till samma relevanta marknad. |
| --- | --- |

21.

Tjänstens art kan variera när det gäller trampfart och det finns många olika slag av transportavtal. Det kan därför vara nödvändigt att fastställa om man på efterfrågesidan anser att de tjänster som tillhandahålls enligt time charter-avtal, resebefraktningsavtal och avtal mellan rederierna är utbytbara. Om så är fallet kan de höra till samma relevanta marknad.

Faktorer att ta hänsyn till när man definierar den relevanta produktmarknaden från utbudssidan (utbudssubsitution)

| 22. | De fysiska och tekniska förutsättningarna för den last som skall fraktas samt fartygstyp är de första indikationerna när det gäller att definiera den relevanta marknaden från utbudssidan (31). Om fartyg kan anpassas till transport av olika laster till försumbara kostnader och med kort varsel (32) kan tillhandahållare av trampfartstjänster konkurrera om transport av flera olika typer av last. Under sådana omständigheter omfattar den relevanta marknaden mer än en typ av last. |
| --- | --- |

22.

De fysiska och tekniska förutsättningarna för den last som skall fraktas samt fartygstyp är de första indikationerna när det gäller att definiera den relevanta marknaden från utbudssidan (31). Om fartyg kan anpassas till transport av olika laster till försumbara kostnader och med kort varsel (32) kan tillhandahållare av trampfartstjänster konkurrera om transport av flera olika typer av last. Under sådana omständigheter omfattar den relevanta marknaden mer än en typ av last.

| 23. | Det finns emellertid flera fartygstyper som är tekniskt anpassade eller specialbyggda för specialiserade transporttjänster. Även om specialfartyg också kan frakta andra typer av last har de dock i allmänhet en konkurrensnackdel. Specialiserade tjänsteleverantörer kan därför ha begränsade möjligheter att konkurrera på andra marknader. |
| --- | --- |

23.

Det finns emellertid flera fartygstyper som är tekniskt anpassade eller specialbyggda för specialiserade transporttjänster. Även om specialfartyg också kan frakta andra typer av last har de dock i allmänhet en konkurrensnackdel. Specialiserade tjänsteleverantörer kan därför ha begränsade möjligheter att konkurrera på andra marknader.

| 24. | Fartygstyper är vanligen indelade i olika storlekar enligt en viss standard (33). Under normala marknadsförhållanden förefaller en tjänst där fraktvolymen och fartygsstorleken inte motsvarar varandra på ett påtagligt sätt inte kunna erbjuda en konkurrenskraftig fraktavgift, eftersom stordriftsfördelar inte kan utnyttjas. Dessutom kan utbytbarheten mellan olika fartygsstorlekar begränsas av begränsningar vad gäller djupgåendet i hamnar och kanaler. Därför måste utbytbarheten mellan olika fartygsstorlekar bedömas för att avgöra om varje fartygsstorlek utgör en separat relevant marknad. |
| --- | --- |

24.

Fartygstyper är vanligen indelade i olika storlekar enligt en viss standard (33). Under normala marknadsförhållanden förefaller en tjänst där fraktvolymen och fartygsstorleken inte motsvarar varandra på ett påtagligt sätt inte kunna erbjuda en konkurrenskraftig fraktavgift, eftersom stordriftsfördelar inte kan utnyttjas. Dessutom kan utbytbarheten mellan olika fartygsstorlekar begränsas av begränsningar vad gäller djupgåendet i hamnar och kanaler. Därför måste utbytbarheten mellan olika fartygsstorlekar bedömas för att avgöra om varje fartygsstorlek utgör en separat relevant marknad.

| 25. | Dessutom bör det undersökas om det finns substitutionskedjor mellan olika fartygsstorlekar i trampfart. På vissa trampfartsmarknader är de allra största och de allra minsta fartygen inte direkt utbytbara. Substitutionskedjor kan dock dämpa prissättningen när det gäller de allra minsta och allra största fartygsstorlekarna och leda till att de tas med i en bredare definition av marknaden. |
| --- | --- |

25.

Dessutom bör det undersökas om det finns substitutionskedjor mellan olika fartygsstorlekar i trampfart. På vissa trampfartsmarknader är de allra största och de allra minsta fartygen inte direkt utbytbara. Substitutionskedjor kan dock dämpa prissättningen när det gäller de allra minsta och allra största fartygsstorlekarna och leda till att de tas med i en bredare definition av marknaden.

| 26. | På vissa trampfartsmarknader måste man bedöma om fartygen skall betraktas som bestående kapacitet som inte skall beaktas vid en bedömning av den relevanta marknaden. |
| --- | --- |

26.

På vissa trampfartsmarknader måste man bedöma om fartygen skall betraktas som bestående kapacitet som inte skall beaktas vid en bedömning av den relevanta marknaden.

| 27. | Utbytbarheten på utbudssidan och efterfrågesidan kan påverkas av andra faktorer, t.ex. tjänsteleverantörens pålitlighet, säkerhet, trygghet och lagstiftningskrav, exempelvis kravet på dubbelt skrov för tankfartyg som rör sig i gemenskapens vatten. |
| --- | --- |

27.

Utbytbarheten på utbudssidan och efterfrågesidan kan påverkas av andra faktorer, t.ex. tjänsteleverantörens pålitlighet, säkerhet, trygghet och lagstiftningskrav, exempelvis kravet på dubbelt skrov för tankfartyg som rör sig i gemenskapens vatten.

Geografisk dimension

| 28. | Transportkrav omfattar i regel geografiska aspekter, t.ex. hamnar eller regioner för lastning och lossning. Dessa hamnar är den första orienteringen för en definition av den relevanta geografiska marknaden ur efterfrågesynpunkt. |
| --- | --- |

28.

Transportkrav omfattar i regel geografiska aspekter, t.ex. hamnar eller regioner för lastning och lossning. Dessa hamnar är den första orienteringen för en definition av den relevanta geografiska marknaden ur efterfrågesynpunkt.

| 29. | I trampfart är hamnar i regel utbytbara ur utbudssynpunkt, eftersom tjänsterna inte följer en viss tidtabell utan tillhandahålls på begäran. Hamnars utbytbarhet kan minskas av begränsningar av fartygens rörlighet, t.ex. begränsningar som gäller terminaler och djupgående, eller miljönormer för vissa fartygstyper i vissa hamnar eller regioner. |
| --- | --- |

29.

I trampfart är hamnar i regel utbytbara ur utbudssynpunkt, eftersom tjänsterna inte följer en viss tidtabell utan tillhandahålls på begäran. Hamnars utbytbarhet kan minskas av begränsningar av fartygens rörlighet, t.ex. begränsningar som gäller terminaler och djupgående, eller miljönormer för vissa fartygstyper i vissa hamnar eller regioner.

| 30. | När de relevanta geografiska marknaderna avgränsas bör man beakta omplacering av fartyg, ballastresor och obalanser i handeln. Vissa geografiska marknader kan definieras genom riktlinjer eller kan vara tillfälliga, t.ex. när klimatförhållanden eller skördeperioder periodvis påverkar efterfrågan på transport av en viss typ av last. |
| --- | --- |

30.

När de relevanta geografiska marknaderna avgränsas bör man beakta omplacering av fartyg, ballastresor och obalanser i handeln. Vissa geografiska marknader kan definieras genom riktlinjer eller kan vara tillfälliga, t.ex. när klimatförhållanden eller skördeperioder periodvis påverkar efterfrågan på transport av en viss typ av last.

2.4.   Beräkning av marknadsandel

| 31. | Inom linjesjöfarten har volym och/eller uppgifter om kapacitet fastställts som grunden för att beräkna marknadsandelar i flera kommissionsbeslut och avgöranden från EG-domstolen (34). |
| --- | --- |

31.

Inom linjesjöfarten har volym och/eller uppgifter om kapacitet fastställts som grunden för att beräkna marknadsandelar i flera kommissionsbeslut och avgöranden från EG-domstolen (34).

| 32. | På trampfartsmarknader konkurrerar tjänsteleverantörer om transportavtal, dvs. de säljer resor. Beroende på vilka tjänster det är fråga om kan operatörerna beräkna sina årliga marknadsandelar utifrån olika uppgifter (35) som till exempel:






  (a) | Antalet resor. |
| --- | --- | --- |

32.

På trampfartsmarknader konkurrerar tjänsteleverantörer om transportavtal, dvs. de säljer resor. Beroende på vilka tjänster det är fråga om kan operatörerna beräkna sina årliga marknadsandelar utifrån olika uppgifter (35) som till exempel:

(a)

Antalet resor.

| (b) | Parternas andel av alla transporter av en viss typ av last, mätt i volym eller värde. |
| --- | --- |

(b)

Parternas andel av alla transporter av en viss typ av last, mätt i volym eller värde.

| (c) | Parternas andel av marknaden för time charter-avtal. |
| --- | --- |

(c)

Parternas andel av marknaden för time charter-avtal.

| (d) | Uppgifter om parternas avtalsförhandlingar. |
| --- | --- |

(d)

Uppgifter om parternas avtalsförhandlingar.

| (e) | Parternas andel av fartygens kapacitet (enligt fartygstyp och fartygsstorlek) (36). |
| --- | --- |

(e)

Parternas andel av fartygens kapacitet (enligt fartygstyp och fartygsstorlek) (36).

3.   Horisontella avtal inom sjöfartssektorn

| 33. | Samarbetsavtal är ett vanligt inslag på sjöfartsmarknaden. Med tanke på att dessa avtal kan ingås av faktiska eller potentiella konkurrenter och kan få negativa effekter på konkurrensparametrarna, måste företagen vara särskilt noga med att se till att avtalen är förenliga med konkurrensreglerna. På tjänstemarknader, som sjöfartssektorn, är följande inslag särskilt relevanta för bedömningen av vilken effekt ett avtal kan få på den relevanta marknaden: priser, kostnader, kvalitet, frekvens och differentiering i den erbjudna tjänsten samt innovation, marknadsföring och saluföring av tjänsten. |
| --- | --- |

33.

Samarbetsavtal är ett vanligt inslag på sjöfartsmarknaden. Med tanke på att dessa avtal kan ingås av faktiska eller potentiella konkurrenter och kan få negativa effekter på konkurrensparametrarna, måste företagen vara särskilt noga med att se till att avtalen är förenliga med konkurrensreglerna. På tjänstemarknader, som sjöfartssektorn, är följande inslag särskilt relevanta för bedömningen av vilken effekt ett avtal kan få på den relevanta marknaden: priser, kostnader, kvalitet, frekvens och differentiering i den erbjudna tjänsten samt innovation, marknadsföring och saluföring av tjänsten.

| 34. | Tre frågor är särskilt betydelsefulla med tanke på de tjänster som omfattas av dessa riktlinjer: tekniska avtal, informationsutbyte och pooler. |
| --- | --- |

34.

Tre frågor är särskilt betydelsefulla med tanke på de tjänster som omfattas av dessa riktlinjer: tekniska avtal, informationsutbyte och pooler.

3.1.   Tekniska avtal

| 35. | Det kan hända att vissa typer av tekniska avtal inte omfattas av förbudet i artikel 81 i fördraget, eftersom det inte begränsar konkurrensen. Detta gäller exempelvis horisontella avtal som endast har till syfte och effekt att åstadkomma tekniska förbättringar eller bedriva tekniskt samarbete. Avtal som sammanhänger med genomförandet av miljönormer kan också anses höra till denna kategori. Däremot omfattar denna kategori i princip inte sådana avtal mellan konkurrenter som gäller pris, kapacitet eller andra konkurrensparametrar (37). |
| --- | --- |

35.

Det kan hända att vissa typer av tekniska avtal inte omfattas av förbudet i artikel 81 i fördraget, eftersom det inte begränsar konkurrensen. Detta gäller exempelvis horisontella avtal som endast har till syfte och effekt att åstadkomma tekniska förbättringar eller bedriva tekniskt samarbete. Avtal som sammanhänger med genomförandet av miljönormer kan också anses höra till denna kategori. Däremot omfattar denna kategori i princip inte sådana avtal mellan konkurrenter som gäller pris, kapacitet eller andra konkurrensparametrar (37).

3.2.   Informationsutbyte mellan konkurrenter i linjesjöfart

| 36. | Ett system för informationsutbyte bygger på ett arrangemang där företag utbyter information sinsemellan eller ger information till ett gemensamt organ som ansvarar för att centralisera, samla in och behandla informationen innan den skickas tillbaka till deltagarna i den form och med de intervaller som överenskommits. |
| --- | --- |

36.

Ett system för informationsutbyte bygger på ett arrangemang där företag utbyter information sinsemellan eller ger information till ett gemensamt organ som ansvarar för att centralisera, samla in och behandla informationen innan den skickas tillbaka till deltagarna i den form och med de intervaller som överenskommits.

| 37. | Inom många branscher är det allmän praxis att information om aggregerad statistik och allmän marknadsinformation samlas in, utbyts och offentliggörs. Att marknadsinformationen offentliggörs är ett bra sätt att öka öppenheten på marknaden och öka kundernas kunskaper om hur marknaden fungerar, vilket kan ge upphov till effektivitetsvinster. Utbytet av kommersiellt känslig och detaljerad marknadsinformation kan dock under vissa omständigheter utgöra en överträdelse av artikel 81 i fördraget. Syftet med dessa riktlinjer är att hjälpa dem som tillhandahåller linjesjöfartstjänster att bedöma när ett sådant utbyte utgör en överträdelse av konkurrensreglerna. |
| --- | --- |

37.

Inom många branscher är det allmän praxis att information om aggregerad statistik och allmän marknadsinformation samlas in, utbyts och offentliggörs. Att marknadsinformationen offentliggörs är ett bra sätt att öka öppenheten på marknaden och öka kundernas kunskaper om hur marknaden fungerar, vilket kan ge upphov till effektivitetsvinster. Utbytet av kommersiellt känslig och detaljerad marknadsinformation kan dock under vissa omständigheter utgöra en överträdelse av artikel 81 i fördraget. Syftet med dessa riktlinjer är att hjälpa dem som tillhandahåller linjesjöfartstjänster att bedöma när ett sådant utbyte utgör en överträdelse av konkurrensreglerna.

| 38. | Inom sektorn för linjesjöfart är informationsutbyte mellan linjerederier som deltar i linjekonsortier som annars skulle omfattas av artikel 81.1 i fördraget tillåtet om det främjar ett gemensamt tillhandahållande av linjesjöfartstjänster och andra former av samarbete som omfattas av gruppundantaget i kommissionens förordning (EG) nr 823/2000 (38) eller oberoende av och utanför tillämpningsområdet för gruppundantaget, om varje enskilt utbyte kan motiveras på grundval av artikel 81 i fördraget. |
| --- | --- |

38.

Inom sektorn för linjesjöfart är informationsutbyte mellan linjerederier som deltar i linjekonsortier som annars skulle omfattas av artikel 81.1 i fördraget tillåtet om det främjar ett gemensamt tillhandahållande av linjesjöfartstjänster och andra former av samarbete som omfattas av gruppundantaget i kommissionens förordning (EG) nr 823/2000 (38) eller oberoende av och utanför tillämpningsområdet för gruppundantaget, om varje enskilt utbyte kan motiveras på grundval av artikel 81 i fördraget.

3.2.1.   Allmänt

| 39. | När system för informationsutbyte bedöms mot bakgrund av gemenskapens konkurrenslagstiftning måste följande distinktioner göras. |
| --- | --- |

39.

När system för informationsutbyte bedöms mot bakgrund av gemenskapens konkurrenslagstiftning måste följande distinktioner göras.

| 40. | Informationsutbytet kan vara en mekanism som gör det lättare att genomföra konkurrensbegränsande metoder, t.ex. att kontrollera att en kartell efterlevs. Om informationsutbytet främjar en konkurrensbegränsande metod måste det bedömas i samband med bedömningen av metoden. Sådana informationsutbyten behandlas inte i dessa riktlinjer. |
| --- | --- |

40.

Informationsutbytet kan vara en mekanism som gör det lättare att genomföra konkurrensbegränsande metoder, t.ex. att kontrollera att en kartell efterlevs. Om informationsutbytet främjar en konkurrensbegränsande metod måste det bedömas i samband med bedömningen av metoden. Sådana informationsutbyten behandlas inte i dessa riktlinjer.

| 41. | Ett informationsutbyte kan dock i sig utgöra en överträdelse av artikel 81 i fördraget. En sådan situation uppstår när informationsutbytet minskar graden av osäkerhet kring hur marknaden i fråga fungerar, eller eliminerar osäkerheten helt och därför begränsar konkurrensen mellan företag (39). |
| --- | --- |

41.

Ett informationsutbyte kan dock i sig utgöra en överträdelse av artikel 81 i fördraget. En sådan situation uppstår när informationsutbytet minskar graden av osäkerhet kring hur marknaden i fråga fungerar, eller eliminerar osäkerheten helt och därför begränsar konkurrensen mellan företag (39).

| 42. | Om det råder verklig konkurrens på marknaden är det sannolikt att öppenhet mellan företagen leder till en intensivare konkurrens mellan leverantörerna (40). Dessutom är det etablerad rättspraxis att artikel 81 i fördraget inte hindrar företag från att på ett intelligent sätt anpassa sig till konkurrenternas rådande eller förväntade agerande (41). |
| --- | --- |

42.

Om det råder verklig konkurrens på marknaden är det sannolikt att öppenhet mellan företagen leder till en intensivare konkurrens mellan leverantörerna (40). Dessutom är det etablerad rättspraxis att artikel 81 i fördraget inte hindrar företag från att på ett intelligent sätt anpassa sig till konkurrenternas rådande eller förväntade agerande (41).

| 43. | Varje ekonomisk aktör måste dock själv avgöra vilken marknadsstrategi den avser att tillämpa. Därför får företag inte direkt eller indirekt skapa sådana kontakter till andra aktörer som påverkar en konkurrents agerande eller avslöjar deras eget (avsedda) agerande, om kontakterna har till syfte eller effekt att skapa konkurrensvillkor som inte motsvarar de normala konkurrensvillkoren på marknaden i fråga, med beaktande av de berörda produkternas eller tjänsternas art, företagens storlek och antal samt marknadsvolymen (42). |
| --- | --- |

43.

Varje ekonomisk aktör måste dock själv avgöra vilken marknadsstrategi den avser att tillämpa. Därför får företag inte direkt eller indirekt skapa sådana kontakter till andra aktörer som påverkar en konkurrents agerande eller avslöjar deras eget (avsedda) agerande, om kontakterna har till syfte eller effekt att skapa konkurrensvillkor som inte motsvarar de normala konkurrensvillkoren på marknaden i fråga, med beaktande av de berörda produkternas eller tjänsternas art, företagens storlek och antal samt marknadsvolymen (42).

| 44. | Gemenskapsdomstolarnas rättspraxis ger en viss allmän vägledning när det gäller att undersöka de sannolika effekterna av ett informationsutbyte. EG-domstolen har konstaterat att ett allmänt utbyte av detaljerad information med korta tidsintervall mellan de aktörer som står för den största delen av utbudet på en väldigt koncentrerad oligopolistisk marknad, där konkurrensen redan är kraftigt reducerad och där informationsutbytet underlättas, begränsar väsentligt den konkurrens som finns mellan de ekonomiska aktörerna. Under sådana omständigheter innebär ett regelbundet och frekvent utbyte av information om marknadens funktion att de enskilda konkurrenternas ställning och strategi på marknaden med jämna mellanrum avslöjas för samtliga konkurrenter (43). EG-domstolen har också konstaterat att ett system med informationsutbyte kan utgöra en överträdelse av konkurrensreglerna trots att marknaden inte är starkt koncentrerad, om företagens möjligheter att fatta självständiga beslut har minskat eftersom de utsatts för påtryckningar i diskussioner med konkurrenterna (44). Däremot har EG-domstolen konstaterat att ett system med kvartalsvisa pristillkännagivanden som inte minskade de enskilda företagens osäkerhet om vilken hållning konkurrenterna kommer att inta inte utgjorde en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget (45). |
| --- | --- |

44.

Gemenskapsdomstolarnas rättspraxis ger en viss allmän vägledning när det gäller att undersöka de sannolika effekterna av ett informationsutbyte. EG-domstolen har konstaterat att ett allmänt utbyte av detaljerad information med korta tidsintervall mellan de aktörer som står för den största delen av utbudet på en väldigt koncentrerad oligopolistisk marknad, där konkurrensen redan är kraftigt reducerad och där informationsutbytet underlättas, begränsar väsentligt den konkurrens som finns mellan de ekonomiska aktörerna. Under sådana omständigheter innebär ett regelbundet och frekvent utbyte av information om marknadens funktion att de enskilda konkurrenternas ställning och strategi på marknaden med jämna mellanrum avslöjas för samtliga konkurrenter (43). EG-domstolen har också konstaterat att ett system med informationsutbyte kan utgöra en överträdelse av konkurrensreglerna trots att marknaden inte är starkt koncentrerad, om företagens möjligheter att fatta självständiga beslut har minskat eftersom de utsatts för påtryckningar i diskussioner med konkurrenterna (44). Däremot har EG-domstolen konstaterat att ett system med kvartalsvisa pristillkännagivanden som inte minskade de enskilda företagens osäkerhet om vilken hållning konkurrenterna kommer att inta inte utgjorde en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget (45).

| 45. | Därför måste de faktiska eller potentiella effekterna av ett informationsutbyte bedömas från fall till fall, eftersom resultaten av bedömningen påverkas av flera olika faktorer, som är specifika för varje enskilt fall. Strukturen på den marknad där utbytet sker och informationsutbytets art är de två viktigaste faktorer kommissionen undersöker när den bedömer ett informationsutbyte. I bedömningen måste också beaktas vilka effekter informationsutbytet eventuellt skulle kunna få på marknaden jämfört med den konkurrenssituation som skulle uppstå i avsaknad av ett avtal om informationsutbyte (46). För att informationsutbytet skall omfattas av artikel 81.1 i fördraget måste det ha en betydande negativ inverkan på konkurrensparametrarna (47). |
| --- | --- |

45.

Därför måste de faktiska eller potentiella effekterna av ett informationsutbyte bedömas från fall till fall, eftersom resultaten av bedömningen påverkas av flera olika faktorer, som är specifika för varje enskilt fall. Strukturen på den marknad där utbytet sker och informationsutbytets art är de två viktigaste faktorer kommissionen undersöker när den bedömer ett informationsutbyte. I bedömningen måste också beaktas vilka effekter informationsutbytet eventuellt skulle kunna få på marknaden jämfört med den konkurrenssituation som skulle uppstå i avsaknad av ett avtal om informationsutbyte (46). För att informationsutbytet skall omfattas av artikel 81.1 i fördraget måste det ha en betydande negativ inverkan på konkurrensparametrarna (47).

| 46. | Vägledningen nedan sammanhänger med analysen av en konkurrensbegränsning enligt artikel 81.1 i fördraget. Vägledningen om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget finns i det allmänna tillkännagivandet om detta (48). |
| --- | --- |

46.

Vägledningen nedan sammanhänger med analysen av en konkurrensbegränsning enligt artikel 81.1 i fördraget. Vägledningen om tillämpningen av artikel 81.3 i fördraget finns i det allmänna tillkännagivandet om detta (48).

3.2.2.   Marknadsstruktur

| 47. | Koncentrationsgraden samt strukturen på utbud och efterfrågan på en given marknad är viktiga frågor när det gäller att bedöma om ett informationsutbyte omfattas av artikel 81.1 i fördraget (49). |
| --- | --- |

47.

Koncentrationsgraden samt strukturen på utbud och efterfrågan på en given marknad är viktiga frågor när det gäller att bedöma om ett informationsutbyte omfattas av artikel 81.1 i fördraget (49).

| 48. | Koncentrationsgraden är särskilt relevant eftersom det är mer sannolikt att begränsande effekter förekommer på starkt koncentrerade oligopolistiska marknader (50) och mer sannolikt än på mindre koncentrerade marknader att de är bestående. Större öppenhet på en koncentrerad marknad kan öka det ömsesidiga beroendeförhållandet mellan företag och minska konkurrensens intensitet (51). |
| --- | --- |

48.

Koncentrationsgraden är särskilt relevant eftersom det är mer sannolikt att begränsande effekter förekommer på starkt koncentrerade oligopolistiska marknader (50) och mer sannolikt än på mindre koncentrerade marknader att de är bestående. Större öppenhet på en koncentrerad marknad kan öka det ömsesidiga beroendeförhållandet mellan företag och minska konkurrensens intensitet (51).

| 49. | Strukturen på utbud och efterfrågan är också viktig, i synnerhet antalet konkurrerande aktörer samt symmetrin och stabiliteten i deras marknadsandelar och förekomsten av strukturella kopplingar mellan konkurrenter (52).Kommissionen kan också analysera andra faktorer, t.ex. tjänsternas homogenitet och marknadens allmänna öppenhet. |
| --- | --- |

49.

Strukturen på utbud och efterfrågan är också viktig, i synnerhet antalet konkurrerande aktörer samt symmetrin och stabiliteten i deras marknadsandelar och förekomsten av strukturella kopplingar mellan konkurrenter (52).Kommissionen kan också analysera andra faktorer, t.ex. tjänsternas homogenitet och marknadens allmänna öppenhet.

3.2.3.   Vad kännetecknar den utbytta informationen

| 50. | Utbyte av information som redan är offentlig utgör inte en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget (53). Det är dock viktigt att undersöka om informationsutbytet främjar offentligt tillgänglig information eller kombinerar sådan information med annan information, vilket leder till att den kombinerade informationen blir kommersiellt känslig och att utbytet av sådan information kan begränsa konkurrensen. |
| --- | --- |

50.

Utbyte av information som redan är offentlig utgör inte en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget (53). Det är dock viktigt att undersöka om informationsutbytet främjar offentligt tillgänglig information eller kombinerar sådan information med annan information, vilket leder till att den kombinerade informationen blir kommersiellt känslig och att utbytet av sådan information kan begränsa konkurrensen.

| 51. | Information som inte är historisk (dvs. som inte avser tidigare verksamhet) och som sammanhänger med konkurrensparametrar som pris, kapacitet och kostnader anses vara mycket känslig i kommersiellt hänseende. Utbytet av sådana uppgifter mellan konkurrenter omfattas med större sannolikhet av artikel 81.1 i fördraget än ett informationsutbyte som är kommersiellt mindre känsligt. |
| --- | --- |

51.

Information som inte är historisk (dvs. som inte avser tidigare verksamhet) och som sammanhänger med konkurrensparametrar som pris, kapacitet och kostnader anses vara mycket känslig i kommersiellt hänseende. Utbytet av sådana uppgifter mellan konkurrenter omfattas med större sannolikhet av artikel 81.1 i fördraget än ett informationsutbyte som är kommersiellt mindre känsligt.

| 52. | Information kan vara individuell eller aggregerad. Individuella uppgifter avser ett namngivet eller identifierbart företag. Aggregerade uppgifter kombinerar däremot uppgifter från ett så stort antal oberoende företag att det är omöjligt att urskilja uppgifter om ett enskilt företag ur mängden. Individuell information som byts mellan konkurrenter omfattas med större sannolikhet av artikel 81.1 i fördraget (54), särskilt om den avser kommersiellt känsliga uppgifter. Utbytet av aggregerad information omfattas i princip inte av artikel 81.1 i fördraget. Kommissionen fäster särskild uppmärksamhet vid aggregeringsnivån. Informationen ska vara så allmän att den inte kan uppdelas och göra det möjligt för företag att direkt eller indirekt få reda på konkurrenternas konkurrensstrategier. |
| --- | --- |

52.

Information kan vara individuell eller aggregerad. Individuella uppgifter avser ett namngivet eller identifierbart företag. Aggregerade uppgifter kombinerar däremot uppgifter från ett så stort antal oberoende företag att det är omöjligt att urskilja uppgifter om ett enskilt företag ur mängden. Individuell information som byts mellan konkurrenter omfattas med större sannolikhet av artikel 81.1 i fördraget (54), särskilt om den avser kommersiellt känsliga uppgifter. Utbytet av aggregerad information omfattas i princip inte av artikel 81.1 i fördraget. Kommissionen fäster särskild uppmärksamhet vid aggregeringsnivån. Informationen ska vara så allmän att den inte kan uppdelas och göra det möjligt för företag att direkt eller indirekt få reda på konkurrenternas konkurrensstrategier.

| 53. | Hur gamla uppgifterna är och vilken period de avser är också viktiga faktorer. Uppgifter kan vara historiska eller aktuella eller avse framtiden. Utbyte av historisk information anses i regel inte falla under artikel 81.1 i fördraget, eftersom sådan information inte kan påverka företagets framtida agerande i praktiken. I tidigare ärenden har kommissionen ansett att information som är äldre än ett år är historisk (55), medan information som är mindre än ett år gammal har betraktats som aktuell (56). Huruvida informationen är historisk eller aktuell skall bedömas med viss flexibilitet med hänsyn tagen till när uppgifter kan anses vara föråldrade på den relevanta marknaden. Uppgifter som avser framtiden sammanhänger med hur ett företag anser att marknaden kommer att utvecklas eller vilken strategi företaget avser att följa på den marknaden. Det är sannolikt att i synnerhet ett utbyte av information som avser framtiden är ett problem, särskilt om informationen avser priser eller produktion. Informationen kan avslöja den affärsstrategi ett företag avser att tillämpa på marknaden. Detta kan leda till att rivaliteten mellan de företag som utbyter information minskar avsevärt och kan därmed begränsa konkurrensen. |
| --- | --- |

53.

Hur gamla uppgifterna är och vilken period de avser är också viktiga faktorer. Uppgifter kan vara historiska eller aktuella eller avse framtiden. Utbyte av historisk information anses i regel inte falla under artikel 81.1 i fördraget, eftersom sådan information inte kan påverka företagets framtida agerande i praktiken. I tidigare ärenden har kommissionen ansett att information som är äldre än ett år är historisk (55), medan information som är mindre än ett år gammal har betraktats som aktuell (56). Huruvida informationen är historisk eller aktuell skall bedömas med viss flexibilitet med hänsyn tagen till när uppgifter kan anses vara föråldrade på den relevanta marknaden. Uppgifter som avser framtiden sammanhänger med hur ett företag anser att marknaden kommer att utvecklas eller vilken strategi företaget avser att följa på den marknaden. Det är sannolikt att i synnerhet ett utbyte av information som avser framtiden är ett problem, särskilt om informationen avser priser eller produktion. Informationen kan avslöja den affärsstrategi ett företag avser att tillämpa på marknaden. Detta kan leda till att rivaliteten mellan de företag som utbyter information minskar avsevärt och kan därmed begränsa konkurrensen.

| 54. | Hur ofta informationsutbytet sker bör också beaktas. Ju oftare uppgifterna utbyts desto snabbare kan konkurrenterna reagera. Det underlättar motåtgärder och minskar slutligen motivationen att vidta konkurrerande åtgärder på marknaden. Detta kan begränsa den så kallade ”dolda konkurrensen”. |
| --- | --- |

54.

Hur ofta informationsutbytet sker bör också beaktas. Ju oftare uppgifterna utbyts desto snabbare kan konkurrenterna reagera. Det underlättar motåtgärder och minskar slutligen motivationen att vidta konkurrerande åtgärder på marknaden. Detta kan begränsa den så kallade ”dolda konkurrensen”.

| 55. | Till exempel i linjesjöfart är det osannolikt att utbyte av historiska uppgifter om volym och kapacitet är konkurrensbegränsande, inte ens om de är uppdelade. Huruvida uppgifter kan anses historiska avgörs av hur avslöjandet av sådana uppgifter sannolikt påverkar den relevanta marknaden. Det är sannolikt att uppgifter blir historiska inom en kortare tidsrymd om de är aggregerade än om de är individuella. Det är likaså osannolikt att ett utbyte av aktuella uppgifter om volym och kapacitet begränsar konkurrensen, om uppgifterna är aggregerade på en sådan nivå att enskilda avlastares eller bortfraktares transaktioner inte kan urskiljas, direkt eller indirekt. |
| --- | --- |

55.

Till exempel i linjesjöfart är det osannolikt att utbyte av historiska uppgifter om volym och kapacitet är konkurrensbegränsande, inte ens om de är uppdelade. Huruvida uppgifter kan anses historiska avgörs av hur avslöjandet av sådana uppgifter sannolikt påverkar den relevanta marknaden. Det är sannolikt att uppgifter blir historiska inom en kortare tidsrymd om de är aggregerade än om de är individuella. Det är likaså osannolikt att ett utbyte av aktuella uppgifter om volym och kapacitet begränsar konkurrensen, om uppgifterna är aggregerade på en sådan nivå att enskilda avlastares eller bortfraktares transaktioner inte kan urskiljas, direkt eller indirekt.

| 56. | Omvänt gäller att försiktighet bör iakttas vid bedömningen av informationsutbyte om kapacitetsprognoser som inte grundar sig på allmänt tillgängliga uppgifter, inte ens om dessa uppgifter är i aggregerad form, och särskilt om utbytet sker på koncentrerade marknader. På marknader för linjesjöfart är uppgifter om kapacitet den viktigaste parametern när det gäller att samordna konkurrensbeteendet, och det har en direkt effekt på priserna. Aggregerade prognoser om kapacitet som anger hur kapaciteten kommer att fördelas mellan olika linjer kan vara konkurrensbegränsande, om de leder till att flera eller samtliga rederier antar en gemensam policy och börjar tillhandahålla tjänster till priser som är högre än i ett konkurrensutsatt läge. Dessutom finns det en risk för att uppgifterna kan delas upp och kombineras med uppgifter som enskilda rederier har anmält. Detta skulle göra det möjligt för företag att få reda på konkurrenternas marknadsställning och strategier. |
| --- | --- |

56.

Omvänt gäller att försiktighet bör iakttas vid bedömningen av informationsutbyte om kapacitetsprognoser som inte grundar sig på allmänt tillgängliga uppgifter, inte ens om dessa uppgifter är i aggregerad form, och särskilt om utbytet sker på koncentrerade marknader. På marknader för linjesjöfart är uppgifter om kapacitet den viktigaste parametern när det gäller att samordna konkurrensbeteendet, och det har en direkt effekt på priserna. Aggregerade prognoser om kapacitet som anger hur kapaciteten kommer att fördelas mellan olika linjer kan vara konkurrensbegränsande, om de leder till att flera eller samtliga rederier antar en gemensam policy och börjar tillhandahålla tjänster till priser som är högre än i ett konkurrensutsatt läge. Dessutom finns det en risk för att uppgifterna kan delas upp och kombineras med uppgifter som enskilda rederier har anmält. Detta skulle göra det möjligt för företag att få reda på konkurrenternas marknadsställning och strategier.

| 57. | I linjesjöfart visar ett prisindex de genomsnittliga prisrörelserna för transport av en sjöcontainer. Det är osannolikt att ett prisindex som grundar sig på tillräckligt aggregerade prisuppgifter utgör en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget, förutsatt att uppgifterna är aggregerade på en sådan nivå att informationen inte kan uppdelas på ett sådant sätt att företag direkt eller indirekt kan få reda på konkurrenternas konkurrensstrategier. Om ett prisindex har den effekten att det minskar bortfraktarnas ovisshet om vilken hållning konkurrenterna kommer att inta i framtiden, innebär det en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget. Vid bedömningen av hur ett sådant prisindex sannolikt kommer att påverka en given relevant marknad bör det beaktas på vilken nivå uppgifterna aggregerats och om uppgifterna är av historisk eller aktuell art och hur ofta indexet offentliggörs. Det är också viktigt att alla enskilda komponenter i ett system för informationsutbyte bedöms tillsammans, så att potentiell samverkan beaktas, t.ex. mellan utbyte av uppgifter om kapacitet och volym å ena sidan och ett prisindex å andra sidan. |
| --- | --- |

57.

I linjesjöfart visar ett prisindex de genomsnittliga prisrörelserna för transport av en sjöcontainer. Det är osannolikt att ett prisindex som grundar sig på tillräckligt aggregerade prisuppgifter utgör en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget, förutsatt att uppgifterna är aggregerade på en sådan nivå att informationen inte kan uppdelas på ett sådant sätt att företag direkt eller indirekt kan få reda på konkurrenternas konkurrensstrategier. Om ett prisindex har den effekten att det minskar bortfraktarnas ovisshet om vilken hållning konkurrenterna kommer att inta i framtiden, innebär det en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget. Vid bedömningen av hur ett sådant prisindex sannolikt kommer att påverka en given relevant marknad bör det beaktas på vilken nivå uppgifterna aggregerats och om uppgifterna är av historisk eller aktuell art och hur ofta indexet offentliggörs. Det är också viktigt att alla enskilda komponenter i ett system för informationsutbyte bedöms tillsammans, så att potentiell samverkan beaktas, t.ex. mellan utbyte av uppgifter om kapacitet och volym å ena sidan och ett prisindex å andra sidan.

| 58. | Ett konkurrensbegränsande informationsutbyte mellan bortfraktare kan dock också skapa effektivitetsvinster, t.ex. bättre planering av investeringar och effektivare kapacitetsutnyttjande. Sådana konkurrensfrämjande fördelar måste föras över på kunderna och vägas mot de konkurrensbegränsande effekterna av informationsutbytet inom ramen för artikel 81.3 i fördraget. I detta sammanhang är det viktigt att notera att ett av villkoren i artikel 81.3 i fördraget är att konsumenterna bör få en skälig andel av den vinst som uppnås genom det konkurrensbegränsande avtalet. Om alla fyra villkor i artikel 81.3 i fördraget uppfylls samtidigt är förbudet i artikel 81.1 i företaget inte tillämpligt (57). |
| --- | --- |

58.

Ett konkurrensbegränsande informationsutbyte mellan bortfraktare kan dock också skapa effektivitetsvinster, t.ex. bättre planering av investeringar och effektivare kapacitetsutnyttjande. Sådana konkurrensfrämjande fördelar måste föras över på kunderna och vägas mot de konkurrensbegränsande effekterna av informationsutbytet inom ramen för artikel 81.3 i fördraget. I detta sammanhang är det viktigt att notera att ett av villkoren i artikel 81.3 i fördraget är att konsumenterna bör få en skälig andel av den vinst som uppnås genom det konkurrensbegränsande avtalet. Om alla fyra villkor i artikel 81.3 i fördraget uppfylls samtidigt är förbudet i artikel 81.1 i företaget inte tillämpligt (57).

3.2.4.   Informationens tillgänglighet och utbytets struktur

| 59. | Ju mer informationen delas med kunderna desto mindre sannolikt är det att informationsutbytet är ett problem. Om öppenheten på marknaden förbättras enbart till fördel för leverantörerna, kan kunderna berövas möjligheten att dra fördel av en ökad ”dold konkurrens”. Ett informationsutbyte endast mellan leverantörer kan också utgöra ett hinder för inträde. |
| --- | --- |

59.

Ju mer informationen delas med kunderna desto mindre sannolikt är det att informationsutbytet är ett problem. Om öppenheten på marknaden förbättras enbart till fördel för leverantörerna, kan kunderna berövas möjligheten att dra fördel av en ökad ”dold konkurrens”. Ett informationsutbyte endast mellan leverantörer kan också utgöra ett hinder för inträde.

| 60. | På linjesjöfartens område utgör t.ex. möten där rederier diskuterar aktuella och detaljerade uppgifter en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget, om de eliminerar konkurrensen mellan dem som deltar i informationsutbytet. I det fallet måste de som deltar i informationsutbytet visa att samtliga fyra villkor i artikel 81.3 uppfylls. Denna situation bör särskiljas från de diskussioner som förs fullständigt legitimt inom en branschorganisation t.ex. på grundval av offentligt tillgänglig marknadsinformation eller om tekniska standarder eller miljönormer. |
| --- | --- |

60.

På linjesjöfartens område utgör t.ex. möten där rederier diskuterar aktuella och detaljerade uppgifter en överträdelse av artikel 81.1 i fördraget, om de eliminerar konkurrensen mellan dem som deltar i informationsutbytet. I det fallet måste de som deltar i informationsutbytet visa att samtliga fyra villkor i artikel 81.3 uppfylls. Denna situation bör särskiljas från de diskussioner som förs fullständigt legitimt inom en branschorganisation t.ex. på grundval av offentligt tillgänglig marknadsinformation eller om tekniska standarder eller miljönormer.

3.3.   Poolingavtal inom trampfartssektorn

| 61. | Den vanligaste formen för horisontellt samarbete inom trampfartssektorn är poolsamarbete. Det finns inte någon allmängiltig mall för en pool. Vissa drag förefaller dock vara gemensamma för alla pooler inom de olika marknadssegment som beskrivs nedan. |
| --- | --- |

61.

Den vanligaste formen för horisontellt samarbete inom trampfartssektorn är poolsamarbete. Det finns inte någon allmängiltig mall för en pool. Vissa drag förefaller dock vara gemensamma för alla pooler inom de olika marknadssegment som beskrivs nedan.

| 62. | En standardpool på sjöfartsområdet samlar flera liknande fartyg (58) som har olika ägare men administreras gemensamt. En direktör för en pool ansvarar i regel för affärsledningen (t.ex. gemensam marknadsföring (59), för förhandlingar om fraktsatser samt för centralisering av inkomster och reskostnader (60)) och för den kommersiella driften (dvs. planera fartygens rörelser, ge instruktioner till fartygen, utse ombud i hamnarna, förse kunderna med aktuell information, utfärda fraktfakturor, beställa bränsle, samla in fartygens intäkter och fördela dem inom ramen för ett på förhand överenskommet viktningssystem osv.). Den verksamhet som direktören för poolen bedriver övervakas ofta av en verkställande kommitté som företräder fartygens ägare. Fartygens ägare ansvarar för den tekniska driften av fartygen (säkerhet, manskap, reparationer, underhåll osv.). Medlemmarna i poolen marknadsför sina tjänster gemensamt, men tillhandahåller dem separat. |
| --- | --- |

62.

En standardpool på sjöfartsområdet samlar flera liknande fartyg (58) som har olika ägare men administreras gemensamt. En direktör för en pool ansvarar i regel för affärsledningen (t.ex. gemensam marknadsföring (59), för förhandlingar om fraktsatser samt för centralisering av inkomster och reskostnader (60)) och för den kommersiella driften (dvs. planera fartygens rörelser, ge instruktioner till fartygen, utse ombud i hamnarna, förse kunderna med aktuell information, utfärda fraktfakturor, beställa bränsle, samla in fartygens intäkter och fördela dem inom ramen för ett på förhand överenskommet viktningssystem osv.). Den verksamhet som direktören för poolen bedriver övervakas ofta av en verkställande kommitté som företräder fartygens ägare. Fartygens ägare ansvarar för den tekniska driften av fartygen (säkerhet, manskap, reparationer, underhåll osv.). Medlemmarna i poolen marknadsför sina tjänster gemensamt, men tillhandahåller dem separat.

| 63. | Det framgår av denna beskrivning att det viktigaste inslaget i standardpooler på sjöfartsområdet är gemensam försäljning, med vissa drag av gemensam produktion. Därför är vägledningen i riktlinjerna för tillämpningen av artikel 81 i fördraget på horisontella samarbetsavtal (61) relevant både vad avser gemensam produktion och vad avser gemensam försäljning, som är en variant av avtal om gemensam saluföring. Eftersom poolerna dock delvis har olika egenskaper måste varje pool analyseras från fall till fall för att det skall gå att avgöra om den omfattas av artikel 81.1 i fördraget och, om så är fallet, om den uppfyller samtliga fyra villkor i artikel 81.3 i fördraget. |
| --- | --- |

63.

Det framgår av denna beskrivning att det viktigaste inslaget i standardpooler på sjöfartsområdet är gemensam försäljning, med vissa drag av gemensam produktion. Därför är vägledningen i riktlinjerna för tillämpningen av artikel 81 i fördraget på horisontella samarbetsavtal (61) relevant både vad avser gemensam produktion och vad avser gemensam försäljning, som är en variant av avtal om gemensam saluföring. Eftersom poolerna dock delvis har olika egenskaper måste varje pool analyseras från fall till fall för att det skall gå att avgöra om den omfattas av artikel 81.1 i fördraget och, om så är fallet, om den uppfyller samtliga fyra villkor i artikel 81.3 i fördraget.

| 64. | Pooler som omfattas av rådets förordning (EG) nr 139/2004 (62) eftersom de är bildade som ett gemensamt företag som på varaktig basis fyller en självständig ekonomisk enhets samtliga funktioner (så kallade självständigt fungerande gemensamma företag, se artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004), berörs inte direkt av de ändringar som införs genom förordning (EG) nr 1419/2006. Riktlinjer om relevanta frågor kan återfinnas bland annat i kommissionens konsoliderade tillkännagivande om behörighet enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 om kontroll av företagskoncentrationer (63). I den mån sådana pooler har till syfte eller resultat att samordna moderbolagens konkurrensbeteende, skall samordningen bedömas i enlighet med kriterierna i artikel 81.1 och 81.3 i fördraget för att fastställa om transaktionen är förenlig med den gemensamma marknaden eller inte (64). |
| --- | --- |

64.

Pooler som omfattas av rådets förordning (EG) nr 139/2004 (62) eftersom de är bildade som ett gemensamt företag som på varaktig basis fyller en självständig ekonomisk enhets samtliga funktioner (så kallade självständigt fungerande gemensamma företag, se artikel 3.4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004), berörs inte direkt av de ändringar som införs genom förordning (EG) nr 1419/2006. Riktlinjer om relevanta frågor kan återfinnas bland annat i kommissionens konsoliderade tillkännagivande om behörighet enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 om kontroll av företagskoncentrationer (63). I den mån sådana pooler har till syfte eller resultat att samordna moderbolagens konkurrensbeteende, skall samordningen bedömas i enlighet med kriterierna i artikel 81.1 och 81.3 i fördraget för att fastställa om transaktionen är förenlig med den gemensamma marknaden eller inte (64).

3.3.1.   Pooler som inte omfattas av artikel 81.1 i fördraget

| 65. | Poolavtal omfattas inte av förbudet i artikel 81.1 i fördraget om de som deltar i poolen inte är faktiska eller potentiella konkurrenter, eller om de konkurrerar sinsemellan men inte på något sätt ensamma kan tillhandahålla de tjänster som avtalet omfattar. Det är t.ex. fråga om fall där två eller flera fartygsägare inrättar en pool i det enda syftet att lägga anbud på och åstadkomma fraktavtal vilka de inte i egenskap av ensamma aktörer skulle kunna lägga anbud på eller genomföra. I praktiken kan det dock ofta hända att poolerna inte binder alla sina fartyg vid fraktavtal, eftersom andra möjligheter att maximera intäkterna kan gå förlorade om alla fartyg som ingår i en pool används till att genomföra en enda typ av avtal, vilket skulle omintetgöra det normala syftet med en pool. |
| --- | --- |

65.

Poolavtal omfattas inte av förbudet i artikel 81.1 i fördraget om de som deltar i poolen inte är faktiska eller potentiella konkurrenter, eller om de konkurrerar sinsemellan men inte på något sätt ensamma kan tillhandahålla de tjänster som avtalet omfattar. Det är t.ex. fråga om fall där två eller flera fartygsägare inrättar en pool i det enda syftet att lägga anbud på och åstadkomma fraktavtal vilka de inte i egenskap av ensamma aktörer skulle kunna lägga anbud på eller genomföra. I praktiken kan det dock ofta hända att poolerna inte binder alla sina fartyg vid fraktavtal, eftersom andra möjligheter att maximera intäkterna kan gå förlorade om alla fartyg som ingår i en pool används till att genomföra en enda typ av avtal, vilket skulle omintetgöra det normala syftet med en pool.

| 66. | Pooler vilkas verksamhet inte påverkar de relevanta konkurrensparametrarna, eftersom de är av mindre betydelse eller inte märkbart påverkar handeln mellan medlemsstater (65), omfattas inte av artikel 81.1 i fördraget. För att det förstnämnda kriteriet skall vara tillämpligt får poolen i fråga inte tillämpa bestämmelser om gemensamt fastställande av priser och om gemensam saluföring. Vad det sistnämnda kriteriet beträffar berör transporttjänster som tillhandahålls av pooler genom sin karaktär ofta handeln mellan medlemsstaterna (66). |
| --- | --- |

66.

Pooler vilkas verksamhet inte påverkar de relevanta konkurrensparametrarna, eftersom de är av mindre betydelse eller inte märkbart påverkar handeln mellan medlemsstater (65), omfattas inte av artikel 81.1 i fördraget. För att det förstnämnda kriteriet skall vara tillämpligt får poolen i fråga inte tillämpa bestämmelser om gemensamt fastställande av priser och om gemensam saluföring. Vad det sistnämnda kriteriet beträffar berör transporttjänster som tillhandahålls av pooler genom sin karaktär ofta handeln mellan medlemsstaterna (66).

3.3.2.   Pooler som i allmänhet omfattas av artikel 81.1 i fördraget

| 67. | Om ett poolavtal mellan konkurrenter har till syfte att begränsa konkurrensen genom fastställande av priser, begränsning av produktionen eller uppdelning av marknader eller kundunderlag omfattas det av artikel 81.1 i fördraget. Avtal mellan konkurrenter som omfattar fastställande av priser (67) omfattas alltid av artikel 81.1 i fördraget, oberoende av parternas marknadsstyrka (68). |
| --- | --- |

67.

Om ett poolavtal mellan konkurrenter har till syfte att begränsa konkurrensen genom fastställande av priser, begränsning av produktionen eller uppdelning av marknader eller kundunderlag omfattas det av artikel 81.1 i fördraget. Avtal mellan konkurrenter som omfattar fastställande av priser (67) omfattas alltid av artikel 81.1 i fördraget, oberoende av parternas marknadsstyrka (68).

3.3.3.   Pooler som kan omfattas av artikel 81.1 i fördraget

| 68. | Om poolen inte har till syfte att begränsa konkurrensen måste det undersökas hur den påverkar den berörda marknaden. Ett avtal omfattas av artikel 81.1 i fördraget om det sannolikt har en märkbar negativ inverkan på konkurrensparametrar som priser, kostnader, tjänstdifferentiering, tjänstekvalitet och innovation. Avtal kan ha denna effekt genom att märkbart minska konkurrensen mellan parterna i avtalet eller mellan dem och tredje man (69). |
| --- | --- |

68.

Om poolen inte har till syfte att begränsa konkurrensen måste det undersökas hur den påverkar den berörda marknaden. Ett avtal omfattas av artikel 81.1 i fördraget om det sannolikt har en märkbar negativ inverkan på konkurrensparametrar som priser, kostnader, tjänstdifferentiering, tjänstekvalitet och innovation. Avtal kan ha denna effekt genom att märkbart minska konkurrensen mellan parterna i avtalet eller mellan dem och tredje man (69).

| 69. | Huruvida en pool kan ha en märkbar negativ inverkan på marknaden beror på det ekonomiska sammanhanget, och hänsyn måste tas till avtalets art och parternas sammanlagda marknadsstyrka tillsammans med andra strukturella faktorer på den relevanta marknaden. Det måste också undersökas om poolavtalet påverkar parternas beteende på angränsande marknader som är nära knutna till den marknad som direkt påverkas av samarbetet (70). Detta kan vara fallet t.ex. om poolens relevanta marknad är marknaden för transport av bilar med specialfartyg för biltransporter (marknad A) och om medlemmarna i poolen också bedriver trafik på ro-ro-marknaden (marknad B). |
| --- | --- |

69.

Huruvida en pool kan ha en märkbar negativ inverkan på marknaden beror på det ekonomiska sammanhanget, och hänsyn måste tas till avtalets art och parternas sammanlagda marknadsstyrka tillsammans med andra strukturella faktorer på den relevanta marknaden. Det måste också undersökas om poolavtalet påverkar parternas beteende på angränsande marknader som är nära knutna till den marknad som direkt påverkas av samarbetet (70). Detta kan vara fallet t.ex. om poolens relevanta marknad är marknaden för transport av bilar med specialfartyg för biltransporter (marknad A) och om medlemmarna i poolen också bedriver trafik på ro-ro-marknaden (marknad B).

| 70. | Vad avser avtalets art bör det också beaktas om poolavtalen innehåller klausuler som förbjuder medlemmarna att vara verksamma på samma marknad utanför poolen och i vilken utsträckning det förekommer utbyte av kommersiellt känslig information som t. ex. skulle kunna påverka konkurrensbeteendet på ett otillbörligt sätt hos poolmedlemmar som är verksamma på samma marknad utanför poolen i relation till poolens kommersiella policy. Alla kopplingar mellan pooler, antingen det gäller förvaltning eller medlemmar, liksom delade kostnader eller intäkter skall också beaktas. |
| --- | --- |

70.

Vad avser avtalets art bör det också beaktas om poolavtalen innehåller klausuler som förbjuder medlemmarna att vara verksamma på samma marknad utanför poolen och i vilken utsträckning det förekommer utbyte av kommersiellt känslig information som t. ex. skulle kunna påverka konkurrensbeteendet på ett otillbörligt sätt hos poolmedlemmar som är verksamma på samma marknad utanför poolen i relation till poolens kommersiella policy. Alla kopplingar mellan pooler, antingen det gäller förvaltning eller medlemmar, liksom delade kostnader eller intäkter skall också beaktas.

| 71. | När det gäller strukturella faktorer på den relevanta marknaden är det inte troligt att poolen leder till konkurrensbegränsande effekter om den har en liten marknadsandel. Marknadskoncentration, antalet konkurrenter och deras ställning, marknadsandelarnas stabilitet historiskt sett, medlemskap i flera pooler, hinder för marknadsinträde och sannolikheten för att nya aktörer kommer in på marknaden, öppenheten på marknaden, motverkande inflytande från köparnas (transportanvändarnas) sida och tjänsternas art (t.ex. homogena i motsats till differentierade tjänster) bör beaktas som ytterligare faktorer då man bedömer en viss pools effekt på den relevanta marknaden. |
| --- | --- |

71.

När det gäller strukturella faktorer på den relevanta marknaden är det inte troligt att poolen leder till konkurrensbegränsande effekter om den har en liten marknadsandel. Marknadskoncentration, antalet konkurrenter och deras ställning, marknadsandelarnas stabilitet historiskt sett, medlemskap i flera pooler, hinder för marknadsinträde och sannolikheten för att nya aktörer kommer in på marknaden, öppenheten på marknaden, motverkande inflytande från köparnas (transportanvändarnas) sida och tjänsternas art (t.ex. homogena i motsats till differentierade tjänster) bör beaktas som ytterligare faktorer då man bedömer en viss pools effekt på den relevanta marknaden.

3.3.4.   Artikel 81.3 i fördraget – tillämplighet

| 72. | Om pooler omfattas av artikel 81.1 i fördraget måste det undersökas om de uppfyller samtliga fyra villkor i artikel 81.3. De företag som ingår i en pool skall kunna visa att följande omständigheter föreligger:






  (a) | Poolen förbättrar transporttjänsterna eller främjar tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande. Det måste påvisas att poolen medför effektivitetsvinster. Som effektivitetsvinster betraktas inte sådana kostnadsbesparingar som är ett naturligt inslag i konkurrensen, utan vinsterna måste vara resultatet av en integrering av ekonomisk verksamhet. Dessutom måste det undersökas i vilken utsträckning parterna bidrar till investeringar och teknik. |
| --- | --- | --- |

72.

Om pooler omfattas av artikel 81.1 i fördraget måste det undersökas om de uppfyller samtliga fyra villkor i artikel 81.3. De företag som ingår i en pool skall kunna visa att följande omständigheter föreligger:

(a)

Poolen förbättrar transporttjänsterna eller främjar tekniskt eller ekonomiskt framåtskridande. Det måste påvisas att poolen medför effektivitetsvinster. Som effektivitetsvinster betraktas inte sådana kostnadsbesparingar som är ett naturligt inslag i konkurrensen, utan vinsterna måste vara resultatet av en integrering av ekonomisk verksamhet. Dessutom måste det undersökas i vilken utsträckning parterna bidrar till investeringar och teknik.

| (b) | De ekonomiska effektivitetsvinster som nämns i punkt a måste vara till nytta inte bara för medlemmarna i poolen utan också för konsumenterna i det avseendet att de åtminstone måste kompensera dessa för den förlust som konkurrensbegränsningen orsakar. Ju mer konkurrensen begränsas, desto större måste effektivitetsvinsterna vara, och de måste också föras över till transportanvändarna. En lägre kostnadsbas skulle t.ex. kunna innebära lägre avgifter eller flexiblare villkor. Pooler skulle kunna vara ett sätt att tillgodose kundernas efterfrågan på en viss tjänst. |
| --- | --- |

(b)

De ekonomiska effektivitetsvinster som nämns i punkt a måste vara till nytta inte bara för medlemmarna i poolen utan också för konsumenterna i det avseendet att de åtminstone måste kompensera dessa för den förlust som konkurrensbegränsningen orsakar. Ju mer konkurrensen begränsas, desto större måste effektivitetsvinsterna vara, och de måste också föras över till transportanvändarna. En lägre kostnadsbas skulle t.ex. kunna innebära lägre avgifter eller flexiblare villkor. Pooler skulle kunna vara ett sätt att tillgodose kundernas efterfrågan på en viss tjänst.

| (c) | Samma fördelar kan inte uppnås på mindre begränsande sätt. |
| --- | --- |

(c)

Samma fördelar kan inte uppnås på mindre begränsande sätt.

| (d) | Inget undantag kan beviljas om poolen gör det möjligt för sina medlemmar att sätta konkurrensen ur spel för en stor del av tjänsterna i fråga. |
| --- | --- |

(d)

Inget undantag kan beviljas om poolen gör det möjligt för sina medlemmar att sätta konkurrensen ur spel för en stor del av tjänsterna i fråga.

---

(1)  EUT L 269, 28.9.2006, s. 1.

(2)  I dessa riktlinjer används termen ”avtal” för avtal, beslut av företagssammanslutningar och samordnade förfaranden.

(3)  EGT L 1, 4.1.2003, s. 1.

(4)  EUT L 123, 27.4.2004, s. 18.

(5)  EGT L 378, 31.12.1986, s. 4.

(6)  EGT C 3, 6.1.2001, s. 2.

(7)  EUT C 101, 27.4.2004, s. 97.

(8)  EGT L 100, 20.4.2000, s. 24, ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 463/2004 av den 12 mars 2004, EUT L 77, 13.3.2004, s. 23 och kommissionens förordning (EG) nr 611/2005 av den 20 april 2005, EUT L 101, 21.4.2005, s. 10.

(9)  Skäl 3 i kommissionens förordning (EG) nr 611/2005 av den 20 april 2005, EUT L 101, 21.4.2005, s. 10.

(10)  Kommissionen har funnit att specialtransporter har vissa särdrag som skiljer dem från linjesjöfart och trampfart. Bland annat tillhandahålls regelbunden frakt av en viss typ av last. Tjänsten bygger ofta på ett avtal mellan rederierna och användning av specialfartyg som är tekniskt anpassade eller byggda för att frakta en viss typ av last. Kommissionens beslut 94/980/EG av den 19 oktober 1994 (ärende IV/34.446 – Transatlantiskt avtal), EGT L 376, 31.12.1994, s. 1 (nedan kallat TAA-beslutet), punkterna 47–49.

(11)  Artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 3577/92 av den 7 december 1992 om tillämpning av principen om frihet att tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet inom medlemsstaterna (cabotage), svensk specialutgåva område 6 volym 3 s. 0203.

(12)  Mål 42/84, Remia BV m. fl. mot kommissionen, REG 1985, s. 2545, punkt 22 (svensk specialutgåva s. 00277). Dessutom måste påverkan på handeln mellan medlemsstater vara märkbar, mål 319/82, Ciments et Bétons de l'Est mot Kerpen & Kerpen, REG 1983, s. 4173, punkt 9 (ej översatt till svenska).

(13)  EUT C 101, 27.4.2004, s. 81.

(14)  Att tjänsterna är till eller från en hamn som inte ligger inom EU utesluter i sig inte att handel mellan medlemsstaterna påverkas. Man måste analysera noggrant vilka effekterna är på konsumenter och andra operatörer inom gemenskapen som är beroende av dessa tjänster, för att avgöra om de omfattas av gemenskapens behörighet. Se riktlinjer om begreppet påverkan på handeln i artiklarna 81 och 82 i EG-fördraget, EUT C 101, 27.4.2004, s. 81.

(15)  Kommissionens beslut 93/82/EEG av den 23 december 1992 (ärendena IV/32.448, IV/32.450, IV/32.448 och IV/32.450 Cewal), EGT L 34, 10.2.1993, s. 1, punkt 90 (ej översatt till svenska), bekräftat av förstainstansrätten i förenade målen T-24/93, T-25/93 och T-28/93, Compagnie Maritime Belge m. fl. mot Europeiska kommissionen, REG 1996, s. II-1201, punkt 205. TAA-beslutet, som nämns ovan i fotnot 10, punkterna 288–296, bekräftat genom förstainstansrättens dom av den 28 februari 2002 i mål T-395/94, Atlantic Container Line m. fl. mot Europeiska kommissionen (nedan kallat TAA-beslutet), punkterna 72–74; kommissionens beslut nr 1999/243/EG av den 16 september 1998 (ärende IV/35.134 – Trans-Atlantic Conference Agreement) (nedan kallat TACA-beslutet), EGT L 95, 9.4.1999, s. 1, punkterna 386–396, kommissionens beslut 2003/68/EG av den 14 november 2002 (ärende COMP/37.396/D2 – Revised TACA) (nedan kallat det ändrade TACA-beslutet), EGT L 26, 31.1.2003, s. 53, punkt 73.

(16)  För vägledning om tillämpningen av påverkan på handeln, se kommissionens riktlinjer, som det hänvisas till i fotnot 13.

(17)  EGT C 372, 9.12.1997, s. 5.

(18)  Den konkurrens företag utsätts för härrör från tre olika källor: utbytbarhet på efterfrågesidan, utbytbarhet på utbudssidan och potentiell konkurrens. Ur ekonomisk synvinkel är det, för definitionen av den relevanta marknaden, utbytbarheten på efterfrågesidan som har den snabbaste och effektivaste disciplinerande effekten på leverantörer av en viss tjänst. Det konkurrenstryck som har sin grund i utbytbarhet på utbudssidan är i allmänhet mindre omedelbart och kräver i alla händelser en analys av ytterligare faktorer. Potentiell konkurrens beaktas inte när marknaden definieras, eftersom de omständigheter under vilka potentiell konkurrens faktiskt skapar ett effektivt konkurrenstryck beror på de särskilda faktorer och förhållanden som styr marknadsinträdet.

(19)  Tillkännagivandet om marknadsdefinition (se fotnot 17), punkterna 7–10.

(20)  Tillkännagivandet om marknadsdefinition (se fotnot 17), punkterna 13 och 20.

(21)  Kommissionens beslut nr 1999/485/EG av den 30 april 1999 (ärende IV/34.250 – Europe Asia Trade Agreement), EGT L 193, 26.7.1999, s. 23, TAA-beslutet (se fotnot 10) samt TACA-beslutet (se fotnot 15), punkterna 60–84. Marknadsdefinitionen i TACA-beslutet bekräftades av förstainstansrätten i dess dom i förenade målen T-191/98, T-212/98–T214/98, Atlantic Container Line AB m.fl. mot kommissionen, REG 2003, s. II-3275 (nedan kallat TACA-domen), punkterna 781–883.

(22)  Punkt 62 i TACA-beslutet (se fotnot 15), och punkterna 783–789 i TACA-domen (se fotnot 21).

(23)  Frågan lämnades obesvarad i kommissionens beslut av den 29 mars 2004 (ärende COMP/M.3379 – P&O/Royal Nedloyd/P&O Nedloyd), EUT C 49, 28.2.2006. s. 4, i kommissionens beslut av den 29 juli 2005 (ärende COMP/M.3829 – MAERSK/PONL), EUT C 207, 24.8.2005, s. 8 och i kommissionens beslut av den 19 augusti 2005 (ärende COMP/M.3798 – NYK/Lauritzen Cool/Laucool JV), EUT C 224, 13.9.2005, s. 4.

(24)  TACA-beslutet (se fotnot 15), punkt 71.

(25)  TAA-domen (se fotnot 15), punkt 273 och TACA-domen (se fotnot 21), punkt 809.

(26)  TAA-domen (se fotnot 15), punkt 281, och kommissionens beslut i ärendet MAERSK/PONL (se fotnot 23), punkt 13.

(27)  TACA-beslutet (se fotnot 15), punkterna 62–75; TACA-domen (se fotnot 21), punkt 795 och kommissionens beslut i ärendet MAERSK/PONL (se fotnot 23), punkterna 13 och 112–117.

(28)  Det ändrade TACA-beslutet (se fotnot 18), punkt 36.

(29)  TACA-beslutet (se fotnot 15), punkterna 76–83, och det ändrade TACA-beslutet (se fotnot 15), punkt 39.

(30)  För resebefraktning är det till exempel de väsentliga inslagen i transportkraven vilken last som skall fraktas, lastens volym, hamnar för lastning och lossning, liggtid och tekniska detaljer om det berörda fartyget.

(31)  Flytande bulklast kan t.ex. inte fraktas med torrlastfartyg och kylvaror kan inte transporteras med biltransportfartyg. Många oljetankfartyg kan frakta både smutsiga och rena oljeprodukter. Ett tankfartyg kan dock inte frakta rena produkter genast efter att ha transporterat smutsiga produkter.

(32)  Att ändra om ett torrlastfartyg från koltransport till spannmålstransport kan kräva bara en dags städning, som eventuellt kan utföras under en ballastresa.

(33)  Inom branschen förefaller man själv anse att olika fartygsstorlekar utgör separata marknader. I branschpublikationer och i tidningen Baltic Exchange publiceras prisindex för varje standardstorlek. I konsulternas rapporter delas marknaden upp i olika segment utifrån fartygens storlek.

(34)  TACA-beslutet (se fotnot 15), punkt 85, det ändrade TACA-beslutet (se fotnot 15), punkterna 85 och 86, och TACA-domen (se fotnot 21), punkterna 924, 925 och 927.

(35)  Beroende på den relevanta trampfartsmarknadens karaktär kan man tänka sig kortare perioder.

(36)  Fartygskapaciteten ger information om parternas förmåga att konkurrera om resor. Uppgifter om parternas andel av volymen och värdet visar vilken ställning de har på marknaden generellt. Uppgifter som rör avtalsförhandlingar kan visa parternas möjligheter att utöva marknadsstyrka i avtalsförhandlingar.

(37)  Kommissionens beslut 2000/627/EG av den 16 maj 2000 i ärende IV/34.018 – Far East Trade Tariff Charges and Surcharges Agreement (FETTSCA), EGT L 268, 20.10.2000, s. 153). Förstainstansrättens beslut i mål T-229/94, Deutsche Bahn AG mot kommissionen, REG 1997, s. II-01689, punkt 37.

(38)  EGT L 100, 20.4.2000, s. 24. Förordning (EG) nr 823/2000 är tillämplig på internationell linjesjötransport från eller till en eller flera hamnar inom gemenskapen endast för transport av varor, huvudsakligen i container – se artiklarna 1, 2 och 3.2 g i denna förordning.

(39)  EG-domstolens dom av den 28 maj 1998 i mål C-7/95 P, John Deere mot kommissionen, REG 1998, s. I-3111, punkt 90, och EG-domstolens dom i mål C-194/99 P, Thyssen Stahl mot kommissionen, REG 2003, s. I-10821, punkt 81.

(40)  Domen i målet C-7/95P, John Deere mot kommissionen (se fotnot 39), punkt 88.

(41)  EG-domstolens dom av den 16 december 1975 i förenade målen 40–48, 50, 54–56, 111, 113 och 114/73, Suiker Unie mot kommissionen, REG 1975, s. 1663, punkterna 173 och 174.

(42)  EG-domstolens dom av den 23 november 2006 i mål C-238/05, Asnef-Equifax mot Asociación de Usuarios de Servicios Bancarios (Ausbanc), EUT C 331, 30.12.2006, s. 10, punkt 52, och EG-domstolens dom av den 8 juli 1999 i mål C-49/92 P, kommissionen mot Anic Partecipazioni, REG 1999, s. I-4125, punkterna 116 och 117.

(43)  Förstainstansrättens dom i mål T-35/92, John Deere Ltd mot kommissionen, REG 1994, s. II-957, punkt 51, bekräftad genom domen i målet C-7/95P, John Deere Ltd mot kommissionen, som det hänvisas till i fotnot 39, punkt 89. Samma ståndpunkt bekräftades nyligen i domen i målet Asnef-Equifax mot Ausbanc (se fotnot 42).

(44)  Förstainstansrättens beslut i mål T-141/94, Thyssen Stahl AG mot kommissionen, REG 1999, s. II-347, punkterna 402 och 403.

(45)  EG-domstolens dom av den 31 mars 1993 i förenade målen C-89/85, C-104/85, C-114/85, C-116/85, C-117/85 och C-125/85–C-129/85, A. Ahlström Osakeyhtiö m. fl. mot kommissionen, REG 1993, s. I-01307, punkterna 59–65 (svensk specialutgåva s. I-00111).

(46)  EG-domstolens dom av den 28 maj 1998 i mål C-7/95P, John Deere mot kommissionen (se fotnot 39, punkterna 75–77.

(47)  Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3 (se fotnot 7), punkt 16.

(48)  Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3 (se fotnot 7).

(49)  Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3 (se fotnot 7), punkt 25.

(50)  Det finns flera olika sätt att bedöma koncentrationsgraden på en marknad. Ett av dem är Herfindahl-Hirschmann-indexet (HHI).

(51)  På en marknad där det råder verklig konkurrens är det sannolikt att öppenhet mellan ekonomiska aktörer intensifierar konkurrensen, medan utbytet av detaljerad marknadsinformation på en starkt koncentrerad oligopolistisk marknad kan göra det möjligt för aktörerna att få reda på konkurrenternas marknadsställning och strategier och därmed märkbart hämma den konkurrens mellan dem som finns kvar. Se punkt 88 i domen i målet C-7/95, John Deere Ltd mot kommissionen, som det hänvisas till i fotnot 39.

(52)  När det gäller linjesjöfart finns det operationella eller strukturella kopplingar mellan konkurrenter, t.ex. ömsesidiga konsortieavtal som ger linjerederierna möjlighet att utbyta information för att tillhandahålla gemensamma tjänster. Den eventuella förekomsten av sådana kopplingar måste beaktas från fall till fall vid bedömningen av hur ytterligare informationsutbyte påverkar den berörda marknaden.

(53)  TACA-domen (se fotnot 21), punkt 1154.

(54)  Kommissionens beslut 78/252/EEG av den 23 december 1977 om ett förfarande enligt artikel 85 i fördraget (ärende IV/29.176 – Vegetable Parchment), EGT L 70, 13.3.1978, s. 54.

(55)  Kommissionens beslut 92/157 av den 17 februari 1992 (ärende IV/31.370 – UK Agricultural Tractor Registration Exchange), EGT L 68, 13.3.1992, s. 19, punkt 50.

(56)  Kommissionens beslut 98/4/EKSG av den 26 november 1997 (ärende IV/36.069 – Wirtschaftsvereinigung Stahl), EGT L 1, 3.1.1998, s. 10, punkt 17.

(57)  Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3, som det hänvisas till i fotnot 7.

(58)  Fartyg som ingår i en pool är i regel mer eller mindre av samma typ. Det betyder att poolen kan vinna stora fraktavtal, kombinera olika fraktavtal och minska antalet ballastandelar genom att omsorgsfullt planera på vilka linjer fartygen skall sättas in.

(59)  Exempel: de fartyg som ingår i poolen marknadsförs som en enda affärsenhet som erbjuder transportlösningar oberoende av vilket fartyg som utför själva transporten.

(60)  Exempel: poolens inkomster samlas in av den centrala administrationen och fördelas mellan deltagarna på grundval av ett komplicerat viktningssystem.

(61)  I kapitel 3 respektive kapitel 5 i riktlinjerna (se fotnot 5).

(62)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (”EG:s koncentrationsförordning”), EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

(63)  Ännu inte offentliggjort.

(64)  Artikel 2.4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004.

(65)  Kommissionens tillkännagivande om avtal av mindre betydelse som inte märkbart begränsar konkurrensen enligt artikel 81.1 i fördraget, EGT C 368, 22.12.2001, s. 13 och riktlinjerna om begreppet påverkan på handeln, som det hänvisas till i fotnot 13
  .

(66)  Se fotnot 13.

(67)  Att oberoende fartygsmäklare fastställer ett pris avseende ett fartyg omfattas inte av denna kategori.

(68)  Riktlinjerna om horisontella samarbetsavtal (se fotnot 6), punkterna 144 och 148.

(69)  Riktlinjer för tillämpningen av artikel 81.3 (se fotnot 7), punkt 16.

(70)  Riktlinjerna om horisontella samarbetsavtal (se fotnot 6), punkt 142.

---

V Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Kommissionen

| 14.9.2007 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 215/16 |
| --- | --- | --- | --- |

14.9.2007

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 215/16

---

STATLIGT STÖD – PORTUGAL

Statligt stöd C 30/07 (ex N 555/06) – Fiskkonservindustrin – Stöd till företaget SANTA CATARINA – INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA. – den autonoma regionene Azorerna

Uppmaning att inkomma med synpunkter enligt artikel 88.2 i EG-fördraget

(Text av betydelse för EES)

(2007/C 215/04)

Genom den skrivelse, daterad den 18 juli 2007, som återges på det giltiga språket på de sidor som följer på denna sammanfattning, underrättade kommissionen Republiken Portugal om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende ovannämnda stöd.

Berörda parter kan inom en månad från dagen för offentliggörandet av denna sammanfattning och den därpå följande skrivelsen inkomma med synpunkter. Synpunkterna skall sändas till följande adress:

| Europeiska kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet för fiske |
| DG FISH.D.3 Rättsliga frågor |
| B-1049 Bryssel |
| Fax (32-2) 295 19 42. |

Europeiska kommissionen

Generaldirektoratet för fiske

DG FISH.D.3 Rättsliga frågor

B-1049 Bryssel

Fax (32-2) 295 19 42.

Synpunkterna kommer att meddelas Republiken Portugal. Den tredje part som inkommer med synpunkter kan skriftligen begära konfidentiell behandling av sin identitet, med angivande av skälen för begäran.

SAMMANFATTNING

Genom en skrivelse av den 18 augusti 2006 anmälde Portugals ständiga representation vid Europeiska unionen till kommissionen ett utkast till den autonoma regionen Azorernas regerings beslut om statligt stöd till företaget SANTA CATARINA – INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA. Företaget ifråga är ett fiskkonservföretag i den aktuella regionen och stödet planeras uppgå till 526 760 euro och avser omvandling av 65 tillfälliga anställningar till tillsvidareanställningar. Enligt de portugisiska myndigheterna kommer följande villkor att gälla för det aktuella stödet:

| — | Stödet kommer att betalas ut så snart det har godkänts av Europeiska kommissionen. |
| --- | --- |

—

Stödet kommer att betalas ut så snart det har godkänts av Europeiska kommissionen.

| — | I samband med att stödet betalas ut skall stödmottagaren visa upp handlingar som styrker att de 65 tillfälliga anställningarna omvandlas till tillsvidareanställningar samt ställa en banksäkerhet för fyra år för att säkra att företaget ha kvar samma antal anställda under den perioden. |
| --- | --- |

—

I samband med att stödet betalas ut skall stödmottagaren visa upp handlingar som styrker att de 65 tillfälliga anställningarna omvandlas till tillsvidareanställningar samt ställa en banksäkerhet för fyra år för att säkra att företaget ha kvar samma antal anställda under den perioden.

| — | Enligt utkastet till beslut är stödmottagaren skyldig att bibehålla antalet anställningar under minst fyra år efter den dag då anställningskontrakten omvandlas. |
| --- | --- |

—

Enligt utkastet till beslut är stödmottagaren skyldig att bibehålla antalet anställningar under minst fyra år efter den dag då anställningskontrakten omvandlas.

| — | Stödet får inte kombineras med något annat sysselsättningsstöd. |
| --- | --- |

—

Stödet får inte kombineras med något annat sysselsättningsstöd.

Om de skyldigheter som anges i beslutet inte iakttas, särskilt skyldigheten att bibehålla antalet anställda under en fyraårsperiod, skall stödet omedelbart betalas tillbaka plus ränta. Företaget kan dessutom bli föremål för rättsliga åtgärder (straffrättsliga eller civilrättsliga åtgärder).

BEDÖMNING

Den bedömning som kommissionen har gjort av det föreslagna stödet visar i detta förberedande stadium att stödet skulle kunna påverka konkurrensen avsevärt eftersom det innebär att det aktuella företaget gynnas framför andra företag som inte får stöd. De portugisiska myndigheterna har dessutom inte kunnat ge några försäkringar för att stödet, trots att det är avsett att gå till ett enskilt företag, kommer att få positiva effekter för sysselsättningen. Huvudskälen till dessa slutsatser är följande:

| a) | Kommissionen anser att de portugisiska myndigheterna, trots att kommissionen uttryckligen har bett om ett klargörande, har underlåtit att lämna in information som kan visa om stödet kommer att få positiva effekter för sysselsättningen på Azorerna eller om det bara är till för att hjälpa stödmottagaren att sänka de normala driftskostnaderna. |
| --- | --- |

a)

Kommissionen anser att de portugisiska myndigheterna, trots att kommissionen uttryckligen har bett om ett klargörande, har underlåtit att lämna in information som kan visa om stödet kommer att få positiva effekter för sysselsättningen på Azorerna eller om det bara är till för att hjälpa stödmottagaren att sänka de normala driftskostnaderna.

| b) | Kommissionen anser att den planerade stödnivån förefaller ligga över de högsta tillåtna stödnivåerna för sysselsättningsstöd enligt kommissionens förordning (EG) nr 2204/2002. |
| --- | --- |

b)

Kommissionen anser att den planerade stödnivån förefaller ligga över de högsta tillåtna stödnivåerna för sysselsättningsstöd enligt kommissionens förordning (EG) nr 2204/2002.

SJÄLVA SKRIVELSEN

”A Comissão informa o Governo português de que, após ter examinado as informações comunicadas pelas autoridades portuguesas sobre a medida em epígrafe, decidiu dar início ao procedimento formal de investigação previsto no n.o 2 do artigo 88.o do Tratado CE e enunciado no Regulamento (CE) n.o 659/1999 do Conselho, de 22 de Março de 1999, que estabelece as regras de execução do artigo 93.o do Tratado CE (1).

1.   PROCEDIMENTO

Por ofício de 18 de Agosto de 2006, a Representação Permanente de Portugal junto da União Europeia notificou a Comissão de uma proposta de resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores, que prevê a atribuição de um auxílio estatal à empresa SANTA CATARINA — INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA.

Por ofícios de 12 de Setembro de 2006, 21 de Dezembro de 2006 e 22 de Março de 2007, os serviços da Comissão enviaram três pedidos de informações complementares às autoridades portuguesas, aos quais estas últimas responderam por ofícios da Representação Permanente junto da União Europeia de 6 e 14 de Novembro de 2006, 19 de Janeiro de 2007 e 30 de Abril de 2007.

2.   DESCRIÇÃO

2.1.   Natureza e montante do auxílio

A informação que se segue foi comunicada por meio do formulário normalizado de notificação de auxílios estatais estabelecido pelo Regulamento (CE) n.o 794/2004 da Comissão (2) e das subsequentes respostas enviadas pelas autoridades portuguesas a pedido da Comissão.

A resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores prevê a atribuição à empresa SANTA CATARINA — INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA, uma indústria conserveira com sede na região, de uma subvenção no montante de 526 760 EUR com vista à conversão de contratos de trabalho com termo em contratos de trabalho sem termo (ponto 5 do formulário de notificação).

O auxílio proposto prevê uma subvenção directa destinada a apoiar a conversão de 65 contratos de trabalho com termo em contratos sem termo. A subvenção não seria cumulável com outros auxílios à criação de emprego.

O montante da subvenção foi apurado pelas autoridades portuguesas de acordo com a seguinte fórmula: 65 postos de trabalho × 20 meses × 405,20 EUR (salário mínimo oficial vigente na Região Autónoma dos Açores em 2006).

A intensidade do auxílio é expressa sob forma de uma percentagem do salário e dos encargos sociais dos empregos em causa, a saber, 57,72 % do custo médio por trabalhador, durante dois anos (ponto 6 do formulário de notificação). Esta percentagem foi calculada de acordo com a seguinte fórmula:

a/ (b × 14 meses × 2 anos),

em que a é o montante do auxílio por trabalhador (8 104 EUR) e b é o custo mensal médio por trabalhador (405,20 EUR, correspondentes ao salário mensal mínimo oficial na Região Autónoma dos Açores, mais o montante de 96,24 EUR devido à Segurança Social) (ponto 6 do formulário de notificação).

O cálculo dos custos salariais subjacentes ao emprego criado é efectuado com base em 14 meses, que incluem doze meses de remuneração base por ano, acrescidos dos subsídios de férias e de Natal. Consequentemente, as autoridades portuguesas tomam em consideração, para o cálculo dos custos salariais, 28 remunerações mensais durante um período de dois anos (14 040,32 EUR), enquanto o período de referência que utilizam para o cálculo do montante do auxílio é de apenas 20 meses por trabalhador (com garantia bancária por quatro anos, durante os quais o beneficiário está obrigado a manter o número de postos de trabalho).

As autoridades portuguesas indicaram que, para o cálculo do montante da subvenção, escolheram deliberadamente um período inferior (20 meses) ao período de 28 meses utilizado para o cálculo da intensidade da subvenção. Efectivamente, as referidas autoridades consideram que deste modo asseguram o objectivo de incentivar a conversão dos contratos, com a obrigação de manutenção do nível de emprego por um período de quatro anos.

2.2.   Procedimento e requisitos

O auxílio proposto será concedido ao beneficiário sob forma de um pagamento único (ponto 2 da Resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores). Segundo as autoridades portuguesas, aplicar-se-ão ao auxílio proposto os seguintes requisitos:

| — | O auxílio será consumado mediante decisão favorável da Comissão Europeia. |
| --- | --- |

—

O auxílio será consumado mediante decisão favorável da Comissão Europeia.

| — | O beneficiário deve entregar, no momento do pagamento, um documento comprovativo da conversão de 65 contratos de trabalho a termo em contratos de trabalho sem termo e da realização de uma garantia bancária válida por quatro anos, a fim de assegurar a manutenção do nível de emprego da empresa durante esse período (ponto 3 da Resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores). |
| --- | --- |

—

O beneficiário deve entregar, no momento do pagamento, um documento comprovativo da conversão de 65 contratos de trabalho a termo em contratos de trabalho sem termo e da realização de uma garantia bancária válida por quatro anos, a fim de assegurar a manutenção do nível de emprego da empresa durante esse período (ponto 3 da Resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores).

| — | A proposta de decisão exige, de facto, que o beneficiário mantenha o nível de emprego durante um prazo mínimo de quatro anos, contados a partir da data de conversão dos contratos de emprego (ponto 3 da Resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores). |
| --- | --- |

—

A proposta de decisão exige, de facto, que o beneficiário mantenha o nível de emprego durante um prazo mínimo de quatro anos, contados a partir da data de conversão dos contratos de emprego (ponto 3 da Resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores).

| — | A subvenção não pode ser cumulável com nenhum outro auxílio à criação de postos de trabalho (ponto 8 da Resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores). |
| --- | --- |

—

A subvenção não pode ser cumulável com nenhum outro auxílio à criação de postos de trabalho (ponto 8 da Resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores).

O incumprimento das obrigações estabelecidas pela Resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores, particularmente a obrigação de manter o número de postos de trabalho pelo prazo mínimo de quatro anos, implicaria o reembolso imediato do auxílio concedido, acrescido dos juros legais, sem prejuízo do procedimento civil ou criminal a que haja lugar contra a empresa (ponto 4 da Resolução do Governo da Região Autónoma dos Açores).

2.3.   Descrição da indústria de conservas de peixe nos Açores. Justificação do auxílio pelas autoridades portuguesas

De acordo com a informação apresentada pelas autoridades portuguesas, a indústria de conservas de peixe (essencialmente atum) representa quase 90 % do emprego no sector da transformação dos produtos da pesca na Região Autónoma dos Açores. A produção desta indústria é quase inteiramente exportada para o território continental europeu. As autoridades portuguesas destacam a importância da indústria para a frota regional de pesca de atum, sobretudo no que se refere à espécie albacora, que não é vendida fresca.

Na indústria açoriana de conservas de atum, há quatro empresas, as quais, no seu conjunto, mantêm em actividade seis unidades fabris, em cinco ilhas diferentes. O número total de postos de trabalho existentes na indústria de conservas de atum nos Açores é de 841, dos quais 111 correspondiam à empresa SANTA CATARINA — INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA, em 2005. De acordo com as autoridades portuguesas, devido ao seu tamanho e características, esta empresa constitui um empregador de dimensão considerável na ilha onde se encontra situada a respectiva unidade fabril (São Jorge). No entanto, a empresa cabe na categoria de pequena ou média empresa, segundo a definição constante do anexo I do Regulamento (CE) n.o 364/2004 da Comissão (3).

As autoridades portuguesas acrescentaram que, tendo em conta a sua particular ultraperifericidade, esta parte da Região Autónoma dos Açores está sujeita a grande vulnerabilidade socio-económica. As mesmas autoridades consideram que uma subvenção desta natureza seria um mecanismo relevante de apoio à estabilidade dos vínculos laborais, que, por conseguinte, contribuiria para impedir o êxodo da população.

As autoridades portuguesas consideram que a subvenção proposta não é susceptível de falsear a concorrência, dado o limitado montante do auxílio a conceder e o facto de que cada empresa no mercado açoriano tem a sua quota de mercado perfeitamente definida, que não seria alterada pela subvenção projectada.

3.   APRECIAÇÃO

As autoridades portuguesas notificaram a medida de auxílio à Comissão antes de a porem em execução, deste modo cumprindo a obrigação decorrente do n.o 3 do artigo 88.o do Tratado CE.

3.1.   Existência de auxílio na acepção do n.o 1 do artigo 87.o do Tratado CE

Mediante o auxílio proposto, o Governo da Região Autónoma dos Açores pretende subsidiar uma empresa específica do sector das pescas. Por conseguinte, a medida confere a esta empresa uma vantagem proveniente de recursos estatais e é de natureza selectiva. O beneficiário está, além disso, em concorrência directa com outras empresas do sector das pescas, quer em Portugal quer noutros Estados-Membros, devendo notar-se que as conservas de atum são transaccionadas a nível internacional. Portanto, à luz do disposto no n.o 1 do artigo 87.o do Tratado CE, este auxílio é susceptível de falsear a concorrência e de afectar as trocas comerciais entre os Estados-Membros.

O auxílio previsto pelas autoridades portuguesas constitui, pois, um auxílio estatal na acepção do n.o 1 do artigo 87.o do Tratado CE.

3.2.   Compatibilidade da medida

3.2. a)   Base jurídica da apreciação

Os auxílios estatais podem ser declarados compatíveis com o mercado comum se corresponderem a uma das excepções previstas no Tratado CE.

Em princípio, o auxílio ao emprego é avaliado pela Comissão, nomeadamente, à luz dos critérios estabelecidos no supramencionado Regulamento (CE) n.o 2204/2002 da Comissão, de 12 de Dezembro de 2002, relativo à aplicação dos artigos 87.o e 88.o do Tratado CE aos auxílios estatais ao emprego. Em conformidade com o n.o 2 do artigo 1.o, este regulamento “é aplicável aos auxílios concedidos em todos os sectores, incluindo as actividades relativas à produção, tratamento e comercialização dos produtos enumerados no anexo I do Tratado”. O anexo I do Tratado inclui igualmente os produtos da pesca.

Por outro lado, as directrizes para o exame dos auxílios estatais no sector das pescas e da aquicultura (4) não incluem normas específicas para auxílios estatais ao emprego no sector das pescas. Um auxílio ao emprego no sector das pescas tem, portanto, de ser avaliado segundo as condições estabelecidas no Regulamento (CE) n.o 2204/2002.

O Regulamento (CE) n.o 2204/2002 refere especificamente que os auxílios para a conversão de contratos de trabalho temporário ou a termo certo em contratos de duração indeterminada (n.o 6 do artigo 9.o) e os casos de auxílios individuais ao emprego concedidos independentemente de qualquer regime (n.o 9 do artigo 9.o) continuarão sujeitos à obrigação de notificação prevista no n.o 3 do artigo 88.o do Tratado.

O auxílio proposto pelas autoridades portuguesas foi notificado à Comissão, dado constituir um auxílio à conversão de contratos de trabalho temporário ou a termo certo em contratos de duração indeterminada, concedido a uma determinada empresa.

3.2. b)   Compatibilidade do auxílio

Conforme indica o considerando 7 do Regulamento (CE) n.o 2204/2002, os auxílios ao emprego concedidos a uma dada empresa podem ter um impacto significativo na concorrência no mercado relevante, uma vez que favorecem essa empresa em relação às que não beneficiaram de tais auxílios. Acresce que o auxílio é susceptível de produzir no emprego um efeito meramente limitado, pois é concedido individualmente a uma empresa. Por conseguinte, o n.o 9 do artigo 9.o estipula claramente que os auxílios individuais ao emprego só podem ser autorizados se forem compatíveis com quaisquer regras específicas aplicáveis ao sector em que o beneficiário opera e apenas se puder ser demonstrado que os efeitos dos auxílios sobre o emprego compensam o impacto sobre a concorrência no mercado relevante.

Por outro lado, como os custos do emprego fazem necessariamente parte dos custos normais de funcionamento de qualquer empresa, o considerando 16 do Regulamento (CE) n.o 2204/2002 incide na importância de verificar os efeitos positivos que o auxílio é susceptível de ter no emprego numa base global, a fim de impedir que ele apenas permita ao beneficiário reduzir custos que teria de qualquer modo de suportar. Por sua vez, o considerando 20 refere-se à necessidade de a Comissão determinar se os auxílios concedidos para a conversão de contratos de trabalho temporário ou a termo em contratos de duração indeterminada têm efeitos positivos no emprego.

A justificação fornecida pelas autoridades portuguesas para o auxílio proposto é a de que a empresa beneficiária — SANTA CATARINA — INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA — é um dos principais empregadores da ilha de São Jorge, onde a unidade fabril está situada. Além disso, a situação desta ilha é particularmente periférica, o que a torna muito vulnerável socio-economicamente e são necessárias subvenções para garantir a estabilidade dos contratos de trabalho e, assim, impedir o êxodo da população.

As autoridades portuguesas acrescentam que a subvenção proposta não é susceptível de falsear a concorrência, dado o limitado montante do auxílio a conceder e o facto de que cada empresa no mercado açoriano tem a sua quota de mercado perfeitamente definida que não seria alterada pela subvenção projectada.

A Comissão considera, porém, que fundamentar o auxílio na dimensão da empresa e na sua posição no mercado do emprego da ilha não justifica suficientemente a conformidade do mesmo com o disposto no Regulamento (CE) n.o 2204/2002. Note-se que o n.o 9 do artigo 9.o do mesmo regulamento sublinha a necessidade de se demonstrar que os efeitos dos auxílios sobre o emprego compensam o impacto sobre a concorrência no mercado relevante. Apesar do pedido da Comissão de explicações mais circunstanciadas neste aspecto, a informação transmitida pelas autoridades portuguesas não permitiu porém apoiar os seus argumentos de que o auxílio produzirá efeitos positivos no mercado do emprego açoriano e de que não é apenas um mecanismo para ajudar o beneficiário a diminuir os seus custos normais de funcionamento.

Consequentemente, a Comissão tem, na fase actual, sérias dúvidas de que os efeitos do auxílio ao emprego produzam efeitos positivos no mercado do emprego a nível regional.

Intensidade de auxílio

Para determinar se um auxílio é ou não compatível com o mercado comum à luz do Regulamento (CE) n.o 2204/2002, é também necessário ter em conta a intensidade do auxílio e, por conseguinte, o montante do auxílio expresso em equivalente-subvenção. Tendo em conta a intensidade do auxílio e o montante do auxílio expresso em equivalente-subvenção, a Comissão chegou às seguintes conclusões:

Segundo a informação notificada pelas autoridades portuguesas, a intensidade do auxílio corresponde a 57,72 % do custo médio por trabalhador (salário e encargos sociais dos postos de trabalho em causa) durante um período de dois anos (ver acima a fórmula de cálculo desta percentagem). A Comissão tem igualmente sérias dúvidas de que a fórmula aplicada reflicta em grau suficiente os critérios a seguir referidos.

Embora o Regulamento (CE) n.o 2204/2002 não contenha disposições específicas quanto à intensidade do auxílio concedido para conversão de contratos de trabalho a termo em contratos de duração indeterminada, os limites máximos de intensidade de auxílio devem, segundo o considerando 15, ser fixados a um nível consentâneo com o equilíbrio adequado entre a redução ao mínimo das distorções da concorrência e o objectivo de promoção do emprego.

Por sua vez, o considerando 20 explica que as medidas estatais não devem permitir que o emprego seja objecto cumulativamente de auxílio na criação do posto e na conversão do contrato, de forma que o limite máximo para os auxílios ao investimento inicial ou à criação de emprego seja ultrapassado.

O limite máximo para os auxílios ao investimento inicial é determinado nas “Orientações relativas aos auxílios estatais com finalidade regional para o período 2007-2013” (5) (pontos 42 e seguintes), que contemplam igualmente a concessão de auxílios à criação de emprego. No entanto, em conformidade com o ponto 8 destas orientações, o sector das pescas está excluído dos auxílios regionais. Acresce que, no âmbito das mesmas orientações, os auxílios à criação de emprego só podem ser concedidos se os postos de trabalho estiverem ligados à realização de um investimento inicial, o que não é o caso vertente.

Por conseguinte, a Comissão considera que só pode ser estabelecida uma analogia com os limites máximos permitidos pelo Regulamento (CE) n.o 2204/2002 para os auxílios à criação de emprego.

Em particular, o n.o 2 do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 2204/2002 especifica que “quando o emprego é criado em regiões ou em sectores não elegíveis para auxílios com finalidade regional nos termos do n.o 3, alíneas a) e c), do artigo 87.o no momento da concessão do auxílio, a intensidade bruta do auxílio não deve exceder:

| a) | 15 % no caso de pequenas empresas; |
| --- | --- |

a)

15 % no caso de pequenas empresas;

| b) | 7,5 % no caso de médias empresas.” |
| --- | --- |

b)

7,5 % no caso de médias empresas.”

Nos termos do n.o 4 do artigo 4.o, estes limites máximos serão aplicáveis à intensidade do auxílio calculado em percentagem dos custos salariais subjacentes ao emprego criado durante um período de dois anos.

Segundo as informações fornecidas pelas autoridades portuguesas, a empresa SANTA CATARINA — INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA., cabe na categoria de pequena ou média empresa, segundo a definição constante do anexo I do Regulamento (CE) n.o 364/2004, dado que emprega menos de 250 trabalhadores e o seu volume de negócios anual não excede 50 milhões de EUR.

A intensidade de auxílio prevista no regime de auxílio proposto afigura-se claramente superior aos limites máximos permitidos para o auxílio à criação de emprego no âmbito do Regulamento (CE) n.o 2204/2002, quando tais limites se aplicam, por analogia, ao auxílio à conversão de contratos de trabalho temporários em contratos de duração indeterminada (57,72 % contra 15 %).

Por outro lado, não é pertinente neste caso aplicar o n.o 3 do artigo 4.o do Regulamento (CE) n.o 2204/2002, que permite aumentar o supramencionado limite máximo de auxílio no que se refere à criação de emprego “em regiões e em sectores elegíveis para auxílios com finalidade regional” nos termos do n.o 3, alíneas a) e c), do artigo 87.o, porquanto, de acordo com o ponto 2 das “Orientações relativas aos auxílios estatais com finalidade regional”, o sector das pescas está excluído dos auxílios regionais. O n.o 3 do artigo 4.o permite igualmente aplicar limites mais elevados “quando o emprego é criado na produção, transformação e comercialização de produtos enumerados no anexo I do Tratado em regiões qualificadas como regiões menos favorecidas nos termos do Regulamento (CE) n.o 1257/1999 do Conselho
   (6)”. Todavia, este regulamento aplica-se apenas à agricultura e não ao sector das pescas. Assinale-se igualmente que no sector das pescas não existem regiões desfavorecidas semelhantes.

Por último, é de notar que, como previsto no considerando 20 do Regulamento (CE) n.o 2204/2002, no caso dos auxílios concedidos a empregadores para a conversão de contratos de trabalho temporário ou a termo em contratos de duração indeterminada, a Comissão deve garantir que tais medidas não permitam que o emprego seja objecto cumulativamente de auxílio na criação do posto e na conversão do contrato, de forma que o limite máximo para os auxílios ao investimento inicial ou à criação de emprego seja ultrapassado.

Perante o exposto, a Comissão tem, na fase actual, sérias dúvidas de que o auxílio ao emprego a conceder à empresa SANTA CATARINA — INDÚSTRIA CONSERVEIRA, LDA., satisfaça as condições estipuladas no Regulamento (CE) n.o 2204/2002 e possa ser considerado compatível com o mercado comum.

4.   PROPOSTA

A Comissão assinala que, na presente etapa da análise preliminar, prevista no artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999 que estabelece as regras de execução do artigo 93.o do Tratado CE, existem sérias dúvidas quanto à compatibilidade do auxílio proposto com o mercado comum.

À luz das condições supra, no âmbito do procedimento previsto no n.o 2 do artigo 88.o do Tratado CE e no artigo 6.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999, a Comissão convida a República Portuguesa a apresentar as suas observações e a prestar todas as informações que possam ajudar a avaliar o auxílio proposto, no prazo de um mês a contar da data de recepção do presente ofício. A Comissão solicita às autoridades portuguesas o envio imediato de uma cópia do presente ofício aos potenciais beneficiários do auxílio.

A Comissão recorda às autoridades portuguesas o efeito suspensivo decorrente do n.o 3 do artigo 88.o do Tratado CE e remete para o artigo 14.o do Regulamento (CE) n.o 659/1999, nos termos do qual, no caso de uma decisão negativa, qualquer auxílio concedido ilegalmente pode ser objecto de recuperação junto do beneficiário.

Por último, a Comissão comunica às autoridades portuguesas que informará as partes interessadas através da publicação do presente ofício e de um resumo do mesmo no Jornal Oficial da União Europeia. A Comissão informará igualmente os interessados dos países da EFTA signatários do Acordo EEE, mediante publicação de uma comunicação no suplemento EEE do Jornal Oficial da União Europeia, bem como o Órgão de Fiscalização da EFTA, através do envio de uma cópia do presente ofício. Todas as partes interessadas serão convidadas a apresentar as suas observações no prazo de um mês a contar da data de publicação da referida comunicação.”

---

(1)  JO L 83 de 27.3.1999, p. 1.

1

(2)  JO L 140 de 30.4.2004, p. 1.

2

(3)  JO L 63 de 28.2.2004, p. 22.

3

(4)  JO C 229 de 14.9.2004, p. 5.

4

(5)  JO C 54 de 4.3.2006, p. 13.

5

(6)  JO L 160 de 26.6.1999, p. 80.

6

---