# Službeni list C 79/2020

| | ISSN 1977-1088 |
| --- | --- |
| Službeni list
  Europske unije | C 79 |
| | |
| Hrvatsko izdanje | Informacije i objave | Godište 63.10. ožujka 2020. |

ISSN 1977-1088

Službeni list

Europske unije

C 79

Hrvatsko izdanje

Informacije i objave

Godište 63.10. ožujka 2020.

---

| Sadržaj | Stranica |
| --- | --- |
| | I.   Rezolucije, preporuke i mišljenja |
| | REZOLUCIJE |
| | Odbor regija |
| 2020/C 79/01 | Rezolucija Europskog odbora regija – Zeleni plan u partnerstvu s lokalnim i regionalnim vlastima | 1 |
| | MIŠLJENJA |
| 2020/C 79/02 | Mišljenje Europskog odbora regija – Izazovi metropolskih regija i njihov položaj u budućoj kohezijskoj politici nakon 2020. | 8 |
| 2020/C 79/03 | Mišljenje Europskog odbora regija – Makroregionalna strategija za karpatsku regiju | 13 |
| 2020/C 79/04 | Mišljenje Europskog odbora regija – Potencijal željezničkog sektora u ostvarivanju prioriteta politike EU-a | 18 |
| 2020/C 79/05 | Mišljenje Europskog odbora regija – Poboljšanje administrativnog kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti radi jačanja ulaganja i strukturnih reformi u razdoblju 2021.–2027. | 25 |
| 2020/C 79/06 | Mišljenje Europskog odbora regija – Sporazum gradonačelnika nakon 2020. | 30 |
| 2020/C 79/07 | Mišljenje Europskog odbora regija – Rad putem platformi – regulatorni izazovi na lokalnoj i regionalnoj razini | 36 |
| 2020/C 79/08 | Mišljenje Europskog odbora regija – Europski okvir za regulatorne odgovore u vezi s ekonomijom suradnje | 40 |
| 2020/C 79/09 | Mišljenje Europskog odbora regija – Lokalne i regionalne vlasti u oblikovanju budućeg Istočnog partnerstva | 45 |
| 2020/C 79/10 | Mišljenje Europskog odbora regija – Akcijski plan za borbu protiv dezinformiranja | 50 |
| 2020/C 79/11 | Mišljenje Europskog odbora regija – Izvješće Europske komisije o politici tržišnog natjecanja za 2018. | 54 |

Sadržaj

Stranica

I.   Rezolucije, preporuke i mišljenja

REZOLUCIJE

Odbor regija

2020/C 79/01

Rezolucija Europskog odbora regija – Zeleni plan u partnerstvu s lokalnim i regionalnim vlastima

1

MIŠLJENJA

2020/C 79/02

Mišljenje Europskog odbora regija – Izazovi metropolskih regija i njihov položaj u budućoj kohezijskoj politici nakon 2020.

8

2020/C 79/03

Mišljenje Europskog odbora regija – Makroregionalna strategija za karpatsku regiju

13

2020/C 79/04

Mišljenje Europskog odbora regija – Potencijal željezničkog sektora u ostvarivanju prioriteta politike EU-a

18

2020/C 79/05

Mišljenje Europskog odbora regija – Poboljšanje administrativnog kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti radi jačanja ulaganja i strukturnih reformi u razdoblju 2021.–2027.

25

2020/C 79/06

Mišljenje Europskog odbora regija – Sporazum gradonačelnika nakon 2020.

30

2020/C 79/07

Mišljenje Europskog odbora regija – Rad putem platformi – regulatorni izazovi na lokalnoj i regionalnoj razini

36

2020/C 79/08

Mišljenje Europskog odbora regija – Europski okvir za regulatorne odgovore u vezi s ekonomijom suradnje

40

2020/C 79/09

Mišljenje Europskog odbora regija – Lokalne i regionalne vlasti u oblikovanju budućeg Istočnog partnerstva

45

2020/C 79/10

Mišljenje Europskog odbora regija – Akcijski plan za borbu protiv dezinformiranja

50

2020/C 79/11

Mišljenje Europskog odbora regija – Izvješće Europske komisije o politici tržišnog natjecanja za 2018.

54

---

| HR | |
| --- | --- |

HR

---

I. Rezolucije, preporuke i mišljenja

REZOLUCIJE

Odbor regija

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/1 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/1

---

Rezolucija Europskog odbora regija – Zeleni plan u partnerstvu s lokalnim i regionalnim vlastima

(2020/C 79/01)

EUROPSKI ODBOR REGIJA (OR)

Uzimajući u obzir:

| — | najavu novoizabrane predsjednice Europske komisije Ursule von der Leyen o europskom Zelenom planu u dokumentu Ambicioznija Unija – Moj plan za Europu; |
| --- | --- |

—

najavu novoizabrane predsjednice Europske komisije Ursule von der Leyen o europskom Zelenom planu u dokumentu Ambicioznija Unija – Moj plan za Europu;

| — | činjenicu da lokalne i regionalne vlasti provode 70 % zakonodavstva EU-a, 70 % mjera za ublažavanje klimatskih promjena, 90 % mjera za prilagodbu klimatskim promjenama i 65 % ciljeva održivog razvoja, da na njih otpada trećina javnih rashoda i dvije trećine javnih ulaganja te da će one stoga provoditi europski Zeleni plan na terenu; |
| --- | --- |

—

činjenicu da lokalne i regionalne vlasti provode 70 % zakonodavstva EU-a, 70 % mjera za ublažavanje klimatskih promjena, 90 % mjera za prilagodbu klimatskim promjenama i 65 % ciljeva održivog razvoja, da na njih otpada trećina javnih rashoda i dvije trećine javnih ulaganja te da će one stoga provoditi europski Zeleni plan na terenu;

Ususret ambicioznom Zelenom planu koji daje rezultate na lokalnoj razini i potiče djelovanje na globalnoj razini

| 1. | naglašava da je ambiciozan Zeleni plan potreban kako bi Europa do 2050. postala prvi klimatski neutralan kontinent i pozdravlja činjenicu da je u njemu održivost okosnica oblikovanja politika. Zeleni plan trebao bi biti instrument za određivanje prioriteta djelovanja koji dovodi do uključivanja kriterija održivosti u sve politike, makroekonomske prioritete i financijske instrumente EU-a, europski semestar te višegodišnji financijski okvir za razdoblje 2021. –2027.; |
| --- | --- |

1.

| 2. | ističe da bi Zeleni plan trebao biti instrument za ostvarivanje ciljeva strategije o biološkoj raznolikosti i Pariškog sporazuma te za potpunu provedbu Programa UN-a do 2030. i ciljeva održivog razvoja, kao i ambiciozan doprinos EU-a globalnom okviru za zaštitu biološke raznolikosti nakon 2020., o kojem se odlučuje u okviru konferencije COP15 uz Konvenciju o biološkoj raznolikosti (CBD); |
| --- | --- |

2.

| 3. | poziva Komisiju da po potrebi preispita ciljeve EU-a uključene u paket za čistu energiju kako bi se najkasnije do 2050. ostvarila klimatski neutralna Europa, čime bi se ojačala europska konkurentnost i socijalna pravda, te da ih unese u europsko zakonodavstvo o klimi. U tom pogledu poziva na to da se do 2030. godine cilj smanjenja emisija stakleničkih plinova poveća na najmanje 55 %, cilj energetske učinkovitosti na 40 %, a energije iz obnovljivih izvora također na 40 %; |
| --- | --- |

3.

Zeleni plan u kojem se primjenjuje lokalizirani pristup i jamči usklađenost politika

| 4. | poziva na to da se u okviru Zelenog plana usvoji holistički lokalizirani pristup kojim se predlažu konkretna rješenja uzimajući u obzir gospodarske, socijalne, geografske i ekološke izazove i mogućnosti regija i gradova te uz sudjelovanje i uključenost lokalnog stanovništva u osmišljavanje i provedbu budućih prijedloga; |
| --- | --- |

4.

| 5. | očekuje da će Zeleni plan u potpunosti integrirati održivost i da će integraciju politika pretvoriti u pristup, a ne samo prioritet, te osigurati usklađenost politika, među ostalim i u evaluacijama ili provjerama prikladnosti kako bi se uskladili prioriteti, ambicije i rokovi različitih politika EU-a te izbjeglo udvostručavanje ili proturječne procedure i ishodi. Poziva Komisiju da iskoristi smjernice i paket instrumenata za bolju regulativu kako bi pomogla u izradi zakonodavstva koje će biti otporno na promjene u budućnosti i u tom kontekstu upozorava na neprimjerenost formalističkog pristupa boljoj regulativi, kao što je načelo „jedan za jedan”(eng. one-in-one-out) za zakonodavstvo EU-a, što nikako ne odgovara složenim političkim i regulatornim izazovima s kojima se treba suočiti; |
| --- | --- |

5.

| 6. | traži od Komisije da predloži mjere na razini EU-a za internalizaciju vanjskih troškova i dosljednu provedbu načela „onečišćivač plaća”; |
| --- | --- |

6.

| 7. | ponovno poziva na to da se okolišni i klimatski aspekti bolje odražavaju u vanjskim odnosima EU-a. Također naglašava važnost razmjene iskustava među kolegama u okviru platformi za teritorijalnu suradnju kao što su ARLEM i CORLEAP, kao i putem partnerstava između gradova. Klimatske promjene moraju ostati strateški prioritet u diplomaciji EU-a kako bi se osiguralo da treće zemlje usvoje i provedu ambiciozne politike za postizanje klimatske neutralnosti; |
| --- | --- |

7.

| 8. | u vezi s time naglašava ključnu važnost ambiciozne integrirane pomorske politike koja će omogućiti sveobuhvatan i usklađen pristup oceanima kako bi se zaštitio njihov doprinos borbi protiv klimatskih promjena, očuvala njihova biološka raznolikost, o kojoj ovisi i naša prehrana, te iskoristio njihov kapacitet za doprinos razvoju obnovljivih izvora energije; |
| --- | --- |

8.

Postizanje konkretnih rezultata na terenu primjenom višerazinskog upravljanja i aktivne supsidijarnosti

| 9. | poziva Komisiju da se pobrine za to da se Zeleni plan temelji na okviru višerazinskog upravljanja; pozdravlja Rezoluciju Europskog parlamenta o Konferenciji UN-a o klimatskim promjenama koja će se održati 2019. u Madridu i Rezoluciju o klimatskoj krizi, uz poziv na hitne i ambiciozne mjere u cilju ograničavanja globalnog zagrijavanja na 1,5°C, u kojima se prepoznaje da se trajan prijelaz na održivo društvo s niskim emisijama ugljika ne može postići bez uključivanja dionika odozdo prema gore i odozgo prema dolje; naglašava da su lokalne i regionalne vlasti spremne za osmišljavanje europskog sporazuma o klimi zajedno s građanima, poduzećima, sveučilištima i istraživačkim centrima; |
| --- | --- |

9.

| 10. | poziva na to da potpora u obliku financiranja EU-a uvijek podliježe procjeni učinka na klimu i procjeni održivosti. Subvencije, potpore i programe potpore kojima se izravno ili neizravno nanosi šteta okolišu trebalo bi preispitati s obzirom na njihovu usklađenost s klimatskim ciljevima i ciljevima održivosti te bi ih trebalo ukinuti; |
| --- | --- |

10.

| 11. | poziva Komisiju da predstavi akcijske planove za Zeleni plan s mjerljivim ciljevima, ciljanim mjerama i odgovarajućim financijskim sredstvima, koji bi se pripremili u suradnji s lokalnim i regionalnim vlastima, u skladu s njihovim zakonskim nadležnostima u državama članicama. Zeleni plan bit će uspješan samo ako bude prenesen u strategije i planove koji se razvijaju i provode na razini EU-a te na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini; |
| --- | --- |

11.

| 12. | poziva Komisiju da prati napredak nacionalnih vlada i lokalnih i regionalnih vlasti u vezi s poticajnim čimbenicima i rješavanjem prepreka u okviru procesa povezanog s energetskom unijom, uz blisku i izravnu uključenost lokalnih i regionalnih vlasti; |
| --- | --- |

12.

| 13. | poziva države članice da uspostave višerazinske klimatske i energetske dijaloge i da aktivno uključe lokalne i regionalne vlasti u izradu i izmjenu nacionalnih energetskih i klimatskih planova, pri čemu svoje ambicije trebaju uskladiti s načinima postizanja klimatske neutralnosti, kao i u razvoj lokalno i regionalno utvrđenih doprinosa kojima se nadopunjuju nacionalno utvrđeni doprinosi; (1) |
| --- | --- |

13.

| 14. | u tom se pogledu obvezuje na uspostavu foruma lokalnih i regionalnih vlasti i dionika za suradnju s Europskom komisijom i državama članicama s ciljem redovitog okupljanja svih relevantnih aktera koji bi pružali povratne informacije o provedbi aktivnosti i inicijativa u okviru Zelenog plana te iznosili ideje za zakonodavne prijedloge i razmjenjivali najbolje prakse na svim razinama upravljanja; |
| --- | --- |

14.

| 15. | poziva Komisiju da Zeleni plan uvrsti u teme predstojeće konferencije o budućnosti Europe s obzirom na to da klimatske promjene i održivi razvoj u okviru UN-ovih ciljeva održivog razvoja izravno utječu na dobrobit građana EU-a; |
| --- | --- |

15.

| 16. | očekuje od Komisije da dodatno podupre i proširi inicijative kao što je Sporazum gradonačelnika za klimu i energiju unutar i izvan EU-a; |
| --- | --- |

16.

| 17. | poziva Komisiju da u potpunosti uzme u obzir zaključke navedene u izvješćima o provedbi politika za čisti zrak i javnoj nabavi u okviru pilot-projekta regionalnih središta OR-a (2) (eng. RegHubs). Projekt regionalnih središta također bi trebalo koristiti za inicijative u okviru Zelenog plana; |
| --- | --- |

17.

Tranzicije prema većoj održivosti regija i gradova

| 18. | poziva na to da se u okviru Zelenog plana rješavaju različiti izazovi u pogledu tranzicije, uključujući one koji se odnose na energiju, oceane, kružno gospodarstvo, proizvodnju i potrošnju hrane, mobilnost, digitalizaciju i okoliš; |
| --- | --- |

18.

| 19. | poziva Europski parlament da naruči službenu studiju o utjecaju na okoliš koji ima premještanje Europskog parlamenta između Bruxellesa i Strasbourga dvanaest puta godišnje; |
| --- | --- |

19.

| 20. | poziva Europsku komisiju da se pobrine za to da tranzicija bude pravedna i participativna, da svi dionici budu uključeni u partnerstva i da nitko ne bude zapostavljen; |
| --- | --- |

20.

| 21. | poziva Europsku komisiju da osigura gospodarsku, socijalnu i teritorijalnu koheziju te tranzicije uz posvećivanje posebne pozornosti regijama u najnepovoljnijem položaju, područjima zahvaćenima industrijskom tranzicijom, rijetko naseljenim područjima i ekološki osjetljivim područjima, kao što su otoci i planinske regije; |
| --- | --- |

21.

| 22. | naglašava da javna nabava nudi potencijalno snažnu polugu za osiguravanje održivije opskrbe hranom (lokalne i ekološke proizvodnje) zahvaljujući ugovorima za ugostiteljske usluge u javnom sektoru u školama i bolnicama, kao i za razvoj održive mobilnosti. Ti primjeri mogu ojačati vezu između sela i gradova navedenu u Novom programu za gradove Habitat III; ponovno poziva Komisiju da pojasni, primjerice objavljivanjem priručnika, postojeća ograničenja u okviru svojih pravila o javnoj nabavi kako bi se primijenili kriteriji održivosti; |
| --- | --- |

22.

| 23. | naglašava potrebu za razvojem sveobuhvatnog obrazovanja i vještina, koji će biti prijeko potrebni u zelenoj tranziciji; nadalje, ponavlja pozive na uspostavu opservatorija za tu tranziciju u okviru kojeg bi se prikupljali podaci na regionalnoj razini na temelju kojih bi se oblikovale politike na svim razinama upravljanja; |
| --- | --- |

23.

Energetska i klimatska tranzicija

| 24. | poziva Komisiju da se pobrine za to da se europsko zakonodavstvo o klimi temelji na podrobnoj analizi njegovih učinaka i prednosti te da bude popraćeno konkretnim planovima financiranja, da obuhvati ublažavanje klimatskih promjena i prilagodbu njima te postavi temelje za sveobuhvatni i ambiciozni paket za klimatsku neutralnost; |
| --- | --- |

24.

| 25. | naglašava važnost istraživanja i prikupljanja podataka o predviđenim klimatskim promjenama i potrebu za poticanjem međuregionalne suradnje s ciljem djelovanja u pogledu najosjetljivijih aspekata klimatskih promjena; |
| --- | --- |

25.

| 26. | ponavlja poziv institucijama EU-a da se pobrinu za to da se prilagodba klimatskim promjenama i otpornost na elementarne nepogode, kao ključni aspekti održivog razvoja, uzmu u obzir u budućim financijskim sredstvima i projektima EU-a, povezujući ih s politikama kohezije, ruralnog razvoja, zdravstva, istraživanja i okoliša; (3) |
| --- | --- |

26.

| 27. | poziva EU da podrži lokalne i regionalne vlasti u zaštiti i obnovi važnih prirodnih ponora ugljika kako bi se postigla klimatska neutralnost, posebno prilagodbom upravljanja organskim tlima i obnovom tresetišta i močvara; |
| --- | --- |

27.

| 28. | poziva Komisiju da predloži jasne definicije i pravila za lokalne energetske zajednice i druge vrste „proizvođača potrošača”kako bi im se pružila sigurnost te zajamčio pristup tržištu, financijskim instrumentima i stručnom znanju te kako bi se potaknula kolektivna potrošnja vlastite energije u privatnim zgradama; |
| --- | --- |

28.

| 29. | kad je riječ o javnim zgradama, smatra da treba poraditi na energetskoj učinkovitosti i ostvarenju napretka u pogledu vlastite potrošnje; poziva na poticanje prikupljanja podataka o potrošnji električne i toplinske energije te na pokretanje strategija na području umjetne inteligencije koje bi pridonijele uštedi energije; |
| --- | --- |

29.

| 30. | poziva Europsku komisiju da nastavi podupirati razvoj i uvođenje održive energije iz obnovljivih izvora osiguravanjem jasnog političkog i regulatornog okvira, kao i odgovarajuće potpore za istraživanje i razvoj inovativnih tehnologija u području energije iz obnovljivih izvora, uključujući plan za čisti vodik; |
| --- | --- |

30.

| 31. | očekuje da će Zeleni plan uključivati akcijski plan EU-a za cjenovno pristupačno stanovanje, koji bi također trebao biti usklađen s povećanim naporima za iskorjenjivanje energetskoga siromaštva. Kako bi tranzicija bila pravedna, potrebno je predvidjeti mjere kojima bi se osiguralo da ranjivo stanovništvo ima toplije, energetski učinkovitije domove u kojima se koriste tehnologije obnovljive energije kao što je sunčeva energija; |
| --- | --- |

31.

| 32. | ističe da potrošnja energije u zgradama čini više od 40 % ukupne potrošnje energije u EU-u te stoga smatra da bi modernizacija stambenih zgrada mogla znatno doprinijeti smanjenju emisija stakleničkih plinova u Europi i iskorjenjivanju energetskog siromaštva. Zbog toga poziva Komisiju da predloži ambiciozan financijski plan za obnovu stambenih zgrada u okviru paketa o Zelenom planu; |
| --- | --- |

32.

Prijelaz na kružno gospodarstvo

| 33. | smatra da je sveobuhvatna, dugoročna strategija za europsku industriju ključan element u postizanju ciljeva Zelenog plana kojim će se poticati inovacije i osigurati konkurentske prednosti i prilike za otvaranje radnih mjesta, posebno za mlade; u tom je kontekstu ključno pobrinuti se za to da se energetski intenzivnim industrijama pruži potpora pri prijelazu na metode proizvodnje s niskom razinom emisija ugljika kako bi se ograničilo narušavanje tržišnog natjecanja i izbjeglo istjecanje ugljika. Sredstvima EU-a treba prije svega financirati relevantna istraživanja i razvoj praktičnih rješenja; |
| --- | --- |

33.

| 34. | poziva na uvođenje novog ambicioznog, vremenski ograničenog i znanstveno utemeljenog akcijskog plana za kružno gospodarstvo za razdoblje nakon 2020. godine i raduje se bliskoj suradnji s Europskom komisijom na tim prijedlozima; |
| --- | --- |

34.

| 35. | ističe da bi prevencija trebala biti najveći prioritet, u skladu s hijerarhijom otpada EU-a; poziva na ambiciozne mjere, uključujući i ekološki dizajn dobara i usluga, sprečavanje nastanka otpada, recikliranje, ponovno korištenje i oporabu materijala i komponenata te smanjenje upotrebe štetnih tvari, kao i preradu problematičnih tvari kako bi se promicala mogućnost popravka, recikliranja, nadogradnje i trajnosti. U tom kontekstu potiče lokalne i regionalne vlasti da primijene različite instrumente, uključujući lokalizaciju obvezujućih ciljeva EU-a, fiskalne mjere na svim razinama, proširenu odgovornost proizvođača i zelenu javnu nabavu s obveznim ciljevima za sva financiranja sredstvima EU-a; |
| --- | --- |

35.

| 36. | poziva Europsku komisiju da predloži ambiciozan cilj smanjenja komunalnog otpada do 2030. kako bi ciljevi do 2030. bili da 70 % mase komunalnog otpada ide u ponovnu uporabu i recikliranje i da se bacanje hrane smanji za 50 %, te obvezujući cilj da se do 2030. na odlagališta odlaže najviše 5 % preostalog otpada; |
| --- | --- |

36.

| 37. | u tom kontekstu također podržava i nove napore u području mikroplastike i provedbe zakonodavstva o plastici (4) i naglašava da bi se onečišćenje plastikom trebalo rješavati na izvoru; |
| --- | --- |

37.

| 38. | traži od Komisije da potiče sve europske regije i gradove da usvoje akcijske planove za biogospodarstvo ili da u svojoj strategiji globalnog razvoja imaju poglavlje posvećeno biogospodarstvu; |
| --- | --- |

38.

Promjene u vezi s hranom

| 39. | imajući na umu činjenicu da je EU postao najveći svjetski uvoznik i izvoznik hrane, insistira na tome da se trgovinski sporazumi ocjenjuju u odnosu na cilj smanjenja emisija stakleničkih plinova, među ostalim i u poljoprivredno-prehrambenom sektoru, te da se temelje na održivom razvoju; |
| --- | --- |

39.

| 40. | budući da na poljoprivredu otpada 10 % emisija stakleničkih plinova i da je ona izravno pogođena klimatskim promjenama, poziva Komisiju da promiče održivu poljoprivredu jačanjem financijske pomoći za prakse koje pogoduju okolišu i klimi u oba stupa zajedničke poljoprivredne politike (ZPP); |
| --- | --- |

40.

| 41. | predlaže lokalno i regionalno poglavlje u okviru strategije „od polja do stola”, što je posebno važno za male ekonomske modele, kako bi se procijenio učinak međunarodnih i globalnih obrazaca proizvodnje hrane na lokalne i regionalne programe proizvodnje; |
| --- | --- |

41.

| 42. | naglašava ključnu ulogu koju šume i tresetišta EU-a imaju u postizanju klimatske neutralnosti. Poziva na uspostavu snažne strategije EU-a za šume i tresetišta i podržava ambiciozne programe označavanja hrane koja se proizvodi bez krčenja šuma. (5) U tom pogledu podsjeća na obveze država članica koje proizlaze iz Uredbe o korištenju zemljišta, prenamjeni zemljišta i šumarstvu (Uredba o LULUCF-u) i priznaje napore za ostvarivanje boljeg uklanjanja CO2; |
| --- | --- |

42.

| 43. | podsjeća na to da oceani uvelike doprinose našoj prehrani; potiče utvrđivanje nove strategije za potporu marikulturi i plavoj biotehnologiji uz očuvanje okoliša i zaštitu prirodnih staništa; ističe važnost održivog ribolova za ravnotežu priobalnih područja; |
| --- | --- |

43.

| 44. | ističe da lokalnim i regionalnim vlastima treba standardizirana metodologija prikupljanja i dostave podataka o utjecaju prehrambenih proizvoda na okoliš, uključujući rasipanje hrane, kako bi se osigurala usporedivost podataka među državama članicama i potaknulo izračunavanje ekoloških i socijalnih troškova povezanih s hranom ili načinima prehrane u ekonomskom smislu; |
| --- | --- |

44.

Promjene u području mobilnosti

| 45. | napominje da su lokalne i regionalne vlasti ključni pokretači čiste mobilnosti i ekologizacije prometa te stoga poziva na hitne mjere na razini EU-a u pogledu internalizacije vanjskih troškova ovisno o vrsti prijevoza kako bi se zajamčili jednaki uvjeti, uključujući prije svega preispitivanje poreznog tretmana određenih goriva koja se koriste u prometu; |
| --- | --- |

45.

| 46. | ističe da će biti potrebno modernizirati energetske mreže, skladištenje električne energije, trgovanje njome te upravljanje javnom infrastrukturom, kao i propise o prometu i oporezivanju, kako bi se pripremilo za nove i inovativne načine prijevoza, uključujući baterije ili vodikove gorive ćelije; |
| --- | --- |

46.

| 47. | naglašava da će zahvaljujući iskorištavanju potencijala digitalne tehnologije biti moguće optimizirati prijevoz i uspostaviti multimodalnu transeuropsku prometnu (TEN-T) mrežu. Preduvjeti za to su inteligentni prometni sustavi i infrastruktura; |
| --- | --- |

47.

Promjene u području okoliša

| 48. | ponavlja svoj poziv na donošenje 8. programa djelovanja za okoliš (6) i naglašava da bi taj program trebao biti usklađen s ciljevima Zelenog plana i odlučno doprinijeti usmjeravanju njegove praktične provedbe na terenu. Poziva na veće sudjelovanje podnacionalnih tijela u okviru ciklusa pregleda aktivnosti u području okoliša; |
| --- | --- |

48.

| 49. | poziva na razvoj globalnog okvira za biološku raznolikost za razdoblje nakon 2020. uz usklađivanje i integriranje svih relevantnih sporazuma UN-a o okolišu s ciljevima u području biološke raznolikosti za 2030. godinu. Imajući u vidu COP15 2020. godine, stranke Konvencije o biološkoj raznolikosti trebale bi formalno priznati nezaobilaznu ulogu lokalnih i regionalnih vlasti u postizanju uspješne provedbe i dosljednog praćenja, izvješćivanja i provjere globalnih politika i politika EU-a o biološkoj raznolikosti; |
| --- | --- |

49.

| 50. | ponavlja da je za ostvarivanje ciljeva EU-a u vezi s nultom razinom onečišćenja potreban širok pristup koji obuhvaća kvalitetu zraka i vode, opasne kemikalije, emisije, pesticide i endokrine disruptore te poziva Komisiju da dodatno ne odgađa izradu i donošenje nove strategije o endokrinim disruptorima i strožih pravila o opasnim kemikalijama; |
| --- | --- |

50.

| 51. | traži od Komisije da učini više za promicanje potencijala prirodnih rješenja te zelene i plave infrastrukture kao korisnih dodataka, a ne kao zamjene za snažno djelovanje u području biološke raznolikosti i usluga ekosustava u prigradskim i ruralnim područjima; |
| --- | --- |

51.

| 52. | ističe prednosti okvirnih programa za zaštitu okoliša na regionalnoj razini koji su usklađeni s različitim nacionalnim, europskim i međunarodnim strategijama; ti bi programi mogli pomoći u određivanju ciljeva i glavnih mjera, jasnoći regionalnih odluka o okolišu i uspostaviti dugoročni plan u kojem je uključivanje društva ključno, ali i olakšati uspostavljanje saveza s drugim europskim regijama; |
| --- | --- |

52.

Digitalna tranzicija

| 53. | ponovno ističe važnu ulogu koju pametne regije, gradovi i zajednice imaju u jamčenju poštene i pravedne tranzicije prema klimatskoj neutralnosti; poziva Komisiju da nastoji uspostaviti digitalnu koheziju kako u digitalnoj tranziciji nijedna osoba ili regija ne bi bila zapostavljena te da promiče ciljane mjere za potporu lokalnim i regionalnim vlastima pri uvođenju pametnih rješenja i za povećanje multiplikacijskog učinka programa pametne specijalizacije radi poticanja digitalnih vještina; |
| --- | --- |

53.

| 54. | poziva na razvoj sveobuhvatnih okvira radi uključivanja i upotrebe podataka za potrebe pametnog upravljanja, ali tako da se pritom jamči obavezna zaštita podataka; |
| --- | --- |

54.

| 55. | skreće pozornost na važan ugljični otisak interneta i digitalne obrade podataka pa stoga poziva EU da se pojačano bavi utjecajem digitalizacije na energiju i CO2 i da potiče njezinu održivost; smatra da bi javna tijela trebala podizati razinu osviještenosti o toj temi; |
| --- | --- |

55.

Da bi se zadovoljile potrebe građana, treba osigurati primjerena financijska sredstva na razini EU-a i na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini

| 56. | pozdravlja prijedlog plana ulaganja za održivu Europu od 2021. do 2030. godine vrijedan 1 bilijun EUR, što odgovara potrebama koje je utvrdio Europski revizorski sud; (7) također podržava odluku Europske investicijske banke da od kraja 2021. prekine financiranje većine projekata povezanih s energijom iz fosilnih goriva i da postupno poveća udio svog financiranja za djelovanje na području klime i okolišne održivosti; ponovno poziva na smanjenje birokracije, pojednostavljenje mehanizama za pripremu projekata i jačanje prilagođene tehničke pomoći za pristup programima Europske investicijske banke JASPERS i ELENA za razvoj projekata zanimljivih za financiranje trećim stranama, uključujući manje projekte; |
| --- | --- |

56.

| 57. | ustraje i na tome da su potrebni dodatni resursi, kao što su predloženo proširenje sustava trgovanja emisijama i uvođenje poreza na ugljik na granici koji je u skladu s pravilima WTO-a, te odgovarajuće oporezivanje zrakoplovnoga goriva; |
| --- | --- |

57.

| 58. | poziva Komisiju da uspostavi novi fond za pravednu tranziciju usmjeren na regije bogate ugljenom i regije s visokim emisijama ugljika koji će podrazumijevati dodatne resurse povrh sredstava dodijeljenih kohezijskoj politici, ali će funkcionirati komplementarno s operativnim programima kohezijske politike za razdoblje 2021. –2027. na razini NUTS 2; |
| --- | --- |

58.

| 59. | poziva na to da se najmanje 30 % ukupnog proračuna EU-a za razdoblje 2021. –2027. izdvoji za djelovanje u području klime i biološke raznolikosti, uz postupno ukidanje subvencija za fosilna goriva; |
| --- | --- |

59.

| 60. | ističe ključnu ulogu kohezijske politike kao glavnog financijskog instrumenta u provedbi ciljeva tranzicija; poziva na to da kohezijska politika raspolaže odgovarajućim sredstvima pa bi udio proračuna dodijeljenog kohezijskoj politici u sljedećem VFO-u trebao ostati isti; |
| --- | --- |

60.

| 61. | zabrinut je zbog toga što se Zeleni plan neće moći ostvariti bez odgovarajućeg financijskog okvira. Poziva na potpunu provedbu akcijskog plana Komisije o financiranju održivog rasta i na brzo donošenje regulatornog okvira o taksonomiji radi olakšavanja održivih ulaganja, o objavljivanju podataka o održivim ulaganjima i rizicima za održivost te o referentnim vrijednostima za niske emisije ugljika i referentnim vrijednostima za pozitivan ugljični učinak. (8) Tim bi okvirom trebalo obuhvatiti i ulaganja u nuklearnu industriju, zrakoplovstvo i željeznički sektor. Akcijski plan također bi trebalo brzo proširiti na socijalne kriterije; |
| --- | --- |

61.

| 62. | potiče ambiciozan pristup ulaganjima EU-a u prirodu i bioraznolikost, ali pritom konstatira da će koristi biti veće od troškova zahvaljujući uslugama ekosustava, na primjer u obliku zdravstvenih usluga, skladištenja CO2, obrana od poplava, pročišćavanja zaliha vode, pročišćavanja zraka ili sprečavanja erozije tla; |
| --- | --- |

62.

| 63. | ponavlja svoje stajalište da se ne može postići dogovor o rashodovnoj strani VFO-a ako ne dođe do napretka i na prihodovnoj strani zato što bi iznos cjelokupnog proračuna EU-a trebao biti razmjeran trenutačnim i budućim prioritetima EU-a; (9) poziva Komisiju da predstavi izvanredne mjere za potporu Zelenom planu ako se sljedeći proračun EU-a ne donese do kraja 2020.; |
| --- | --- |

63.

| 64. | ističe važnost stopa sufinanciranja za fondove EU-a kako bi se malim zajednicama, ruralnim područjima i otocima olakšao pristup; poziva na jačanje njihovih kapaciteta da služe kao „laboratoriji”za energetsku tranziciju, i to osmišljavanjem inovativnih rješenja i koordiniranih mjera politike; |
| --- | --- |

64.

| 65. | s obzirom na okvir za državne potpore u razdoblju nakon 2020., poziva na povećanje razine dopuštenih državnih potpora i naknadnu prilagodbu Direktive o oporezivanju energije radi promicanja goriva s niskom razinom emisija. Na propise i projekte povezane s energetskom tranzicijom mora se primijeniti dovoljna fleksibilnost i tehnološki neutralan pristup u pogledu održivosti i smanjenih emisija; |
| --- | --- |

65.

Izravna komunikacija s građanima o prednostima Zelenog plana

| 66. | predlaže da se pojačaju informativne kampanje i izravni dijalozi s građanima kako bi se podigla razina svijesti o važnosti prijelaza na održivija društva, zdravije lokalne zajednice i konkurentnija lokalna gospodarstva; poziva Komisiju da zajedno s OR-om suorganizira niz dijaloga s građanima kako bi se predstavila dodana vrijednost Zelenog plana i ilustrirali konkretni rezultati u svakodnevnom životu građana; |
| --- | --- |

66.

| 67. | nalaže svojem predsjedniku da ovu Rezoluciju proslijedi Europskoj komisiji, Europskom parlamentu, finskom, hrvatskom i njemačkom predsjedništvu Vijeća EU-a i predsjedniku Europskog vijeća. |
| --- | --- |

67.

Bruxelles, 5. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  OR (2018) 923.

1

(2)  https://cor.europa.eu/en/our-work/Pages/network-of-regional-hubs.aspx.

2

(3)  OR (2018) 613.

3

(4)  OR (2018) 925 i OR (2018) 3652.

4

(5)  OR (2019) 973.

5

(6)  OR (2019) 1672.

6

(7)  Europski revizorski sud: Panoramski pregled o mjerama EU-a u području energije i klimatskih promjena, 20. rujan 2017. https://op.europa.eu/webpub/eca/lr-energy-and-climate/en/.

7

(8)  Vidjeti mišljenje OR-a od 6. prosinca 2018., autor: Tilo Gundlack (PES/DE).

8

(9)  OR (2019) 3887.

9

---

MIŠLJENJA

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/8 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/8

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Izazovi metropolskih regija i njihov položaj u budućoj kohezijskoj politici nakon 2020.

(2020/C 79/02)

| Izvjestitelj | : | Juraj DROBA (SK/ECR), predsjednik Bratislavske samoupravne pokrajine |
| --- | --- | --- |

Izvjestitelj

:

Juraj DROBA (SK/ECR), predsjednik Bratislavske samoupravne pokrajine

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Opće napomene

| 1. | napominje da dvije trećine stanovništva EU-a živi u metropolskim regijama, zbog čega je važno razmatrati ovu temu s gledišta pripreme kohezijske politike za razdoblje nakon 2020.; |
| --- | --- |

1.

| 2. | ističe da je rastuća urbanizacija europski, ali i globalni trend koji donosi nove mogućnosti, ali ujedno i izazove. Stoga je prijeko potrebna suradnja između institucija i aktera u državama članicama; |
| --- | --- |

2.

| 3. | napominje da trenutačno ne postoji konsenzus o definiranju i specificiranju kriterija za metropolske regije kojima bi se odrazila raznolikost i stvarno stanje u tim regijama diljem država članica EU-a; |
| --- | --- |

3.

| 4. | ukazuje na činjenicu da Eurostat metropolske regije definira kao regije razine NUTS 3 ili kombinaciju regija te razine u kojima najmanje polovica stanovništva živi u funkcionalnom gradskom području koje obuhvaća najmanje 250 000 stanovnika. Teritorijalna klasifikacija temelji se na identifikaciji urbanih središta s velikom gustoćom naseljenosti i najmanje 50 000 stanovnika. Ističe da je, na temelju tog statističkog tumačenja, 2016. godine 293,3 milijuna osoba s boravištem u EU-u živjelo u metropolskim regijama; naglašava da se u tom pogledu moraju uzeti u obzir i područja koja su funkcionalno povezana s područjima izvan EU-a. OECD metropolske regije definira na temelju funkcionalnih odnosa, u okviru kojih je gradski centar s visokom gustoćom naseljenosti i mogućnostima zapošljavanja povezan s drugim područjima posredstvom intenzivnih dnevnih migracija u centar; |
| --- | --- |

4.

| 5. | ističe da se metropolske regije sastoje od različitih područja, prema tipu stanovništva pretežno urbanog karaktera, ali prema teritoriju koje obuhvaćaju nerijetko i ruralnog karaktera. Snažno su povezane s prigradskim i ruralnim područjima i često se suočavaju s fenomenom suburbanizacije. Pitanje korištenja zemljišta u prigradskim područjima ključno je za kvalitetu života, prilagodbu klimatskim promjenama i njihovo ublažavanje. Regije bi trebale raspravljati o posebnim politikama za ograničavanje nekontroliranog širenja urbanih područja; |
| --- | --- |

5.

| 6. | napominje da je potrebno razlikovati snažno urbanizirane od manje urbaniziranih metropolskih regija jer svaka kategorija iziskuje različite političke pristupe i mjere; |
| --- | --- |

6.

| 7. | napominje da se pariška i londonska metropolska regija mogu razmatrati zasebno jer njihov broj stanovnika premašuje 12 milijuna, dok se većina metropolskih regija u Europskoj uniji razlikuje po veličini, funkcijama i gospodarskoj snazi, kao i po razini policentričnosti. Postoje i znatne razlike u tome kako metropolske regije pristupaju koordinaciji zajedničkih politika i mjera; |
| --- | --- |

7.

| 8. | ističe da je migracija stanovništva u gradove jedan od glavnih demografskih trendova današnjice uslijed kojeg je stanovništvo EU-a uglavnom koncentrirano u metropolskim regijama glavnih gradova. Metropolske regije moraju se nositi sa širenjem gradova na periferiju, sve većom gustoćom naseljenosti gradskih središta te, s druge strane, depopulacijom ruralnih područja. Taj trend dovodi do potrebe za pružanjem javnih usluga stanovnicima i osiguravanjem nove infrastrukture, na primjer u području socijalnih usluga, prometa, školstva i zdravstva te u pogledu digitalizacije i provedbe održive energetske tranzicije, a time i do ogromnog pritiska na proračun metropolskih regija; osim toga, za metropolske regije glavnih gradova zbog njihove funkcije prijestolnica država članica postoje i dodatni zahtjevi, primjerice u području sigurnosti, usluga od općeg interesa, digitalnih usluga i prometa; |
| --- | --- |

8.

| 9. | naglašava da je u više slučajeva stvaran broj stanovnika metropolskih regija veći od onoga iz službenih statistika. Neke osobe koje žive u metropolskim regijama nemaju u njima svoje prebivalište. Isto tako, velik broj stanovnika u metropolske regije dolazi na posao, ali se pritom koristi njihovom socijalnom infrastrukturom i uslugama. Osim toga, metropolske regije često imaju snažnu prekograničnu dimenziju; |
| --- | --- |

9.

Potencijal metropolskih regija

| 10. | napominje da se metropolske regije smatraju gospodarskim zamašnjakom država članica i centrima gospodarskog rasta. Prema podacima Eurostata, oko 72 % BDP-a 28 država članica nastaje upravo u tim regijama. Metropolske regije nisu samo centri gospodarskog rasta država nego je u njima koncentriran istraživački, inovacijski i kreativni potencijal, što automatski privlači kapital, ulaganja i ljude. Metropolske regije predvodnici su u pogledu pametnih rješenja za pružanje informacija i usluga, kao i u pogledu kružnog gospodarstva, održivosti okoliša, energetske učinkovitosti i održive mobilnosti; |
| --- | --- |

10.

| 11. | naglašava da je za skladan razvoj teritorijalnih jedinica važno da EU i države članice prepoznaju dodanu vrijednost međusobne suradnje metropolskih regija na postizanju zajedničkih ciljeva u kontekstu smanjenja regionalnih razlika. Zahvaljujući koncentraciji resursa i stručnog znanja metropolske regije mogu pomoći u jačanju unutarnje povezivosti, kao i u raspodjeli bogatstva i blagodati na određenom području promicanjem regionalne suradnje, gospodarskog rasta i stvaranjem učinkovitijih veza između urbanih i ruralnih područja. Pružajući usluge izvan svojeg područja, metropolske regije imaju važnu ulogu u širenju razvoja na okolna područja koja su često ruralna. Pridonose integraciji zajednica i pojedinaca jer živi funkcionalni odnosi stvaraju mostove između urbanih područja, manjih gradova i ruralnih krajeva. Interakcija između ruralnih i urbanih područja važan je pokretač skladnog teritorijalnog razvoja; |
| --- | --- |

11.

| 12. | naglašava da je potrebno istinski uključiti nacionalne politike u upotrebu teritorijalnih alata i osigurati pravednu raspodjelu sredstava na sva područja, regije, općine, bez obzira na to je li riječ o metropolskim područjima, urbanim ili ruralnim, kao i osigurati da se države članice savjetuju s lokalnim i regionalnim vlastima u ranoj fazi odlučivanja o mjestu i načinu upotrebe teritorijalnih alata. To je ključno za usklađenu potporu na svim razinama čiji je cilj osigurati uravnotežen razvoj urbanih i ruralnih područja, uzimajući u obzir načelo supsidijarnosti i teritorijalnu koheziju; |
| --- | --- |

12.

| 13. | napominje da je u aktualnom prijedlogu kohezijske politike financiranje uvjetovano postojanjem europske dodane vrijednosti. Potpora metropolskim regijama ne stvara samo europsku dodanu vrijednost nego osigurava i globalnu konkurentnost EU-a, a učinak prelijevanja proizašao iz potpore metropolskim regijama pridonosi regionalnoj konvergenciji država članica; |
| --- | --- |

13.

| 14. | ističe da se više od 70 % mjera za ublažavanje klimatskih promjena i do 90 % mjera prilagodbe provodi na podnacionalnoj razini, što znači da su metropolske regije ključni akteri za ispunjenje obveza preuzetih na konferenciji COP21; |
| --- | --- |

14.

| 15. | napominje da će se u okviru kohezijske politike za razdoblje nakon 2020. znatan dio sredstava usmjeriti na potporu inovacijama i pametnim rješenjima koja se u velikoj mjeri provode u metropolskim regijama; |
| --- | --- |

15.

Izazovi

| 16. | naglašava da su neke metropolske regije, uključujući i one koje su statistički gledano najbogatije, pogođene trajno visokim infrastrukturnim deficitom koji svoje korijene vuče iz prošlosti te da svoja ulaganja i dalje moraju usmjeravati u osnovnu infrastrukturu; |
| --- | --- |

16.

| 17. | ističe da metropolske regije moraju svladavati gospodarske, fiskalne i teritorijalne izazove, a ujedno se suočavaju sa sve većom potražnjom za kvalitetnim javnim uslugama i ograničenim financijskim sredstvima za pružanje tih usluga, što znatno utječe na opću kvalitetu života stanovništva. Proračunski prihodi nekih metropolskih regija samo su u minimalnoj mjeri u korelaciji s njihovim ekonomskim uspjehom i visokim BDP-om. U nekima od tih regija proračun se temelji na oporezivanju dohotka fizičkih osoba prijavljenih na njihovom području, ali ne i pravnih osoba koje u njima ostvaruju BDP. Stoga prisutnost multinacionalnih poduzeća ne podrazumijeva nužno i prihode za javne proračune; |
| --- | --- |

17.

| 18. | ističe da su za metropolske regije karakteristična česta putovanja na posao u urbana središta te da među njihove glavne izazove spada dostupan i ekološki prihvatljiv javni prijevoz. Metropolske regije moraju uvoditi aktivne oblike prijevoza i rješenja za mobilnost na javnim mjestima te unapređivati prekograničnu mobilnost. Moraju se nositi sa zagušenjem prometa koje pogoršava kvalitetu zraka, što negativno utječe na zdravlje stanovništva; |
| --- | --- |

18.

| 19. | napominje da se metropolske regije, pored ostalog i zbog koncentracije industrijskih djelatnosti, u sve većoj mjeri suočavaju s izazovima povezanima s kvalitetom okoliša, uvođenjem energije iz održivih izvora, kružnim gospodarstvom, onečišćenjem zraka, kvalitetom podzemnih voda, gospodarenjem otpadom, smanjenjem bioraznolikosti i rasterećenjem okoliša. Metropolske regije također imaju ključnu ulogu u prilagođavanju posljedicama klimatskih promjena; za suočavanje sa svim tim poteškoćama potreban je holistički pristup; |
| --- | --- |

19.

| 20. | naglašava da se države članice suočavaju s velikim nejednakostima. U sastavu nekih metropolskih regija nalaze se i najsiromašniji dijelovi država članica, zbog čega se one suočavaju s problemima povezanima s urbanim siromaštvom, socijalnom uključenošću, povećanjem broja beskućnika, položajem djece pogođene siromaštvom i ranjivih skupina ljudi, nezaposlenošću mladih, nedostatkom kvalificirane radne snage, integracijom migranata i izbjeglica, povećanom stopom kriminala, starenjem stanovništva i siromaštvom zaposlenih. Postojanje tih područja često se prikriva u službenim statistikama koje su nerijetko dostupne samo na višoj razini, što utječe na razvoj relevantnih politika i mjera; |
| --- | --- |

20.

| 21. | naglašava da su stambenom krizom posebno pogođene upravo metropolske regije. U nekim krajevima dolazi do depopulacije, dok u drugim područjima postoji velika potražnja za stambenim prostorom. U gradovima s visokom potražnjom za stambenim prostorom cijene rastu brže od dohotka stanovništva, što dovodi do povećane segregacije i socijalne nejednakosti. U tom kontekstu ponavlja svoj poziv na uspostavu europskog programa za stanovanje; (1) |
| --- | --- |

21.

| 22. | poziva Eurostat da prikuplja i analizira podatke o dostupnosti i cijenama stambenog prostora iz teritorijalne perspektive. Također je potrebno analizirati inicijative za izgradnju pristupačnog stambenog prostora, uključujući inicijative civilnog društva; |
| --- | --- |

22.

| 23. | ističe da posebnu pozornost treba posvetiti metropolskim regijama u ekonomskoj tranziciji koje se bore s negativnim posljedicama obustave industrijskih aktivnosti. Te se regije suočavaju s visokom nezaposlenošću, koja je često dugotrajna, a ujedno i s prenamjenom nekadašnjih industrijskih postrojenja i regeneracijom zapostavljenih gradskih područja i četvrti; |
| --- | --- |

23.

| 24. | napominje da u najveće izazove za metropolske regije spada potpora proširenju digitalne infrastrukture kojom će se građanima omogućiti zapošljavanje u novim poslovnim sektorima te uvođenje novih obrazaca rada kao što je rad na daljinu; |
| --- | --- |

24.

| 25. | ističe da se u sastavu metropolskih regija često nalaze i ruralna područja te da je u tom pogledu izrazito važno raditi na dobroj povezanosti urbanih i ruralnih područja u okviru metropolskih regija i izbjeći rascjepkanost pri donošenju politika. Naglašava da se u metropolskim regijama koncentriraju resursi i stručnost, pa one zahvaljujući svojim stručnim i strateškim kapacitetima za planiranje mogu pomagati širem području pri osiguravanju sredstava iz fondova kohezijske politike. Metropolske regije mogle bi predstavljati odgovarajuću teritorijalnu razinu za provedbu integriranih pristupa održivom razvoju s naglaskom na lokalnoj i regionalnoj solidarnosti; |
| --- | --- |

25.

| 26. | važno je razmotriti mogućnost suradnje u međusektorskim pitanjima s pomoću urbano-ruralnih veza koje pridonose razvoju ruralnih kao i metropolskih područja, na primjer u vidu potpore uspostavi regionalnih i lokalnih lanaca vrijednosti i izravne prodaje poljoprivrednih proizvoda u metropolskim regijama kako bi se stvorila dodana vrijednost za susjedne ruralne regije; |
| --- | --- |

26.

| 27. | ističe da je potrebno bolje razumjeti strukturu otočnih metropolskih regija i interakcije između otočnih područja; |
| --- | --- |

27.

| 28. | naglašava da u raspravu treba uvrstiti i nekontinentalne metropolske regije; |
| --- | --- |

28.

Bolje uključivanje metropolskih regija u pripremu i provedbu kohezijske politike

| 29. | ističe da je tekući postupak pripreme kohezijske politike za razdoblje nakon 2020. jedinstvena prilika da se u obzir uzme potreba za posebnim pristupom metropolskim regijama prilikom pripreme budućih sporazuma o partnerstvu, a potom i operativnih programa za fondove kohezijske politike EU-a; |
| --- | --- |

29.

| 30. | zalaže se za to da se ne postavljaju administrativne prepreke suradnji među regijama razine NUTS 2 koje zajedno čine regiju glavnog grada (glavni grad – regija glavnoga grada) i nastoje uskladiti svoje strategije i operacije u okviru odgovarajućih operativnih programa te da se omogući dostatna fleksibilnost u odabiru intervencija za blisku suradnju; |
| --- | --- |

30.

| 31. | naglašava ulogu metropolskih regija u sadašnjoj kohezijskoj politici te preporučuje hitno uvođenje i jačanje te dimenzije u okviru kohezijske politike za razdoblje nakon 2020. i drugih relevantnih europskih politika, uključujući novi teritorijalni program i strateške dokumente, kao što su nova Povelja iz Leipziga i nova europska razvojna strategija koja bi zamijenila strategiju Europa 2020.; |
| --- | --- |

31.

| 32. | traži da metropolske regije budu izravno uključene u razvoj kohezijske politike te provedbu i evaluaciju operativnih programa i projekata EU-a, pod uvjetom da izrade sporazume o teritorijalnoj suradnji; |
| --- | --- |

32.

| 33. | poziva Europsku komisiju da prilikom odobravanja sporazuma o partnerstvu, a potom i operativnih programa vodi računa o tome tko je nadležan za provedbu pojedinačnih operacija s obzirom na to da metropolske regije i lokalne vlasti u različitim državama članicama imaju i različite ovlasti; |
| --- | --- |

33.

| 34. | ističe da metropolske regije zbog svojeg relativnog bogatstva mogu samo ograničeno koristiti fondove kohezijske politike EU-a te se zbog toga povećava pritisak da se oni iskorištavaju na učinkovit način. Budući da se metoda za preraspodjelu sredstava iz fondova kohezijske politike EU-a dodijeljenih u okviru relevantne nacionalne dodjele sredstava prvenstveno temelji na jednom pokazatelju – BDP-u po glavi stanovnika prema paritetu kupovne moći – dok se socijalni, demografski i ekološki aspekti uzimaju u obzir samo djelomično, prikaz razine razvoja nije sveobuhvatan. Stoga bi bilo primjereno osigurati adekvatnu kompenzaciju za regije prikraćene pri ekonomskoj raspodjeli dodijeljenih financijskih sredstava. Predložena prenosivost sredstava (2) važan je alat u tom pogledu. Države članice potiču se da o prijenosima rasprave sa svim predmetnim regijama kako bi se osiguralo da svaka donesena odluka bude sporazumna i u skladu s višerazinskim upravljanjem; |
| --- | --- |

34.

| 35. | podržava prijedlog Europske komisije da se mogućnost prijenosa financijskih sredstava između kategorija regija poveća s 3 % na 15 % ukupnih sredstava dodijeljenih određenoj državi članici te poziva države članice da tu mogućnost i primjenjuju. Ističe, međutim, da će za iskorištavanje te fleksibilnosti biti potrebna detaljna analiza; |
| --- | --- |

35.

Prikupljanje i analiza podataka na regionalnoj razini

| 36. | poziva Europsku komisiju da posredstvom Zajedničkog istraživačkog centra EU-a počne istraživati potencijalnu dodanu vrijednost pružanja potpore metropolskim regijama u kontekstu glavnog cilja kohezijske politike, a to je smanjenje regionalnih nejednakosti. U okviru tog istraživanja mogli bi se razmatrati i učinci prelijevanja koji proizlaze iz potpora metropolskim regijama i njihov doprinos koheziji zemalja i regija; (3) |
| --- | --- |

36.

| 37. | preporučuje da se primjenom metode indeksa socijalnog razvoja utvrde najpreči izazovi metropolskih regija, čije se svladavanje treba financirati sredstvima kohezijske politike EU-a. To regionalnim i lokalnim dionicima može pomoći da na odgovarajući način procijene i utvrde potrebe za teritorijalnim ulaganjima; |
| --- | --- |

37.

| 38. | preporučuje Eurostatu da pri procjeni gospodarskog razvoja regija izrađuje regionalne statistike i da za mjerenje regionalnog BDP-a po glavi stanovnika prema paritetu kupovne moći ne polazi od nacionalnog prosjeka; |
| --- | --- |

38.

| 39. | preporučuje daljnji razvoj prikupljanja statističkih podataka na regionalnoj razini, posebno podataka koji prikazuju funkcionalne odnose na području metropolskih regija. Time bi se omogućilo prikupljanje opsežnijih informacija o stanovništvu metropolskih regija i njegovoj mobilnosti unutar njih, osmišljavanje prilagođenijih mjera te ciljanije usmjeravanje ulaganja sredstava iz fondova kohezijske politike EU-a; |
| --- | --- |

39.

| 40. | radi smanjenja administrativnog opterećenja i troškova povezanih s prikupljanjem podataka preporučuje promicanje inovativnih metoda prikupljanja podataka, čime bi se omogućilo praćenje obrazaca dnevnih migracija u metropolskim regijama; |
| --- | --- |

40.

Kohezijska politika koja odgovara potrebama metropolskih regija i njihovih stanovnika

| 41. | preporučuje pružanje veće podrške instrumentima za promicanje uzajamne suradnje metropolskih regija, kao što su integrirana teritorijalna ulaganja (ITI) i lokalni razvoj pod vodstvom zajednice (CLLD), zasebne prioritetne komponente pojedinih operativnih programa usmjerene na metropolske regije, regionalne integrirane teritorijalne strategije, strategije održivog razvoja gradova i planovi održive gradske mobilnosti, koji bi se trebali dodatno razvijati u okviru kohezijske politike EU-a za razdoblje nakon 2020. te poslužiti za izradu popratne dokumentacije za potrebe ulaganja; |
| --- | --- |

41.

| 42. | sa žaljenjem napominje da nacrt proračuna za kohezijsku politiku prvi put ne doseže trećinu proračuna EU-a. Pritom je tematska koncentracija snažno povezana s prvim dvama ciljevima nove kohezijske politike – postizanjem pametnije i zelenije Europe. Upravo se ta vrsta mjera uglavnom provodi u metropolskim regijama. Stoga državama članicama preporučuje da pri sastavljanju sporazuma o partnerstvu usko surađuju s metropolskim regijama kako bi odredile na koji će se način primjenjivati tematska koncentracija; |
| --- | --- |

42.

| 43. | poziva Europsku komisiju da stvori uvjete i potporne mehanizme za prijenos znanja, razmjenu iskustava i primjera dobre prakse u pogledu ključnih izazova, rješenja i projekata koje razvijaju metropolske regije, kao što su upravljanje među metropolskim regijama, pokazatelji za praćenje provedbe strategija metropolskog planiranja ili razvoj pametnih politika; |
| --- | --- |

43.

| 44. | skreće pozornost na činjenicu da metropolske regije karakterizira rascjepkana struktura vlada koje se sastoje od velikog broja regionalnih i lokalnih tijela, što otežava njihovu sposobnost da učinkovito svladaju gospodarske, društvene i okolišne izazove. Stoga potiče razmjenu najboljih praksi među metropolskim regijama u cilju razvoja dugoročnih strategija i inovativnih rješenja koja bi im omogućila da premoste tu rascjepkanost ovlasti; |
| --- | --- |

44.

| 45. | podržava ideju uspostave fonda za pravednu tranziciju radi pružanja potpore prelasku na održivu energiju i svladavanju socijalnih izazova povezanih s mobilnošću radne snage i velikim demografskim promjenama. Taj bi se fond financirao novim sredstvima, a ne samo sredstvima kohezijske politike; |
| --- | --- |

45.

| 46. | ističe da metropolske regije s jedne strane raspolažu golemim ljudskim kapitalom i talentom, a da se s druge strane suočavaju s nizom izazova, od socijalne isključenosti do prilagodbe budućim potrebama za vještinama na tržištu rada. Za svladavanje tih izazova metropolskih regija trebalo bi koristiti sredstva fonda ESF+ u bliskoj suradnji i u skladu s infrastrukturnim mjerama koje se financiraju iz EFRR-a; |
| --- | --- |

46.

| 47. | poziva na to da sva partnerstva sklopljena u okviru novog Plana EU-a za gradove uzimaju u obzir i tekuću metropolizaciju područja ili na to da se osmisli novo partnerstvo za metropolsku dimenziju Plana za gradove s horizontalnim i strateškim karakterom. |
| --- | --- |

47.

Bruxelles, 4. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Točka 20. rezolucije OR-a „Prijedlozi Europskog odbora regija za novi zakonodavni mandat Europske unije”, 27. lipnja 2019., https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2019-02550-00-01-res-tra-hr.docx/content

1

(2)  COM(2018) 375, članak 105.

2

(3)  U tom pogledu vidjeti izvješće The Impacts of metropolitan regions on their surrounding areas („Utjecaj metropolskih regija na okolna područja”), https://cor.europa.eu/en/engage/studies/Documents/Metropolitan-regions.pdf

3

The Impacts of metropolitan regions on their surrounding areas

---

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/13 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/13

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Makroregionalna strategija za karpatsku regiju

(2020/C 79/03)

| Izvjestitelj | : | Władysław ORTYL (PL/ECR), predsjednik Potkarpatskog vojvodstva |
| --- | --- | --- |

Izvjestitelj

:

Władysław ORTYL (PL/ECR), predsjednik Potkarpatskog vojvodstva

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Važnost makroregionalnih strategija za koheziju Europske unije

| 1. | podsjeća na to da je u skladu s europskim ugovorima (1) Europska unija obvezna razvijati i provoditi mjere za jačanje svoje gospodarske, socijalne i teritorijalne kohezije; |
| --- | --- |

1.

| 2. | smatra da makroregionalne strategije pomažu u rješavanju zajedničkih izazova u konkretnim područjima, koji se mogu promatrati u širokom prekograničnom geografskom kontekstu. Zajedničkim korištenjem potencijala prekograničnih područja te strategije znatno doprinose postizanju teritorijalne kohezije između zemalja i regija. (2) OR smatra da osmišljavanje makroregionalnih strategija odražava prirodni razvoj EU-a i predstavlja sljedeću fazu dublje prekogranične suradnje između država, regija i lokalnih zajednica; |
| --- | --- |

2.

| 3. | naglašava da su makroregionalne strategije instrument višerazinskog upravljanja koji objedinjuje rad europskih, nacionalnih, regionalnih i lokalnih aktera na ostvarivanju odabranih ciljeva. Uz to povećavaju i komplementarnost između različitih političkih strategija i programa osmišljenih i provedenih na raznim razinama uprave. Takva kombinacija zajednički utvrđenih potencijala kao i koordinacija mjera za uklanjanje prepreka razvoju predstavljaju istinsku europsku dodanu vrijednost; |
| --- | --- |

3.

| 4. | napominje da makroregionalne strategije imaju ključnu ulogu u produbljivanju integracije EU-a jer omogućuju veću dinamiku razvojnih procesa na regionalnoj i lokalnoj razini. Tome pogoduju razmjena iskustava i prijenos učinkovitih najboljih praksi iz zemalja i regija obuhvaćenih strategijom. Na taj će se način stvoriti uvjeti za razvoj europske solidarnosti i odgovornosti za razvoj cijele makroregije. Time se omogućuje prevladavanje rascjepkanih pristupa u korist koncepta u okviru kojeg se uzima u obzir širi kontekst cijele makroregije. Makroregionalne strategije ujedno su katalizatori inicijativa lokalnih i regionalnih zajednica, koje omogućuju približavanje građana europskoj ideji; |
| --- | --- |

4.

| 5. | s obzirom na to da lokalne i regionalne vlasti imaju presudnu ulogu u promicanju demokracije, decentralizacije te lokalne i regionalne samouprave, skreće pozornost na njihov angažman u postojećim makroregionalnim strategijama i u osmišljavanju novih strategija. Strategije će postati instrument teritorijalne suradnje „odozdo prema gore”, a temelje se na predanosti regionalnih i lokalnih dionika i civilnog društva. Zahvaljujući provedbi zajedničkih mjera za ostvarivanje ciljeva makroregionalnih strategija uspostavit će se platforma za suradnju kojom će se promicati europski sustav vrijednosti, jačanje demokratskih načela te viši standardi u upravljanju regionalnim razvojem, uključujući razvoj modela za višerazinsko upravljanje; |
| --- | --- |

5.

Karpati kao posebna makroregija u Europi

| 6. | naglašava da su Karpati, s površinom od 190 000 km2, nakon Alpa drugi najveći planinski lanac na europskom kontinentu te da ondje živi oko 68 milijuna ljudi. Područje Karpata čini jedan homogeni planinski lanac i zbog svojih zemljopisnih obilježja predstavlja posebne izazove i razvojne mogućnosti; |
| --- | --- |

6.

| 7. | ističe jedinstvene resurse Karpata, kao što su prirodno bogatstvo, jedinstvena multikulturna baština, ljudski resursi te zajednički identitet planinskih zajednica. Sve to pruža ogromne mogućnosti za zajedničko djelovanje u interesu dinamičnijeg, održivijeg i uravnoteženijeg socijalnog i gospodarskog razvoja tog područja; |
| --- | --- |

7.

| 8. | naglašava da su, s obzirom na veliku vrijednost biološke raznolikosti i očuvanost prirodnog okoliša, Karpati jedinstveno područje u Europi koje ima izuzetnu važnost. Oni su izvor europske baštine koja se mora sačuvati za buduće generacije. To podrazumijeva obvezu pronalaženja mogućnosti odgovornog gospodarskog razvoja koji dopušta očuvanje i zaštitu te baštine. Stoga treba koordinirati djelovanje dionika na svim razinama upravljanja u tom području, uzimajući u obzir prekograničnu narav pitanja okoliša; |
| --- | --- |

8.

| 9. | skreće pozornost na potencijal višestoljetnih susjednih zajednica u pojedinim dijelovima Karpata, kao i na bogatu kulturu planinskih područja koja proizlazi iz spajanja istočnih i zapadnih utjecaja, zajedničkih povijesnih iskustava i tradicije pastirskog stočarstva. Postojeće inicijative za očuvanje i promicanje zajedničke kulturne baštine (3) ističu znatan potencijal za integraciju lokalnih zajednica. Poštovanje prava etničkih manjina i zaštita njihove kulturne baštine od izrazite su važnosti u karpatskoj regiji; |
| --- | --- |

9.

| 10. | ističe da znatan dio karpatske makroregije obuhvaća neke od najsiromašnijih regija u državama članicama te da BDP po glavi stanovnika u većini tih regija ne premašuje 50 % prosjeka EU-a. Njihove su mogućnosti razvoja ograničene zbog njihova rubnog položaja u odnosu na centre razvoja u Europi, zbog slabo razvijenih komunikacijskih veza uslijed prirodnog reljefa te zbog povijesnih prepreka u vidu granica. Još je jedan čimbenik nedostatak infrastrukture uzrokovan dugogodišnjom nedovoljnom razinom ulaganja, transformacijom gospodarstava i zanemarivanjem razvojnog potencijala; |
| --- | --- |

10.

| 11. | smatra da se moraju utvrditi posebne potrebe karpatskih planinskih regija te da se mora iskoristiti poseban potencijal ove makroregije. Partnerstvo između karpatskih država i regija omogućit će bolje prilagođavanje mjera posebnim razvojnim uvjetima i potrebama koje proizlaze iz društvenih, povijesnih, infrastrukturnih i geopolitičkih okolnosti; |
| --- | --- |

11.

| 12. | smatra da bi se strateškim dokumentom Europske komisije o Karpatima skrenula pozornost na probleme tog područja i omogućilo iskorištavanje jedinstvenog, dosad neiskorištenog potencijala cijele te makroregije zahvaljujući poduzimanju mjera za svladavanje glavnih horizontalnih problema i izazova; |
| --- | --- |

12.

| 13. | ističe da su Karpati izrazito važno geopolitičko područje koje je stjecište strateških političkih i gospodarskih interesa istočne i zapadne Europe. Važnost te regije dodatno se povećala nakon proširenja EU-a 2004., s obzirom na to da je ona sada na istočnoj granici cijele Unije; |
| --- | --- |

13.

| 14. | ističe da karpatska makroregija ne obuhvaća isključivo područja država članica EU-a nego i Moldovu, Srbiju i Ukrajinu, čime se ne jača samo integracija država članica EU-a nego se ona može proširiti i na susjedne zemlje njihovim uključivanjem u intenzivniju suradnju; |
| --- | --- |

14.

Ciljevi makroregionalne strategije za Karpate

| 15. | skreće pozornost na niz inicijativa koje je na raznim razinama poduzeo širok raspon dionika radi stvaranja makroregionalne strategije za karpatsku regiju. (4) U okviru njih objavljene su izjave u kojima se podržava zamisao stvaranja takve strategije. (5) Važno je naglasiti da se te inicijative poduzimaju kako na razini vlada i nacionalnih parlamenata tako i na razini regija i gradova te lokalnih zajednica; |
| --- | --- |

15.

| 16. | pozdravlja činjenicu da su svi dokumenti usvojeni na temelju dijaloga između različitih dionika buduće strategije, uzimajući u obzir njihovu transnacionalnu, međuregionalnu i lokalnu narav. To ukazuje na komplementarnost poduzetih mjera, koja će u budućnosti možda postati preduvjet za uspjeh makroregionalne strategije za Karpate; |
| --- | --- |

16.

| 17. | pozdravlja mjere poduzete radi provedbe Okvirne konvencije o zaštiti i održivom razvoju karpatskog područja (Karpatska konvencija) donesene 2003. To je multilateralni međunarodni sporazum za karpatsku regiju sklopljen u skladu s načelima međunarodnog ugovornog prava. Ugovorne stranke imaju obvezu surađivanja i provođenja sveobuhvatne politike zaštite i održivog razvoja karpatskog područja, što čine tako da u okviru svojih politika za pojedinačna područja (kao što su prostorno planiranje, poljoprivreda i šumarstvo, promet i turizam) vode računa o ciljevima i odredbama Konvencije, unapređuju koordinaciju tih politika i primjenjuju integrirani pristup upravljanju resursima planeta; |
| --- | --- |

17.

| 18. | napominje da je Karpatska konvencija sveobuhvatan instrument za upravljanje karpatskim područjem koji omogućuje integraciju raznih sektora i šire sudjelovanje dionika s raznih razina (nacionalne, regionalne ili razine nevladinih organizacija). Razrađene norme višerazinske suradnje, na temelju kojih je doneseno pet tematskih protokola uz Karpatsku konvenciju, (6) mogu se koristiti kao ključni element za daljnju suradnju; (7) |
| --- | --- |

18.

| 19. | cijeni iskustvo i postignuća Karpatske euroregije koja je osnovana 1993. kao društveno-politička inicijativa uz potporu vlada država karpatskog područja i koja je najstarija organizacija koja promiče socijalni i gospodarski razvoj tog područja. Iskustvo koje se stjecalo tijekom više od 26 godina iznjedrilo je strukturu za međusektorsku, međunarodnu i specijaliziranu suradnju koja obuhvaća više od 1 000 subjekata; |
| --- | --- |

19.

| 20. | podsjeća na to da je Europski odbor regija u veljači 2016. osnovao Međuregionalnu skupinu za Karpate koja okuplja predstavnike regionalnih i lokalnih vlasti iz zemalja zainteresiranih za izradu makroregionalne strategije za Karpate; |
| --- | --- |

20.

| 21. | upućuje na svoje mišljenje „Makroregionalne strategije EU-a, poput podunavske: okvir za promicanje transnacionalnih klastera” (8) u kojemu se zalaže za izradu strategije za Karpate i zauzima stajalište da bi ona predstavljala izvrsnu dopunu sadašnjim inicijativama kao što su Karpatska konvencija ili Karpatska euroregija te ujedno dopuštala iskorištavanje postojećeg potencijala za suradnju svih razina vlasti i uprave; |
| --- | --- |

21.

| 22. | napominje da bi glavni ciljevi strategije za Karpate trebali biti zaštita dragocjene prirode tog područja i jačanje konkurentnosti i privlačnosti karpatske makroregije na temelju jedinstvene prirodne i kulturne baštine, potencijala za održivi razvoj svojstvenog toj regiji i stvaranja konkurentskih prednosti. Riječ je, dakle, o podizanju životnog standarda i kvalitete života stanovnika karpatske regije uz očuvanje njezinih jedinstvenih ekoloških vrijednosti; |
| --- | --- |

22.

| 23. | smatra da se hitno treba pozabaviti problemom depopulacije i starenja stanovništva karpatske regije. Razvoj osnovnih socijalnih usluga u karpatskoj regiji, osobito u pogledu socijalne uključenosti te pristupa obrazovanju i zdravstvenoj skrbi, trebao bi stoga predstavljati ključan aspekt suradnje u okviru makroregionalne strategije za Karpate; |
| --- | --- |

23.

| 24. | smatra da bi se mjere predložene u strategiji trebale usmjeriti na jačanje održive gospodarske suradnje u područjima od strateške važnosti za makroregiju (čista industrija, održivi turizam i poljoprivredno-prehrambeni sektor) kroz razvoj karpatskih klastera i makroregionalnog inovacijskog ekosustava. Predložene mjere moraju biti usmjerene na učinkovito korištenje lokalnih resursa – pored ostalog i uz pomoć certificiranja i uvođenja zajedničke oznake za proizvode iz Karpata – i zajedničkog potencijala zemalja i regija karpatskog područja, ali i na daljnje promicanje razvoja socijalno i gospodarski zapostavljenih područja radi jačanja konkurentnosti cijele makroregije; |
| --- | --- |

24.

| 25. | naglašava da su ekološke vrijednosti Karpata sastavni dio razvoja makroregije. Poboljšanje makroregionalne suradnje u cilju zaštite i očuvanja prirodnog okoliša, upravljanja prirodnim rizicima, ublažavanja klimatskih promjena i prilagođavanja njihovim posljedicama u kombinaciji s upravljanjem reprodukcijskim materijalom putem održivog gospodarenja šumama te s provedbom mjera za podizanje svijesti o okolišu unaprijedit će kvalitetu okoliša u regiji. Koordinacija aktivnosti u cijeloj karpatskoj regiji dovest će do učinka ekonomije razmjera; |
| --- | --- |

25.

| 26. | smatra da cijela karpatska regija mora imati aktivnu ulogu i davati važan doprinos klimatskoj politici EU-a u skladu sa zajedničkim ciljem ispunjavanja obveza iz Pariškog sporazuma. Naglašava nužnost očuvanja karpatskih šuma s obzirom na njihovu izrazito važnu ulogu u smanjenju emisija CO2 i na njihov značaj za zadržavanje vode, zaštitu tla i očuvanje biološke raznolikosti; |
| --- | --- |

26.

| 27. | smatra da inicijative za jačanje konkurentnosti i inovativnosti regije moraju biti popraćene mjerama za poboljšanje njezine pristupačnosti. Mjere u drugim područjima ne mogu se provesti bez održivog prometa te digitalne i socijalne infrastrukture. Zajedničke aktivnosti u tom području pridonijet će otvaranju karpatske regije i jačanju njezine unutarnje kohezije, a time i njezine prekogranične povezanosti; |
| --- | --- |

27.

| 28. | ističe da su prostorno planiranje i suradnja u regiji ključni elementi složenog razvoja karpatske regije. Kvaliteta suradnje i izgledi za razvoj makroregije uvelike će ovisiti o dobrom radu institucija, uključujući lokalne vlasti. U strategiji bi se posebna pozornost trebala posvetiti strukturi naselja u Karpatima, čije je obilježje mnoštvo malih naselja u dolinama, kao i tradicionalnim pastirskim zajednicama u planinama koje su oslabljene uslijed socioekonomskih promjena do kojih je došlo posljednjih desetljeća. Važno je funkcionalno povezati planinske krajeve u Karpatima s okolnim regijama te osnažiti gradska područja; |
| --- | --- |

28.

| 29. | upućujući na jedno svoje ranije mišljenje, (9) napominje da bi makroregionalna strategija za Karpate omogućila upotpunjavanje mjera poduzetih u okviru već postojeće Strategije za dunavsku regiju, s obzirom na to da odgovara planinskom karakteru Karpata. Ukazuje na to da područje obuhvaćeno Strategijom za dunavsku regiju (EUSDR iz 2010.) trenutačno predstavlja prostorno najveću makroregiju EU-a, pri čemu su neki njezini dijelovi obuhvaćeni i Strategijom za alpsku regiju (EUSALP iz 2016.) kao i Strategijom za jadransku i jonsku regiju (EUSAIR iz 2014.), što nije imalo nikakve negativne posljedice. Uvjeren je da će to biti slučaj i sa strategijom za Karpate; |
| --- | --- |

29.

| 30. | kao što je već naveo u nekoliko mišljenja, (10) ponavlja i potvrđuje kako pozdravlja inicijativu za izradu makroregionalne strategije za karpatsku regiju te kako smatra da je riječ o zreloj inicijativi koja uključuje sve razine vlasti i uprave (europsku, nacionalnu, regionalnu i lokalnu); |
| --- | --- |

30.

| 31. | podsjeća na poziv Vijeća da se regionalnim strategijama dâ novi politički zamah kao i na njegovu spremnost da razmotri inicijative za stvaranje novih strategija; (11) |
| --- | --- |

31.

| 32. | poziva Europsku komisiju da podrži inicijative usmjerene na izradu makroregionalne strategije za karpatsku regiju kao sljedeće makroregionalne strategije i druge po redu koja bi obuhvaćala europska planinska područja; |
| --- | --- |

32.

| 33. | smatra da makroregionalna strategija kao instrument omogućuje učinkovitiju upotrebu raspoloživih financijskih sredstava u okviru cilja europske teritorijalne suradnje (ETS), i to razvijanjem održivog sustava sufinanciranja i provedbe mjera potpore regijama u karpatskim zemljama. Na taj će se način olakšati pristup tih regija sredstvima EU-a; (12) |
| --- | --- |

33.

| 34. | uvažavajući pozitivne učinke Karpatske konvencije, relevantnost njezinih ciljeva i usklađenost s prioritetima EU-a, poziva Europsku komisiju da se angažira na pristupanju Unije Konvenciji u svojstvu ugovorne stranke; ukazuje na to da je Unija već sada ugovorna stranka Alpske konvencije. |
| --- | --- |

34.

Bruxelles, 4. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Vidjeti, među ostalim, glavu XVIII. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU).

1

(2)  Poput drugih instrumenata, kao što su Europska grupacija za teritorijalnu suradnju (EGTS), programi Interreg ili programi u okviru Europskog instrumenta za susjedstvo.

2

(3)  Kao primjer mogu poslužiti projekti u okviru postojećih programa europske teritorijalne suradnje, uključujući projekte koje provode lokalne vlasti ili nevladine organizacije.

3

(4)  O strategiji za Karpate raspravlja se u okviru niza konferencija „Karpatska Europa” koje se održavaju od 2011. U sklopu Gospodarskog foruma u Krynici održavaju se okrugli stolovi o strategiji za Karpate koji okupljaju međunarodne partnere koji predstavljaju parlamente, vlade i regije. Kao primjeri za inicijative vlasti teritorijalnih jedinica mogu poslužiti organizacija Međunarodnog foruma za suradnju u karpatskoj regiji, Dani dobrog susjedstva u Karpatima te brojne konferencije i susreti.

4

(5)  Predstavnici vlada Mađarske, Slovačke, Ukrajine i Poljske potpisali su u rujnu 2018. Izjavu o namjeri izrade makroregionalne strategije EU-a za karpatsku regiju.

5

(6)  Protokol o zaštiti i održivoj uporabi biološke i krajobrazne raznolikosti, 2008., Bukurešt; Protokol o održivom turizmu, 2011., Bratislava; Protokol o održivom gospodarenju šumama, 2011., Bratislava; Protokol o održivom prometu, 2015., Mikulov; Protokol o održivoj poljoprivredi i ruralnom razvoju, 2017., Lillafüred.

6

(7)  Suradnja u okviru Karpatske konvencije, koja okuplja sedam karpatskih zemalja (Češku, Mađarsku, Poljsku, Rumunjsku, Slovačku, Srbiju i Ukrajinu), ključan je element europske integracije s obzirom na to da uključuje pet država članica i dva neposredna susjeda EU-a (Srbiju i Ukrajinu).

7

(8)  Mišljenje 6422/2018 „Makroregionalne strategije EU-a, poput podunavske: okvir za promicanje transnacionalnih klastera”, izvjestitelj: Dainis Turlais (LV/ALDE).

8

(9)  Mišljenje CdR 6422/2018.

9

(10)  Primjerice u mišljenjima „Makroregionalne strategije EU-a, poput podunavske: okvir za promicanje transnacionalnih klastera” (CoR 6422/2018), „Provedba makroregionalnih strategija” (CoR 2554/2017) te „Budućnost kohezijske politike” (2017/C 306/03).

10

(11)  COM(2019) 21 final – dok. 5927/19 + ADD 1.

11

(12)  Imajući u vidu zaključke Europskog vijeća te vlastita mišljenja, uključujući i mišljenje CoR/2017/C/306/03 u kojem se navodi da bi se europski strukturni i investicijski fondovi trebali temeljiti na načelu usmjerenosti prema konkretnim područjima te se naglašava da se politika i djelovanje EU-a moraju usredotočiti na probleme konkretnih područja u kojima strukturna i društveno-gospodarska situacija opravdava donošenje posebnih mjera u skladu s odredbama UFEU-a.

12

---

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/18 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/18

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Potencijal željezničkog sektora u ostvarivanju prioriteta politike EU-a

(2020/C 79/04)

| Izvjestitelj | : | Pascal MANGIN (FR/EPP), član Vijeća Regije Grand Est |
| --- | --- | --- |

Izvjestitelj

:

Pascal MANGIN (FR/EPP), član Vijeća Regije Grand Est

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

| 1. | ističe doprinos željezničkog sektora, a i potencijal regionalnih i lokalnih željezničkih linija, u pogledu nekoliko glavnih prioriteta politika Unije, a to su dekarbonizacija i ublažavanje klimatskih promjena, teritorijalna, gospodarska i socijalna kohezija, unutarnje tržište i slobodno kretanje osoba i robe te održiva mobilnost; |
| --- | --- |

1.

| 2. | ističe ulogu prometne mreže kao okosnice gospodarstva EU-a i potencijal željezničke mreže da poveže glavne prometne putove s rubnim regijama i područjima Unije, a istodobno doprinese i ekologizaciji logističke distribucije u EU-u poticanjem prebacivanja prijevoza tereta na velike udaljenosti s cesta na tračnice; naglašava da se u tom kontekstu – uz kontinuirano poticanje mreža za koje se smatra da su od prioritetnog interesa – ne smije zanemariti uloga sekundarnih regionalnih linija; |
| --- | --- |

2.

| 3. | ukazuje na mogućnosti koje pruža željeznički sektor u pogledu kvalificiranog i stabilnog zapošljavanja s ravnomjernom raspodjelom radnih mjesta na cijelom području EU-a i na pozitivan učinak prelijevanja za druge sektore gospodarstva; |
| --- | --- |

3.

| 4. | poziva na mjere za daljnju optimizaciju tog doprinosa u kontekstu Europskog zelenog plana, kojim se želi odgovoriti na zabrinutost građana u tim područjima; |
| --- | --- |

4.

| 5. | ističe važnost multimodalnosti za održiv sustav mobilnosti EU-a, koji iskorištava prednosti svih načina prijevoza, kao i potrebu za kontinuiranim ulaganjem napora kako bi se zajamčili jednaki uvjeti, osobito internalizacijom vanjskih troškova; |
| --- | --- |

5.

| 6. | napominje da željeznice imaju potencijal da postanu najvažnija komponenta mobilnosti. One će morati u cijelosti prihvatiti digitalizaciju i automatizaciju radi pružanja usluga sve do tzv. posljednjeg kilometra u putničkom i teretnom sektoru; time će pridonijeti i prijelazu na održiviji prometni sustav; |
| --- | --- |

6.

| 7. | poziva Europsku komisiju da zajamči ispravnu provedbu postojećeg regulatornog okvira za željeznički promet; |
| --- | --- |

7.

| 8. | ukazuje na ulogu kolodvora kao kulturnih središta i uslužnih centara i na uspjeh programa putovanja željeznicom kao što je #DiscoverEU za promicanje kulture i baštine EU-a; |
| --- | --- |

8.

Teritorijalna kohezija

| 9. | napominje da, osim odgovornosti za usluge javnog prijevoza na svojim područjima, lokalna i regionalna tijela ujedno imaju zadaću potaknuti veću teritorijalnu koheziju između urbanih i ruralnih područja. U kontekstu obveza Unije u okviru Pariškog sporazuma, lokalna i regionalna tijela provode rješenja za održiviji prometni sektor, što će biti ključno za postizanje cilja održive Europe do 2030.; |
| --- | --- |

9.

| 10. | smatra da željeznice imaju važnu ulogu u nekoliko glavnih prioriteta politika Unije, počevši od provedbe ciljeva održivog razvoja u okviru novog Europskog zelenog plana iznesenog u političkim smjernicama predsjednice Europske komisije von der Leyen. Točnije, one pridonose smanjenju razlika između gradova i prigradskih regija, kao i između ruralnih i urbanih područja; |
| --- | --- |

10.

| 11. | u mišljenju CDR 18/2017 naglašava da je potrebno dovršiti nužnu infrastrukturu u regijama gdje su željeznice slabije razvijene kako bi se građanima i poduzećima u tim regijama omogućilo korištenje željezničkog prijevoza pod istim uvjetima kao u ostatku EU-a u cilju uspostave jedinstvenog europskog željezničkog prostora, osim ako postoje drugi oblici prijevoza koji su održiviji i općenito jeftiniji za korisnike i širu zajednicu; |
| --- | --- |

11.

| 12. | ističe da se – unatoč tomu što se u aktualnim ciljevima politika EU-a navodi da bi koridori osnovne mreže (CNC) i željeznički teretni koridori trebali biti glavne osovine za razvoj intermodalnosti diljem EU-a – u istraživačkom izvješću o promjeni načina prijevoza pripremljenom za odbor TRAN Europskog parlamenta naglašava da povezanost nije jednako razvijena u svim regijama EU-a. U izvješću se osobito ističe da na cijelom području EU-a treba osigurati priliku za priključenje na željezničku mrežu „u skladu s načelom kohezije i pristupačnosti [...] te na temelju jasnih pokazatelja razina potražnje i socioekonomskih uvjeta prihvatnog područja” (1). Kako bi se postigao cilj osiguravanja dostatne povezanosti u Europi, potrebno je sredstvima EU-a financirati ne samo koridore osnovne mreže već i sekundarne koridore; |
| --- | --- |

12.

| 13. | naglašava važnost prekograničnih željezničkih veza, pa i onih od regionalne važnosti. EU mora voditi računa o njima zbog njihovog posebnog doprinosa teritorijalnoj koheziji, među ostalim i putem financiranja u okviru programa EU-a; |
| --- | --- |

13.

Gospodarska i socijalna kohezija

| 14. | u pogledu kohezije napominje da je zaposlenost u željezničkom sektoru raspoređena po svim regijama Unije i da obuhvaća niz radnih mjesta: od prijevoznika i upravitelja infrastrukture, do dobavljača i proizvođača te usluga održavanja, sigurnosti i zaštite. U studijama se procjenjuje da je u tom sektoru zaposleno 2,3 milijuna osoba, a ako se uzme u obzir širi ekonomski učinak, i 4 milijuna. (2) Zahvaljujući sektorskim i operativnim obvezama, željeznički sektor društveno je odgovoran poslodavac koji promiče razvoj kvalificirane radne snage i služi kao katalizator održivog rasta na lokalnoj i nacionalnoj razini te na razini EU-a; |
| --- | --- |

14.

| 15. | poziva na uspostavu bliskog partnerstva između Komisije i željezničkog sektora radi rješavanja pitanja osposobljavanja, zapošljavanja i privlačnosti zanimanja u željezničkom sektoru, osobito za mlade, kao i u svrhu toga da se kontrolori počnu smatrati ovlaštenim dužnosnicima na europskoj razini, čime bi se mogao smanjiti broj agresija prema tim osobama zahvaljujući uvođenju sankcija u nacionalne kaznene zakone; |
| --- | --- |

15.

| 16. | ističe da će se u željezničkoj industriji pojaviti sve veća potražnja za stručnjacima u području IKT-a i kibersigurnosti u skladu sa sve većom digitalizacijom i automatizacijom tog sektora. Takva će kretanja imati pozitivan učinak prelijevanja na druge gospodarske sektore, pri čemu će se otvaranjem jednog radnog mjesta u željezničkoj industriji otvoriti dodatnih 0,52 radna mjesta u drugim sektorima, ponajprije u malim i srednjim poduzećima; (3) |
| --- | --- |

16.

| 17. | napominje da u kontekstu digitalizacije i automatizacije željeznički sektor ujedno pati od nedostatka odgovarajućih vještina te se suočava s promjenjivim zahtjevima za vještinama u određenim sektorima; (4) |
| --- | --- |

17.

| 18. | ukazuje na prednosti koje bi i za postojeća i za nova zanimanja u željezničkom sektoru mogli donijeti strukturirani programi pripravništva koji bi se mogli uspostaviti u suradnji s pružateljima strukovnog obrazovanja i srednjim školama te bi se mogli poduprijeti sredstvima EU-a za usavršavanje/prekvalifikaciju u kontekstu tranzicije prema većem stupnju digitalizacije i automatizacije određenih struka; (5) |
| --- | --- |

18.

| 19. | ističe da je jedan od važnih aspekata slaba zastupljenost žena u željezničkom sektoru. Prema studiji o praćenju željezničkog tržišta (RMMS) iz 2019. (6), u EU-u se udio žena kreće od 8 do 49 %, a samo u četiri države članice premašuje 30 %. Povećavanjem privlačnosti zanimanja u željezničkom sektoru za žene u EU-u moglo bi se pridonijeti smanjenju uskih grla pri zapošljavanju. Odbor regija skreće pozornost na doprinos Platforme EU-a za promjene i njezin popis dobrih praksi (7) za rješavanje tih neravnoteža. Nužno je kombinirati mjere koje poduzimaju poduzeća, mjere na sektorskoj razini i mjere politike; |
| --- | --- |

19.

Posebna uloga putničkih kolodvora kao kulturnih platformi

| 20. | ponavlja glavnu poruku svog mišljenja CDR 185/2018 (8) i u ovom kontekstu skreće pozornost na ulogu kolodvora te napominje „da su raznoliki oblici kulturne baštine veliko bogatstvo Europe, odnosno instrument koji može imati snažan učinak pokretača za održivije regije i snažniju koheziju u EU-u i pridonijeti jačanju identiteta na regionalnoj razini i diljem Europe te koji osobito odražava krilaticu EU-a ‚Ujedinjena u raznolikosti’”; |
| --- | --- |

20.

| 21. | napominje da su kolodvori, osim što služe za prijevoz putnika, važni nosioci kulture i da osiguravaju široku mrežu točaka za doticaj s građanima. Stoga su savršena podloga za prenošenje kulture i ponudu kulturnih prilika široj publici, čime pridonose kvaliteti života i socijalnoj koheziji. To se osobito odnosi na gradove srednje veličine i velike gradove, gdje su kolodvori izvor neiskorištenog potencijala kao kulturni prostori koji su alternativa muzejima ili festivalima; |
| --- | --- |

21.

| 22. | stoga potiče upravitelje kolodvora i lokalna i regionalna tijela da pojačaju kulturne inicijative na kolodvorima i da na najbolji način iskoriste postojeće programe, kao što su Nagrada EU-a za suvremenu arhitekturu, (9) Europska cesta industrijske baštine (10) (s kojom bi se moglo surađivati na promicanju svijesti o kulturnoj baštini i raznolikosti), Mreža kreativnih centara EU-a koja obuhvaća neke obnovljene kolodvore, nominacije za nagrade EU-a za suvremenu arhitekturu te program EU-a Kreativna Europa, dostupan za projekte koji obuhvaćaju više od tri države članice koje žele promicati specifične aspekte kulture; |
| --- | --- |

22.

| 23. | smatra da se trenutačni uspjeh programa #DiscoverEU (11) ne smije uzimati zdravo za gotovo. Tim se programom omogućilo besplatno putovanje željeznicom u trajanju od jednog do mjesec dana za 30 000 mladih Europljana. Stoga predlaže pokretanje zajedničke inicijative kojom bi se ujedinili program Europske komisije #DiscoverEU, željeznički sektor i OR, a čija bi svrha mogla biti povezivanje putovanja mladih Interrailom s programom događanja u europskim gradovima i regijama s naglaskom na lokalnim željezničkim kolodvorima i njihovom okruženju s kulturnog stajališta i/ili radi tehničkih terenskih posjeta kako bi mladi naučili više o željeznicama; |
| --- | --- |

23.

| 24. | podsjeća na sve veću popularnost noćnih vlakova, naročito među mladima, kao i na potrebu da se u okviru „zelene tranzicije” oni ponovno uvedu na određenim europskim prugama. Napominje da će međunarodni festival umjetnosti EUROPALIA 2021. godine biti posvećen utjecaju željeznice na umjetnost te predlaže da se tom prilikom istakne doprinos noćnih vlakova i njihova nova popularnost. Također poziva željeznice da povećaju svoj doprinos održivom turizmu jačanjem suradnje s putničkim agencijama i drugim prijevoznim sredstvima; |
| --- | --- |

24.

Europski zeleni plan

| 25. | napominje da je EU više puta potvrdio svoj cilj da njegove industrije budu svjetski predvodnici u inovacijama, digitalizaciji i dekarbonizaciji. Dekarbonizacija i ublažavanje klimatskih promjena stavljeni su na sam vrh političkih prioriteta nove Komisije u okviru Europskog zelenog plana. Stoga su hitno potrebni inovativni i uravnoteženi prijedlozi Komisije koji bi trebali biti predstavljeni u roku od 100 dana od početka rada nove Komisije. Komisija bi trebala navesti koja su financijska sredstva potrebna za postizanje ciljeva dekarbonizacije; |
| --- | --- |

25.

| 26. | uzima u obzir sve snažnije popularne pokrete kao što su „posramljivanje osoba koje putuju zrakoplovom” ili klimatski prosvjedi, te je uvjeren da se time može potaknuti promjena u odabiru načina prijevoza samo ako željeznice pruže istinsku i cjenovno prihvatljivu alternativu načinima prijevoza koji onečišćuju okoliš. To ovisi o doprinosu lokalnih, regionalnih i javnih tijela, ali i o sposobnosti tog sektora da bude još pogodniji za okoliš; |
| --- | --- |

26.

Okolišna učinkovitost i provedba načela „onečišćivač plaća”

| 27. | napominje da je prometni sektor odgovoran za 27 % emisija stakleničkih plinova u EU-u. Trenutačne ambicije politika EU-a navedene su u Strategiji Komisije za mobilnost s niskom razinom emisije donesenoj 2016., nakon koje su uslijedila tri zakonodavna „paketa za mobilnost”. Stope emisija željezničkog sektora daleko su najniže među svim načinima prijevoza. Nadalje, željeznički sektor jedini je prometni sektor čije se ukupne emisije smanjuju (12) unatoč povećanom opsegu prijevoza; |
| --- | --- |

27.

| 28. | ukazuje na studiju organizacije CE Delft iz 2019. (13) o internalizaciji vanjskih troškova. U toj se studiji navodi da je željeznički sektor iznimno uspješan u pokrivanju – putem naknada –varijabilnih infrastrukturnih troškova i vanjskih učinaka kao što su onečišćenje zraka, CO2 i buka, s manjim razlikama u pokrivanju troškova u eurima po putničkom kilometru ili tonskom kilometru od ostalih načina prijevoza; |
| --- | --- |

28.

| 29. | smatra da bi okolišna učinkovitost željeznica bila još veća kad bi željeznice riješile svoje glavne nedostatke sustavnijim uvođenjem dužih i težih teretnih vlakova te većeg broja tihih vlakova, poticanjem naknadne ugradnje kompozitnih kočnih blokova na vagone i uporabom čiste i učinkovite energije; |
| --- | --- |

29.

| 30. | smatra da bi željeznice ujedno trebale intenzivno raditi na pronalaženju alternativa za štetne proizvode kao što su glifosat ili kreozot koji se upotrebljavaju uzduž velikog broja kilometara pruge; |
| --- | --- |

30.

| 31. | pozdravlja činjenicu da su se glavni subjekti u željezničkom sektoru obvezali na klimatsku neutralnost do 2050., ali smatra da je takav cilj dostižan u bližoj budućnosti; |
| --- | --- |

31.

| 32. | smatra da zakonodavci mogu pridonijeti tom cilju provedbom načela „onečišćivač plaća”. Odbor regija podsjeća na svoje mišljenje CDR 18/2017 (14) u kojem se navodi da bi „svi načini prijevoza trebali [...] pridonijeti vanjskim troškovima koje uzrokuju proporcionalno svom doprinosu onečišćenju, u skladu s načelom ‚onečišćivač plaća’” i da bi se „prioritet [...] trebao dati alternativnim vrstama prijevoza s niskom razinom emisije, preispitivanjem postojećih skrivenih ili otvorenih subvencija za cestovni promet”; |
| --- | --- |

32.

| 33. | poziva na reviziju postojećih izuzeća od plaćanja PDV-a predviđenih Direktivom Vijeća 2006/112/EZ (15) u skladu s kojom sve države članice primjenjuju izuzeće od plaćanja PDV-a za prekogranično zrakoplovstvo, ali ne i za prekogranične željeznice. Izmjenama te Direktive omogućilo bi se državama članicama da na održiviji način primjenjuju stope PDV-a za usluge prekograničnog prijevoza putnika. U tom kontekstu skreće pozornost na europsku građansku inicijativu pod nazivom „Ukidanje oslobođenja od poreza na zrakoplovno gorivo u Europi” (16); također prima na znanje obveze koje je preuzeo g. Timmermans, izvršni potpredsjednik zadužen za Europski zeleni plan, u pogledu potrebe za revizijom porezne politike prema određenim vrstama goriva koja se koriste u prometu kako bi se one bolje uskladile s ciljevima EU-a na području klime; |
| --- | --- |

33.

| 34. | u vezi s revizijom Direktive o oporezivanju energije (2003/96/EZ) (17) koju je najavila predsjednica von der Leyen, poziva na ukidanje obveznih izuzeća od plaćanja poreza za zračni i pomorski promet (dok su takva izuzeća neobvezna za energente i električnu energiju koji se upotrebljavaju za prijevoz robe i putnika vlakom, podzemnom željeznicom, tramvajem itd.) kao daljnju mjeru za poticanje prelaska na održivije načine prijevoza; |
| --- | --- |

34.

Privlačnost željeznica i promjena u načinu prijevoza

| 35. | smatra da će se promjena u načinu prijevoza potaknuti i povećanjem pouzdanosti i udobnosti vlakova. Kolodvori su sastavni dio udobnosti putovanja. Osobe smanjene pokretljivosti također bi trebale imati koristi od te dodatne kvalitete usluga u vlaku i na kolodvorima; noćni vlakovi za udaljenija odredišta postaju sve pouzdanije rješenje jer putnici sve više traže održive alternativne načine prijevoza. Željeznički sektor (željeznički prijevoznici i upravitelji infrastrukture) može popratiti taj trend ponudom privlačnih cijena, udobnih vagona i prikladnih trasa vlakova; |
| --- | --- |

35.

| 36. | ističe da željeznice pružaju dobru kombinaciju brzine, sigurnosti, udobnosti, učinkovitosti i okolišne učinkovitosti. Unatoč tomu, cestovni promet predstavlja više od 50 % teretnog prometa, a željeznički 12 %. Kad je riječ o putnicima, željeznice u prosjeku i dalje imaju manje od 10 % tržišnog udjela, usprkos određenom napretku tijekom posljednjih nekoliko godina. Lokalna i regionalna tijela imaju važnu ulogu u poticanju rasprava koje se s javnim i privatnim subjektima vode o financiranju i rješenjima u cilju razvijanja privlačnih usluga u sektoru prometa. U tom kontekstu, OR poziva Europsku komisiju na promicanje prijevoza cestovnih teretnih vozila željeznicom i poticanje javnog financiranja terminala i željezničkih vozila namijenjenih toj svrsi kao optimizirane opcije za prijelaz na druge načine prijevoza koja će pridonijeti velikom ubrzanju dekarbonizacije teretnog prijevoza; |
| --- | --- |

36.

Digitalizacija, inovacije i industrijska politika

| 37. | smatra da iskustva dvaju golemih željezničkih prijevoznika – francuskog i njemačkog – pokazuju da bi se željeznice trebale preusmjeriti na svoju temeljnu poslovnu djelatnost: tešku željeznicu. Pravilnom industrijskom strategijom u kombinaciji s digitalizacijom pridonijet će se postavljanju većeg broja vlakova na pruge; |
| --- | --- |

37.

| 38. | u vezi s digitalizacijom preporučuje:






  — | Europski sustav za upravljanje željezničkim prometom (ERTMS) trebao bi se ubrzano uvoditi kako bi se bolje kombinirali dodatni kapaciteti i sigurniji prijevoz, |
| --- | --- | --- |

38.

—

Europski sustav za upravljanje željezničkim prometom (ERTMS) trebao bi se ubrzano uvoditi kako bi se bolje kombinirali dodatni kapaciteti i sigurniji prijevoz,

| — | digitalizacija bi se trebala razviti na intermodalnoj razini kako bi se optimizirala djelotvornost prometnog sektora u cjelini. Posebna pozornost trebala bi se posvetiti uslugama za osobe smanjene pokretljivosti i osobe s drugim vrstama invaliditeta (fizičkim, osjetilnim ili intelektualnim), |
| --- | --- |

—

digitalizacija bi se trebala razviti na intermodalnoj razini kako bi se optimizirala djelotvornost prometnog sektora u cjelini. Posebna pozornost trebala bi se posvetiti uslugama za osobe smanjene pokretljivosti i osobe s drugim vrstama invaliditeta (fizičkim, osjetilnim ili intelektualnim),

| — | kako bi se poboljšala briga o korisnicima, a putnicima ponudila kvalitetna podatkovna veza i pristup internetu, mreže 5G trebale bi se u cijelosti iskoristiti, |
| --- | --- |

—

kako bi se poboljšala briga o korisnicima, a putnicima ponudila kvalitetna podatkovna veza i pristup internetu, mreže 5G trebale bi se u cijelosti iskoristiti,

| — | trebalo bi ubrzano uvoditi „digitalne teretne vlakove”. Takvi će vlakovi prikupljati informacije o stanju robe i vlaka (temperatura, udari, sigurnosna upozorenja itd.) te ih prosljeđivati osoblju vlaka i kontrolnim centrima uz pruge, |
| --- | --- |

—

trebalo bi ubrzano uvoditi „digitalne teretne vlakove”. Takvi će vlakovi prikupljati informacije o stanju robe i vlaka (temperatura, udari, sigurnosna upozorenja itd.) te ih prosljeđivati osoblju vlaka i kontrolnim centrima uz pruge,

| — | brzo povećati prediktivno održavanje željezničkih vozila i infrastrukture putem opsežnog usvajanja daljinskih bežično povezanih senzora (internet stvari) za utvrđivanje temperature, tlaka, vibracija, sigurnosnih upozorenja u kritičnim točkama i u stvarnom vremenu, automatsko prikupljanje i organizaciju svih podataka senzora, neposrednu analizu s pomoću automatskih sustava koji se temelje na umjetnoj inteligenciji; |
| --- | --- |

—

brzo povećati prediktivno održavanje željezničkih vozila i infrastrukture putem opsežnog usvajanja daljinskih bežično povezanih senzora (internet stvari) za utvrđivanje temperature, tlaka, vibracija, sigurnosnih upozorenja u kritičnim točkama i u stvarnom vremenu, automatsko prikupljanje i organizaciju svih podataka senzora, neposrednu analizu s pomoću automatskih sustava koji se temelje na umjetnoj inteligenciji;

| 39. | naglašava da potencijal integriranog sustava naplate karata i mobilnost kao usluga (MaaS) ovise o tome da prijevoznici omogućavaju laku dostupnost svojih podataka ostatku ekosustava. Trebalo bi uspostaviti smjernice na razini EU-a kako bi se željeznice potaknule da dodatno otvore svoje podatke. Time se može pridonijeti razvoju pametnih gradova. Usporedo s tim, lokalna i regionalna tijela moraju razvijati nove kompetencije u proizvodnji i razmjeni javnih podataka te upravljanju njima; |
| --- | --- |

39.

| 40. | naglašava da integrirani sustavi za naplatu karata moraju biti međusobno kompatibilni, čime se smanjuje rizik od fragmentacije unutarnjeg tržišta; |
| --- | --- |

40.

| 41. | s obzirom na znatan utjecaj koji će digitalizacija i automatizacija tijekom sljedećih godina imati na procese i usluge koji uključuju lokalna i regionalna tijela, smatra da je osiguravanje nasljednika zajedničkog poduzeća Shift2Rail u sljedećem VFO-u iznimno važno. Oba će partnera, tj. EU i željeznički sektor, morati nastaviti ulagati financijska sredstva, pri čemu bi željeznički sektor trebao iskoristiti tu priliku za razvoj većeg broja višepartnerskih projekata na europskoj razini koji uključuju mala i srednja poduzeća; |
| --- | --- |

41.

| 42. | ističe da će Shift2Rail zauzvrat morati ispuniti svoja obećanja: smanjenje troškova životnog ciklusa željezničkih sustava za 50 % (razvoj, rad i obnavljanje infrastrukture i željezničkih vozila); udvostručenje kapaciteta željezničkog sustava; povećanje točnosti i pouzdanosti željezničkih usluga za 50 %; uklanjanje preostalih prepreka u pogledu interoperabilnosti i učinkovitosti; smanjenje negativnih vanjskih učinaka kao što su buka, vibracije i emisije; te osiguravanje poticanja univerzalnog pristupa, koji podrazumijeva više od poštovanja postojećih nacionalnih propisa na tom području; |
| --- | --- |

42.

Intramodalno tržišno natjecanje

| 43. | napominje da se neto dobit od daljnjeg otvaranja tržišta, više otvorenih natječaja za ugovore o javnim uslugama i kontinuiranog razdvajanja procjenjuje na iznos koji se kreće od 18 milijardi do 32 milijarde EUR u razdoblju od 2019. do 2034. Stoga OR poziva Komisiju i Europsku agenciju za željeznice da zajamče ispravnu provedbu četvrtog željezničkog paketa kako bi iskoristili prednosti otvaranja tržišta i pojednostavljenja pravila; |
| --- | --- |

43.

| 44. | napominje da nadležno tijelo ili tijela koja su dodijelila ugovor o javnim uslugama mogu zahtijevati da regulatorno tijelo provede test ekonomske ravnoteže kako bi se zajamčilo da nova željeznička usluga ne ugrožava postojeću javnu uslugu. Jačanje regulatornih tijela ujedno je ključno za uspješniji željeznički ekosustav, što iziskuje zaštitu njihove neovisnosti i njihovih ovlasti; |
| --- | --- |

44.

| 45. | ističe da su lokalna i regionalna tijela ujedno važan akter na tržištu željezničkih vozila i mogu pomoći novim sudionicima da pristupe voznom parku. To bi se trebalo odvijati usporedo s dinamičnijim tržištem rabljenih željezničkih vozila na razini EU-a za putnike i za teretni promet. U tom pogledu odgovornost imaju postojeća željeznička poduzeća jer su ona glavni vlasnici željezničkih vozila; |
| --- | --- |

45.

Intermodalnost/multimodalnost

| 46. | ističe da će za cijeli željeznički sustav biti sve važnije razmatrati mobilnost, a ne samo željeznički promet. Putnici na područjima EU-a sad očekuju multimodalne usluge „od vrata do vrata” i spremni su na eksperimentiranje s novim načinima prijevoza (dijeljenje automobila, električni romobili, javni prijevoz itd.). Ako se u potpunosti uvaži koncept mobilnosti kao usluge i potencijal za integraciju s drugim načinima prijevoza sve do, i uključujući, usluge za tzv. posljednji kilometar, mogao bi se povećati tržišni udio željeznica; |
| --- | --- |

46.

| 47. | ističe da se za vrijeme Junckerove Komisije spominjala ideja stvaranja „europskog identiteta mobilnosti”. OR želi da nova Komisija dodatno istraži tehnološke i pravne načine kako bi se to ostvarilo. Riječ je o vrlo ambicioznom i sofisticiranom projektu kojim bi se jedinstvenim uređajem/karticom centraliziralo sljedeće:






  — | detalji profila, uključujući potvrde osoba smanjene pokretljivosti i vozačke dozvole, |
| --- | --- | --- |

47.

—

detalji profila, uključujući potvrde osoba smanjene pokretljivosti i vozačke dozvole,

| — | sredstvo plaćanja i karta koja nije u papirnatom obliku za sve vrste prijevoza, |
| --- | --- |

—

sredstvo plaćanja i karta koja nije u papirnatom obliku za sve vrste prijevoza,

| — | račun za primanje naknade za kršenje prava putnika, |
| --- | --- |

—

račun za primanje naknade za kršenje prava putnika,

| — | alat za izračun ugljičnog otiska mobilnosti određene osobe; |
| --- | --- |

—

alat za izračun ugljičnog otiska mobilnosti određene osobe;

| 48. | poziva Komisiju da utvrdi prepreke koje je potrebno ukloniti, osobito u pogledu jamstva za putnike u slučaju propuštanja veza ili pružanja informacija; posebno putnici koji putuju između različitih država članica međugradskim vlakovima često nisu svjesni svojih prava za razliku od, primjerice, putnika u zračnom prometu; |
| --- | --- |

48.

| 49. | smatra da bi se ulaganja u željeznički teretni prijevoz trebala usmjeriti na uska grla na tzv. posljednjem kilometru. To se ne odnosi samo na gradske čvorove, nego i na željezničke veze u lukama. Pri planiranju kapaciteta prijevoz tereta treba staviti na prvo mjesto. Osim toga, OR poziva na povećanje europskih izvora financiranja namijenjenih razvoju intermodalnih prometnih centara i stvaranju čvorišta, što iziskuje velika ulaganja; |
| --- | --- |

49.

| 50. | žali zbog toga što se međuinstitucijski pregovori o Direktivi o kombiniranom prijevozu (92/106/EEZ) (18) nisu mogli dovršiti prije obnove sastava institucija početkom 2019. i nada se da će se oni nastaviti od jeseni 2019.; |
| --- | --- |

50.

| 51. | smatra da bi trebalo povećati mogućnost općeg skupnog izuzeća za ulaganja u intermodalne logističke platforme. To bi bila važna mjera pojednostavljenja za lokalna i regionalna tijela. Međutim, preduvjet za takvo izuzeće jest taj da se željeznice suzdrže od unakrsnih subvencioniranja. Time će se donositelji odluka lakše uvjeriti da se pravilima o državnim potporama i dalje trebaju promicati željeznice, a ne načini prijevoza koji više onečišćuju, u skladu sa Smjernicama Zajednice o državnim potporama za željeznička poduzeća iz 2008. (19); |
| --- | --- |

51.

Sigurnost i zaštita u željezničkom prometu

| 52. | naglašava da je sigurnost dio željezničkog DNK-a i da se može dodatno poboljšati u skladu s potrebnim poboljšanjima interoperabilnosti. ATO, ERTMS, prediktivno održavanje i kibersigurnost bit će digitalni produžetak takvog poboljšanja, kao i uklanjanje željezničko-cestovnih prijelaza; |
| --- | --- |

52.

Trgovina

| 53. | ističe važnost uravnoteženog pristupa u pogledu deset mjera djelovanja dogovorenih o odnosima s Kinom koje su podnesene Europskom vijeću u ožujku 2019. (EU-Kina – strateški pregled) (20); |
| --- | --- |

53.

| 54. | podupire potrebu prepoznatu u Komunikaciji za odgovarajućim nadzorom kako bi se zajamčilo da postojeći kapaciteti i budući potencijal EU-a u vezi s visokokvalificiranom proizvodnjom (i odgovarajućim mogućnostima zapošljavanja diljem područja EU-a) ne budu neopravdano ugroženi narušavanjem tržišnog natjecanja na međunarodnoj razini (pristup tržištima građevinarstva, pružanje željezničkih usluga itd.); |
| --- | --- |

54.

| 55. | ističe: i. da se 6. mjerom iz Komunikacije o strateškom pregledu pozivaju Europski parlament i Vijeće da donesu instrument za međunarodnu nabavu prije kraja 2019.; ii. da Europska komisija navodi da će se sredinom 2019. objaviti smjernice o sudjelovanju stranih ponuditelja i robe na tržištu nabave EU-a; i iii. da bi Komisija do kraja 2019. trebala utvrditi kako otkloniti postojeće nedostatke u zakonodavstvu EU-a; |
| --- | --- |

55.

| 56. | u pogledu javne nabave u željezničkom sektoru, ističe važnost primjene načela ekonomski najpovoljnije ponude, kako je utvrđeno u paketu o javnoj nabavi EU-a iz 2014. i poziva Komisiju da pruži smjernice o primjeni tog načela. Istodobno, potrebno je osigurati da se u specifikacije ugovora javne nabave uključe ekonomska, socijalna i ekološka poboljšanja. |
| --- | --- |

56.

Bruxelles, 4. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2018/629182/IPOL_STU(2018)629182_EN.pdf.

1

(2)  ERRAC (Europsko savjetodavno vijeće za istraživanja u području željeznica): https://errac.org/wp-content/uploads/2019/03/122017_ERRAC-RAIL-2050.pdf.

2

(3)  http://www.esce.at/ecodev/wp-content/uploads/2016/04/2013-Der-%C3%B6konomische-Fu%C3%9Fabdruck-des-Systems-Bahn-Folder.pdf.

3

(4)  https://ec.europa.eu/transport/modes/rail/market/market_monitoring_en.

4

(5)  http://data.consilium.europa.eu/doc/document/ST-15431-2017-INIT/hr/pdf.

5

(6)  https://ec.europa.eu/transport/modes/rail/market/market_monitoring_en.

6

(7)  https://ec.europa.eu/transport/themes/social/women-transport-eu-platform-change_en.

7

(8)  Socijalna politika, obrazovanje, zapošljavanje, istraživanje i kultura.

8

(9)  https://ec.europa.eu/programmes/creative-europe/actions/architecture-prize_en.

9

(10)  https://www.erih.net/.

10

(11)  https://europa.eu/youth/discovereu/.

11

(12)  https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/share-of-transport-ghg-emissions-1#tab-chart_1.

12

https://www.eea.europa.eu/data-and-maps/daviz/specific-co2-emissions-per-tonne-2#tab-chart_1.

(13)  https://ec.europa.eu/transport/sites/transport/files/studies/internalisation-state-of-play-isbn-978-92-76-01413-3.pdf.

13

(14)  SL C 342, 12.10.2017, str. 57.

14

(15)  Direktiva Vijeća 2006/112/EZ od 28. studenoga 2006. o zajedničkom sustavu poreza na dodanu vrijednost (SL L 347, 11.12.2006., str. 1.).

15

(16)  https://www.fairosene.eu/.

16

(17)  Direktiva Vijeća 2003/96/EZ od 27. listopada 2003. o restrukturiranju sustava Zajednice za oporezivanje energenata i električne energije (SL L 283, 31.10.2003., str. 51.).

17

(18)  Direktiva Vijeća 92/106/EEZ od 7. prosinca 1992. o utvrđivanju zajedničkih pravila za određene vrste kombiniranog prijevoza robe između država članica (SL L 368, 17.12.1992., str. 38.).

18

(19)  https://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2008:184:0013:0031:EN:PDF.

19

(20)  https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/communication-eu-china-a-strategic-outlook.pdf.

20

---

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/25 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/25

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Poboljšanje administrativnog kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti radi jačanja ulaganja i strukturnih reformi u razdoblju 2021.–2027.

(2020/C 79/05)

| Izvjestiteljica | : | Manuela BORA (IT/PES), članica Regionalnog vijeća i Poglavarstva Regije Marke |
| --- | --- | --- |

Izvjestiteljica

:

Manuela BORA (IT/PES), članica Regionalnog vijeća i Poglavarstva Regije Marke

MIŠLJENJE

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Osiguravanje odgovarajućeg administrativnog kapaciteta za gradove i regije EU-a: izazov

| 1. | naglašava da je administrativni kapacitet ključan element za uspješnu provedbu ulaganja i reformi potrebnih za postizanje dugoročnih ciljeva politike EU-a. Nakon isteka strategije Europa 2020. ti dugoročni ciljevi trebali bi se uklopiti u okvir provedbe ciljeva održivog razvoja, koji bi također trebali imati prednost u odnosu na programe ekonomskog upravljanja koji su važni za administrativne kapacitete, kao što je proces europskog semestra. Također naglašava veliku važnost jačanja administrativnih kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti s obzirom na izazove povezane s okolišem i klimom kojima se treba posvetiti prilikom provedbe novog zelenog plana; |
| --- | --- |

1.

| 2. | napominje da su lokalne i regionalne vlasti relevantni akteri u podjeli ovlasti unutar država članica te da su odgovorne za više od polovine javnih ulaganja u EU-u i uvelike utječu na aktiviranje privatnih ulaganja; ističe da bi bolji administrativni kapacitet lokalnih i regionalnih vlasti pogodovao učinkovitijoj provedbi lokaliziranih javnih politika, koje su preduvjet za povjerenje građana u lokalne, regionalne, nacionalne i europske institucije; |
| --- | --- |

2.

| 3. | ističe da je od siječnja 2017. tema najmanje 38 mišljenja i rezolucija OR-a bila potreba za jačanjem administrativnog kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti u mnogim područjima, uključujući kohezijsku politiku, EFSU/InvestEU i program jedinstvenog tržišta; (1) također skreće pozornost i na svoju Rezoluciju od 9. listopada 2019. o europskom semestru i u očekivanju Godišnjeg pregleda rasta za 2020. (2); |
| --- | --- |

3.

| 4. | naglašava da se 12 % svih potpreporuka uključenih u preporuke za pojedine zemlje za 2019. odnosi na probleme u vezi s administrativnim kapacitetom lokalnih i regionalnih vlasti (3) u 17 država članica; |
| --- | --- |

4.

| 5. | smatra da poboljšanje administrativnog kapaciteta predstavlja sistemski izazov koji je povezan sa: a) ljudskim resursima (uključujući nedostatno osoblje, poteškoće u popunjavanju visokokvalificiranih položaja, nedovoljne tehničke vještine unutar organizacija, nedostatne nagrade u odnosu na zasluge, plaće niže nego u privatnom sektoru, potrebu za osposobljavanjem državnih službenika na području digitalnih vještina, sposobnosti za obavljanje visokokvalificiranih i stručnih zadaća i poznavanja funkcioniranja EU-a i prilika za financiranje koje on pruža); b) sustavima i postupcima; c) umrežavanjem s vanjskim akterima; |
| --- | --- |

5.

| 6. | napominje da u skladu s načelom supsidijarnosti odgovornost za kvalitetu javne uprave ima država članica i ona uključuje različite razine upravljanja. Međutim, EU može imati komplementarnu ulogu putem usklađivanja normi uz pomoć zakonodavstva ili procesâ koordinacije kao što je europski semestar, omogućavanja razmjene najboljih praksi te podupiranja učinkovitosti i inovacija u javnoj upravi i izgradnje administrativnog kapaciteta na svim razinama vlasti. Članak 14. Ugovora o funkcioniranju Europske unije mogao bi biti relevantna pravna osnova za kvalitetu javne uprave u pogledu usluga od općeg gospodarskog interesa; |
| --- | --- |

6.

Ocjena tekućeg VFO-a

| 7. | ističe da u okviru tekućeg VFO-a EU podupire izgradnju kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti uz pomoć kohezijske politike, Programa potpore strukturnim reformama i nekoliko drugih instrumenata i programa (4), uključujući one kojima upravlja EIB i kojima se podupiru ulaganja lokalnih i regionalnih vlasti (5); |
| --- | --- |

7.

| 8. | izražava žaljenje zbog nedostatka transparentnih informacija o ukupnoj količini sredstava EU-a dostupnih za izgradnju kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti i o tome kako se doista koriste (6), kao i o njihovu ukupnom učinku, te poziva Komisiju da što prije osigura te informacije; također predlaže da se u godišnje izvješće o praćenju Programa potpore strukturnim reformama uključi stalan odjeljak o uključenosti lokalnih i regionalnih vlasti kao korisnika Programa; |
| --- | --- |

8.

| 9. | napominje da dostupne informacije ukazuju na to da su sredstva EU-a dostupna za izgradnju kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti u okviru tekućeg VFO-a nedovoljno iskorištena imajući u vidu ulogu lokalnih i regionalnih vlasti u postojećoj raspodjeli ovlasti te broj preporuka za pojedine zemlje upućenih lokalnim i regionalnim vlastima. (7) Kad su posrijedi dva programa čiji bi izravni korisnici mogle biti i lokalne i regionalne vlasti, dostupne informacije pokazuju sljedeće: a) lokalne i regionalne vlasti primile su 15 % sredstava za izgradnju kapaciteta dostupnih u okviru tematskog cilja 11 u sklopu europskih strukturnih i investicijskih fondova; b) lokalne i regionalne vlasti u vrlo su maloj mjeri iskoristile tehničku pomoć koja se u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova može zatražiti na inicijativu države članice, a koja bi se mogla koristiti i za potporu izgradnji kapaciteta u vezi s korištenjem fondova; |
| --- | --- |

9.

| 10. | bilo bi poželjno uključiti dodatne elemente u pravila o europskim fondovima kako bi se olakšalo kombiniranje različitih europskih fondova u okviru istog projekta, i kad nisu posrijedi integrirani projekti; |
| --- | --- |

10.

| 11. | ističe da su dostupne informacije o uključivanju lokalnih i regionalnih vlasti u Program potpore strukturnim reformama nedostatne. Prema neslužbenim procjenama, samo oko 6 % projekata zaprimljenih u okviru tog programa uključivalo je lokalne i regionalne vlasti, što je vrlo malen udio s obzirom na to da je 55 % svih preporuka za pojedine zemlje izravno ili neizravno upućeno lokalnim i regionalnim vlastima; stoga izražava žaljenje zbog toga što lokalne i regionalne vlasti mogu pristupiti Programu potpore strukturnim reformama samo putem nacionalnih vlada; |
| --- | --- |

11.

| 12. | smatra da prepreke na koje lokalne i regionalne vlasti nailaze u korištenju potpore EU-a za izgradnju kapaciteta mogu među ostalim uključivati sljedeće: neupućenost u prilike koje se nude; nedostatne vještine potrebne za podnošenje zahtjeva za potporu; poteškoće u osiguravanju sufinanciranja; prekomjerno administrativno opterećenje; nedostatak potpore nacionalnih vlada; |
| --- | --- |

12.

| 13. | napominje da se polako smanjuju razlike među državama članicama u kvaliteti javne uprave (8); napominje da je tome doprinijela kohezijska politika EU-a, posebno u državama članicama u kojima fondovi predstavljaju polovinu ili više ukupnih javnih ulaganja; ističe da je tehnička pomoć na inicijativu Komisije predstavljala gotovo polovinu njezinih sredstava za poboljšanje izgradnje kapaciteta na svim razinama za upravljanje europskim strukturnim i investicijskim fondovima; (9) |
| --- | --- |

13.

| 14. | ističe da kvaliteta javnih institucija može varirati i unutar jedne zemlje, kao što je prikazala Svjetska banka u izvješću Doing Business; slaže se i sa stajalištem Europskog parlamenta (EP) da „osobito u regijama koje zaostaju, dolazi do poteškoća u pristupu sredstvima [za reformu javnog sektora] i njihovoj upotrebi, i to zbog birokracije, problema oko administrativnih kapaciteta ili zbog nepravilnosti” te se stoga, kao i EP, nada da „će države članice provesti unutarnje reforme kojima će se postići konkretnija primjena načela dobrog upravljanja i ubrzati sudski postupci”; (10) |
| --- | --- |

14.

| 15. | ističe da se problem koji predstavlja nedostatan administrativni kapacitet ponekad dodatno otežava postupcima koji nameću prekomjerno administrativno opterećenje; u tom pogledu izražava zabrinutost u vezi s prijedlozima EU-a o e-kartici usluga, postupku obavješćivanja i ispitivanju proporcionalnosti koji su navedeni u paketu mjera za usluge, kao i u vezi s dodatnim administrativnim opterećenjem koje proizlazi iz europskog i nacionalnog zakonodavstva o javnoj nabavi; |
| --- | --- |

15.

Prijedlozi za djelovanje u okviru sljedećeg VFO-a

| 16. | insistira na tome da bi lokalne i regionalne vlasti trebale i dalje imati izravan pristup odgovarajućim financijskim sredstvima za izgradnju kapaciteta (tj. ne manjim u odnosu na razdoblje 2014.–2020.) putem instrumenata politike u okviru podijeljenog upravljanja; stoga predlaže da se u članku 32. predložene Uredbe o zajedničkim odredbama za razdoblje 2021.–2027. ili članku 2. predložene Uredbe o Europskom fondu za regionalni razvoj (EFRR)/Kohezijskom fondu u okviru svih operativnih programa predvide mjere usmjerene na izgradnju kapaciteta javnih vlasti i dionika na svim razinama, i to ne isključivo u vezi s upravljanjem europskim strukturnim i investicijskim fondovima; |
| --- | --- |

16.

| 17. | skreće pozornost na svoje mišljenje o predloženoj Uredbi o zajedničkim odredbama za razdoblje 2021.–2027. (11), u kojem se predlaže da bi paušalni iznos za tehničku pomoć u okviru EFRR-a i Kohezijskog fonda (članak 31.) trebalo povećati na 5 %, kao i na mišljenje o sljedećem Europskom fondu za regionalni razvoj i Kohezijskom fondu (12), u kojem se predlaže osiguravanje dodatnih financijskih sredstava za izgradnju kapaciteta, među ostalim zbog potrebe da se lokaliziraju ciljevi održivog razvoja, te mišljenje o ESF-u plus (13), u kojem se traži da se u razdoblju nakon 2020. ponovno uvede tematski cilj 11; |
| --- | --- |

17.

| 18. | ističe važnost širenja znanja i dobrih praksi, kao što su planovi Italije za administrativno jačanje (14), Sporazum gradonačelnika za klimu i energiju i projekti međuregionalne suradnje u okviru programa Interreg Europe; pozdravlja inicijative Komisije TAIEX-REGIO PEER 2 PEER, paktove o integritetu i pilot-inicijativu u suradnji s OECD-om u okviru koje se poziva na planove za izgradnju administrativnih kapaciteta na početku razdoblja nakon 2020.; |
| --- | --- |

18.

| 19. | OR-ov prijedlog da se uspostavi program Erasmus za lokalno i regionalno izabrane predstavnike (15) mogao biti relevantan za poboljšanje administrativnog kapaciteta; |
| --- | --- |

19.

| 20. | potrebno je promicati privremeni rad javnih službenika lokalnih i regionalnih vlasti država članica u upravama raznih europskih institucija, tijela i agencija u okviru programa za upućene nacionalne stručnjake i nacionalne stručnjake na stručnom usavršavanju te programa Erasmus za javnu upravu; |
| --- | --- |

20.

| 21. | naglašava da bi se nacionalno i regionalno sufinanciranje programa izgradnje kapaciteta trebalo izuzeti iz gornjih granica deficita u okviru Pakta o stabilnosti i rastu; |
| --- | --- |

21.

| 22. | Lokalne i regionalne vlasti obvezne su provoditi ciljeve održivog razvoja na svojem teritoriju i stoga je važno da OR podupire cilj br. 17 (partnerstva za ciljeve). U sve povezanijem svijetu od ključne je važnosti poboljšati pristup tehnologiji i proširiti znanje lokalnih i regionalnih vlasti u svrhu razmjene ideja i promicanja javnih inovacija; |
| --- | --- |

22.

Bolje upravljanje i pojednostavljenje

| 23. | smatra da bi dugoročni cilj EU-a trebalo biti održivo unapređenje institucijskog i administrativnog kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti; naglašava da je za to potrebno dugoročno planiranje te da postoji opasnost davanja prednosti kratkoročnim zahtjevima država članica za pružanje tehničke pomoći; |
| --- | --- |

23.

| 24. | ponavlja da je Sporazum gradonačelnika ključan instrument za potporu lokalnim i regionalnim vlastima u prijelazu na klimatsku neutralnost. Ističe, međutim, činjenicu da je nedostatak administrativnog kapaciteta naveden kao jedna od glavnih prepreka za uspješniju provedbu Sporazuma, a posebno kao faktor koji slabi sposobnost lokalnih i regionalnih vlasti da iskoriste povoljne uvjete financiranja projekata obnove u cilju veće energetske učinkovitosti; |
| --- | --- |

24.

| 25. | ističe potrebu za koordinacijom i sinergijom među postojećim instrumentima za izgradnju kapaciteta koje financira EU, kao i za transparentnim i pravodobnim praćenjem i ocjenjivanjem tih instrumenata; u tom pogledu ponovno preporučuje (16) da Komisija objavi jedinstven skup smjernica o izgradnji kapaciteta koji bi se primjenjivao na sve relevantne programe EU-a; |
| --- | --- |

25.

| 26. | žali što napori uloženi u postizanje većeg administrativnog pojednostavljenja u upravljanju financijskim sredstvima nisu donijeli očekivane rezultate. To predstavlja ozbiljnu prepreku koja slabi kapacitet posredničkih tijela, a osobito korisnika potpore. Štoviše, u nedavnim istraživanjima procjenjuje se da administrativni troškovi iznose 3 % prosječnih troškova programa za EFRR i 2,2 % za Kohezijski fond. |
| --- | --- |

26.

| 27. | naglašava da bi poglavlja o izgradnji kapaciteta na svim razinama vlasti trebala biti uključena u godišnji pregled rasta, izvješća po zemljama i nacionalne programe reformi. Procjena potreba i s time povezanih politika izgradnje kapaciteta na svim razinama vlasti pretvorila bi nacionalne programe reformi u alat za stratešku koordinaciju; slaže se s prijedlogom Europskog parlamenta da se u godišnji pregled rasta ponovo uključi poglavlje posvećeno javnoj upravi i upravljanju; (17) |
| --- | --- |

27.

| 28. | smatra da bi izravno strukturirano uključivanje lokalnih i regionalnih vlasti (ili nacionalnih organizacija lokalnih i regionalnih vlasti) u europski semestar, utemeljeno na partnerstvu i višerazinskom upravljanju, tim tijelima omogućilo da doprinose procjeni potreba za izgradnjom kapaciteta i određivanju dugoročnih ciljeva i politika, čime bi se povećao njih osjećaj odgovornosti i poticalo djelovanje. Lokalne i regionalne vlasti (ili nacionalne organizacije lokalnih i regionalnih vlasti) trebale bi biti uključene u europski semestar kao punopravni partneri na temelju pravno obvezujućeg europskog kodeksa ponašanja (18), tim više što se sada u okviru europskog semestra u prilogu D izvješća po zemljama izdaju smjernice za programiranje kohezijske politike (19). To bi lokalnim i regionalnim vlastima omogućilo da u ciklusu europskog semestra doprinose uspješnom prilagođavanju politika EU-a teritorijalnim razlikama i posebnim izazovima; |
| --- | --- |

28.

| 29. | uzimajući u obzir prijedloge Europske komisije o pojednostavljenju za sljedeće razdoblje od 2021. do 2027., a u vezi s provedbom kohezijske politike kombinacijom različitih izvora financiranja EU-a, potreban je integrirani pristup u okviru kojeg se zajednički planira, čime bi se pridonijelo uporabi različitih instrumenata, kao što su integrirana teritorijalna ulaganja i lokalni razvoj pod vodstvom zajednice, uz uključivanje lokalnih i regionalnih vlasti u postupak donošenja odluka i provedbu; |
| --- | --- |

29.

| 30. | dijeli zabrinutost Europskog parlamenta da „Komisija nema ni standardizirani zajednički okvir za procjenjivanje javne uprave ni metodu za sustavno prikupljanje podataka” te poziva Europsku komisiju da razvije te instrumente; |
| --- | --- |

30.

| 31. | preporučuje da novi program potpore reformama bude izravno dostupan lokalnim i regionalnim vlastima te više usmjeren na poboljšanje kvalitete javne uprave i podupiranje izgradnje kapaciteta na svim razinama vlasti; skreće pozornost na svoje preporuke o tome da bi se upravljanje programom potpore reformama trebalo temeljiti na partnerstvu i višerazinskom upravljanju; (20) traži da se dio sredstava za program potpore reformama namijeni projektima koje zahtijevaju lokalne i regionalne vlasti; preporučuje da se, dok države članice imaju pristup Službi za potporu strukturnim reformama isključivo putem kontaktnih točaka na nacionalnoj razini, zahtjevi lokalnih i regionalnih vlasti stalno potiču i prate; |
| --- | --- |

31.

| 32. | ističe važnost digitalizacije i e-uprave, uključujući digitalne regionalne centre i platforme otvorenih podataka, te se slaže sa stajalištem EP-a da je „unutar javnih uprava potrebno promicati inovativne procese kojima se promiče bolja povezanost, digitalizacija i kvalitetne digitalne usluge” (21). |
| --- | --- |

32.

Bruxelles, 4. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Uz mnoga druga, uključujući ciljeve održivog razvoja, program djelovanja za okoliš, pametna sela, makroregionalne strategije, Europski fond za prilagodbu globalizaciji, Erasmus+, Digitalnu Europu (i njezine digitalne centre), strategije pametne specijalizacije, raspodjelu napora i Uredbu LULUCF, Fond za azil i migracije, umjetnu inteligenciju za Europu, plavo gospodarstvo i potpunu provedbu Pariškog sporazuma o klimatskim promjenama na razini država.

1

(2)  https://memportal.cor.europa.eu/Handlers/ViewDoc.ashx?doc=COR-2019-03856-00-00-RES-TRA-EN.docx

2

(3)  OR-ova teritorijalna analiza preporuka za pojedine zemlje

3

(https://portal.cor.europa.eu/europe2020/Pages/welcome.aspx#)

(4)  Vidjeti studiju koju je naručio OR Administrative capacity of local and regional authorities: Opportunities and challenges for structural reforms and a more effective European economic governance („Administrativni kapacitet lokalnih i regionalnih vlasti: Prilike i izazovi za strukturne reforme i učinkovitije europsko gospodarsko upravljanje”) (https://portal.cor.europa.eu/europe2020/Documents/publi-file/AdminCapacity/AdminCapacity.pdf) i studiju EP-a Public Sector Reform: How the EU budget is used to encourage it („Reforma javnog sektora: Kako se koristi proračun EU-a za njezino poticanje”) (http://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2016/572696/IPOL_STU(2016)572696_EN.pdf)

4

Administrative capacity of local and regional authorities: Opportunities and challenges for structural reforms and a more effective European economic governance

Public Sector Reform: How the EU budget is used to encourage it

(5)  https://eiah.eib.org/index

5

(6)  Studija Administrative capacity of local and regional authorities: Opportunities and challenges for structural reforms and a more effective European economic governance („Administrativni kapacitet lokalnih i regionalnih vlasti: Prilike i izazovi za strukturne reforme i učinkovitije europsko gospodarsko upravljanje”) koju je naručio OR u listopadu 2018. (https://cor.europa.eu/en/engage/studies/Documents/Administrative-capacity/AdminCapacity.pdf)

6

Administrative capacity of local and regional authorities: Opportunities and challenges for structural reforms and a more effective European economic governance

(7)  Vidjeti dokumente navedene u bilješci 11.

7

(8)  Prema nedavnoj analizi Službe Europskog parlamenta za istraživanja, na temelju podataka iz Europskog indeksa kvalitete upravljanja iz 2017., istočne regije znatno su uznapredovale u odnosu na prethodne godine, dok su neke južne regije pokazale znakove nazadovanja (http://www.europarl.europa.eu/thinktank/en/document.html?reference=EPRS_BRI(2018)628244)

8

(9)  Poveznica na internetske stranice Komisije o kohezijskoj politici na kojima su navedene te inicijative: https://ec.europa.eu/regional_policy/en/policy/how/improving-investment/

9

(10)  http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&reference=P8-TA-2019-0012&format=XML&language=EN

10

(11)  Usvojeno 5.12.2018. https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03593-00-00-ac-tra-en.docx/content

11

(12)  Usvojeno 5.12.2018. https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03594-00-00-ac-tra-en.docx/content

12

(13)  Usvojeno 5.12.2018. https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03597-00-00-ac-tra-en.docx/content

13

(14)  http://www.pra.gov.it/cosa-sono/

14

(15)  Usvojeno 31.1.2018. https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2017-01298-00-00-ac-tra-en.docx/content

15

(16)  Mišljenje „Program potpore strukturnim reformama za razdoblje od 2017. do 2020.” usvojeno 7.4.2016. https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2016-01214-00-00-ac-tra-en.docx/content

16

(17)  Rezolucija EP-a od 15. siječnja 2019.„Procjena načina korištenja proračuna EU-a za reformu javnog sektora”, http://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0012_EN.html

17

(18)  Mišljenje „Bolje upravljanje europskim semestrom: kodeks postupanja za uključivanje lokalnih i regionalnih vlasti” usvojeno 11.5.2017. (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2016-05386-00-00-ac-tra-en.docx/content)

18

(19)  Mišljenje „Europski semestar i kohezijska politika: usklađivanje strukturnih reformi s dugoročnim ulaganjima” usvojeno 10.4.2019. (https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-05504-00-00-ac-tra-en.docx/content)

19

(20)  Mišljenje „Program potpore reformama i europska funkcija stabilizacije ulaganja” usvojeno 5.12.2018.

20

https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-03764-00-00-ac-tra-en.docx/content

(21)  Rezolucija EP-a od 15. siječnja 2019.„Procjena načina korištenja proračuna EU-a za reformu javnog sektora”, http://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0012_EN.html

21

---

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/30 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/30

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Sporazum gradonačelnika nakon 2020.

(2020/C 79/06)

| Izvjestiteljica | : | Benedetta BRIGHENTI (IT/PES), načelnica Općine Castelnuovo Rangone (Pokrajina Modena) |
| --- | --- | --- |

Izvjestiteljica

:

Benedetta BRIGHENTI (IT/PES), načelnica Općine Castelnuovo Rangone (Pokrajina Modena)

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Važnost Sporazuma gradonačelnika u europskim klimatskim politikama

| 1. | naglašava da se u glavnim međunarodnim studijama o klimatskim promjenama (1) ističe hitnost potrebe da se provedu ambiciozne klimatske politike te da je u europskom javnom mnijenju osjetna sve veća zabrinutost u tom pogledu. Stoga s nestrpljenjem očekuje prijedloge nove Europske komisije za uspostavu europskog zelenog plana i europskog zakona o klimi te poziva Europsku komisiju i sve države članice da Sporazum gradonačelnika prepoznaju kao jedan od glavnih instrumenata za reagiranje na klimatsku krizu i usmjeravanje lokalnih i regionalnih vlasti u prijelazu na klimatsku neutralnost i prilagodbi klimatskim promjenama, u skladu s obvezama preuzetima u okviru Pariškog sporazuma i dugoročne strategije za 2050 (2). On može biti važna dopuna uključivanju lokalnih i regionalnih vlasti u izradu integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova; |
| --- | --- |

1.

| 2. | podsjeća da Sporazum okuplja gradove koji svojim većim ambicijama i bogatijim iskustvom na području lokalne klimatske politike često nadmašuju standarde svojih država članica. Stoga bi – kada rade na uključivanju lokalnih i regionalnih vlasti u izradu integriranih nacionalnih energetskih i klimatskih planova – države članice trebale potpisnike i koordinatore Sporazuma smatrati privilegiranim sugovornicima; |
| --- | --- |

2.

| 3. | poziva Europsku komisiju da u okviru Sporazuma gradonačelnika odlučnije promiče cilj za 2050. i da razmotri širenje područja primjene te inicijative kako bi se bolje odgovorilo na međusektorske izazove i prilike koje klimatska neutralnost stavlja pred lokalne i regionalne vlasti, uključujući nova fakultativna područja, kao što su industrija, poljoprivreda, upravljanje šumama i nova okolišna pitanja kao što su kvaliteta zraka, kružno gospodarstvo, biološka te biokulturna raznolikost i prirodni ponori ugljika kako bi se podržale ambicije najnaprednijih općina. To bi trebalo biti više usredotočeno na akcijski plan, uz izbjegavanje dodatne obveze izvješćivanja i praćenja za potpisnike. Istodobno je važno podupirati druge oblike suradnje u području klimatskih promjena i okoliša u koju su uključene lokalne i regionalne vlasti u brojnim državama članicama, kao i promicati integraciju sa Sporazumom gradonačelnika. Njih bi, ako raspolažu odgovarajućim potencijalom za poticanje lokalnog rada, trebalo na odgovarajući način priznati i podržati; |
| --- | --- |

3.

| 4. | iznova poziva Europsku komisiju da odlučnije prizna stratešku ulogu OR-a u upravljanju Sporazumom gradonačelnika, uključujući u njegovim globalnim aspektima, i pritom osigura da ta inicijativa ostane potpuno vjerna svojem europskom podrijetlu, da i dalje odgovara na potrebe gradova u EU-u i istodobno promiče djelovanje u području klime diljem svijeta; |
| --- | --- |

4.

| 5. | pozdravlja inicijativu „Green City Accord” i poziva Europsku komisiju da iskoristi tu priliku kako bi dodatno ispitala mogućnost uključivanja novih područja zaštite okoliša kao što su kvaliteta zraka, biološka raznolikost, buka i kružno gospodarstvo u protokol Sporazuma gradonačelnika. To ne bi trebalo dovesti do složenijih minimalnih zahtjeva za potpisnike, već im pružiti priliku da se postupno suoče s novim aspektima i izazovima ublažavanja klimatskih promjena i prilagodbe njima, kao i s izazovima energetske tranzicije usvajanjem transverzalnijeg i sveobuhvatnijeg pristupa te iskorištavanjem sinergija; |
| --- | --- |

5.

| 6. | smatra da se održivi razvoj lokalnih i regionalnih vlasti mora temeljiti na ciljevima održivog razvoja (3). Odbor u skladu s tim smatra da Sporazum gradonačelnika treba izričito uklopiti u okvir ciljeva održivog razvoja i smatrati jednim od ključnih instrumenata za praćenje njihove provedbe na lokalnoj razini. Stoga poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da u metodološki okvir Sporazuma uključe poveznicu na ciljeve održivog razvoja tako što će povezati mjere Sporazuma s relevantnim ciljevima održivog razvoja; |
| --- | --- |

6.

| 7. | pozdravlja proširenje Sporazuma gradonačelnika na globalnu razinu i napore za stvaranje dosljednog referentnog okvira te smatra da je Globalni sporazum važan alat za diplomaciju i dijalog s trećim zemljama. Također prepoznaje njegovu ključnu ulogu u osiguravanju toga da napori EU-a ne budu ugroženi nedostatkom ambicije trećih zemalja. Međutim, upozorava na to da nastojanje da se referentni okvir Sporazuma gradonačelnika uskladi na globalnoj razini ne bi smjelo dovesti do njegovog udaljavanja od potreba i praksi lokalnih i regionalnih vlasti u EU-u, čime bi se ugrozio njegov budući uspjeh; |
| --- | --- |

7.

| 8. | pozdravlja različite inicijative „odozdo prema gore” koje je Europska komisija provela za gradove i regije, kao što su Platforma za regije bogate ugljenom u tranziciji, Platforma za pametnu energetsku specijalizaciju (S3PEnergy), Čista energija za otoke EU-a, Pametni gradovi i zajednice, Zelena prijestolnica Europe i druge. U tom pogledu poziva Europsku komisiju da iskoristi rezultate pregleda već provedenog putem jedinstvene kontaktne točke za gradove (4) i da u potpunosti istraži svrhe i uloge tih inicijativa, kao i, posebice, njihove potencijalne sinergije sa Sporazumom gradonačelnika, a kako bi se pronašla struktura najlakša za upotrebu. Tim bi se pristupom stvorio jasan i dosljedan okvir za različite inicijative povezane s ciljevima održivog razvoja, a da se pritom ne dovedu u pitanje njihove specifičnosti i posebnosti; |
| --- | --- |

8.

| 9. | podsjeća države članice na to da se pri izradi nacionalnih klimatskih i energetskih planova potrebno savjetovati s podnacionalnom razinom te ih poziva da pri izradi, reviziji i provedbi svojih planova i dugoročnih strategija do 2050. uzmu u obzir iskustvo i povratne informacije zajednice Sporazuma gradonačelnika, kao i energetskih agencija kojih u EU-u ima više od 400 i od kojih mnoge obnašaju funkciju koordinatora ili promicatelja Sporazuma gradonačelnika i odgovorne su za regionalno energetsko planiranje; |
| --- | --- |

9.

Upravljanje Sporazumom gradonačelnika

| 10. | iznova izražava potporu sustavu regionalno i lokalno utvrđenih doprinosa kao načinu formalnog priznavanja, praćenja i poticanja smanjenja emisija ugljika od strane gradova, lokalnih vlasti i regija u cijelom svijetu. Traži od Europske komisije da surađuje s OR-om kako bi se istražilo na koji način bi SECAP-ovi ili drugi istovjetni planovi mogli djelovati kao regionalno i lokalno utvrđeni doprinosi UN-ovom Pariškom sporazumu o klimatskim promjenama; |
| --- | --- |

10.

| 11. | napominje da se Sporazum gradonačelnika povećao i tijekom godina razvio kako bi se nosio s izrazito promjenjivim okruženjem te da je njegovo restrukturiranje od ključne važnosti za zadovoljavanje trenutačnih i budućih očekivanja. U tom pogledu Odbor podsjeća na svoju stratešku ulogu zahvaljujući kojoj Europskoj komisiji može osigurati stalni kanal za dvosmjernu komunikaciju s lokalnim i regionalnim zajednicama. Kako bi se to ostvarilo, traži od Europske komisije da dodatno formalizira ulogu OR-a u okviru europskog Sporazuma gradonačelnika, među ostalim uključivanjem OR-a u tijela nadležna za praćenje i usmjeravanje te inicijative; |
| --- | --- |

11.

| 12. | poziva Europsku komisiju da surađuje s Uredom Sporazuma gradonačelnika i OR-om kako bi se Sporazum gradonačelnika i odgovarajuće nacionalne i regionalne inicijative na lokalnoj i regionalnoj razini uvrstili u nacionalne referentne okvire, a posebno u nacionalne energetske i klimatske planove te dugoročne nacionalne strategije do 2050. Stoga poziva Europsku komisiju da osnuje skupinu stručnjaka za Sporazum gradonačelnika koja bi se sastojala od predstavnika nacionalnih koordinatora, ambasadora OR-a, predstavnika Ureda Sporazuma gradonačelnika, Europske komisije i Zajedničkog istraživačkog centra (JRC), kao i drugih stručnjaka, uključujući predstavnike drugih inicijativa za suradnju na području klime i okoliša, kako bi se redovito raspravljalo o izazovima i prilikama u provedbi Sporazuma gradonačelnika u različitim nacionalnim kontekstima, uključujući u vezi s drugim postojećim inicijativama te vrste; |
| --- | --- |

12.

| 13. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da ojačaju nacionalnu strategiju, posebno kad je riječ o ulozi nacionalnih i regionalnih koordinatora i promicatelja. Regionalni koordinatori trebali bi imati veće ovlasti, a Europska komisija trebala bi tehnički i financijski podupirati njihovo djelovanje, uključujući u vidu odgovarajućih sredstava predviđenih u okviru europskih strukturnih i investicijskih fondova. To bi omogućilo koordinatorima da posebice malim lokalnim tijelima omoguće pristup tehničkoj potpori. Stoga poziva upravljačka tijela da u obzir uzmu činjenicu da su aktivnosti povezane sa Sporazumom ključne za suočavanje s klimatskim, energetskim i okolišnim izazovima na njihovom području te da o njima vode računa pri planiranju za sljedeće programsko razdoblje; |
| --- | --- |

13.

| 14. | naglašava da je jačanje mreže nacionalnih, a posebno regionalnih koordinatora od strateške važnosti kako bi se osiguralo da Sporazum nastavi biti relevantan i ključan instrument za potporu provedbi i praćenju nacionalnih i regionalnih politika te za razmjenu najboljih praksi. Stoga poziva Europsku komisiju da Uredu Sporazuma gradonačelnika dodijeli dovoljno sredstava za koordinaciju nacionalnih partnera i pružanje tehničke potpore te da osigura paralelne mehanizme za financijsku potporu nacionalnim aktivnostima koordinacije; |
| --- | --- |

14.

| 15. | podsjeća na ključnu važnost regionalnih koordinatora Sporazuma gradonačelnika u podupiranju malih i srednjih općina potpisnica kako u početnoj fazi planiranja tako i u osmišljavanju, provedbi i praćenju mjera. Također podsjeća na važnu ulogu organizacija potpore koje olakšavaju pristupanje Sporazumu jer djeluju kao posrednici i imaju vodeću ulogu u aktivnostima promicanja. Stoga Odbor poziva Europsku komisiju da podrži koordinatore i ojača ulogu organizacija potpore kako bi se osigurala dugoročna održivost njihove uloge; |
| --- | --- |

15.

| 16. | poziva Europsku komisiju da osigura da OR bude zastupljen u Političkom odboru europskog Sporazuma gradonačelnika kako bi se osigurala čvršća veza između upravljanja Sporazumom gradonačelnika na razini EU-a i ambasadora Sporazuma, a u cilju pružanja političke potpore inicijativi, promicanja Sporazuma i olakšavanja dijaloga s nacionalnim tijelima. U tom pogledu preuzima obvezu mobilizacije potrebnih resursa kako bi se u bliskoj suradnji s Europskom komisijom i Uredom Sporazuma gradonačelnika osigurala veća aktivnost i učinkovitost mreže ambasadora Sporazuma; |
| --- | --- |

16.

| 17. | poziva Europsku komisiju da podatke iz Sporazuma gradonačelnika stavi na raspolaganje javnosti i za njih navede geografske reference: ti bi podaci mogli doprinijeti uspostavi Opservatorija EU-a za klimatsku neutralnost, platformi za podatke o urbanim područjima (5) te Opservatoriju za energetsko siromaštvo, koji bi trebao prikupljati raščlanjene podatke barem na razini NUTS2; |
| --- | --- |

17.

| 18. | istodobno poziva lokalne i regionalne vlasti da Sporazum gradonačelnika koriste kao priliku za jačanje kapaciteta svoje uprave i osposobljavanje državnih službenika, čime bi se izbjegla prekomjerna eksternalizacija poslova koja bi mogla ugroziti sposobnost uprave da provodi i ažurira akcijske planove za održivu energiju i klimatsku politiku (SECAP); |
| --- | --- |

18.

| 19. | poziva JRC EU-a da uspostavi bliskije veze s regionalnim koordinatorima Sporazuma gradonačelnika te da im pruži tehničku i znanstvenu potporu tijekom prikupljanja i analize podataka, te u pružanju dostatne tehničke pomoći općinama za provedbu SECAP-ova, pri utvrđivanju financiranja i uspostavi participativnih postupaka; |
| --- | --- |

19.

| 20. | poziva Europsku komisiju, JRC i Ured Sporazuma gradonačelnika da nastave raditi na jednostavnijem i stabilnom okviru praćenja koji ne zahtijeva neprestano osposobljavanje i ažuriranje, ali omogućava fleksibilnost nužnu za reagiranje na politike koje se stalno mijenjaju. Ističe da obveze u pogledu praćenja, iako važne za funkcioniranje i vjerodostojnost sustava Sporazuma gradonačelnika, ne bi smjele biti prepreka lokalnim tijelima, posebno manjima, u pridruživanju Sporazumu i iskorištavanju njegova potencijala za poticanje ambicioznih mjera. U tom kontekstu također poziva na to da se istraži kako bi se praćenje moglo bolje upotrijebiti i za komunikaciju i u smislu postupaka radi olakšavanja najšireg mogućeg sudjelovanja u mreži; |
| --- | --- |

20.

| 21. | predlaže da se razmotri mogućnost uspostave tematskih mreža među potpisnicima sličnih karakteristika ili suočenim sa sličnim izazovima, koji proizlaze, primjerice, iz njihove veličine ili geografske, socijalne ili gospodarske situacije; |
| --- | --- |

21.

| 22. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da promiču mjere u okviru SECAP-ova, posebno u području prilagodbe klimatskim promjenama, koje ne bi bile određene općinskim, regionalnim i nacionalnim administrativnim granicama, u cilju uspostave skupina koje bi se bavile ekološki osjetljivim područjima; |
| --- | --- |

22.

| 23. | poziva Europsku komisiju i JRC da uz potporu regionalnih koordinatora i promicatelja preispitaju postupak evaluacije SECAP-ova kako bi se osiguralo da on bude brži i da se pružaju smjernice prilagođenije korisnicima i usmjerenije na političke odluke. Trebalo bi nastojati smanjiti administrativne postupke, pojednostaviti obveze izvješćivanja i poboljšati upotrebu podataka; |
| --- | --- |

23.

| 24. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da uvijek koriste najjednostavniji, najaktualniji i najjasniji jezik i načine komunikacije kako bi se zajamčilo da Sporazum gradonačelnika i drugi oblici suradnje lokalnih i regionalnih vlasti u području klime i okoliša postanu prepoznati kao brend održivosti i dokaz izvrsnosti za djelovanje u području klime u okviru kojeg su ostvareni određeni zacrtani ciljevi; |
| --- | --- |

24.

Participativni prijelaz na klimatsku neutralnost

| 25. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma na promicanje mjera kako bi se pomoglo onim potpisnicima koji se suočavaju s poteškoćama pri ispunjavanju ciljeva na koje su se obvezali potpisivanjem Sporazuma gradonačelnika, i to zbog razloga koji su izvan njihove kontrole; |
| --- | --- |

25.

| 26. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da dodatno ojačaju aktivnosti osposobljavanja i ažuriranja potpisnika kako bi se u najvećoj mogućoj mjeri prevladale jezične prepreke. Podsjeća da bi posebnu pozornost trebalo posvetiti prilagodbi klimatskim promjenama i energetskom siromaštvu, koji su i dalje relativno nove teme, a stoga i najveći izazov za većinu potpisnika; |
| --- | --- |

26.

| 27. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da dodatno ojačaju ulogu stručne skupine na lokalnoj razini (6) i učine je transparentnijom objavljivanjem njezinog sastava: ta skupina važan je resurs kako bi se osiguralo da postupak donošenja odluka u Sporazumu gradonačelnika slijedi načelo „odozdo prema gore” i da su potrebe lokalnih i regionalnih vlasti primjereno uvažene. Europska komisija mogla bi razmotriti organiziranje visokostručnog osposobljavanja stručnih osoba usporedo s postojećim sastancima i kao njihova dopuna. Te aktivnosti osposobljavanja, s posebnim naglaskom na pružanju pomoći stručnim osobama iz manjih zajednica, mogle bi se organizirati uz potporu skupine akademske zajednice („akademski kutak”) iz zajednice Sporazuma gradonačelnika; |
| --- | --- |

27.

| 28. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da dodatno razviju ulogu takozvanog „akademskog kutka” čiji je cilj stvaranje veza između akademskih i istraživačkih ustanova te lokalnih i regionalnih tijela; podsjeća na to da su takve veze od ključne važnosti za razvoj znanja i kompetencija potrebnih za tranzicije, kao i da je ujedno potrebno ojačati potporu istraživanjima i studijama te širiti rezultate takvih aktivnosti unutar šire zajednice Sporazuma gradonačelnika; |
| --- | --- |

28.

| 29. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da dodatno promiču i šire primjere dobrih praksi u pogledu mjera čija provedba podrazumijeva niske troškove, primjerice uvođenjem kriterija održivosti u postojeće ili planirane aktivnosti općine, što vrlo često ne bi iziskivalo nove izvore financiranja, već samo bolju raspodjelu raspoloživih sredstava. U tom pogledu podsjeća na posebnu važnost sustavne primjene zelene i održive javne nabave. Smjernice za procjenu izdataka za potrebno radno vrijeme osoblja i drugih povezanih izdataka također bi bile korisne za povećanje sudjelovanja i političkog nadzora; |
| --- | --- |

29.

| 30. | poziva Europsku komisiju da naglasak stavi na socijalni aspekt, počevši od energetskog siromaštva, ali i na zdravlje, osjetljivost na klimatske promjene, upravljanje rizicima i kvalitetu života; |
| --- | --- |

30.

| 31. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da povećaju uključenost škola i obrazovnih centara na svim razinama u razvoj, provedbu i preispitivanje SECAP-ova. To će također biti od ključne važnosti za stvaranje dugoročnih promjena u ponašanju koje su potrebne kako bi se osigurao učinkovit prijelaz na klimatsku neutralnost, kao što je uvelike naglašeno i u dugoročnoj strategiji do 2050.; |
| --- | --- |

31.

| 32. | ponavlja kako je od ključne važnosti usvojiti pristup „peterostruke spirale” kako bi se izradili učinkoviti akcijski planovi prilagođeni budućnosti koji se mogu nositi sa složenošću tog nužnog prijelaza: to zahtijeva uključivanje javne uprave, industrije, akademske zajednice, nevladinih organizacija i građana. Stoga poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da ojačaju formalnu ulogu privatnog sektora, drugih neopćinskih javnih tijela (zdravstvenih ustanova, istraživačkih tijela itd.), neprofitnih organizacija i civilnog društva u razvoju i provedbi SECAP-ova; |
| --- | --- |

32.

Sustavno planiranje uz potporu odgovarajućih financijskih instrumenata

| 33. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da predlože mjere za promicanje bliskijih veza s aktivnostima planiranja na lokalnoj i regionalnoj razini, koje se temelje na planovima za održivu mobilnost i urbanističkom planiranju. Odbor u tom kontekstu podsjeća na to da je u nedavnom izvješću IPCC-a o klimatskim promjenama i zemljištu (7) dodatno naglašena ključna uloga politika korištenja zemljišta u borbi protiv klimatskih promjena. Također podsjeća na to da bi SECAP-ovi trebali postati djelotvoran, fleksibilan i dinamičan alat za lokalne uprave koji je usko povezan s drugim planovima i programima; |
| --- | --- |

33.

| 34. | traži od Europske komisije da uzme u obzir činjenicu da su za okvir nadležnosti u pogledu ublažavanja i prilagodbe u velikoj mjeri odgovorne upravo lokalne vlasti. To je potrebno prepoznati kako bi se u okviru sustava financiranja različitih zemalja pridala važnost SECAP-ovima; |
| --- | --- |

34.

| 35. | poziva Europsku komisiju i Ured Sporazuma gradonačelnika da ojačaju status SECAP-a kako bi on postao sveobuhvatni strateški dokument koji treba horizontalno uključiti u opće planiranje lokalnih vlasti, uzimajući pritom u obzir različite lokalne potrebe. Svaka mjera trebala bi se odnositi na konkretne planove ili instrumente koji već postoje na općinskoj razini. S pomoću SECAP-ova također bi se mogli definirati kvalitativni ili kvantitativni kriteriji za potporu postupcima planiranja i odlučivanja na općinskoj razini kako bi se postigli ciljevi Sporazuma gradonačelnika; |
| --- | --- |

35.

| 36. | poziva Europsku komisiju da prepozna i nagradi napore potpisnika, koordinatora i promicatelja u okviru najrelevantnijih financijskih instrumenata EU-a. Države članice također bi trebalo poticati da učine isto u cilju pravilne provedbe svojih nacionalnih klimatskih i energetskih planova; |
| --- | --- |

36.

| 37. | poziva Europsku komisiju da dodijeli veću ulogu regijama kao važnim elementima u sustavu višerazinskog upravljanja; u tom kontekstu traži od Komisije da predvidi poticaje poput raspodjele tereta kako bi potaknula regije da postignu ciljeve smanjenja emisija CO2; nadalje, smatra da bi europski strukturni i investicijski fondovi trebali uključivati mehanizme za potporu radu regionalnih koordinatora; |
| --- | --- |

37.

| 38. | smatra da bi raspolaganje važećim SECAP-om ili istovrijednim energetskim i klimatskim planom trebalo postati preduvjet za pristup svim relevantnim programima financiranja (City Facility, Obzor Europa, Life itd.); |
| --- | --- |

38.

| 39. | podsjeća da bi zbog međusektorske prirode akcijskih planova povezanih s klimom mnoge mjere mogle zadovoljavati uvjete za podršku iz fondova EU-a za ruralni razvoj i pomorsko djelovanje: stoga potiče koordinatore Sporazuma da detaljnije istraže tu mogućnost, a Ured Sporazuma gradonačelnika da u tom pogledu pruži smjernice; |
| --- | --- |

39.

| 40. | poziva Europski parlament da istraži mogućnosti suradnje s OR-om i njegovim članovima u kontekstu projekta „Ambasadori Sporazuma gradonačelnika” kako bi se povećao doseg i vidljivost političke potpore Sporazumu; |
| --- | --- |

40.

| 41. | poziva Europsku komisiju da regijama pruži jasne upute za razvoj, da u suradnji sa svim relevantnim glavnim upravama izradi smjernice o tome kako podupirati provedbu SECAP-ova uz pomoć regionalnih operativnih programa EFRR-a i ESF-a te da razmjenjuje dobre prakse i imenuje stručnjake za potporu općinama; |
| --- | --- |

41.

| 42. | poziva EIB da dodatno ojača komunikaciju sa Zajednicom Sporazuma gradonačelnika s ciljem jačanja kapaciteta lokalnih i regionalnih vlasti kako bi na najbolji mogući način iskoristile instrumente EIB-a, s posebnim naglaskom na razvoju instrumenata za potporu malim i srednjim lokalnim vlastima; |
| --- | --- |

42.

| 43. | pozdravlja osnivanje Europskog savjetodavnog centra za ulaganja (ESCU) (8), koji odgovara na veliku potrebu za potporom i smjernicama za lokalne i regionalne vlasti u području mogućnosti financiranja. Napominje, međutim, kako se čini da je taj instrument dosad imao ograničen učinak na lokalne i regionalne vlasti. Stoga poziva Europsku komisiju da preispita zbog čega je to tako i stvori veće sinergije između tog instrumenta i inicijativa „odozdo prema gore”, posebno sa Sporazumom gradonačelnika, te izražava svoju spremnost da podrži Europsku komisiju u daljnjem promicanju tog instrumenta i istraživanju strategija kako bi ga se učinilo funkcionalnijim. |
| --- | --- |

43.

Bruxelles, 5. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  https://www.ipcc.ch/2018/10/08/summary-for-policymakers-of-ipcc-special-report-on-global-warming-of-1-5c-approved-by-governments/.

1

(2)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/?uri=CELEX:52018DC0773.

2

(3)  https://www.un.org/sustainabledevelopment/.

3

(4)  https://ec.europa.eu/info/eu-regional-and-urban-development/topics/cities-and-urban-development_hr.

4

(5)  https://urban.jrc.ec.europa.eu/#/en.

5

(6)  https://www.eumayors.eu/about/support-the-community/group-of-practitioners.html.

6

(7)  Posebno izvješće IPCC-a o klimatskim promjenama i zemljištu.

7

Posebno izvješće IPCC-a o klimatskim promjenama i zemljištu.

(8)  https://eiah.eib.org/about/initiative-urbis.htm.

8

---

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/36 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/36

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Rad putem platformi – regulatorni izazovi na lokalnoj i regionalnoj razini

(2020/C 79/07)

| Izvjestitelj | : | Dimitrios BIRMPAS (EL/PES), član Vijeća općine Egaleo |
| --- | --- | --- |

Izvjestitelj

:

Dimitrios BIRMPAS (EL/PES), član Vijeća općine Egaleo

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Uvodne napomene

| 1. | naglašava da je gospodarstvo digitalnih platformi sastavni dio europskog gospodarstva te će njegova gospodarska i socijalna važnost u budućnosti i dalje znatno rasti; |
| --- | --- |

1.

| 2. | ističe da Europska komisija gospodarstvo platformi opisuje kao „poslovne modele u kojima se djelatnosti pospješuju platformama za suradnju” (1). Prema istom izvoru platforme za suradnju stvaraju otvoreno tržište za privremenu upotrebu robe ili usluga koje nerijetko pružaju privatne osobe. Ekonomija suradnje obuhvaća tri kategorije dionika: i. pružatelji usluga, koji dijele dobra, resurse, vrijeme i/ili vještine te mogu biti privatne osobe koje usluge pružaju povremeno ili pružatelji usluga koji djeluju u profesionalnom svojstvu; ii. korisnici tih usluga i iii. posrednici koji putem internetskih platformi povezuju pružatelje usluga s krajnjim korisnicima i olakšavaju trgovinu između njih („platforme za suradnju”); |
| --- | --- |

2.

| 3. | ističe i da OECD platformu definira kao „digitalnu uslugu koja olakšava interakciju između dva zasebna, ali međusobno ovisna skupa korisnika (poduzeća ili pojedinaca) ili više njih koji interakciju ostvaruju u okviru usluge na internetu” (2); |
| --- | --- |

3.

| 4. | ističe da se uporaba digitalnih platformi u svrhu koordinacije gospodarskih aktivnosti svih vrsta povećava u skladu s eksponencijalnim širenjem uporabe interneta; |
| --- | --- |

4.

| 5. | uviđa da se porast rada putem digitalnih platformi može objasniti činjenicom da takav rad donosi niz prednosti za poslodavce i radnike s obzirom na potrebu za fleksibilnim tržištem rada. Prema podacima Eurofounda (3) rad putem platformi otvara i brojne mogućnosti na tržištu rada, kao što su jednostavan pristup tržištu rada, izvor dodatnih prihoda, poticanje samozapošljavanja, fleksibilno radno vrijeme i sprečavanje diskriminacije radnika na temelju etničke pripadnosti, invaliditeta i geografske situacije. Nadalje, kao što je istaknuo Zajednički istraživački centar, (4) s obzirom na to da mnogi koji rade putem platformi pripadaju ranjivim skupinama tražitelja zaposlenja (mladi, žene, osobe iz udaljenih regija), rad putem platformi može pozitivno utjecati na integraciju tih skupina na tržište rada i „olakšati prijelaz na stabilnije oblike zaposlenja” pod uvjetom da se uspostave odgovarajuće mjere kako bi se osigurali pristojni radni uvjeti; |
| --- | --- |

5.

| 6. | uviđa da se zbog brzog širenja digitalnih radnih platformi proteklih godina nameće niz pitanja o njihovom funkcioniranju te koristima i rizicima koji proizlaze iz reorganizacije rada koju te platforme uzrokuju; |
| --- | --- |

6.

| 7. | napominje da se u izvješću Eurofounda (5) tvrdi da, zbog posebnog režima rada putem platformi, zasnovanog na ad hoc zadaćama, postoji veća nesigurnost u pogledu prava i razine socijalne zaštite, radnih uvjeta ili stabilnosti zaposlenja; |
| --- | --- |

7.

| 8. | smatra da je potreban sveobuhvatan okvir kako bi se osigurala socijalna zaštita i socijalna prava svih radnika (od zdravlja i sigurnosti do pristupa cjeloživotnom učenju) radi uspostave ravnopravnih uvjeta za gospodarstvo platformi i „tradicionalno” gospodarstvo koje se ne odvija na internetu, na temelju jednakih prava i obveza za sve dionike; |
| --- | --- |

8.

| 9. | naglašava da se lažno samozapošljavanje (koje se ponekad naziva i prikrivenim ili fiktivnim samozapošljavanjem) odnosi na slučajeve u kojima su pojedinci svrstani u kategoriju samozaposlenih, ali zapravo rade u svojstvu zaposlenika. Trebalo bi iskorijeniti praksu poslodavaca da namjerno pogrešno kategoriziraju radnike kako bi izbjegli propise o zapošljavanju, fiskalne obveze i zastupanje radnika te kako bi rizike prebacili na radnike i/ili stekli konkurentsku prednost; |
| --- | --- |

9.

| 10. | ponovno utvrđuje da je pravo svih radnika na pošteno i jednako postupanje u pogledu radnih uvjeta, pristupa socijalnoj zaštiti i osposobljavanja, neovisno o vrsti i trajanju radnog odnosa, te pravo na poštenu plaću kojom se osigurava pristojan životni standard, utvrđeno u europskom stupu socijalnih prava (6), koji su jednoglasno podržale sve države članice EU-a; |
| --- | --- |

10.

| 11. | ističe poteškoće s kojima se tzv. samozaposleni radnici suočavaju u pogledu ostvarivanja kolektivnog zastupanja i skreće pozornost na to da je najveći izazov s kojim se suočavaju socijalni partneri doprijeti do radnika u informalnom sektoru i u najnovijim oblicima zaposlenja kao što je rad putem platformi (7); stoga poziva na donošenje mjera za poticanje i olakšavanje socijalnog dijaloga u tom segmentu tržišta rada; |
| --- | --- |

11.

| 12. | tvrdi da bi se zahvaljujući zajedničkoj europskoj inicijativi za reguliranje rada putem digitalnih platformi trebao osigurati koordinirani odgovor država članica na pravne izazove koji proizlaze iz kontinuiranih tehnoloških promjena na tržištu rada; svjestan je prilika za profesionalnu podršku, stjecanje znanja i učenje, koje otvaraju nove tehnologije, kao što je umjetna inteligencija; nadalje ističe da je potrebno na odgovarajući način upravljati negativnim učincima novih tehnologija na radnike koji rade putem platformi s obzirom na to da su zbog sve veće raširenosti tih tehnologija, uključujući umjetnu inteligenciju, takvi radnici podložni odlukama koje u velikoj mjeri određuju algoritmi umjetne inteligencije; |
| --- | --- |

12.

| 13. | pridružuje se pozivu Međunarodne organizacije rada na uspostavu međunarodnog sustava upravljanja kojim bi se od vlasnika platformi zahtijevalo poštovanje određenih minimalnih prava i zaštite te kojim bi se regulirala upotreba podataka i odgovornost u vezi s algoritmima u svijetu rada. Time bi se omogućilo rješavanje pitanja kolektivnog zastupanja radnika koji rade putem platformi te pitanja povezanih s umjetnom inteligencijom, uz zahtijevanje primjene pristupa prema kojem čovjek ima glavnu ulogu, čime bi se pak osiguralo da konačne odluke koje utječu na rad donose ljudi; (8) istodobno pozdravlja nacionalne i podnacionalne inicijative, (9) kao i inicijative platformi za osmišljavanje kodeksa ponašanja za masovnu podršku (eng. crowd sourcing) i skupni rad (eng. crowd working); |
| --- | --- |

13.

| 14. | slaže se sa stavom iznesenim u zaključcima Vijeća za zapošljavanje, socijalnu politiku, zdravstvo i pitanja potrošača od 24. listopada 2019. da je potrebno „ojačati institucije rada, osobito administraciju i inspekciju rada te promicati učinkovitu provedbu međunarodnih radnih standarda za zaštitu svih radnika, uključujući nove oblike rada, te prijelaz s neformalnog na formalno gospodarstvo”. (10) Također se slaže da treba „osigurati odgovarajuću zaštitu privatnosti i osobnih podataka te, prema potrebi, odgovoriti na izazove i mogućnosti, posebno u kontekstu digitalne transformacije rada, uključujući rad putem platformi”; (11) |
| --- | --- |

14.

| 15. | pozdravlja namjeru nove predsjednice Europske komisije Ursule von der Leyen, iznesenu na prvoj sjednici Europskog parlamenta održanoj 16. srpnja 2019., da poboljša uvjete rada radnika koji rade putem platformi, s posebnim naglaskom na vještinama i obrazovanju; (12) međutim, očekuje da će poboljšanje uvjeta izaći iz okvira tih područja politika i uključivati prijedlog nove Komisije o „razmatranju radnih uvjeta radnika koji rade putem platformi i aktivnom rješavanju pitanja novih oblika nesigurnosti”; (13) |
| --- | --- |

15.

| 16. | ističe da je općenito potrebno ažurirati postojeće pravne okvire na razini EU-a (odnosno Direktivu o e-trgovini i Direktivu o uslugama) kako bi se odgovorilo na brzo širenje ekonomije suradnje i na izazove koje donose platforme koje posluju na globalnoj razini. Razmatranje djelotvornosti postojećeg zakonodavstva EU-a koje se može primjenjivati i na rad putem platformi, kao što je Direktiva o transparentnim i predvidivim radnim uvjetima, te točno popisivanje postojećih oblika rada putem platformi ključni su preduvjeti za ažuriranje pravnog okvira; |
| --- | --- |

16.

Kategorizacija radnika i ugovora

| 17. | upućuje na jedno od svojih prethodnih mišljenja u kojem je istaknuo da se „pojedini poslovni modeli ekonomije suradnje razvijaju sa snažnim neizravnim negativnim učinkom na socijalnu dimenziju i zapošljavanje, što se posebno odnosi na zloupotrebu koncepta samostalnog rada, uz stvaranje velikih socijalnih razlika između radnika”; (14) |
| --- | --- |

17.

| 18. | upućuje i na prethodno izneseno stajalište OR-a te ističe da se „mnogi oblici zaposlenja u ekonomiji suradnje mogu kategorizirati između plaćenog zaposlenja i samozaposlenja”, što „dovodi do važnih pitanja u pogledu uvjeta rada, zdravlja i sigurnosti, usluga zdravstvenog osiguranja, plaćenog bolovanja, naknada za nezaposlenost i mirovinskog osiguranja”; (15) |
| --- | --- |

18.

| 19. | napominje da u Dokumentu za razmatranje o socijalnoj dimenziji Europe (16) Europska komisija ističe da je za jačanje te dimenzije potrebno da EU „dogovara zajednička pravila kojima se određuje radni status zaposlenika digitalnih platformi. Time se poduzećima omogućava da u potpunosti iskoriste potencijal jedinstvenog europskog digitalnog tržišta”; |
| --- | --- |

19.

| 20. | ističe da mladi, budući da su bolje upoznati s digitalnom transformacijom i tehnološkim razvojem, rad putem digitalnih platformi i fleksibilnost koju on pruža vide kao atraktivnu priliku za zaposlenje unatoč nepostojanju jasno definiranih radničkih prava. Treba napomenuti da su radnici koji rade putem platformi danas u prosjeku 10 godina mlađi od radnika koji ne rade na internetu (17) i da nedostatak jasnog okvira kojim se ta prava definiraju stoga povećava broj nesigurnih radnih mjesta među mladima; |
| --- | --- |

20.

| 21. | uvažava složenost ugovornih odnosa na digitalnim platformama, ali ističe da su iznimno različiti modeli zapošljavanja u tradicionalnom gospodarstvu uređeni zajedničkim osnovnim pravilima koja se jednako primjenjuju na sve subjekte. Odbor regija stoga poziva na to da se temeljnim radnim i socijalnim odredbama obuhvate i gospodarstvo platformi i njegovi radnici, ističući potrebu za razmatranjem socijalnih učinaka jedinstvenog digitalnog tržišta na europskoj razini. Proporcionalni nacionalni, a po potrebi – s obzirom na transnacionalnu prirodu digitalne ekonomije – i europski okvir za rješavanje regulatornih pitanja rada putem digitalnih platformi stvorit će ravnopravne uvjete za tradicionalno gospodarstvo i za gospodarstvo digitalnih platformi te riješiti problem socijalnog dampinga. U takvom bi regulatornom okviru također trebalo predvidjeti zabranu klauzula o isključivosti kojima se sprječava suradnja radnika s drugim platformama; |
| --- | --- |

21.

| 22. | naglašava da bi se ta regulacija trebala odnositi na važna regulatorna pitanja kao što su teret dokumentiranog dokazivanja radnog odnosa (a time i moguće pogrešne kategorizacije), ocjena oborive pretpostavke o postojanju radnog odnosa, organizacija rada na temelju ugovornih odnosa koji sadrže nepoštene klauzule kao i pitanje vlasništva i prenosivosti podataka o profilu i radu radnika koji radi putem platformi. Nadalje, moglo bi se razmotriti pitanje doprinosa koje poslodavac uplaćuje za socijalno osiguranje s obzirom na ukupnu radnu snagu, ali bez obzira na status zaposlenja te vodeći računa o kvaliteti radnih modaliteta. Kako bi se uzela u obzir mogućnost prekogranične digitalne djelatnosti i omogućila primjena Direktive o upućivanju radnika, (18) trebalo bi biti moguće utvrditi razliku između „mjesta zaposlenja” i „mjesta ostvarivanja usluge” kao minimalno jamstvo ostvarivanja radničkih prava; |
| --- | --- |

22.

| 23. | napominje da bi se utvrđivanje postojanja radnog odnosa trebalo temeljiti na definicijama u važećem pravu, kolektivnim ugovorima ili praksi u svakoj državi članici, uzimajući u obzir sudsku praksu Suda Europske unije. (19) Sudskom praksom utvrđeno je da radnici koji rade putem platformi mogu biti obuhvaćeni ako ispunjavaju odgovarajuće kriterije. Dijeli mišljenje Europskog parlamenta da bi se „utvrđivanje postojanja radnog odnosa trebalo [...] temeljiti na činjenicama koje se odnose na stvarno obavljanje rada, a ne na tome kako stranke opisuju svoj odnos”. (20) Slaže se i s tim da je „zlouporaba statusa samozaposlene osobe, kako je definiran nacionalnim pravom, bilo na nacionalnoj razini bilo u prekograničnim situacijama, oblik [...] lažno prijavljenog rada koji je često povezan s neprijavljenim radom [...] s ciljem da [se] izbjegne određene pravne ili fiskalne obveze” (21). Stoga se slaže da je na europskoj razini potrebno donijeti smjernice za borbu protiv te pojave; |
| --- | --- |

23.

| 24. | pozdravlja činjenicu da većina država članica EU-a ima sustave minimalnih plaća koji su utvrđeni zakonom ili dogovoreni putem kolektivnih pregovora. Za pitanja povezana s određivanjem plaća nadležne su i odgovorne države članice i/ili nacionalni socijalni partneri. Stoga je potrebno u potpunosti poštovati samostalnost socijalnih partnera i njihovo pravo na sklapanje kolektivnih ugovora o plaćama; (22) |
| --- | --- |

24.

| 25. | podupire osnivanje posebne radne skupine za razmatranje i praćenje radnih odnosa i kategorizaciju radnika koji rade putem digitalnih platformi u okviru rada Opservatorija EU-a za gospodarstvo internetskih platformi, uspostavljenog odlukom Komisije. (23) Opservatorij, koji čini skupina neovisnih stručnjaka u području gospodarstva internetskih platformi i poseban tim službenika Komisije, već je započeo s radom te Komisiji pruža savjete i stručno znanje o kretanjima u gospodarstvu internetskih platformi. Odbor regija može doprinijeti radu te skupine isticanjem najboljih praksi na lokalnoj, regionalnoj i prekograničnoj razini, kojima se, među ostalim, jača razvoj vještina za osoblje lokalnih i regionalnih vlasti; stoga poziva na to da u Opservatoriju ima status promatrača; |
| --- | --- |

25.

Regionalna i lokalna dimenzija

| 26. | napominje da neprekidan razvoj i širenje gospodarskih djelatnosti u kojima se sve više koriste digitalne platforme utječu i na lokalnu i regionalnu razinu te se stoga moraju regulirati i na razini lokalnih i regionalnih vlasti, u okviru njihovih ovlasti, posebice u pogledu oporezivanja i prostornog planiranja; |
| --- | --- |

26.

| 27. | poziva lokalne i regionalne vlasti da iznađu rješenja za izazove u području socijalne politike i zapošljavanja koji proizlaze iz rada putem platformi donošenjem mjera socijalne potpore za nestandardne oblike zapošljavanja te mjera za sprečavanje neregularnih, a ponekad i nezakonitih oblika zapošljavanja (kao što je lažno samozapošljavanje) putem tih platformi kako bi se pojedinačno i kolektivno zajamčila prava radnika koji rade putem platformi; |
| --- | --- |

27.

| 28. | potiče lokalne i regionalne vlasti, kao subjekte koji – često putem digitalnih platformi – pružaju i primaju širok raspon internetskih usluga, da u svoje kriterije za dodjelu ugovora o javnoj nabavi uključe pozitivnu diskriminaciju društveno odgovornih platformi, kao i socijalne kriterije u pogledu uvjeta rada putem platformi; |
| --- | --- |

28.

| 29. | potiče lokalne i regionalne vlasti da, kao pružatelji usluga, sastave ugovore o radu koji bi mogli služiti kao model za druge lokalne poslodavce; |
| --- | --- |

29.

| 30. | potiče lokalne i regionalne vlasti na izradu politika za zapošljavanje i cjeloživotno učenje te socijalnih politika koje će ići u korak s digitalizacijom tržišta rada i voditi računa o toj pojavi; |
| --- | --- |

30.

| 31. | potiče lokalne i regionalne vlasti da u okviru svojih nadležnosti i uz pomoć inspektorata rada ili jednakovrijednog tijela ili institucije nastave suzbijati namjernu pogrešnu kategorizaciju radnika. |
| --- | --- |

31.

Bruxelles, 5. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Komunikacija Komisije „Europski program za ekonomiju suradnje” (COM(2016) 356 final).

1

(2)  OECD Employment Outlook 2019 („Predviđanja OECD-a u pogledu zapošljavanja 2019.”).

2

OECD Employment Outlook 2019

(3)  Eurofound, 2019., Platform work: Maximising the potential while safeguarding standards? („Rad putem platformi: maksimalno iskorištavanje potencijala uz zadržavanje standarda?”). https://www.eurofound.europa.eu/sites/default/files/ef_publication/field_ef_document/ef19045en.pdf

3

Platform work: Maximising the potential while safeguarding standards?

(4)  Zajednički istraživački centar, 2018., Platform Workers in Europe („Radnici koji rade putem platformi u Europi”) https://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_ pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_policy.pdf

4

Platform Workers in Europe

(5)  Eurofound, 2018., Employment and working conditions of selected types of platform work („Uvjeti zaposlenja i rada u odabranim vrstama rada putem platformi”), https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2018/employment-and-working-conditions-of-selected-types-of-platform-work.

5

Employment and working conditions of selected types of platform work

(6)  Poglavlje II.: Pravedni radni uvjeti, točke 5. i 6. (https://ec.europa.eu/commission/priorities/deeper-and-fairer-economic-and-monetary-union/european-pillar-social-rights/european-pillar-social-rights-20-principles_hr).

6

(7)  Studija Europskog parlamenta EU and ILO: Shaping the Future of Work („EU i ILO: Oblikovanje budućnosti rada”), 2019. (http://www.europarl.europa.eu/meetdocs/2014_2019/plmrep/COMMITTEES/EMPL/DV/2019/09-03/IPOL_STU2019638407_EN.pdf).

7

EU and ILO: Shaping the Future of Work

(8)  Work for a brighter future („Rad za svjetliju budućnost”), Globalna komisija o budućnosti rada Međunarodne organizacije rada (ILO), 2019. http://www.ilo.org/wcmsp5/groups/public/—dgreports/—cabinet/documents/publication/wcms_662410.pdf

8

Work for a brighter future

(9)  Zanimljiv je primjer inicijativa grada Milana, koji je 2018. pokrenuo „Općinski informacijski centar za dostavljače”, prvi ured u Italiji čija je zadaća saslušati, informirati i savjetovati radnike koji rade putem platformi za dostavu hrane. http://www.ansa.it/lombardia/notizie/2018/07/18/a-milano-primo-sportello-per-i-rider_111a55ca-fc7b-4c16-91f7-60b1b22a3c96.html

9

(10)  Budućnost rada: Europska unija promiče Deklaraciju Međunarodne organizacije rada povodom njezine stote obljetnice – Zaključci Vijeća (24. listopada 2019.).

10

(11)  Ibid.

11

(12)  Političke smjernice za sljedeću Europsku komisiju 2019. –2024. (https://www.europarl.europa.eu/resources/library/media/20190716RES57231/20190716RES57231.pdf).

12

(13)  Uvodni govor kandidata za povjerenika za radna mjesta Nicolasa Schmita tijekom saslušanja u Europskom parlamentu (https://multimedia.europarl.europa.eu/en/-hearing-of-nicolas-schmit-commissioner-designate-jobs-opening-statement-by-nicolas-schmit_I178011-V_v).

13

(14)  Mišljenje OR-a „Ekonomija suradnje i internetske platforme: zajednička vizija gradova i regija” (COR-2016-04163).

14

(15)  Mišljenje OR-a „Transparentni i predvidivi radni uvjeti u Europskoj uniji” (COR 1129/2018).

15

(16)  COM(2017) 206, 26. travnja 2017.

16

(17)  http://publications.jrc.ec.europa.eu/repository/bitstream/JRC112157/jrc112157_pubsy_platform_workers_in_europe_science_for_ policy.pdf, str. 23.

17

(18)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-18-2018-INIT/hr/pdf

18

(19)  https://data.consilium.europa.eu/doc/document/PE-43-2019-INIT/hr/pdf

19

(20)  Zakonodavna rezolucija Europskog parlamenta od 16. travnja 2019. o Prijedlogu direktive Europskog parlamenta i Vijeća o transparentnim i predvidivim radnim uvjetima u Europskoj uniji. https://www.europarl.europa.eu/doceo/document/TA-8-2019-0379_EN.html

20

(21)  Ibid.

21

(22)  Mišljenje OR-a „Kriteriji određivanja naknada za rad zaposlenih u EU-u” (COR-2015-01689).

22

(23)  Odluka Komisije od 26. travnja 2018. o uspostavi skupine stručnjaka za Opservatorij za gospodarstvo internetskih platformi (C(2018) 2393 final).

23

---

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/40 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/40

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Europski okvir za regulatorne odgovore u vezi s ekonomijom suradnje

(2020/C 79/08)

| Izvjestitelj | : | Peter FLORIANSCHÜTZ (AT/PES), zastupnik u Parlamentu Savezne zemlje Beč i član Općinskog vijeća grada Beča |
| --- | --- | --- |

Izvjestitelj

:

Peter FLORIANSCHÜTZ (AT/PES), zastupnik u Parlamentu Savezne zemlje Beč i član Općinskog vijeća grada Beča

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Opće napomene

| 1. | poziva Europski parlament, Vijeće i Komisiju da ekonomiju suradnje učine jednim od najvažnijih prioriteta tijekom svog mandata 2019.–2024.; |
| --- | --- |

1.

| 2. | napominje da se ekonomija suradnje temelji na trojnoj vezi između tri kategorije sudionika – klijenata, pružatelja usluga i platformi/posrednika – koja se znatno razlikuje od tradicionalnog modela „lanca” i bilateralnih odnosa klijenata i dobavljača na kojima se temelji postojeći regulatorni okvir EU-a; |
| --- | --- |

2.

| 3. | stoga smatra da konkretna primjena prava EU-a na te nove poslovne modele nije cjelovita te da je često teško ostvariva, što je vidljivo iz ozbiljnih kontroverzi i sudskih postupaka koji su nastali kao posljedica; |
| --- | --- |

3.

| 4. | podsjeća da je Odbor u svojem mišljenju iz 2016. (1) utvrdio da Komunikacija Komisije „Europski program za ekonomiju suradnje” (2) nije pružila sveobuhvatne odgovore na neka od ključnih pitanja o ekonomiji suradnje; vjeruje da su zbog tog nedjelovanja izrazito političke odluke prepuštene sudovima, umjesto da ih donose europski i regionalni zakonodavci; |
| --- | --- |

4.

| 5. | ističe prednosti koje ekonomija suradnje može donijeti kada se njome upravlja u skladu s poštenim i reguliranim ravnopravnim uvjetima, primjerice jače tržišno natjecanje u mnogim sektorima s disruptivnim učinkom na postojeće operatore, što dovodi do većeg izbora za potrošače i nižih troškova, boljih prilika za zapošljavanje i pozitivnog učinka na okoliš koji proizlazi iz učinkovitije uporabe imovine i resursa; |
| --- | --- |

5.

| 6. | međutim, ističe da ekonomija suradnje nema samo prednosti nego i negativne učinke na tradicionalna poduzeća i lokalne zajednice; naglašava da ugrožavanje radničkih i potrošačkih prava te standarda zaštite okoliša nije prihvatljivo na jedinstvenom tržištu te ističe da Odbor izrađuje zasebno mišljenje o zapošljavanju i socijalnim aspektima rada na platformi (3); |
| --- | --- |

6.

| 7. | smatra da bi na jedinstvenom tržištu trebali vrijediti jednaki uvjeti za gospodarske djelatnosti na internetu i tradicionalne gospodarske aktivnosti. Ekonomija suradnje potrošačima nudi veći izbor, a poduzetnicima nove prilike; međutim, građani i poduzeća moraju biti upoznati s važećim lokalnim propisima i obvezama, neovisno o tome koju su vrstu djelatnosti na platformi odabrali (npr. profitno ili neprofitno zajedničko korištenje kuća, automobila, raznih kućanskih usluga itd.); |
| --- | --- |

7.

| 8. | također duboko žali zbog istiskivanja lokalnog stanovništva u nekoliko većih gradova zbog rastućih cijena nekretnina povezanih s prenamjenom velikog broja stambenih jedinica za kratkotrajni turistički najam preko internetskih platformi; |
| --- | --- |

8.

| 9. | ipak, slaže se sa željom Komisije, izraženom u Programu za ekonomiju suradnje iz 2016., da se postigne ravnoteža između dvaju političkih ciljeva: s jedne strane rješavanja trenutačnih problema i osiguravanja pravne sigurnosti putem zakonodavstva, a s druge strane poticanja inovacija, novih poduzeća i daljnjeg razvoja ekonomije suradnje; |
| --- | --- |

9.

| 10. | smatra da vladavina prava podrazumijeva stvaranje i učinkovitu provedbu zakona te da ne bi trebale postojati prepreke lokalnim i regionalnim vlastima u primjeni i provedbi europskog, nacionalnog ili regionalnog zakonodavstva; |
| --- | --- |

10.

| 11. | pozdravlja dobrovoljne aktivnosti platformi diljem Europe, ali ističe da one nisu zamjena za zakonodavni okvir za stvarno zajedničko tržište; |
| --- | --- |

11.

Europski okvir s teritorijalnom dimenzijom

| 12. | s obzirom na te bojazni smatra da je postojeći regulatorni okvir EU-a, koji je uveden prije pojave platformi ekonomije suradnje, zapravo zastario i da bez temeljitih izmjena ne može odgovoriti na izazove koje donosi ekonomija suradnje; |
| --- | --- |

12.

| 13. | poziva Europsku komisiju da u vezi s time tijekom 2020. iznese prijedloge u okviru „Akta o digitalnim uslugama”, predviđenog u programu novoimenovane predsjednice Komisije (4), posebno s obzirom na to da su se glavna tehnička rješenja (primjerice, pametni telefoni) i platforme pojavili dugo nakon objave Direktiva o elektroničkoj trgovini iz 2000.; |
| --- | --- |

13.

| 14. | ukazuje na snažnu lokalnu i regionalnu dimenziju ekonomije suradnje, koja utječe na svakodnevni život, s obzirom na to da se mnoga područja aktivnosti platformi, od smještaja, gradskog prijevoza, usluga dostave do korištenja javnih prostora, reguliraju ili oporezuju na lokalnoj i regionalnoj razini; |
| --- | --- |

14.

| 15. | poziva Komisiju i države članice da stvore poticajno regulatorno okruženje koje će malim europskim platformama omogućiti da u većoj mjeri iskoriste jedinstveno tržište te da se prošire kako bi uspješno konkurirale dominantnim svjetskim akterima; |
| --- | --- |

15.

| 16. | poziva na to da se u budućem europskom okviru prizna ta teritorijalna dimenzija i da se ojača sposobnost javnih tijela da poduzimaju mjere za reguliranje ekonomije suradnje u skladu sa svojim nacionalnim, regionalnim ili lokalnim okolnostima, uz potpuno poštovanje načela supsidijarnosti. Izvršenje valjanih sudskih odluka protiv platformi za kratkoročni najam u državi boravišta predstavlja golem napor za lokalne vlasti zbog nedostatka sredstava i kapaciteta za vođenje postupka u drugoj državi članici EU-a; |
| --- | --- |

16.

| 17. | naglašava da načelo zemlje porijekla iz Direktive o e-trgovini stvara probleme gradovima i regijama. Što je jače načelo zemlje porijekla, to su potrebna jasnija i učinkovitija pravila izvršenja zakona; smatra da postoji rizik od selektivnog odabiranja najpovoljnijih uvjeta prilikom ulaska na jedinstveno tržište, što na kraju dovodi do pravne nesigurnosti i gubitka administrativne kontrole javnih tijela u zemlji odredišta; |
| --- | --- |

17.

| 18. | međutim, smatra da se djelovanjem samo na lokalnoj ili nacionalnoj razini ne mogu riješiti neki od ključnih problema u vezi s ekonomijom suradnje te da je s obzirom na to, pored nacionalnih i regionalnih zakona, potreban i jasan europski okvir; |
| --- | --- |

18.

| 19. | preporučuje da se za kritične elemente Akta o digitalnim uslugama i europskog okvira za ekonomiju suradnje izrade procjene teritorijalnog učinka; |
| --- | --- |

19.

| 20. | nadalje, s obzirom na dinamičnu prirodu ekonomije suradnje, predlaže uvođenje mehanizma za praćenje provedbe Akta o digitalnim uslugama i europskog okvira za ekonomiju suradnje; |
| --- | --- |

20.

| 21. | traži od Europske komisije da redovito prati da li se platforme za suradnju pridržavaju pravila tržišnog natjecanja s obzirom na to da se na regionalnoj i lokalnoj razini može primijetiti visoka razina dominacije nekoliko platformi; |
| --- | --- |

21.

Fragmentacija unutarnjeg tržišta

| 22. | naglašava da je, unatoč činjenici da se radi o relativno novom fenomenu, fragmentacija unutarnjeg tržišta već u tijeku s obzirom na to da u mnogim državama članicama, gradovima i regijama već postoji cijeli niz pravila o ekonomiji suradnje. Od 2017. godine oko dvije trećine država članica poduzelo je ili planira poduzeti pravne i političke inicijative u području oporezivanja, stanovanja i građevine, usluga prijevoza i dostave ili javnih prostora (5); |
| --- | --- |

22.

| 23. | naglašava činjenicu da postojanje tih brojnih inicijativa ukazuje na potrebu za jasnim propisima EU-a na jedinstvenom tržištu; fragmentacija koja će nastati može odvratiti korisnike i pružatelje od iskorištavanja mogućnosti koje nudi ekonomija suradnje; |
| --- | --- |

23.

| 24. | naglašava da je zaustavljanje fragmentacije tržišta s pomoću usklađenih pravila diljem EU-a također ključno za promicanje rasta manjih poduzeća unutar ekonomije suradnje s obzirom na to da se postojeće velike multinacionalne platforme, zahvaljujući svojoj veličini, mogu lakše prilagoditi regulatornoj složenosti i promjenama; |
| --- | --- |

24.

| 25. | uvjeren je da bi uvođenje jasnog okvira na razini EU-a omogućilo europskim novoosnovanim poduzećima da rastu i budu konkurentnija na svjetskoj razini. Neeuropske platforme za suradnju zaslužuju posebnu pozornost jer je izvršenje zakonodavstva u trećim zemljama u većini slučajeva gotovo nemoguće; |
| --- | --- |

25.

Status platformi ekonomije suradnje

| 26. | žali zbog toga što je ključno pitanje statusa platformi ekonomije suradnje, a time i pitanje kojim pravilima podliježu operacije u okviru platformi, do sada većinom bilo prepušteno sudovima, iako je to izrazito političko pitanje s dalekosežnim posljedicama na koje postojeća regulativa ne može dati puni odgovor; |
| --- | --- |

26.

| 27. | naglašava da je Direktivu o e-trgovini (6) i slobodu pružanja prekograničnih usluga informacijskog društva koju ona omogućava potrebno preispitati i ažurirati u svjetlu kontroverzi i sudskih postupaka koji su s njima povezani (7); |
| --- | --- |

27.

| 28. | ističe činjenicu da bi trebalo dodatno pojasniti samu definiciju usluge informacijskog društva (8) kako bi se mogle razlikovati različite vrste djelatnosti, a posebno u pogledu pojave takozvanih „miješanih usluga”, kako ih je definirao nezavisni odvjetnik Suda Europske unije Szpunar, koje uključuju i usluge informacijskog društva i, s njima neodvojivo povezane, osnovne usluge koje se ne pružaju elektroničkim putem (9); |
| --- | --- |

28.

| 29. | smatra da bi u europskom okviru trebalo definirati status platformi ekonomije suradnje prema točnom stupnju kontrole koju platforma provodi te da se stoga u zakonodavstvu EU-a moraju izričito navesti kriteriji za definiranje „odlučujućeg utjecaja” – koncepta na koji se poziva Sud Europske unije; |
| --- | --- |

29.

| 30. | smatra, s druge strane, da se kriteriji „održavatelja tržišta”, koje navodi i nezavisni odvjetnik, mogu u određenoj mjeri primjenjivati na većinu platformi ekonomije suradnje i da su stoga mnogo manje relevantni za utvrđivanje njihova statusa i pravila koja se primjenjuju na njihov rad; |
| --- | --- |

30.

| 31. | smatra da platforme za suradnju moraju snositi odgovornost za nezakonito djelovanje ili širenje nezakonitog sadržaja (npr. ponude socijalnih stanova na platformama za kratkoročni najam) i da se diskriminirajuće odluke platformi mogu donositi samo u skladu s lokalnim zakonima ili sudskim odlukama; |
| --- | --- |

31.

Status korisnika platformi ekonomije suradnje i zaštita potrošača

| 32. | ističe činjenicu da je posebnost ekonomije suradnje u tome da nestaje granica između osobnih i profesionalnih aktera, tj. između trgovaca i ravnopravnih partnera (eng. peers); |
| --- | --- |

32.

| 33. | u tom pogledu smatra da bi se definicija „pružatelja usluga” iz Direktive o uslugama (10) trebala preispitati s obzirom na to da bi se aktualni tekst Direktive mogao protumačiti na način da su njome obuhvaćene sve gospodarske aktivnosti; smatra da bi ta situacija mogla imati snažan odvraćajući učinak tako što bi se nerazmjerno opteretile osobe koje žele povremeno djelovati kao neprofesionalni pružatelji usluga (eng. peers) preko platforme ekonomije suradnje; |
| --- | --- |

33.

| 34. | stoga preporučuje da se situacija razjasni uvođenjem pragova u EU-u kojima bi se odredila razina gospodarske djelatnosti iznad koje se korisnik smatra poslovnim korisnikom za kojega vrijede tržišna pravila; smatra da bi se ti pragovi trebali utvrditi uzimajući u obzir vremenska razdoblja, a ne financijske aspekte, kako bi se zajamčili jednaki uvjeti u cijelom EU-u; |
| --- | --- |

34.

Pristup podacima

| 35. | ističe da je pristup podacima ključno pitanje za javna tijela, posebno na lokalnoj i regionalnoj razini; osiguravanje ispravne provedbe primjenjivih lokalnih propisa i zaštite nadzornih mehanizama nije moguće bez pristupa relevantnim podacima platformi koje djeluju na određenom području; |
| --- | --- |

35.

| 36. | smatra stoga da se europskim okvirom od platformi treba zahtijevati da javnim tijelima dostave podatke potrebne za provedbu propisa koji se odnose na platformu i/ili njezin sektor djelatnosti na pravnoj osnovi (11). Međutim, pri pristupanju tim podacima javne vlasti moraju obratiti posebnu pozornost na zaštitu podataka, znanja i iskustva platformi, primjerice algoritama za pretraživanje i rangiranje. Javna tijela ne bi smjela biti primorana oslanjati se na spremnost platformi da podijele podatke s njima s obzirom na to da iskustvo stečeno u nekoliko europskih gradova pokazuje da platforme koje su tvrdile da su spremne surađivati „u praksi to zapravo ne čine, ili to čine samo na dobrovoljnoj osnovi” (12); |
| --- | --- |

36.

| 37. | priznaje da su neke platforme same poduzele korake za provedbu određenih propisa, ali iako su ti napori hvalevrijedni, korisnici platforme lako mogu zaobići dobrovoljnu samoregulaciju (jedna jedinica za smještaj može se objaviti na nekoliko platformi ili čak nekoliko puta na istoj platformi); stoga je uvjeren da je najbolje rješenje da se javnim tijelima omogući pristup podacima; |
| --- | --- |

37.

| 38. | napominje da velike digitalne platforme imaju mogućnost kontrole digitalnog gospodarstva te da mogu ostvariti dominantan položaj na tržištu i veliku korist od pozitivnih mrežnih učinaka. Platforme koje imaju dominantan položaj na tržištu morat će pooštriti već postojeće obveze u okviru zakonodavstva o zaštiti podataka kako bi se osigurala prenosivost podataka (npr. s pomoću otvorenih sučelja); |
| --- | --- |

38.

Pitanja oporezivanja

| 39. | pozdravlja prakse suradnje koje su uvele neke platforme u svrhu provedbe propisa, primjerice naplatu turističkih naknada u ime općina; |
| --- | --- |

39.

| 40. | smatra da bi obvezivanje svih platformi da to rade u svim jedinicama lokalne i regionalne samouprave moglo predstavljati veliko administrativno opterećenje. Razmjena podataka predstavlja manje opterećenje; |
| --- | --- |

40.

| 41. | naglašava da neki gradovi i regije nisu s platformama uspjeli sklopiti sporazume o oporezivanju jer neke platforme za suradnju nisu pokazale namjeru prihvaćanja nacionalnih ili regionalnih poreznih zakona, odnosno nadzornih ovlasti lokalnih nadzornih tijela (npr. sudova za reviziju) ili bilo kojih lokalnih kontrolnih mehanizama za odgovarajuće oporezivanje; |
| --- | --- |

41.

| 42. | ističe činjenicu da prihodi koje u okviru ekonomije suradnje stječu pružatelji usluga, koji možda rade putem nekoliko platformi koje se nalaze u različitim zemljama, mogu zapasti u sivu zonu te ih porezna tijela teško mogu pratiti: neki od tih pružatelja nisu sigurni koje poreze moraju plaćati, dok drugi svjesno pokušavaju izbjeći plaćanje poreza iskorištavanjem nedostatka jasnoće; naglašava da bi razmjena podataka između platformi i svih nadležnih javnih tijela to zaustavila i osigurala da se plaćaju odgovarajući porezi; |
| --- | --- |

42.

| 43. | ističe činjenicu da je oporezivanje samih platformi još jedno ključno pitanje; internetske platforme trebaju platiti svoj dio poreza; upućuje na svoje mišljenje „Oporezivanje digitalnog gospodarstva” (13) u kojem navodi da postojeći porezni sustavi više nisu prikladni za aktualni gospodarski kontekst koji obilježavaju globalizacija, mobilnost, digitalna tehnologija, novi poslovni modeli i složene poslovne strukture, te pozdravlja povezane prijedloge Komisije (14); |
| --- | --- |

43.

Utjecaj na okoliš

| 44. | smatra da ekonomija suradnje može pružiti dodatan doprinos raznim mjerama koje je EU poduzeo kako bi ostvario klimatske ciljeve iz Pariškog sporazuma iz 2015.; |
| --- | --- |

44.

| 45. | poziva Europsku komisiju da provede studije o mogućem utjecaju ekonomije suradnje na okoliš do druge polovine 2020., s obzirom na to da ne postoje takve detaljne studije; |
| --- | --- |

45.

Stanovanje

| 46. | smatra da je potrebno očuvati manevarski prostor javnog sektora kako bi se osiguralo slobodno kretanje robe i usluga elektroničkim putem, bez ograničavanja tržišnog natjecanja i funkcioniranja lokalnih tržišta. Stoga je u Direktivi o e-trgovini potrebno odrediti i proširiti kriterije općeg interesa. Pristupačno stanovanje od iznimne je važnosti za europske građane u svim državama članicama; kratkoročni najam putem platformi može ojačati negativne trendove na tržištu nekretnina; |
| --- | --- |

46.

Završne napomene

| 47. | ističe činjenicu da se mnoge regije i gradovi suočavaju s pojavom aktivnosti platformi na svojim teritorijima bez prethodne najave; nekoliko europskih gradova potpisalo je 2018. godine „Deklaraciju gradova dijeljenja” („Sharing cities Declaration”) (15); |
| --- | --- |

47.

| 48. | stoga poziva Komisiju da putem europskog okvira propiše obavezu prethodnog informiranja nadležnih tijela te da promiče suradnju između vlasti i platformi kako bi se zajamčilo da te platforme djeluju u skladu s važećim propisima i lokalnim okolnostima; |
| --- | --- |

48.

| 49. | raduje se suradnji s Europskom komisijom, Europskim parlamentom i Vijećem pri oblikovanju europskog okvira za regulatorne odgovore na ekonomiju suradnje. |
| --- | --- |

49.

Bruxelles, 5. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  COR-2016-04163. Dostupno na: https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2016-04163-00-01-ac-tra-hr.docx/content

1

(2)  COM(2016)356 final. Dostupno na: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/?uri=COM%3A2016%3A356%3AFIN

2

(3)  Mišljenje OR-a „Rad na platformama – lokalni i regionalni regulatorni izazovi”, izvjestitelj: Dimitrios BIRMPAS. Dossier SEDEC-VI/051.

3

(4)  „Ambicioznija Unija: Moj plan za Europu”. Dostupno na: https://ec.europa.eu/commission/sites/beta-political/files/political-guidelines-next-commission_hr.pdf

4

(5)  Izvješće o pravnoj analizi, EK, GU JUST, 2017., str. 92–101., dostupno na: https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/annex5_task5_reportmay2017.pdf

5

(6)  Direktiva 2000/31/EZ (Direktiva o elektroničkoj trgovini). Dostupno na: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/ALL/?uri=CELEX%3A32000L0031

6

(7)  Posebno vidjeti predmete Suda EU-a C-434/15, C-320/16 koji se odnose na Uber i aktualni predmet C-390/18 koji se odnosi na Airbnb.

7

(8)  Definicija je utvrđena u Direktivi (EU) 2015/1535, dostupno na: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A32015L1535

8

(9)  Mišljenje nezavisnog odvjetnika Suda Europske unije u predmetu C-434/15, dostupno na: https://curia.europa.eu/jcms/upload/docs/application/pdf/2017-05/cp170050hr.pdf

9

(10)  Direktiva 2006/123/EC, dostupna na: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A32006L0123

10

(11)  Opća uredba o zaštiti podataka, članak 6. stavak 1. točka (e).

11

(12)  The Guardian, lipanj 2019., dostupno na: https://www.theguardian.com/cities/2019/jun/20/ten-cities-ask-eu-for-help-to-fight-airbnb-expansion

12

(13)  Ref: COR-2018-02748. Dostupno na: https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2018-02748-00-00-ac-tra-hr.docx/content

13

(14)  Ref. dok.: COM(2018) 147 final i COM(2018) 148 final.

14

(15)  Dostupno na: http://www.sharingcitiesaction.net/declaration/

15

---

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/45 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/45

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Lokalne i regionalne vlasti u oblikovanju budućeg Istočnog partnerstva

(2020/C 79/09)

| Glavni izvjestitelj | : | Tadeuš ANDŽEJEVSKI (LT/ECR), član Općinskog vijeća Vilniusa |
| --- | --- | --- |
| Referentni dokument | : | Strukturirano savjetovanje EU-a o budućnosti Istočnog partnerstva od 26. srpnja 2019. |

Glavni izvjestitelj

:

Tadeuš ANDŽEJEVSKI (LT/ECR), član Općinskog vijeća Vilniusa

Referentni dokument

:

Strukturirano savjetovanje EU-a o budućnosti Istočnog partnerstva od 26. srpnja 2019.

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Opće napomene

| 1. | cijeni program Istočnog partnerstva koji je pokrenut prije deset godina na zajedničku inicijativu Europske unije, njezinih država članica te šest partnerskih zemalja iz Istočne Europe i Južnog Kavkaza – Armenije, Azerbajdžana, Bjelarusa, Gruzije, Moldove i Ukrajine; ukazuje na to da su Poljska i Švedska bile najvažniji čimbenici za pokretanje Istočnog partnerstva kao strukturirane politike za poticanje regionalne suradnje i stvaranje tješnjih veza između EU-a i istočnoeuropskih partnera; smatra da je Istočno partnerstvo otad postalo važan instrument EU-a u održavanju odnosa sa susjednim zemljama na istočnoj vanjskoj granici; upućuje na to da je tijekom deset godina postojanja Istočnog partnerstva proveden niz projekata i inicijativa koji su unaprijedili provedbu neophodnih reformi u zemljama Istočnog partnerstva i razvoj tamošnjeg civilnog društva; |
| --- | --- |

1.

| 2. | zagovara daljnju izgradnju Istočnog partnerstva tijekom sljedećih deset godina u suradnji s EU-om; zalaže se za to da se proširi zastupljenost zemalja Istočnog partnerstva u institucijama i agencijama EU-a kao i u programima EU-a koji se odnose na posebne sektore, a i da ih se snažnije uključi u donošenje odluka o tim programima i njihovo korištenje u zemljama Istočnog partnerstva; preporučuje da se postupno proširi uloga lokalnih i regionalnih vlasti zemalja Istočnog partnerstva u upravljanju programima EU-a koji se ondje provode; |
| --- | --- |

2.

| 3. | osobito zagovara proširenje pravnog okvira za oblikovanje Istočnog partnerstva, na primjer dodavanjem priloga sporazumima o pridruživanju s Ukrajinom, Gruzijom i Moldovom kojima se omogućuje sudjelovanje tih zemalja u budućim programima EU-a; stoga pozdravlja inicijativu Europskog parlamenta kojom se nastoji proširiti suradnja s tim trima državama; smatra da bi cilj sve snažnije suradnje s tim zemljama trebala biti mogućnost njihovog članstva u EU-u. Međutim, istodobno upućuje na to da se mora jačati suradnja i s ostalim zemljama Istočnog partnerstva; među ostalim valja utvrditi zajedničke prioritete partnerstva između EU-a i pojedinih zemalja, koji bi se mogli razmatrati kao temelj za okvirne sporazume o daljnjoj suradnji; |
| --- | --- |

3.

| 4. | aktivno sudjeluje u radu Istočnog partnerstva promicanjem i jačanjem te inicijative na razini regionalnih i lokalnih vlasti; nizom inicijativa, kao što je pokretanje Konferencije lokalnih i regionalnih vlasti za Istočno partnerstvo (CORLEAP) ili radnih skupina za potporu reformama decentralizacije u pojedinim zemljama (Ukrajina), Odbor je pridonio jačanju lokalne samouprave u zemljama Istočnog partnerstva kao i regionalne suradnje među pojedinim zemljama Istočnog partnerstva kao i između tih zemalja i EU-a; |
| --- | --- |

4.

| 5. | preporučuje institucionalno jačanje CORLEAP-a kako bi to tijelo bolje ispunjavalo svoju zadaću unapređivanja decentralizacije u zemljama Istočnog partnerstva; stoga smatra da je potrebna veća suradnja među predstavnicima najvećih udruženja lokalnih i regionalnih vlasti u EU-u i u zemljama Istočnog partnerstva u okviru CORLEAP-a; |
| --- | --- |

5.

| 6. | ukazuje na to da je rodna ravnopravnost ugrađena u ustavne i pravne sustave svih zemalja Istočnog partnerstva i da su sve zemlje Istočnog partnerstva bez rezerve ratificirale najvažnije međunarodne konvencije u tom području; načelo rodne ravnopravnosti također je ugrađeno u Ugovore EU-a; u skladu s člankom 8. Ugovora o funkcioniranju Europske unije, Unija u svim svojim aktivnostima (a time i u okviru Istočnog partnerstva) treba nastojati poticati rodnu ravnopravnost; poziva europske institucije da podrže razmjenu najboljih praksi za poticanje političkog angažmana žena u lokalnim i regionalnim vlastima u EU-a kao i u zemljama Istočnog partnerstva; |
| --- | --- |

6.

| 7. | smatra da će lokalne i regionalne vlasti i u sljedećem programskom razdoblju Istočnog partnerstva imati važnu ulogu u uspješnoj provedbi partnerstva; stoga očekuje da će Europska komisija i čelnici država i vlada EU-a na sastanku na vrhu Istočnog partnerstva planiranom u okviru hrvatskog predsjedanja Vijećem EU-a uzeti u obzir preporuke i mišljenja koja je Odbor izradio u suradnji s razinama vlasti najbližim građanima; |
| --- | --- |

7.

| 8. | ističe da civilno društvo te lokalne i regionalne vlasti imaju važnu ulogu u jačanju vladavine prava: lokalne i regionalne vlasti u EU-u i zemljama Istočnog partnerstva predstavljaju osnovnu razinu demokratskog legitimiteta te imaju važnu ulogu u promicanju kulture vladavine prava i u praćenju poštovanja načela povezanih s njome; |
| --- | --- |

8.

| 9. | podupire reforme za daljnju decentralizaciju u tim zemljama, pri čemu treba poštovati njihovo pravo na samoodređenje u pogledu teritorijalnog i institucionalnog ustroja; stoga se u potpunosti slaže sa zaključkom 9. godišnje konferencije CORLEAP-a održane 12. rujna 2019. u Turkuu u Finskoj, u kojem se poziva na strateški pristup jačanju regionalnih i lokalnih inicijativa usmjerenih na demokratizaciju i decentralizaciju, među ostalim u području javnih financija; |
| --- | --- |

9.

| 10. | podržava poziv nekih europskih udruženja lokalnih i regionalnih vlasti da se tim vlastima omogući da u većoj mjeri sudjeluju u programima EU-a koji se provode u zemljama Istočnog partnerstva povezanima s EU-om, uključujući u područjima održivog planiranja, gospodarskog i socijalnog razvoja, jačanja ulaganja te lokalne i regionalne infrastrukture; ciljevi održivog razvoja trebali bi biti vodeće načelo za EU i zemlje Istočnog partnerstva te ih je potrebno promicati kao temelj za suradnju u svim područjima koja obuhvaćaju; primjer za to može biti sudjelovanje tih zemalja u programu URBACT i programu Europa za građane, kao i programu za zaštitu od klimatskih promjena poput programa LIFE; osim toga, smatra da je primjereno otvoriti program TAIEX i partnerstva gradova i za sudjelovanje lokalnih i regionalnih vlasti iz zemalja Istočnog partnerstva; |
| --- | --- |

10.

| 11. | usto zagovara uključivanje lokalnih i regionalnih vlasti zemalja Istočnog partnerstva u određivanje ciljeva Istočnog partnerstva i njihovu provedbu; s tim u vezi, zalaže se za pristup prema kojem se pojedine zemlje Istočnog partnerstva mogu uključiti u različitoj mjeri te za načelo neizazivanja antagonizma među zemljama Istočnog partnerstva; |
| --- | --- |

11.

| 12. | predlaže da se iznova oblikuje 20 ciljeva za 2020. utvrđenih na temelju 17 globalnih ciljeva iz Programa održivog razvoja do 2030. kako bi se doprinijelo njihovoj provedbi u okviru Istočnog partnerstva; |
| --- | --- |

12.

| 13. | Europska unija i dalje predano podupire teritorijalnu cjelovitost, neovisnost i suverenost svih svojih partnera; potpuna predanost, poštovanje i pridržavanje svrha i načela utvrđenih u Povelji UN-a, Helsinškom završnom aktu iz 1975. i Pariškoj povelji OESS-a iz 1990. ključni su za našu zajedničku viziju mirne i nepodijeljene Europe; |
| --- | --- |

13.

| 14. | podupire dodatna nastojanja u promicanju mirnog rješavanja neriješenih sukoba u regiji na temelju načela i normi međunarodnog prava; rješavanje sukoba, izgradnja povjerenja i dobrosusjedski odnosi ključni su za gospodarski i socijalni razvoj i suradnju; OR pozdravlja napore i ojačanu ulogu EU-a u rješavanju sukoba i izgradnji povjerenja u okviru ili za potrebe podupiranja postojećih dogovorenih pregovaračkih formata i postupaka, među ostalim putem prisutnosti na terenu, ovisno o slučaju; |
| --- | --- |

14.

| 15. | pozdravlja intenzivniju suradnju sa svim partnerima u modernizaciji obrazovnih, istraživačkih i inovacijskih sustava te poboljšanje njihove uspješnosti u pogledu kvalitete i konkurentnosti, uz osiguravanje poštovanja prava koja već ostvaruju pripadnici nacionalnih manjina, kako je utvrđeno konvencijama i povezanim protokolima UN-a i Vijeća Europe, kao i nediskriminacije pripadnika manjina i poštovanja različitosti te potpunog uzimanja u obzir stručnosti tijelâ Vijeća Europe pri reformiranju tih sustava; |
| --- | --- |

15.

| 16. | posebno poziva na mirno rješenje sukoba u istočnim regijama Ukrajine i pitanja nezakonitoga pripojenja Krima Ruskoj Federaciji; |
| --- | --- |

16.

Promicanje odgovornog upravljanja u zemljama Istočnog partnerstva

| 17. | smatra da je potrebno jačati kapacitete i kvalitetu svih razina javne uprave u zemljama Istočnog partnerstva, a posebno na razini lokalnih i regionalnih vlasti; osim toga, zalaže se za to da se poboljšaju kvalifikacije javnih službenika i da se osigura veća transparentnost kod zapošljavanja javnih službenika i u javnom donošenju odluka, odnosno da se uvedu standardi za borbu protiv korupcije i donošenje odluka na temelju demokratskih praksi; |
| --- | --- |

17.

| 18. | stoga pozdravlja „Inicijativu EU-a za borbu protiv korupcije u Ukrajini” (EUACI) koju provodi Danska razvojna agencija, a sufinancira se sredstvima EU-a i Danske; cilj je programa pružiti potporu lokalnoj upravi za smanjenje rizika od korupcije, među ostalim stvaranjem stabilnih i transparentnih administrativnih postupaka i time pružiti veću transparentnost građanima, lokalnim organizacijama civilnog društva i medijima u pogledu aktivnosti javne uprave; |
| --- | --- |

18.

| 19. | u tom kontekstu ističe ulogu Nacionalne škole za javnu upravu u Varšavi (Krajowa Szkoła Administracji Publicznej) koja je nakon sastanka na vrhu Istočnog partnerstva 2011. u okviru programa „Akademija za javnu upravu za Istočno partnerstvo” ponudila devet programa osposobljavanja javnim službenicima s različitih razina uprave u zemljama Istočnog partnerstva; |
| --- | --- |

19.

| 20. | ističe da je među preko 500 polaznika tih programa bio samo mali broj službenika s lokalne ili regionalne razine; potiče na to da se osigura veće sudjelovanje javnih službenika s lokalne i regionalne razine u programima osposobljavanja država članica ili institucija EU-a koji su usmjereni na jačanje administrativnih kapaciteta zemalja Istočnog partnerstva; vlade zemalja Istočnog partnerstva nerijetko ističu da projekte EU-a koje izravno provode odnosno kojima upravljaju regionalne i lokalne vlasti u tim državama otežava nedostatak administrativnih kapaciteta tih razina;; |
| --- | --- |

20.

| 21. | stoga zagovara inicijativu CORLEAP-a za razvoj obrazovne platforme za internetsko osposobljavanje te osnivanje istočnoeuropske škole za javnu upravu u jednoj od zemalja Istočnog partnerstva čija će zadaća biti osigurati sveobuhvatno i usklađeno osposobljavanje javnih službenika s različitih razina uprave u tim zemljama, uzimajući u obzir prakse koje su se u Europi već pokazale uspješnima; smatra da bi se na taj način mogli ujednačiti postupci osposobljavanja javnih službenika zemalja Istočnog partnerstva, i da bi se, među ostalim, moglo poboljšati stjecanje znanja engleskog jezika te prenijeti visoki profesionalni i etički standardi; |
| --- | --- |

21.

| 22. | cijeni pilot-projekt EU-a u okviru instrumenta istorazinske suradnje TAIEX-REGIO, u sklopu kojeg se provodi osposobljavanje javnih službenika iz Gruzije, Moldove i Ukrajine, koji prateći rad kolega (eng. „job shadowing”) stječu iskustva u državama članicama EU-a, a zatim to znanje i iskustva prenose javnoj upravi u svojoj zemlji; predlaže da se poveća broj javnih službenika koji sudjeluju u tom programu i da se program otvori za sve zemlje Istočnog partnerstva; povrh programa Europske komisije za slanje nacionalnih stručnjaka za stručno osposobljavanje (ENFP – National Experts in Professional Training), koji je uveden za zemlje Istočnog partnerstva, pozdravlja i najavu nove faze programa za mlade stručnjake (EU4Youth) za te zemlje; osim toga, smatra i da bi se sudjelovanje u inicijativi JASPERS, u okviru koje se pruža potpora u pripremi projekata EU-a, moglo iskoristiti za jačanje administrativnih kapaciteta u zemljama Istočnog partnerstva; |
| --- | --- |

22.

| 23. | potiče partnerstva između lokalnih i regionalnih vlasti država članica EU-a i zemalja Istočnog partnerstva, kao i slična partnerstva između lokalnih i regionalnih vlasti iz pojedinih zemalja Istočnog partnerstva; za taj oblik partnerstva primjer je suradnja među regijama, gradovima i općinama; smatra da takva partnerstva mogu biti prilika za razmjenu informacija i iskustava, za programe kulturne razmjene i razmjene mladih, za organiziranje osposobljavanja, stručne posjete, prakse za javne službenike i druge aktivnosti; |
| --- | --- |

23.

| 24. | stoga cijeni uspjeh pilot-projekta za partnerstva između gradova i regija država članica EU-a i Ukrajine (u okviru programa „U-LEAD with Europe”); taj jednogodišnji program suradnje, proveden pod pokroviteljstvom OR-a, bio je usmjeren na promicanje decentralizacije u Ukrajini, a posebno na poboljšanje gospodarsko-političkog upravljanja u područjima kao što su energetika, turizam i ruralni razvoj; |
| --- | --- |

24.

| 25. | predlaže da se u okviru promicanja odgovornog upravljanja na lokalnoj i regionalnoj razini u zemljama Istočnog partnerstva potiče analitički i tehnički rad u području lokalnog i regionalnog razvoja te rješavanje glavnih problema i prepreka razvoju utvrđenih na tim razinama. Taj tehnički rad mogu provoditi lokalne organizacije civilnog društva (skupine za strateško promišljanje) i drugi analitički odnosno istraživački centri u suradnji sa sličnim organizacijama iz država članica EU-a; |
| --- | --- |

25.

| 26. | smatra da tehnička i organizacijska potpora organizacijama civilnog društva, lokalnim medijima i udruženjima lokalnih i regionalnih vlasti ima važnu ulogu u promicanju dobrog upravljanja na lokalnoj i regionalnoj razini u zemljama Istočnog partnerstva; |
| --- | --- |

26.

| 27. | smatra da je poštovanje prava nacionalnih manjina te njihovo uključivanje u donošenje i kasniju provedbu odluka na razini lokalnih i regionalnih vlasti još jedan važan element dobrog upravljanja; |
| --- | --- |

27.

Podrška gospodarskom i socijalnom razvoju

| 28. | zalaže se za sve inicijative usmjerene na gospodarski i socijalni razvoj u zemljama Istočnog partnerstva, osobito na lokalnoj i regionalnoj razini; stoga pozdravlja inicijativu EU-a „Gradonačelnici za gospodarski rast” (M4EG – Mayors for Economic Growth) pokrenutu 2017., koja se provodi u okviru Istočnog partnerstva i kojom bi se trebale podržati lokalne vlasti u poticanju gospodarskog rasta, među ostalim putem izmjena propisa, dostupnijim financiranjem te izgradnjom infrastrukture, razvojem ljudskih resursa i jačanjem sposobnosti privlačenja inozemnih ulagača; |
| --- | --- |

28.

| 29. | ponavlja, u skladu sa svojim prethodnim mišljenjem CIVEX-VI/030, da je potrebno osigurati dostupnost kvalitetnih službenih statističkih podataka o lokalnoj i regionalnoj razini vlasti u zemljama Istočnog partnerstva radi djelotvornijeg i strateški učinkovitijeg upravljanja socijalnog i gospodarskog razvoja. Dostavljeni statistički podaci također bi trebali biti raščlanjeni po spolu; |
| --- | --- |

29.

| 30. | ističe da je bez takvih statističkih podataka nemoguće procijeniti gospodarski potencijal pojedinih regija ili područja na lokalnoj razini i ocijeniti djelotvornost projekata koje provode u gospodarskim i socijalnim sferama, što je prepreka borbi protiv korupcije i stvaranju transparentnosti u društvu; |
| --- | --- |

30.

| 31. | nadalje, podupire razmjenu iskustava i tehničku potporu država članica EU-a u strateškom upravljanju lokalnim proračunima, učinkovitijem pružanju lokalnih usluga, uvođenju participativnog proračuna koji uključuje građane itd.; |
| --- | --- |

31.

| 32. | preporučuje da se osigura veća potpora inicijativama usmjerenima na jačanje lokalnog i regionalnog poduzetništva u zemljama Istočnog partnerstva, posebno za MSP-ove, te promicanje načela socijalnog poduzetništva; |
| --- | --- |

32.

| 33. | osim toga, preporučuje uspostavu programa za poticanje energetske učinkovitosti i razvoja energije iz obnovljivih izvora u zemljama Istočnog partnerstva, uzimajući u obzir potrebu za decentralizacijom tih programa na lokalnoj i regionalnoj razini; stoga cijeni inicijativu Istočnog sporazuma gradonačelnika (CoM East – Covenant of Mayors East), čija je zadaća promicanje i provedba energetskih i klimatskih ciljeva EU-a u zemljama Istočnog partnerstva; tom inicijativom posebno bi trebalo podržati lokalne vlasti u tim zemljama u uvođenju upotrebe održivih izvora energije, u osiguravanju opskrbe energijom i u prilagodbi klimatskim promjenama; |
| --- | --- |

33.

| 34. | zagovara snažnije uključivanje zemalja Istočnog partnerstva u programe Erasmus +, Kreativna Europa, COSME i Obzor 2020. kao i druge takve inicijative koje će se provoditi u okviru sljedećeg višegodišnjeg financijskog okvira EU-a; istodobno smatra da bi trebalo definirati preferencije u pogledu organizacije sudjelovanja tih zemalja u navedenim programima, primjerice u okviru zajedničkih konzorcija između sudionika iz zemalja Istočnog partnerstva i država članica EU-a; |
| --- | --- |

34.

| 35. | preporučuje promicanje načela transparentnosti i borbe protiv korupcije u zemljama Istočnog partnerstva u okviru provedbe zajedničkih projekata eu kojima sudjeluju lokalne i regionalne vlasti i lokalni akteri na tržištu, uključujući MSP-ove, kao i strani ulagači; |
| --- | --- |

35.

Razvoj prekogranične suradnje

| 36. | smatra da su inicijative prekogranične suradnje, posebno one koje se odnose na suradnju između zemalja Istočnog partnerstva i država članica EU-a, kao i inicijative za lokalni i regionalni razvoj, važni instrumenti koji mogu doprinijeti postizanju ciljeva Istočnog partnerstva; |
| --- | --- |

36.

| 37. | stoga pozdravlja proširenje teritorijalnih programa Istočnog partnerstva (programa teritorijalne suradnje Istočnog partnerstva – EaPTC) koji se provode uz sudjelovanje odabranih jedinica regionalnih i lokalnih vlasti u četiri para zemalja, odnosno između Armenije i Gruzije, Azerbajdžana i Gruzije, Bjelarusa i Ukrajine te Moldove i Ukrajine; smatra da programe teritorijalne suradnje, kao dosad među zemljama Istočnog partnerstva, treba provoditi i između pograničnih područja zemalja Istočnog partnerstva i država članica EU-a; |
| --- | --- |

37.

| 38. | smatra da prekograničnom suradnjom treba nastojati ostvarivati sljedeće ciljeve: jačanje kontakata među stanovništvom, kulturne razmjene i razmjene mladih, razmjena iskustava među organizacijama civilnog društva i u pogledu rada lokalnih medija, znanstvena i stručna razmjena radi poticanja decentralizacije, lokalnog i regionalnog razvoja i učinkovitijeg rada javne uprave te partnerstva među jedinicama lokalnih i regionalnih vlasti; |
| --- | --- |

38.

| 39. | smatra da se oblik prekogranične suradnje može temeljiti na sličnim programima koji se provode u EU-u. U tu svrhu trebalo bi pribjeći postupcima koji su dokazali svoju vrijednost u okviru programa Interreg, koji se već više od 20 godina uspješno provodi u graničnim regijama EU-a; |
| --- | --- |

39.

| 40. | smatra da u slučaju programa prekogranične suradnje posebnu pozornost treba posvetiti ljudskom aspektu kako bi se osiguralo da pogranične regije u zemljama Istočnog partnerstva i EU-a postanu mjesta suradnje, a u mnogim slučajevima i mjesta pomirenja; mišljenja je da se malim projektima u kojima sudjeluju građani (P2P) i kojima bi se moglo upravljati odvojeno od velikih programa može doprijeti do velikog broja ljudi. Smisao je takvih projekata P2P što manja primjena birokracije i što veća mogućnost sudjelovanja svih potencijalnih korisnika (škola, bolnica, organizacija mladih, vjerskih ustanova itd.) smanjenjem vlastitog doprinosa koji se od njih zahtijeva; u svrhu budućeg razvoja stalnih struktura s pravnom osobnošću mogla bi se ispitati i mogućnost osnivanja grupacija teritorijalne suradnje u zemljama Istočnog partnerstva (po uzoru na EGTS-ove); |
| --- | --- |

40.

| 41. | smatra da bi financiranje programa prekogranične suradnje trebalo biti usmjereno na odabrane lokalne i regionalne vlasti u zemljama Istočnog partnerstva te da bi prvo trebalo steći iskustva u okviru pilot-projekata; |
| --- | --- |

41.

Komunikacija

| 42. | smatra da je razvoj cestovnih, željezničkih i telekomunikacijskih veza važan element za produbljivanje suradnje među samim zemljama Istočnog partnerstva te između njih i država članica EU-a; |
| --- | --- |

42.

| 43. | stoga pozdravlja uspostavu platforme za ulaganja za zemlje koje sudjeluju u politici susjedstva (NIP – Platforma za ulaganja u susjedstvu), čije se aktivnosti financiraju dijelom iz Europskog fonda za održivi razvoj (EFOR), a djelomično iz drugih izvora, pri čemu se upotrebljavaju i potpore i zajmovi (mješovito financiranje); usto se iz EFOR-a za ta ulaganja stavljaju na raspolaganje i financijska jamstva. Do 2019. u okviru projekata NIP-a provedeno je odnosno odobreno petnaestak projekata za zemlje Istočnog partnerstva u vrijednosti od 151 milijun EUR, a iz svih izvora moglo bi se povući ukupno do 1 800 milijuna EUR. Mnoga od tih ulaganja provedena su radi razvoja mrežne infrastrukture, uključujući prometnu infrastrukturu, a druga radi lokalne infrastrukture u okviru programa ulaganja u komunalnu infrastrukturu (Municipal Infrastructure Investment Programme); |
| --- | --- |

43.

| 44. | smatra da inicijative u području prometa ne bi trebalo provoditi samo sredstvima EU-a koja su neposredno predviđena za Istočno partnerstvo, nego i u okviru programa u kojima se primjenjuje mješovito financiranje; stoga izražava zadovoljstvo zbog ulaganja provedenih u sklopu okvirnog akcijskog plana ulaganja u TEN-T u zemljama Istočnog partnerstva i pozdravlja mogućnost uvođenja mjera u okviru Instrumenta za povezivanje Europe; upućuje na to da neke od tih inicijativa imaju lokalni karakter i pridonose izgradnji prometnih veza u gradovima i regijama zemalja Istočnog partnerstva; smatra da bi trebalo otvoriti više mogućnosti za upotrebu drugih programa i sredstava EU-a te olakšati pristup tim sredstvima za zemlje Istočnog partnerstva; |
| --- | --- |

44.

| 45. | smatra da je za ostvarivanje ciljeva Istočnog partnerstva potrebno povećati gornju granicu za sredstva EU-a u sljedećoj financijskoj perspektivi za razdoblje nakon 2020.; pozdravlja prijedlog Europske komisije da se financijska sredstva za nove instrumente vanjske trgovine (Instrument za susjedstvo, razvoj i međunarodnu suradnju) povećaju za 25 %; međutim, upućuje na to da u sličnoj mjeri treba povećati sredstva za Istočno partnerstvo; osim toga, smatra da treba razmotriti mogućnost da se na raspolaganje stave sredstva izdvojena u okviru tog instrumenta za provedbu ciljeva na razini lokalnih i regionalnih vlasti zemalja Istočnog partnerstva kao i za prekograničnu suradnju. |
| --- | --- |

45.

Bruxelles, 5. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/50 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/50

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Akcijski plan za borbu protiv dezinformiranja

(2020/C 79/10)

| Izvjestitelj | : | Randel LÄNTS (EE/SPE), član gradskog vijeća Viljandija |
| --- | --- | --- |
| Referentni dokument | : | Zajednička komunikacija Europskom parlamentu, Europskom vijeću, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Akcijski plan za borbu protiv dezinformiranja
  JOIN(2018) 36 final |

Izvjestitelj

:

Randel LÄNTS (EE/SPE), član gradskog vijeća Viljandija

Referentni dokument

:

Zajednička komunikacija Europskom parlamentu, Europskom vijeću, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija – Akcijski plan za borbu protiv dezinformiranja

JOIN(2018) 36 final

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Napomene

| 1. | pozdravlja inicijativu Europske komisije za borbu protiv dezinformiranja (1) kojom se podiže svijest o tom problemu i upozorava na negativne posljedice koje dezinformiranje može imati za izborne procese i integritet demokratskih institucija. OR pozdravlja višedionički pristup u pogledu dezinformiranja kojim se potiče sudjelovanje vlada, civilnog društva i privatnog sektora te koji se temelji na suradnji, obrazovanju i samoregulaciji; |
| --- | --- |

1.

| 2. | potvrđuje stajališta izražena u mišljenju „Suzbijanje dezinformacija na internetu: europski pristup”. (2) OR posebice želi naglasiti da se građani moraju bolje upoznati s ovim problemom i da je obrazovanje u školama jedan od načina za podizanje svijesti; |
| --- | --- |

2.

| 3. | s odobravanjem primjećuje da je pitanje dezinformacija, i kad je riječ o procesima unutar Europske unije i kad je riječ o događanjima izvan njezinih granica, u koje su uključeni dionici iz Unije i izvan nje, visoko na dnevnom redu novoimenovane Europske komisije; sa zadovoljstvom iščekuje blisku suradnju s novom skupinom europskih povjerenika u pogledu uključivanja iskustava i bojazni podnacionalnih vlada; |
| --- | --- |

3.

| 4. | pozdravlja rezoluciju Europskog parlamenta o stranim uplitanjima u izbore i dezinformacijama u nacionalnim i europskim demokratskim procesima te ponovno ističe potrebu za koordiniranim višerazinskim i višedioničkim pristupom za rješavanje ovog pitanja, koji uključuje perspektivu lokalnih i regionalnih vlasti; |
| --- | --- |

4.

| 5. | napominje da dezinformiranje, kao problem koji je dio složenih i brzih društvenih promjena, treba rješavati na sveobuhvatan način. OR smatra da je primjereno da lokalne i regionalne vlasti sudjeluju u raspravama o opasnostima dezinformiranja te za pokretanje i koordinaciju mjera za suzbijanje tog djelovanja; |
| --- | --- |

5.

| 6. | naglašava da postoje cijele mreže za širenje lažnih informacija te da su za njihovo neutraliziranje potrebni zajednički i kontinuirani napori institucija, platformi društvenih medija i civilnog društva; |
| --- | --- |

6.

| 7. | napominje da novi načini pristupanja informacijama i njihovog širenja iziskuju osnaživanje građana u borbi protiv dezinformacija na internetu putem znanja, digitalnih vještina i djelovanja. Razvoj medijske pismenosti potiče kritičko razmišljanje građana i omogućuje im da temeljito prouče informacije i izvore informacija. Taj postupak građanima omogućuje da donose informirane odluke o sadržaju koji koriste, čime se jača otpornost društva. Hitnost ovog pitanja uvjetovana je činjenicom da trenutno više od polovice stanovnika u državama članicama EU-a dnevne vijesti dobiva putem društvenih medija; |
| --- | --- |

7.

| 8. | međutim, smatra da su navike i vještine ljudi u korištenju medijima još uvijek obilježene vjerodostojnošću „tradicionalnih”medija, koja se pak temelji na uredničkoj odgovornosti u tisku. Uvjerenje da poduzeće koje objavljuje novinarski sadržaj u pravnom, gospodarskom i etičkom smislu te svojim ugledom jamči da su objavljene informacije istinite dovelo je do toga da smo se do sada kretali u pouzdanom i konstruktivnom javnom informacijskom prostoru; |
| --- | --- |

8.

| 9. | napominje da se urednike i pouzdanost informacija objavljenih u novim medijima nedovoljno, odnosno uopće ne kontrolira. Istodobno su se posljednjih godina pojavili novi načini i sredstva koji omogućavaju da se lažne informacije predstavljaju na što vjerodostojniji i realističniji način; |
| --- | --- |

9.

| 10. | skreće pozornost na dosadašnja iskustva s različitim pitanjima i kampanjama povezanima s građanskim odgojem i obrazovanjem, koja pokazuju da je samo putem dugog i složenog postupka moguće podići svijest građana i promijeniti njihovo ponašanje (između ostalog podučavanjem medijske pismenosti). Mediji, političari i donositelji odluka mogu mnogo govoriti o pitanju lažnih informacija, ali oni imaju tek ograničen utjecaj na promjene u ponašanju ljudi; |
| --- | --- |

10.

| 11. | potvrđuje da se još nije uspjelo uključiti sve te aspekte u programe građanskog odgoja te da oni još nisu postali dio opće osviještenosti građana i svakodnevnog rada novih medija. Građanski odgoj i odgovarajuće informiranje potrebni su kako bi se postigle dugoročne promjene u ponašanju. Osim obrazovnog sustava i razvoja razmišljanja i djelovanja građana, također je važno da se komunikacija usmjeri na široku publiku i da se na odgovarajući način obrati ciljnim skupinama putem preferiranih medijskih kanala; |
| --- | --- |

11.

| 12. | ističe da platforme društvenih medija ostvaruju znatnu dobit u Europskoj uniji, ali da ne nude korisničke usluge koje mogu pružiti brzu pomoć u pogledu sadržaja. Komunikacija s platformama društvenih medija je nesustavna, individualna i samo povremena; ne postoji standardizirano, brzo i učinkovito djelovanje protiv lažnih informacija ili govora mržnje; |
| --- | --- |

12.

| 13. | smatra ključnim da se za platforme društvenih medija na kojima se objavljuju plaćene objave političke prirode primjenjuju ujednačeni zahtjevi u pogledu istinitosti informacija kako bi se osigurala uravnotežena i utemeljena razmjena informacija. Ako se pokaže da plaćena objava političke prirode nije u skladu s tim zahtjevima, platforma društvenih medija mora biti dužna ukloniti odgovarajući sadržaj; |
| --- | --- |

13.

| 14. | zabrinut je zbog toga što su platforme društvenih medija do sada uspješno izbjegavale zakonodavstvo koje bi ih zapravo obvezalo na pružanje podrške korisnicima u pogledu sadržaja i rješavanja njihovih problema u stvarnom vremenu i na jeziku dotične države članice; |
| --- | --- |

14.

| 15. | zabrinut je zbog toga što pojedinci često nemaju potrebne vještine i znanja te ne znaju kako reagirati na lažne informacije ili kako se ponašati kada su oni ili njima bliske osobe žrtve takvih informacija ili govora mržnje. Posebno manje općine još uvijek nemaju dovoljno iskustva i ne znaju kako se postaviti prema globalnim platformama društvenih medija u kriznoj situaciji; |
| --- | --- |

15.

| 16. | žali zbog toga što probleme često pogoršava činjenica da zaposlenici platformi društvenih medija ne razumiju kulturni kontekst i lokalne posebnosti te da se komunikacija uglavnom odvija na engleskom i iziskuje dosta vremena. U slučaju širenja dezinformacija potrebno je brzo pronaći rješenje, ali dosad su platforme društvenih medija bile pasivne i netransparentne; |
| --- | --- |

16.

| 17. | žali što lokalne vlasti, koje su najbolje informirane o tome što se događa na lokalnoj razini, imaju tek sekundarnu ulogu u borbi protiv širenja lažnih informacija te im uvelike nedostaje znanja, vještina i resursa. Štoviše, borba protiv dezinformiranja, za razliku od usluga socijalne skrbi, obrazovanja i općeg dobra, ne ubraja se u tradicionalne nadležnosti lokalnih i regionalnih vlasti; |
| --- | --- |

17.

| 18. | ističe da bi lokalne i regionalne vlasti mogle na mnoge načine djelovati protiv širenja dezinformacija. Kada bi njihov rad bio otvoreniji i transparentniji te kada bi organizirale dijaloge s građanima i javne rasprave uživo te putem interneta, pomogle bi građanima u razlikovanju između točnih informacija i dezinformacija. U tome bi trebale surađivati s lokalnim i regionalnim novinarima, akademskom zajednicom i skupinama za strateško promišljanje, civilnim društvom, nacionalnim vlastima, tijelima i institucijama EU-a te aktivistima i političkim komentatorima; |
| --- | --- |

18.

| 19. | ukazuje na to da su za suzbijanje i praćenje dezinformacija potrebne posebne vještine i alati kojima prosječni dužnosnik ili stručnjak u regionalnim ili lokalnim vlastima trenutno ne raspolaže. Deficiti u pogledu vještina i znanja te nedostatak iskustva značajni su strateški nedostaci koji ometaju djelotvorno utvrđivanje dezinformacija i sprečavanje njihova širenja; |
| --- | --- |

19.

| 20. | podsjeća da važnost javnog informiranja i brzina širenja informacija znatno utječu na političke procese i raspoloženje u društvu. Stoga je hitno potrebno ojačati sposobnosti regionalnih i lokalnih vlasti i drugih lokalnih aktera za borbu protiv dezinformiranja. |
| --- | --- |

20.

| 21. | naglašava da borba protiv širenja dezinformacija ne smije preuzeti oblik kontrole uvjerenja ili cenzure, odnosno ostavljati takav dojam. Moguće širenje dezinformacija treba sustavno i kontinuirano pratiti uoči izbora, kriza i naglih društvenih promjena, ali ne i cijelo vrijeme. Sprečavanje dezinformacija nikako se ne smije poistovjetiti s ograničavanjem slobode govora, kontrolom političkih mišljenja ili pomakom prema društvu nadzora; upravo suprotno, riječ je o preduvjetu za slobodu izražavanja i mišljenja; |
| --- | --- |

21.

| 22. | naglašava da se borba protiv dezinformiranja smije odvijati samo pod potpuno transparentnim uvjetima, pri čemu se građanima na raspolaganje trebaju staviti sveobuhvatne informacije, primjerice u pogledu zaštite podataka, obrade osobnih podataka i aspekata financiranja. Bez dovoljno transparentnosti postoji velika opasnost da se same mjere za suzbijanje dezinformacija nađu na udaru neprijateljskih informacijskih napada; |
| --- | --- |

22.

| 23. | smatra da lokalni i regionalni mediji i civilno društvo moraju u najvećoj mogućoj mjeri biti uključeni u borbu protiv dezinformiranja. Novinari su temeljem svojeg svakodnevnog rada i profesionalnog iskustva u otkrivanju dezinformacija obučeni, osvješteniji i pažljiviji od drugih aktera koji se svakodnevno ne bave razmjenom informacija; |
| --- | --- |

23.

| 24. | ukazuje na to da bi financijskim sredstvima, uspostavom suradnje i jačanjem stručnog znanja trebalo promicati različite inicijative za provjeru činjenica, koju bi provodili novinari i civilno društvo, te uklanjanje mitova i širenje pouzdanih informacija; |
| --- | --- |

24.

| 25. | smatra da je važno uključiti aktere civilnog društva, koji djeluju na lokalnoj i regionalnoj razini, u izgradnju mreža provjeravatelja činjenica, čime bi se doprinijelo povećanju transparentnosti i širenju znanja o lokalnim okolnostima. Iz ekonomije suradnje također bi se moglo preuzeti načelo vjerodostojnosti, prema kojemu bi se provjeravateljima činjenica plaćalo prema intenzitetu i točnosti njihova rada, a s ciljem povećanja broja uključenih osoba. U takvom bi sustavu provjeravatelji činjenica regulirali vlastiti rad i također osigurali zadržavanje standarda putem stručnog ocjenjivanja; Usto bi trebalo hitno nastaviti razvijati institucijske mreže i instrumente na nacionalnoj i europskoj razini; |
| --- | --- |

25.

| 26. | napominje da osposobljavanje i podizanje svijesti među predstavnicima civilnog društva doprinosi izgradnji mreže protiv širenja lažnih vijesti i netočnih informacija te smanjenju opasnosti od službene cenzure ili pokušaja ograničavanja slobode izražavanja; |
| --- | --- |

26.

| 27. | naglašava da bi određeni javno dostupni tehnološki alati, koji omogućuju pravovremeno i lakše otkrivanje masovnih kampanja dezinformiranja, olakšali borbu protiv dezinformiranja. Relevantni algoritmi za praćenje aktivnosti na društvenim medijima mogli bi se dodatno razviti kako bi se utvrdile opsežne kampanje dezinformiranja i, ako se otkriju ozbiljni slučajevi, pružio odgovarajući odgovor; |
| --- | --- |

27.

| 28. | naglašava da je u borbi protiv dezinformiranja od ključnog značaja brza i djelotvorna razmjena informacija i iskustava. Analiza iskustava u općinama i regijama, kao i slučajeva kada su proširene lažne informacije, mogla bi ukazati na sličnosti, uzorke, pogreške i uspjehe tih kampanja. Europska unija stoga bi trebala u financijskom smislu te u okviru svoje mreže poticati razmjenu iskustava i uzajamno učenje među lokalnim i regionalnim vlastima te državama članicama; |
| --- | --- |

28.

Prijedlozi

| 29. | predlaže da se političke preporuke i regulatorne mjere koriste kako bi se platforme društvenih medija potaknule na bolju komunikaciju s ciljem obrazovanja korisnika o dezinformacijama i provjeri izvora informacija. U razdoblju prije izbora ili referenduma, kao i u kriznim vremenima, mogli bi se na društvenim medijima prikazivati sadržaji koji objašnjavaju specifični kontekst i upozoravaju korisnike na izvore dezinformacija; u tom kontekstu napominje da rana analiza nedavne kampanje za europske izbore ukazuje na to da su mnoge platforme pružale informacije korisnicima kako bi ih upozorile o konkretnoj situaciji, što je pomoglo ograničiti učinak bilo koje aktivnosti dezinformiranja; |
| --- | --- |

29.

| 30. | smatra da je potrebno poticati platforme društvenih medija, po potrebi i putem političkih preporuka i regulatornih mjera, na veći doprinos razvoju sveobuhvatnih mreža provjeravatelja činjenica koje će vjerojatno trebati neki oblik sustava kompenzacije u skladu s prihodima koje generiraju novi mediji; smatra da je također važno promicati pouzdane medijske operatere na nacionalnoj, regionalnoj i lokalnoj razini, na kojima operateri javnih usluga imaju posebno značajnu ulogu te će je imati i u budućnosti; |
| --- | --- |

30.

| 31. | preporučuje usvajanje regulatornih mjera za otkrivanje kampanja za širenje lažnih informacija i njihovo suzbijanje, među ostalim putem suradnje s platformama društvenih medija i putem izvješćivanja. Uvođenje zajedničkih standarda za izvješćivanje o dezinformacijama omogućilo bi praćenje aktivnosti platformi društvenih medija tijekom duljeg razdoblja i, prema potrebi, nadzor nad njima koji bi provodile neovisne treće strane, čime bi se dobio sveobuhvatniji pregled razmjera problema; |
| --- | --- |

31.

| 32. | preporučuje uspostavu pravnog okvira na europskoj razini kojim bi se globalne platforme društvenih medija obvezalo na pružanje usluga korisničke podrške i kontaktne točke u svakoj državi članici na jeziku te države. Svaki građanin ili predstavnik lokalnih vlasti i nevladine organizacije trebao bi moći jednostavno stupiti u kontakt sa službama za korisničku podršku, koje bi se u cijeloj Europskoj uniji temeljile na sličnim načelima. Osiguravanje takve korisničke podrške na materinskom jeziku i fizička nazočnost korisničke službe uvelike bi olakšali borbu protiv lažnih informacija i ojačali prava građana; |
| --- | --- |

32.

| 33. | preporučuje platformama društvenih medija da građanima omoguće da bez velikih napora prijave lažne informacije ili pokušaj širenja lažnih informacija; |
| --- | --- |

33.

| 34. | poziva da se razmotri pružanje financijske potpore regionalnim i lokalnim vlastima i udrugama građana diljem Europe kako bi se povećao kapacitet za otkrivanje dezinformacija, pojačala borba protiv njihova širenja te poboljšala suradnja, uključujući prekograničnu suradnju, između javnih tijela i udruga građana; |
| --- | --- |

34.

| 35. | preporučuje da se putem mreže provjeravatelja činjenica na raspolaganje stavi „Priručnik za postupanje s dezinformacijama”kako bi se potaknulo učenje u okviru obrazovnih ustanova i lokalnih vlasti usmjereno na promicanje kritičnog razmišljanja u borbi protiv dezinformacija; |
| --- | --- |

35.

| 36. | ukazuje na potrebu da se kod najmlađih generacija potakne razvoj sposobnosti analiziranja činjenica, kritičkog razmišljanja i zdravog razuma u pogledu dešifriranja i preispitivanja primljenih informacija, te smatra da u tu svrhu treba promicati aktivnosti informiranja (rasprave, dijaloge itd.) u ustanovama za obrazovanje i osposobljavanje u cilju borbe protiv dezinformiranja. |
| --- | --- |

36.

Bruxelles, 5. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  Zajednička komunikacija Europskom parlamentu, Europskom vijeću, Vijeću, Europskom gospodarskom i socijalnom odboru i Odboru regija Akcijski plan za borbu protiv dezinformiranja

1

(2)  Mišljenje Europskog odbora regija „Suzbijanje dezinformacija na internetu: europski pristup”.

2

---

| 10.3.2020 | HR | Službeni list Europske unije | C 79/54 |
| --- | --- | --- | --- |

10.3.2020

HR

Službeni list Europske unije

C 79/54

---

Mišljenje Europskog odbora regija – Izvješće Europske komisije o politici tržišnog natjecanja za 2018.

(2020/C 79/11)

| Izvjestitelj | : | Dominique LÉVÊQUE (FR/PSE), gradonačelnik grada Aÿ-en-Champagne |
| --- | --- | --- |
| Referentni dokument | : | Izvješće Europske komisije o politici tržišnog natjecanja za 2018.
  COM(2019) 339 final |

Izvjestitelj

:

Dominique LÉVÊQUE (FR/PSE), gradonačelnik grada Aÿ-en-Champagne

Referentni dokument

:

Izvješće Europske komisije o politici tržišnog natjecanja za 2018.

COM(2019) 339 final

PREPORUKE O POLITIKAMA

EUROPSKI ODBOR REGIJA

Opća razmatranja

| 1. | smatra da je politika nenarušenog i učinkovitog tržišnog natjecanja temelj europskog projekta. Međutim, ona nije sama po sebi svrha, već sredstvo za provedbu unutarnjeg tržišta potrebno za ostvarivanje ciljeva EU-a kako su utvrđeni u članku 3. Ugovora o Europskoj uniji (UEU), koje se prije svega temelji na strateškom okviru ciljeva održivog razvoja, socijalnom tržišnom gospodarstvu i društvenom napretku. Osim toga, provedba politike tržišnog natjecanja mora biti u skladu s ostalim politikama Unije (članak 7. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU)) i ispunjavati horizontalne zahtjeve u pogledu zapošljavanja, zaštite okoliša i zaštite potrošača utvrđene u člancima 9., 11. i 12. UFEU-a; |
| --- | --- |

1.

| 2. | podsjeća da na temelju članka 3. UFEU-a Europska unija (EU) ima isključivu nadležnost u utvrđivanju pravila o tržišnom natjecanju, a Komisija ima ovlasti izravnog izvršenja. Zbog toga se pravni mehanizmi predviđeni za osiguravanje poštovanja načela supsidijarnosti ne primjenjuju na politiku tržišnog natjecanja (članak 5. UEU-a). Međutim, isključiva nadležnost ne oslobađa Komisiju obaveze da vodi kontinuiran dijalog i primjenjuje dužnu pažnju u okviru pripreme i ocjenjivanja mehanizama tržišnog natjecanja s javnim tijelima država članica na svim razinama vlasti, s nacionalnim tijelima nadležnima za tržišno natjecanje, s Europskim parlamentom, Europskim odborom regija (OR), Europskim gospodarskim i socijalnim odborom i civilnim društvom, a osobito s udruženjima potrošača; |
| --- | --- |

2.

| 3. | pozdravlja Izvješće o politici tržišnog natjecanja za 2018., ali konstatira da ono najvećim dijelom sadrži pregled glavnih odluka Komisije donesenih 2018. i razvoj situacije u pravu o tržišnom natjecanju, no ne sadrži prijedloge za reformu. S druge strane, političke smjernice za sljedeću Europsku komisiju za razdoblje od 2019. do 2024., koje je 16. srpnja predstavila novoizabrana predsjednica, upućuju na reformu europske politike tržišnog natjecanja, osobito u vezi sa „Zelenim planom za Europu”, novim zakonodavstvom o digitalnim uslugama ili osnivanjem javno-privatnog fonda specijaliziranog za uvođenje MSP-ova na burzu; |
| --- | --- |

3.

| 4. | izražava duboko žaljenje zbog toga što Sporazum o povlačenju Ujedinjene Kraljevine od 17. listopada 2019. više ne sadrži obvezujuće mjere kojima se jamči buduće usklađivanje Ujedinjene Kraljevine sa standardima EU-a u području državnih potpora, tržišnog natjecanja i relevantnih poreznih pitanja. Namjera Ujedinjene Kraljevine, koja nije obvezujuća ni konkretna, da će zadržati „jednake uvjete za sve”s pomoću „zajedničkih visokih standarda”u tim područjima, kako je navedeno u Političkoj izjavi uz Sporazum, ne pruža dovoljnu zaštitu građana, radnika i poduzeća u Ujedinjenoj Kraljevini; |
| --- | --- |

4.

Povlačenje Ujedinjene Kraljevine iz EU-a

| 5. | ističe da će Ujedinjena Kraljevina i dalje podlijegati pravilima tržišnog natjecanja EU-a barem do datuma izlaska iz EU-a. Moguće je da istrage pokrenute prije tog datuma budu dovršene tek nakon tog datuma, ali one se, bez obzira na to, ipak moraju provesti; u tom kontekstu pozdravlja pojašnjenja koja je Komisija navela u svojoj obavijesti od 25. ožujka 2019. o posljedicama povlačenja Ujedinjene Kraljevine u pogledu prava o tržišnom natjecanju EU-a (1), ali izražava žaljenje što su tom obaviješću obuhvaćeni samo suzbijanje monopola i kontrola koncentracija; |
| --- | --- |

5.

| 6. | smatra da će pod pretpostavkom britanskog povlačenja oprez biti nužan ako britanska vlada ne održi svoje obećanje da će provoditi kontrole državnih potpora i zadržati zajednički regulatorni okvir s EU-om; osim toga, ponavlja svoj zahtjev da se razmotri mogućnost provedbe privremenih mjera prilagodbe pravila o državnim potporama (npr. ublažavanje ili suspenzija pravila) za određena zemljopisna područja i određene gospodarske sektore koji bi osobito mogli osjećati posljedice povlačenja Ujedinjene Kraljevine, osobito ako do povlačenja dođe bez dogovora („no deal”); to bi trebalo dovesti do proširenja područja primjene Uredbe o općem skupnom izuzeću; |
| --- | --- |

6.

Politika tržišnog natjecanja i industrijska strategija EU-a

| 7. | podsjeća da je Vijeće pozvalo Komisiju da „do kraja 2019. predstavi dugoročnu viziju budućnosti industrije EU-a, s konkretnim mjerama njezine provedbe”. U tom je kontekstu OR već izjavio da „smatra da bi industrijska strategija EU-a također trebala obuhvaćati detaljnu i na dokazima utemeljenu reviziju pravila EU-a o nadzoru državnih potpora i spajanja kako bi se zajamčili jednaki uvjeti na međunarodnoj razini u skladu s globalnim trgovinskim politikama i multilateralnim sporazumima. Ta strategija trebala bi istodobno obuhvaćati ulagački i inovacijski potencijal državnih potpora ili postupaka spajanja” (2). OR smatra da je među parametrima tog potencijala i sposobnost stvaranja i zadržavanja radnih mjesta u industriji u EU-u, osobito sudjelovanjem u konverziji industrijskih sektora u teškoćama i u stvaranju strateških sastavnica za europsku industriju; |
| --- | --- |

7.

| 8. | predlaže promjenu metode u pogledu kontrole potpora za istraživanje i razvoj i inovacije najvećim mogućim ograničavanjem ex ante kontrole koju provodi Komisija, skraćenje rokova ispitivanja tih potpora i pojednostavljenje instrumenata važnih projekata od zajedničkog europskog interesa (VPZEI) (3). Takva promjena trebala bi omogućiti lakšu provedbu VPZEI-ja, od kojih se mogao pokrenuti samo jedan, u području mikroelektronike, u iznosu od 1,75 milijardi EUR, dok je projekt VPZEI koji se odnosi na osmišljavanje i izradu stanica i modula za baterije nove generacije, u iznosu od 6 milijardi EUR ulaganja i 1,2 milijardi EUR državnih potpora, podnesen Komisiji u svibnju; |
| --- | --- |

8.

Državne potpore – opće napomene

| 9. | pozdravlja činjenicu da je postupak modernizacije kontrole državnih potpora započet 2014. omogućio porast broja izuzeća, s više od 96 % novih mjera potpore primijenjenih od 2015., koje potpadaju pod Uredbu o općem skupnom izuzeću, i usmjerenost kontrole državnih potpora na velike izazove; |
| --- | --- |

9.

| 10. | ističe važnost koju u pogledu transparentnosti ima razvoj računalne platforme „Transparency Award Module” (4), koja omogućuje prijenos i objavljivanje podataka o državnim potporama iznad 500 00 EUR, i utvrđuje da je do kraja 2018. godine 25 država članica objavilo podatke o više od 43 000 dodijeljenih potpora; |
| --- | --- |

10.

| 11. | ponavlja svoje uvjerenje da Obavijest Komisije o pojmu državne potpore koju je Komisija objavila 2016. pruža korisnu osnovu za javna tijela da bolje razumiju to složeno pitanje. Međutim, poziva Komisiju da predmetnu Obavijest ipak ažurira s obzirom na razvoj svoje prakse donošenja odluka i europsku sudsku praksu, posebno u pogledu selektivnosti; |
| --- | --- |

11.

| 12. | poziva Komisiju da poveća gornju granicu za potpore de minimis s 200 000 EUR na 500 000 EUR tijekom razdoblja od tri fiskalne godine s obzirom na to da je ta gornja granica utvrđena 2006. godine; |
| --- | --- |

12.

| 13. | ističe da je Komisija 2018. pokrenula „provjeru prikladnosti”pravila u pogledu državnih potpora nakon koje bi, početkom 2020., trebao biti iznesen niz prijedloga za reviziju tih pravila. U tom kontekstu ustraje na tome da OR bude u potpunosti i pravovremeno uključen u analizu prijedloga o instrumentima koji su najviše povezani s nadležnošću i područjem političkog, gospodarskog i socijalnog područja djelovanja lokalnih i regionalnih tijela, a to su: Uredba o općem skupnom izuzeću; Uredba de minimis; smjernice o potporama za regionalnu uporabu; Okvir Zajednice za državne potpore za istraživanje i razvoj i inovacije; Komunikacija o državnim potporama za važne projekte od zajedničkog europskog interesa; smjernice o rizičnom financiranju, smjernice o državnim potporama zračnim lukama i zračnim prijevoznicima; smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energije; smjernice o potporama za sanaciju i restrukturiranje; i na kraju, smjernice za željeznički sektor; |
| --- | --- |

13.

| 14. | prima na znanje javno savjetovanje održano od 6. lipnja do 27. rujna 2019. o predloženoj reviziji Uredbe o općem skupnom izuzeću kao dijelu sljedećeg višegodišnjeg financijskog okvira („VFO”), a čiji je cilj utvrđivanje najjednostavnijih i najučinkovitijih načina olakšavanja kombinacije nacionalnih financiranja i financiranja iz proračuna EU-a; posebno pozdravlja činjenicu da se prijedlogom produljuje postojeće skupno izuzeće, koje je ograničeno na potpore malim i srednjim poduzećima, za velika poduzeća bez prethodne obavijesti (članak 20.); također pozdravlja činjenicu da se Uredbom o općem skupnom izuzeću može predvidjeti jednostavnije skupno izuzeće za vrlo male iznose potpora dodijeljenih projektima europske teritorijalne suradnje (u iznosu do 20 000 EUR po poduzeću po projektu) (članak 20.a.); naposljetku, podržava povećanje gornje granice intenziteta potpore na 80 % za mala i srednja poduzeća, ali upozorava na dodatna dva problema:






  i. | potrebu da se pojasni da se korištenje vlastitih sredstava od strane javnih institucija koje sudjeluju u projektima pri izračunu maksimalne stope intenziteta potpore ne računa kao javni doprinos; i |
| --- | --- | --- |

14.

i.

potrebu da se pojasni da se korištenje vlastitih sredstava od strane javnih institucija koje sudjeluju u projektima pri izračunu maksimalne stope intenziteta potpore ne računa kao javni doprinos; i

| ii. | potvrdu da potpora dodijeljena u skladu s člankom 20.a nije obuhvaćena obvezama izvješćivanja (članak 11.) i kontrole iz (članak 12.) Uredbe o općem skupnom izuzeću i da ne podrazumijeva obvezu izvješćivanja trećih strana; |
| --- | --- |

ii.

potvrdu da potpora dodijeljena u skladu s člankom 20.a nije obuhvaćena obvezama izvješćivanja (članak 11.) i kontrole iz (članak 12.) Uredbe o općem skupnom izuzeću i da ne podrazumijeva obvezu izvješćivanja trećih strana;

| 15. | prima na znanje Komunikaciju Komisije o povratu nezakonite i nespojive državne potpore objavljenu 22. srpnja 2019. (5), koja je povezana s provedbom Uredbe Vijeća (EU) 2015/1589 od 13. srpnja 2015. o utvrđivanju detaljnih pravila primjene članka 108. Ugovora o funkcioniranju Europske unije (6). U tom se pravnom okviru predmetnom Komunikacijom ne daju olakšice korisnicima državnih potpora, osobito de minimis državnih potpora. Naime, rok zastare od 10 godina za de minimis potpore nije smanjen iako je, zbog suspenzivnih postupovnih radnji, taj rok u stvarnosti znatno dulji. Komisija nije pristala odreći se povrata ni u slučajevima u kojima je stvorila legitimno očekivanje, kada podaci potrebni za povrat nisu dostupni ili kada odluka nacionalnog suda koji konkretno odlučuje o postojanju potpore postane pravomoćna. Osim toga, Komisija smatra da, ako se ne može ostvariti povrat iznosa potpore od korisnika, on ne smije biti samo primoran na nesolventnost: bez povrata ukupnog iznosa potpore ne bi se smjelo odobriti ni restrukturiranje ni privremeni nastavak njegovih aktivnosti. Takav je pristup teško uskladiti s ciljem nacionalnih i europskih postupaka nesolventnosti. Iako se postupcima povrata državnih potpora žele retroaktivno ukinuti učinci narušavanja tržišta koje ima dodjela nezakonitih potpora, restrukturiranjem poduzeća na temelju zakonodavstva o nesolventnosti također se uzimaju u obzir ostali ciljevi, na primjer zadržavanje radnih mjesta. OR stoga poziva Komisiju da razmotri podnošenje prijedloga izmjene Uredbe (EU) 2015/1589; |
| --- | --- |

15.

| 16. | napominje da se okvir za državne potpore u bankarskom sektoru nije promijenio od kolovoza 2013. (7) iako se gospodarski kontekst iz temelja promijenio te se postavlja pitanje je li preduvjet da potpore doprinose „otklanjanju ozbiljnih poremećaja u gospodarstvu neke države članice”(članak 107. stavak 3. točka (b) UFEU-a) i dalje relevantan; |
| --- | --- |

16.

| 17. | pozdravlja presudu Općeg suda Europske unije od 24. rujna 2019. u spojenim predmetima T-755/15 i T-759/15 o valjanosti Odluke Europske komisije iz 2015. o potpori koju je Luksemburg dodijelio poduzeću Fiat Chrysler Finance Europe. Naime, presudom se potvrđuje da selektivna prednost putem prethodnog poreznog mišljenja može predstavljati nezakonitu državnu potporu nespojivu s unutarnjim tržištem te da istraga Komisije o tome je li porezno mišljenje u skladu s pravilima o državnim potporama ne predstavlja „usklađivanje poreza”. Istodobno ističe da je, u skladu s presudom koju je Sud 15. studenog 2011. izrekao u spojenim predmetima C-106/09 i C-107/09P, „određivanje poreznih osnovica i raspodjela poreznog opterećenja na različite proizvodne čimbenike i gospodarske grane u nadležnosti država članica”; |
| --- | --- |

17.

Državne potpore u području usluga od općeg gospodarskog interesa

| 18. | podsjeća da u primjeni propisa EU-a o državnim potporama za usluge od općeg gospodarskog interesa države članice na temelju ugovora imaju široku diskrecijsku ovlast u pogledu definicije usluge od općeg gospodarskog interesa. Također se moraju poštovati načela lokalne i regionalne samouprave, gospodarske, socijalne i teritorijalne kohezije i neutralnosti u pogledu sustava vlasništva u državama članicama Unije koja su zajamčena u članku 3. UEU-a kao i u člancima 14., 106. i 345. i u Protokolu br. 26 UFEU-a; |
| --- | --- |

18.

| 19. | ističe važnost koju u pogledu usluge od općeg gospodarskog interesa za socijalno stanovanje ima presuda Općeg suda od 15. studenoga 2018. o tužbi nizozemskih tijela za socijalno stanovanje (8). Naime, tom je presudom s jedne strane utvrđena obaveza države članice da dokaže da je, za izuzeće iz primjene pravila tržišnog natjecanja, opseg usluge od općeg gospodarskog interesa socijalnog stanovanja potreban i proporcionalan s obzirom na stvarnu potrebu javnih usluga u području pristupa stanovanju, a s druge je strane uloga Komisije ograničena na kontrolu očite pogreške. Definicija stanovanja kao usluge od općeg gospodarskog interesa sadrži očitu pogrešku ako je nejasna jer je ograničena na davanje najma ponajprije osobama koje imaju poteškoća pri nalaženju prikladnog smještaja, a da nije definirana predmetna ciljana skupina osoba; |
| --- | --- |

19.

| 20. | s obzirom na to ponavlja (9) svoje zalaganje za pojašnjenje područja primjene Odluke Komisije od 20. prosinca 2011. u pogledu socijalnog stanovanja. Kako bi se odgovorilo na alarmantnu situaciju u vezi sa stanovanjem koja pogađa velik dio stanovništva s nižim, pa čak i srednjim primanjima, kao i na različite situacije na lokalnim tržištima nekretnina, te kako bi se poštovala diskrecijska ovlast koju države članice imaju u pogledu definicije usluge od općeg gospodarskog interesa i uz primjenu načela supsidijarnosti, odluka bi se trebala primjenjivati na pružanje socijalnog stambenog prostora konkretnim skupinama čije se potrebe u vezi sa stanovanjem ne mogu zadovoljiti pod tržišnim uvjetima, posebno zbog uvjeta povezanih s njihovom solventnošću ili drugim vidovima nepovoljnog položaja. Nadležna tijela država članica moraju jasno definirati točnu prirodu tih potreba koristeći se odgovarajućim i transparentnim kriterijima; |
| --- | --- |

20.

| 21. | prima na znanje da je Komisija 7. prosinca 2018. donijela odluku o produljenju trajanja primjene svoje Uredbe o de minimis potporama poduzećima koja pružaju usluge od općeg interesa do 31. prosinca 2020. U tom kontekstu Odbor podsjeća da je u vezi s tim zatražio:






  — | da se podignu pragovi de minimis primjenjivi na državne potpore za usluge od općeg interesa (iznad naknada do 500 000 EUR za svako razdoblje od tri financijske godine), |
| --- | --- | --- |

21.

—

da se podignu pragovi de minimis primjenjivi na državne potpore za usluge od općeg interesa (iznad naknada do 500 000 EUR za svako razdoblje od tri financijske godine),

| — | reviziju definicije razumne dobiti od usluge od općeg gospodarskog interesa, posebice kako bi se uzela u obzir činjenica da se ta dobit često ponovno ulaže u usluge od općeg gospodarskog interesa, pored ostalog i poticajima ili povećanjem postotka prepoznatljive razumne dobiti; |
| --- | --- |

—

reviziju definicije razumne dobiti od usluge od općeg gospodarskog interesa, posebice kako bi se uzela u obzir činjenica da se ta dobit često ponovno ulaže u usluge od općeg gospodarskog interesa, pored ostalog i poticajima ili povećanjem postotka prepoznatljive razumne dobiti;

Državne potpore u području ekološke i energetske tranzicije

| 22. | ustraje na činjenici da politika Komisije u pogledu potpora za zaštitu okoliša i energiju u potpunosti prati provedbu sporazuma sklopljenog u Parizu na temelju Okvirne konvencije Ujedinjenih naroda o promjeni klime, da promiče održivu energiju u obliku obnovljivih vrsta energije i napora za napredniju energetsku učinkovitost, da omogućuje borbu protiv energetskog siromaštva, osiguranje opskrbe energijom i jačanje teritorijalne kohezije; u tom kontekstu poziva da se obustave državne potpore za crpljenje fosilnih goriva; |
| --- | --- |

22.

| 23. | skreće pozornost članova Europskog odbora regija te općenito predstavnika lokalnih i regionalnih vlasti na tekuće savjetovanje (do 6. studenog 2019.) o evaluaciji pravila o javnim subvencijama za socijalne i zdravstvene usluge od općeg gospodarskog interesa (10) i očekuje bitne povratne informacije o praktičnom iskustvu. Sa svoje strane iznosi teškoće s kojima se susreću lokalne i regionalne vlasti prilikom utvrđivanja opsega definicije „osoba u nepovoljnom položaju”u vezi sa socijalnim stanovanjem i metodom izračuna prekomjernih naknada; |
| --- | --- |

23.

| 24. | prima na znanje postupak revizije smjernica za određene državne potpore u kontekstu sustava trgovanja emisijskim jedinicama stakleničkih plinova pokrenut 20. prosinca 2018.; |
| --- | --- |

24.

| 25. | želi dati svoj doprinos predstojećem postupku revizije Smjernica o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju:






  — | zahtijeva da državne potpore za biomasu i biometan budu uvjetovane jamstvima o podrijetlu, |
| --- | --- | --- |

25.

—

zahtijeva da državne potpore za biomasu i biometan budu uvjetovane jamstvima o podrijetlu,

| — | preporučuje uvođenje odredbi o skladištenju i vlastitoj potrošnji obnovljive energije osiguravajući usklađenost s revidiranom Direktivom o obnovljivim vrstama energije (osobito s člancima 21. i 22.), |
| --- | --- |

—

preporučuje uvođenje odredbi o skladištenju i vlastitoj potrošnji obnovljive energije osiguravajući usklađenost s revidiranom Direktivom o obnovljivim vrstama energije (osobito s člancima 21. i 22.),

| — | zalaže se da dodjela potpora bude povezana s obavezom transparentnosti prema kojoj se troškovi koje snose potrošači moraju jasno navesti na računima (u skladu s Direktivom (EU) 2019/944 Europskog parlamenta i Vijeća (11) o energetskom tržištu), |
| --- | --- |

—

zalaže se da dodjela potpora bude povezana s obavezom transparentnosti prema kojoj se troškovi koje snose potrošači moraju jasno navesti na računima (u skladu s Direktivom (EU) 2019/944 Europskog parlamenta i Vijeća (11) o energetskom tržištu),

| — | predlaže izmjenu stavka 220. Smjernica u smislu da države članice moraju imati obavezu dokazati da su „razmotrile alternativne načine za ostvarivanje cilja postupnog ukidanja potpora štetnih za okoliš ili u gospodarskom smislu, davanje prednosti upravljanju potražnjom i mjerama energetske učinkovitosti, povećanje interkonekcijskih kapaciteta i otvaranje sustava obnovljivim oblicima energije” (12); |
| --- | --- |

—

predlaže izmjenu stavka 220. Smjernica u smislu da države članice moraju imati obavezu dokazati da su „razmotrile alternativne načine za ostvarivanje cilja postupnog ukidanja potpora štetnih za okoliš ili u gospodarskom smislu, davanje prednosti upravljanju potražnjom i mjerama energetske učinkovitosti, povećanje interkonekcijskih kapaciteta i otvaranje sustava obnovljivim oblicima energije” (12);

| 26. | poziva Komisiju da provjeri predstavlja li oslobođenje od poreza na kerozin narušavanje tržišnog natjecanja u korist zrakoplovnog sektora na temelju neispravnog tumačenja Konvencije o međunarodnom civilnom zrakoplovstvu iz Chicaga (1944.). Naime, njome je propisano da tijekom međunarodnog leta gorivo sadržano u spremnicima zrakoplova mora biti oslobođeno poreza po dolasku u određenu zemlju, ali ne sadrži odredbe o oporezivanju u trenutku punjenja zrakoplova. Zbog toga bi država, što je praksa u nekim državama članicama, za domaće letove u svakom slučaju mogla propisati porez na putnu kartu ako je zrakoplov izravna konkurencija željezničkoj usluzi ili porez na kerozin radi ograničavanja emisija stakleničkih plinova. Zbog učinka tih poreza na unutarnje tržište EU-a ipak bi bilo bolje da takvi porezi budu usklađeni na europskoj razini; stoga smatra da Europska građanska inicijativa „Fairosene”, čiji je cilj ukidanje oslobođenja od plaćanja poreza na gorivo za zrakoplove u Europi, zaslužuje pozornost (13); |
| --- | --- |

26.

| 27. | podsjeća na svoj poziv (14) na „određivanje područja koja imaju pravo na posebne potpore u skladu s člankom 107. stavkom 3. točkama (a) i (c) Ugovora o funkcioniranju Europske unije (UFEU) te na prilagodbu pravila EU-a o državnim potporama za pomoć tim regijama kako bi se omogućilo poduzimanje mjera za suočavanje sa strukturnim promjenama [...]. Osim toga, trebalo bi razmotriti mogu li se takve mjere potpore temeljiti na članku 107. stavku 3. točki (b) UFEU-a zbog istaknutog i egzemplarnog značaja klimatski prihvatljive preobrazbe regija bogatih ugljenom za energetsku i klimatsku politiku Europske unije”; |
| --- | --- |

27.

Politika tržišnog natjecanja i ekonomska, socijalna i teritorijalna kohezija

| 28. | pozdravlja činjenicu da je Komisija 2018. prvi put primijenila smjernice o širokopojasnim vezama odobrivši tijelima javne vlasti da podrže uvođenje širokopojasnih mreža, odnosno bavarski plan (15) za uvođenje mreža vrlo visokog kapaciteta u šest općina na ruralnom području. Kada je riječ o tvrdnji da bi za ostvarivanje ciljeva u pogledu povezivosti jedinstvenog digitalnog tržišta bilo potrebno ukupno ulaganje od približno 500 milijardi EUR tijekom sljedećih deset godina, izuzetno je bitno da se politikom tržišnog natjecanja vodi računa o posebnostima postavljanja širokopojasnih mreža u ruralnim područjima kako bi se zadovoljio javni interes i preokrenula sve veća nejednakost između ruralnih i gradskih područja kada je riječ o mogućnostima pristupa tehnologijama; |
| --- | --- |

28.

| 29. | ističe da je u svojem mišljenju o Okvirnoj uredbi o strukturnim i ulagačkim fondovima OR predložio da se, u kontekstu sustava državnih potpora, tijelo koje odobrava potporu može smatrati korisnikom potpore (članak 2.) „ako potpora koju tijelo odobri iznosi 200 000 EUR ili manje”i naglašava da su Europski parlament i Vijeće prihvatili taj prijedlog; |
| --- | --- |

29.

| 30. | podsjeća da je u pogledu europskih fondova Uredbom o općem skupnom izuzeću propisano (uvodna izjava 26.) da „financiranje Unije kojim centralno upravljaju institucije, agencije, zajednička poduzeća ili druga tijela Unije i koje nije izravno ili neizravno pod kontrolom država članica ne predstavlja državnu potporu. Ako se financiranje Unije kombinira s državnim potporama, za potrebe određivanja poštuju li se pragovi za prijavu i maksimalni intenziteti potpore, u obzir bi trebalo uzimati samo državne potpore, pod uvjetom da ukupan iznos javnog financiranja dodijeljen u odnosu na iste prihvatljive troškove ne premašuje najpovoljniju stopu financiranja utvrđenu u primjenjivim propisima zakonodavstva Unije”; |
| --- | --- |

30.

| 31. | ponovno poziva Komisiju da povisi gornju granicu za primjenu Uredbe o općem skupnom izuzeću za potpore za regionalne zračne luke znatno iznad sadašnjeg praga od 200 000 putnika godišnje jer one nemaju značajan utjecaj na trgovinu među državama članicama i zbog svoje strukture nisu u mogućnosti pokrivati svoje operativne i kapitalne troškove (16), a cilj je tih državnih potpora razviti sigurnu i održivu infrastrukturu zračnog prometa u slabije povezanim regijama (17); |
| --- | --- |

31.

| 32. | izražava žaljenje što prijedlozi koje je iznijela Komisija u lipnju 2018. za reformu ZPP-a nakon 2020. ne sadrže, protivno zahtjevu OR-a, prijedloge revizije pravila tržišnog natjecanja mjerodavnih za poljoprivredni sektor; stoga poziva Komisiju da, neovisno o međuinstitucijskom praćenju zakonodavnih prijedloga o ZPP-u nakon 2020., razmotri svoje, do sada vrlo restriktivno tumačenje članka 101. UFEU-a u horizontalnim smjernicama i da ne stvara prepreke za kolektivne sporazume koje sklapaju organizacije proizvođača; |
| --- | --- |

32.

| 33. | pozdravlja činjenicu da je Komisija, u skladu sa zahtjevima OR-a, u ožujku 2019. povećala pojedinačnu gornju granicu za de minimis potpore u poljoprivrednom sektoru s 15 000 EUR na 20 000 EUR, a pod određenim uvjetima i na 25 000 EUR, pri čemu je nacionalna gornja granica za sve de minimis potpore povećana s 1 % na 1,25 % godišnje nacionalne poljoprivredne proizvodnje tijekom razdoblja od tri godine. Navedena povećanja omogućuju da se barem djelomično uzme u obzir sve veća klimatska, zdravstvena i gospodarska kriza; |
| --- | --- |

33.

Politika tržišnog natjecanja u digitalnom dobu

| 34. | pozdravlja činjenicu da je prilagodba politike tržišnog natjecanja EU-a u digitalnom dobu prepoznata kao prioritet u izvješću Komisije i da će novi program za tržišno natjecanje za razdoblje 2021.–2027. biti usmjeren na izazove povezane s upotrebom metapodataka i algoritama; |
| --- | --- |

34.

| 35. | izražava žaljenje što prijedlozi sadržani u izvješću o „politici tržišnog natjecanja za digitalno doba” (18), predstavljenom u travnju ove godine, nisu prethodno razmotreni, prije godišnjeg izvješća; osobito relevantnima smatra sljedeće prijedloge:






  — | strategije koje primjenjuju glavne platforme, a kojima se želi smanjiti pritisak konkurencije s kojima su suočene, trebalo bi zabraniti ako ne postoje jasno dokazane dobrobiti za zaštitu potrošača, |
| --- | --- | --- |

35.

—

strategije koje primjenjuju glavne platforme, a kojima se želi smanjiti pritisak konkurencije s kojima su suočene, trebalo bi zabraniti ako ne postoje jasno dokazane dobrobiti za zaštitu potrošača,

| — | istrage Komisije trebale bi u manjoj mjeri pridavati značaj analizi definicije tržišta, a više teoriji štete i utvrđivanju protutržišnih strategija, |
| --- | --- |

—

istrage Komisije trebale bi u manjoj mjeri pridavati značaj analizi definicije tržišta, a više teoriji štete i utvrđivanju protutržišnih strategija,

| — | pristup podacima koje ima poduzeće za koje se smatra da ima vladajući položaj, ali ne i konkurentska poduzeća, i kontinuitet navedenog različitog pristupa podacima trebalo bi analizirati za svaki slučaj zasebno, |
| --- | --- |

—

pristup podacima koje ima poduzeće za koje se smatra da ima vladajući položaj, ali ne i konkurentska poduzeća, i kontinuitet navedenog različitog pristupa podacima trebalo bi analizirati za svaki slučaj zasebno,

| — | moraju se osigurati: i. prenosivost podataka, odnosno mogućnost da korisnici na drugo mjesto prenose podatke koje je o njima prikupila platforma; i ii. interoperabilnost podataka, |
| --- | --- |

—

moraju se osigurati: i. prenosivost podataka, odnosno mogućnost da korisnici na drugo mjesto prenose podatke koje je o njima prikupila platforma; i ii. interoperabilnost podataka,

| — | platformama koje su infrastrukture za sistemsko posredovanje trebalo bi biti moguće nametnuti teret dokazivanja da „davanje prednosti samome sebi”nema učinak dugoročnog isključenja proizvoda s tržišta, kao što to potvrđuje tužba koju su podnijele 23 europske elektroničke burze za zapošljavanje protiv programa „Google for Jobs”; |
| --- | --- |

—

platformama koje su infrastrukture za sistemsko posredovanje trebalo bi biti moguće nametnuti teret dokazivanja da „davanje prednosti samome sebi”nema učinak dugoročnog isključenja proizvoda s tržišta, kao što to potvrđuje tužba koju su podnijele 23 europske elektroničke burze za zapošljavanje protiv programa „Google for Jobs”;

| 36. | poziva na uvođenje europskog zakonodavnog mehanizma koji odgovornoj razini upravljanja (lokalnoj, regionalnoj, nacionalnoj ili europskoj), koja je ustupila platforme za obavljanje zadaća pružanja usluga od općeg interesa, omogućuje pristup algoritmima kojima se služe te platforme i njihov nadzor; |
| --- | --- |

36.

| 37. | podupire pojačanu razinu nadzora stjecanja novoosnovanih poduzeća koju provode vladajuće ili sistemske platforme i/ili ekosustavi; također preporučuje da se pravni pragovi utvrđeni u Uredbi EU-a o koncentracijama izmijene na način da se stjecanja ne ocjenjuju samo na temelju prihoda, već i na temelju vrijednosti transakcije kako bi se bolje ocijenio konkurentski potencijal novoosnovanih poduzeća, koja uglavnom ne slijede model kratkoročnog profita; |
| --- | --- |

37.

Kontrola koncentracija

| 38. | ustraje na tome da se analizom tržišnog natjecanja koju provodi Komisija više uzima u obzir pitanje nadzora države i bespovratnih sredstava odobrenih poduzećima koja mogu narušiti tržišno natjecanje, osobito u slučaju konkurenata iz trećih država; |
| --- | --- |

38.

| 39. | također poziva Komisiju da razmotri prilagodbu Uredbe Vijeća (EZ) br. 139/2004 od 20. siječnja 2004. o kontroli koncentracija između poduzetnika (Uredba EZ o koncentracijama) (19) i ažuriranje postojećih smjernica u pogledu koncentracija. Konkretno, Komisija bi trebala osigurati da strukturne obaveze koje ona uvjetuje za odobravanje koncentracija ne dovedu do prodaje strateške imovine konkurentima izvan Europe (što je od 2010. utvrđeno u svakom drugom slučaju). Osim toga, vremenski okvir za analizu Komisije u načelu je utvrđen na dvije do tri godine, što ne omogućuje predviđanje većih promjena povezanih s ulaskom na tržište inovativnih dionika, osobito u digitalnom sektoru. Prema tome, smjernice o horizontalnim koncentracijama mogle bi se promijeniti brisanjem upućivanja na rok od dvije godine (stavak 74.) i određivanjem vremenskog okvira za analizu koji „ovisi o obilježjima i dinamici tržišta, kao i o specifičnim sposobnostima potencijalnih novih konkurenata”; |
| --- | --- |

39.

Globalna dimenzija politike tržišnog natjecanja

| 40. | smatra da Komisija ne treba samo usmjeriti pozornost na uključivanje poglavlja o tržišnom natjecanju prilikom sklapanja novih sporazuma o slobodnoj trgovini, već i nadzirati primjenu već potpisanih sporazuma i predvidjeti protumjere kada je europskim poduzećima ograničen pristup inozemnim tržištima. Za to je potrebno razmotriti mogućnost uvođenja funkcije glavnog dužnosnika za izvršenje (eng. „chief enforcer”) unutar Komisije; |
| --- | --- |

40.

| 41. | u okviru otvaranja javne nabave međunarodnom tržišnom natjecanju poziva na ponovno pokretanje zakonodavnog postupka za usvajanje instrumenta reciprociteta za javnu nabavu s trećim zemljama koji je Komisija predložila 2016. godine. Naime, takav se instrument čini potrebnim s obzirom na to da je Unija, tijekom pregovora o reviziji sporazuma o javnoj nabavi u okviru WTO-a i bilateralnim sporazumima s trećim zemljama, potvrdila otvaranje javne nabave u iznosu od približno 352 milijardi EUR, dok neki potpisnici tog sporazuma tek ograničeno pokrivaju javnu nabavu na svojim popisima (178 milijardi EUR u SAD-u i 27 milijardi u Japanu); |
| --- | --- |

41.

| 42. | poziva sve države članice da nadopune Uredbu o provjeri izravnih stranih ulaganja u Europi (20) mehanizmima provjere na nacionalnoj razini, osobito kako bi se državama članicama omogućilo uzajamno sudjelovanje kada bi izravno strano ulaganje u državu članicu moglo dovesti u pitanje sigurnost ili javni poredak drugih država članica. |
| --- | --- |

42.

| 43. | pozdravlja činjenicu da je Europska komisija u veljači 2019. uvela konačne zaštitne mjere kao odgovor na odluku SAD-a da uvede carine na proizvode od željeza i čelika. Naime, uvoz tih proizvoda u EU znatno je povećan, čime su ozbiljno ugrožena poduzeća u sektoru čelika u EU-u koja su i dalje u teškom položaju zbog kontinuiranog viška kapaciteta na globalnom tržištu čelika i dosad nezabilježenog broja nepoštenih poslovnih praksi nekih trgovinskih partnera. U skladu s obvezama EU-a prema WTO-u, tim se mjerama održava stalan uvoz koji jamči stvarno tržišno natjecanje na europskom tržištu čelika i dostatan izbor za mnoge korisnike čelika u EU-u. Međutim, s obzirom na daljnje pogoršanje gospodarskih izgleda čelične industrije, primjereno je brzo preispitati i po potrebi ojačati te zaštitne mjere. |
| --- | --- |

43.

Bruxelles, 5. prosinca 2019.

Predsjednik

Europskog odbora regija

Karl-Heinz LAMBERTZ

---

(1)  https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/file_import/eu-competition-law_hr.pdf.

1

(2)  Mišljenje OR-a „Lokalizirani pristup industrijskoj politici EU-a”, 26. lipnja 2019., točka 16.

2

(3)  Vidjeti francusko-njemački manifest za industrijsku politiku prilagođenu 21. stoljeću: https://ue.delegfrance.org/manifeste-franco-allemand-pour-une (samo na francuskom).

3

(4)  Vidjeti https://webgate.ec.europa.eu/competition/transparency/public.

4

(5)  https://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/recovery_notice_hr.pdf

5

(6)  SL L 248, 24.9.2015., str. 9.

6

(7)  Komunikacija Komisije o primjeni pravila o državnim potporama za poticajne mjere u korist banaka u kontekstu financijske krize počevši od 1. kolovoza 2013.

7

https://eur-lex.europa.eu/legal-content/HR/TXT/HTML/?uri=CELEX:52013XC0730(01)&from=EN

(8)  Predmet T-202/10 RENV II: http://curia.europa.eu/juris/document/document.jsf?text=&docid=207808&pageIndex=0&doclang=fr&mode=lst&dir=&occ=first&part=1&cid=14523814 (nije dostupno na engleskom).

8

(9)  Vidjeti točku 41. mišljenja OR-a „Državne potpore i usluge od općeg gospodarskog interesa”(ECON-VI-013) usvojenog 11. listopada 2016.

9

(10)  https://ec.europa.eu/info/law/better-regulation/initiatives/ares-2019-3777435_hr

10

(11)  Direktiva (EU) 2019/944 Europskog parlamenta i Vijeća od 5. lipnja 2019. o zajedničkim pravilima za unutarnje tržište električne energije i izmjeni Direktive 2012/27/EU (SL L 158, 14.6.2019., str. 125.).

11

(12)  Smjernice o državnim potporama za zaštitu okoliša i energiju za razdoblje 2014.–2020., https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX%3A52014XC0628%2801%29.

12

(13)  13 https://eci.ec.europa.eu/008/public/#/initiative

13

(14)  Točke od 29. do 31. Nacrta mišljenja OR-a „Socioekonomska strukturna preobrazba rudarskih regija u Europi”, izvjestitelj Mark Speich (PPE/DE), usvajanje mišljenja predviđeno je na plenarnom zasjedanju 8. i 9. listopada 2019.

14

(15)  Predmet SA.48418 Bayerisches Gigabit Pilotprojekt – Germany, dostupan na sljedećoj poveznici: http://ec.europa.eu/competition/elojade/isef/case_details.cfm?proc_code=3_SA_48418.

15

Bayerisches Gigabit Pilotprojekt – Germany

(16)  Mišljenje OR-a „Smjernice EU-a za državnu pomoć zračnim lukama i zračnim prijevoznicima”, 28. studenog 2013. (COTER-V-043).

16

(17)  Vidjeti odluku Europske komisije o zračnoj luci u Angoulêmeu, 23. srpnja 2014.: http://europa.eu/rapid/press-release_MEMO-14-498_en.htm

17

(18)  http://ec.europa.eu/competition/publications/reports/kd0419345enn.pdf.

18

(19)  SL L 24, 29.1.2004., str. 1.

19

(20)  Uredba (EU) 2019/452 Europskog parlamenta i Vijeća.

20

---