# Den Europæiske Unions C 141/29.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 141 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 63. årgang29. april 2020 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 141

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

63. årgang29. april 2020

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
| | Regionsudvalget |
| | 138. RU-plenarforsamling, 11.2.2020-12.2.2020 |
| 2020/C 141/01 | Det Europæiske Regionsudvalgs resolution — Den årlige strategi for bæredygtig vækst 2020 | 1 |
| 2020/C 141/02 | Det Europæiske Regionsudvalgs resolution om konferencen om Europas fremtid | 5 |
| 2020/C 141/03 | Det Europæiske Regionsudvalgs resolution om Kommissionens arbejdsprogram for 2020 | 8 |
| | UDTALELSER |
| | Regionsudvalget |
| | 138. RU-plenarforsamling, 11.2.2020-12.2.2020 |
| 2020/C 141/04 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om styrkelse af retsstatsprincippet inden for Unionen — En handlingsplan | 15 |
| 2020/C 141/05 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om udvidelsespakken 2019 | 20 |
| 2020/C 141/06 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om regionernes og byernes bidrag til udviklingen i Afrika | 25 |
| 2020/C 141/07 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om bæredygtige bydele og små lokalsamfund — Miljøpolitik på det subkommunale niveau | 29 |
| 2020/C 141/08 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om hjerneflugt i EU: håndtering af udfordringen på alle niveauer | 34 |
| 2020/C 141/09 | Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om kultur i en mere ambitiøs Union: regionernes og byernes rolle | 39 |

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Regionsudvalget

138. RU-plenarforsamling, 11.2.2020-12.2.2020

2020/C 141/01

Det Europæiske Regionsudvalgs resolution — Den årlige strategi for bæredygtig vækst 2020

1

2020/C 141/02

Det Europæiske Regionsudvalgs resolution om konferencen om Europas fremtid

5

2020/C 141/03

Det Europæiske Regionsudvalgs resolution om Kommissionens arbejdsprogram for 2020

8

UDTALELSER

Regionsudvalget

138. RU-plenarforsamling, 11.2.2020-12.2.2020

2020/C 141/04

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om styrkelse af retsstatsprincippet inden for Unionen — En handlingsplan

15

2020/C 141/05

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om udvidelsespakken 2019

20

2020/C 141/06

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om regionernes og byernes bidrag til udviklingen i Afrika

25

2020/C 141/07

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om bæredygtige bydele og små lokalsamfund — Miljøpolitik på det subkommunale niveau

29

2020/C 141/08

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om hjerneflugt i EU: håndtering af udfordringen på alle niveauer

34

2020/C 141/09

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om kultur i en mere ambitiøs Union: regionernes og byernes rolle

39

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Regionsudvalget

138. RU-plenarforsamling, 11.2.2020-12.2.2020

| 29.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 141/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 141/1

---

Det Europæiske Regionsudvalgs resolution — Den årlige strategi for bæredygtig vækst 2020

(2020/C 141/01)

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG (RU),

| — | der henviser til Kommissionens meddelelse »Årlig strategi for bæredygtig vækst 2020« (1); |
| --- | --- |

—

der henviser til Kommissionens meddelelse »Årlig strategi for bæredygtig vækst 2020« (1);

| — | der henviser til udvalgets resolution af 9. oktober 2019 om det europæiske semester 2019 og med henblik på den årlige vækstundersøgelse 2020 (2); |
| --- | --- |

—

der henviser til udvalgets resolution af 9. oktober 2019 om det europæiske semester 2019 og med henblik på den årlige vækstundersøgelse 2020 (2);

Integration af verdensmålene i det europæiske semester

| 1. | glæder sig over, at den årlige strategi for bæredygtig vækst 2020 bliver udgangspunktet for at integrere målene for bæredygtig udvikling (verdensmålene) i det europæiske semester, hvilket vil give sidstnævnte den nødvendige mere langsigtede horisont og et bredere fokus, der går ud over rent økonomiske forhold; |
| --- | --- |

1.

| 2. | mener, at anvendelsen af den årlige strategi for bæredygtig vækst som et politisk koordineringsværktøj til gennemførelse af den europæiske grønne pagt kræver en grundlæggende ændring af forvaltningen af og tankegangen omkring det europæiske semester som helhed. Samtidig bør der i praksis sættes fokus på ejerskabet i forhold til det europæiske semester; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger, at opfyldelsen af verdensmålene forudsætter en holistisk tilgang til alle aspekter af bæredygtig udvikling (konkurrenceevne, inklusion, miljø, god styring), der ikke begrænser sig til den grønne pagt. Arbejdet henimod at opfylde verdensmålene kræver politisk sammenhæng i håndteringen af afvejninger og fordelingsudfordringer. Dette omfatter også fremme af den kulturelle og sociale dimension af vidensdannelse, videndeling og innovation. Det europæiske semester bør give alle myndighedsniveauer og relevante interessenter, der har indgået partnerskaber, mulighed for at identificere og håndtere disse afvejninger, så man undgår silotænkning og sikrer sammenhæng, samtidig med at verdensmålene integreres i alle politikområder; |
| --- | --- |

3.

| 4. | glæder sig over meddelelsen om, at landerapporterne og de nationale reformprogrammer kommer til at indeholde særskilte afsnit om overvågning af verdensmålene og vurdering af relaterede politikker, og at de landespecifikke henstillinger kommer til at omfatte landenes specifikke bidrag til verdensmålene. Udvalget bemærker endvidere, at der i forbindelse med integrationen af verdensmålene i det europæiske semester skal tages højde for landenes forskellige udgangspunkter, og at dette kræver et passende statistisk grundlag for at overvåge verdensmålene på regionalt plan; |
| --- | --- |

4.

| 5. | efterlyser en klar tidsramme og klare og målbare målsætninger med faste tidsfrister for opfyldelsen af verdensmålene, når det gælder de foranstaltninger, der er fastlagt både i den grønne pagt og i den årlige strategi for bæredygtig vækst. Udvalget understreger, at sådanne målsætninger og tidsfrister bør fastsættes ved hjælp af både top-down- og bottom-up-processer, hvor alle forvaltningsniveauer og relevante interessenter arbejder sammen; |
| --- | --- |

5.

| 6. | er overordnet set enig i henstillingerne til medlemsstaterne i euroområdet, men bemærker, at henstillingerne kun i beskedent omfang bakker op om ambitionerne om grøn omstilling og inklusion i verdensmålene og den grønne pagt. Der lægges ikke i tilstrækkelig grad vægt på de politiske udfordringer, der følger af de faktiske forskelle i landenes udgangspunkter; |
| --- | --- |

6.

| 7. | bemærker, at investeringsplanen for et bæredygtigt Europa skal mobilisere 1 bio. EUR i bæredygtige investeringer i det kommende årti. Udvalget beklager imidlertid, at planen i vid udstrækning består af allerede eksisterende eller planlagte foranstaltninger, initiativer og finansieringsredskaber, som nu har fået en fælles titel. Udvalget er derfor bekymret for, om planen kan mobilisere de finansielle ressourcer og den koordinering, der er nødvendig for at sikre en effektiv gennemførelse af verdensmålene i Europa inden 2030. I den henseende efterlyser udvalget en yderligere vurdering af de reelle omkostninger i forbindelse med omstillingen til bæredygtig udvikling og en mere detaljeret finansieringsplan. Udvalget påpeger, at der i særlig grad bør fokuseres på at fremme samarbejdsbaserede offentlig-private innovationsinitiativer med byer og regioner som drivkræfter; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger behovet for at gennemgå stabilitets- og vækstpagten for at muliggøre en differentieret redegørelse for de finansielle midler, der skal til for at finansiere offentlige investeringer på alle forvaltningsniveauer med henblik på at gennemføre den grønne pagt; |
| --- | --- |

8.

| 9. | er enig i, at strukturreformer i medlemsstaterne på de strategiske politikområder, der er relevante for gennemførelsen af traktatens mål og EU's politikker, er afgørende for EU's konvergens og konkurrenceevne, herunder uddybningen af det indre marked. Det europæiske semester udgør en nyttig ramme til fremme af disse reformer, forudsat at omfanget af de strukturreformer, der er berettigede til EU-støtte, defineres i overensstemmelse med nærhedsprincippet, og de lokale og regionale myndigheder deltager som fuldgyldige partnere. |
| --- | --- |

9.

Den territoriale dimension af det europæiske semester

| 10. | Det Europæiske Regionsudvalg glæder sig over det fokus, der er på de stigende regionale forskelle og de dermed forbundne udfordringer med vækst og samhørighed på tværs af og i medlemsstaterne. Udvalget understreger, at de forskellige udgangspunkter i høj grad påvirker den måde, som medlemsstaterne og deres regioner udformer og gennemfører deres bæredygtighedspolitikker på. Udvalget fremhæver ydermere, at landenes forskelle bør tackles ved hjælp af stedbaserede politikker og understøttes af territoriale konsekvensanalyser; |
| --- | --- |

10.

| 11. | fremhæver landerapporternes stigende relevans, navnlig bilag D, som fungerer som vejledning for investeringspolitikker på regionalt og lokalt plan, herunder investeringer, der finansieres under samhørighedspolitikken og Fonden for Retfærdig Omstilling. Udvalget understreger, at de lokale og regionale myndigheder ifølge resultatet af en RU-rundspørge blandt de nationale sammenslutninger, der repræsenterer byer og regioner i de nationale regeringer, ikke inddrages tilstrækkeligt af deres nationale regeringer i udformningen og drøftelserne af bilag D på politisk plan, og at bilag D ofte ikke giver et nøjagtigt billede af deres investeringsbehov; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at der er behov for en stærk overensstemmelse og koordinering mellem det europæiske semester og samhørighedspolitikken, hvis målene om bæredygtighed og social inklusion i den grønne pagt skal opfyldes. Omkostningerne i forbindelse med omstillingen til bæredygtig udvikling skal ikke bæres af de mest sårbare. Fonden for Retfærdig Omstilling skal derfor yde skræddersyet støtte til de mest berørte befolkningsgrupper og regioner, navnlig dem der i høj grad er afhængige af fossile brændstoffer — som f.eks. regioner med isolerede energisystemer — og energiintensive industrier, og dem der lever med de sociale og økonomiske konsekvenser af ændringen af energimønstrene som følge af deres opfyldelse af dekarboniseringsmålene. Derudover glæder udvalget sig over, at forvaltningen af Fonden for Retfærdig Omstilling tager udgangspunkt i forordningen om fælles bestemmelser, og efterlyser tydelige og objektive tildelingskriterier. |
| --- | --- |

12.

Det europæiske semesters sociale dimension

| 13. | Det Europæiske Regionsudvalg støtter integrationen af verdensmålene i planlægningen af en bæredygtig økonomisk strategi, navnlig da målene i vid udstrækning er i overensstemmelse med gennemførelsen af principperne i den europæiske søjle for sociale rettigheder. Udvalget glæder sig derfor over den nylige meddelelse om »Et stærkt socialt Europa for retfærdig omstilling« (3) og opfordrer til, at der hurtigt fremlægges en handlingsplan for gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer Kommissionen til at foreslå yderligere foranstaltninger til at mindske de kønsbestemte forskelle i beskæftigelsesfrekvens og løn; |
| --- | --- |

14.

| 15. | glæder sig over medtagelsen af en regional dimension i den seneste fælles rapport om beskæftigelsen, som er i tråd med RU's europæiske regionale resultattavle fra september 2019; |
| --- | --- |

15.

| 16. | deler Kommissionens bekymringer om de negative følger af den aldrende befolkning og andre demografiske udfordringer, såsom lav befolkningstæthed, befolkningsspredning, et fald i antallet af unge og et fald i fødselstallet, og opfordrer den til at tage højde for forslagene i RU's udtalelse om Demografiske ændringer: forslag til måling og håndtering af de negative virkninger på EU's regioner og RU's udtalelse om EU's svar på de demografiske udfordringer. |
| --- | --- |

16.

Forvaltningen af det europæiske semester

| 17. | Det Europæiske Regionsudvalg bemærker, at EU's vækstmodel kan bidrage positivt til de globale målsætninger i verdensmålene og den grønne pagt, men kun hvis der sikres en passende koordinering med de lokale og regionale myndigheder. Udvalget gentager behovet for i praksis at styrke ejerskabet af det europæiske semester for at gøre det mere effektivt for så vidt angår EU's nye og ambitiøse mål om at arbejde hen imod verdensmålene, ikke mindst fordi 65 % af de 169 verdensmål ifølge OECD ikke kan nås uden fuld inddragelse af og koordinering med lokale og regionale myndigheder. For at løfterne under det europæiske semester kan indfries, bør alle myndighedsniveauer og relevante interessenter inddrages som partnere, hvilket indebærer, at man går videre end den nuværende praksis, der hovedsagelig bygger på høringer i de sidste faser af semesterprocessen. Denne partnerskabstilgang bør hurtigst muligt vedtages, og gennemførelsen af verdensmålene bør tilpasses relevante stedbaserede målsætninger og tilhørende tidsrammer. Dette kræver et større fokus på operationelle forpligtelser i tilknytning til verdensmålene og frivillige lokale evalueringer af gennemførelsesprocesserne for disse; |
| --- | --- |

17.

| 18. | understreger, at det europæiske semester nu yder vejledning om programmeringen af de investeringer, der skal medfinansieres af de europæiske struktur- og investeringsfonde, og om det foreslåede budgetinstrument for konvergens og konkurrenceevne. Udvalget advarer imidlertid mod den risiko, der kommer fra det europæiske semesters centraliserede top-down-tilgang, der unødigt begrænser EU's samhørighedspolitiks decentraliserede bottom-up-tilgang og stedbaserede politikker. Udvalget efterlyser endvidere en sammenhæng mellem samhørighedspolitikkens flerårige programmeringstilgang og det europæiske semester; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer EU til effektivt at koordinere forvaltningsprocesserne i det europæiske semester og EU's samhørighedspolitik med udgangspunkt i de samme principper om partnerskab og flerniveaustyring. Udvalget minder om sin udtalelse om forbindelserne mellem samhørighedspolitikken og det europæiske semester og gentager sit forslag om en adfærdskodeks (4), der skal inddrage de lokale og regionale myndigheder som fuldgyldige partnere, i lighed med adfærdskodeksen for partnerskab i forordningen om fælles bestemmelser 2014-2020. Udvalget understreger vigtigheden af at fremme brugen af EU-finansierede politikker til kapacitetsopbygning i de lokale og regionale myndigheder og minder om sin nylige udtalelse om emnet (5). Udvalget beklager, at den årlige overvågningsrapport om gennemførelsen af støtteprogrammet for strukturreformer 2018 ikke indeholder data om de lokale og regionale myndigheders brug af programmet; |
| --- | --- |

19.

| 20. | tilføjer, at verdensmålene i sig selv kræver en aktiv inddragelse af interessenter, herunder de lokale og regionale myndigheder. Efter udløbet af mandatet for EU's interessentplatform om målene for bæredygtig udvikling bør der derfor defineres nye og ikke mindre ambitiøse former for inddragelse af interessenter i gennemførelsen af verdensmålene, ikke mindst gennem det europæiske semester; |
| --- | --- |

20.

| 21. | pålægger sin formand at fremsende denne resolution til Kommissionen, Europa-Parlamentet, det kroatiske formandskab for Rådet og formanden for Det Europæiske Råd. |
| --- | --- |

21.

Bruxelles, den 12. februar 2020

Apostolos TZITZIKOSTAS

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  https://eur-lex.europa.eu/legal-content/DA/TXT/PDF/?uri=CELEX:52019DC0650&from=EN

1

(2)  https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2019-03856-00-00-res-tra-da.docx/content

2

(3)  COM(2020) 14 final: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/GA/TXT/?uri=CELEX:52020DC0014.

3

(4)  RU's udtalelse om en adfærdskodeks for inddragelsen af lokale og regionale myndigheder i det europæiske semester (ECON-VI-019) vedtaget den 11. maj 2017: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/ALL/?uri=CELEX:52016IR5386.

4

(5)  RU's udtalelse om Forbedring af de lokale og regionale myndigheders administrative kapacitet for at styrke investeringer og strukturreformer i 2021-2027 (ECON-VI/047), vedtaget den 4. december 2019: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/EN/TXT/?uri=CELEX:52019IR2043

5

---

| 29.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 141/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 141/5

---

Det Europæiske Regionsudvalgs resolution om konferencen om Europas fremtid

(2020/C 141/02)

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG (RU) —

som tager følgende i betragtning:

| a) | Den Europæiske Unions demokratiske legitimitet bygger på borgernes tillid til deres repræsentanter, der er valgt på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan. |
| --- | --- |

a)

Den Europæiske Unions demokratiske legitimitet bygger på borgernes tillid til deres repræsentanter, der er valgt på europæisk, nationalt, regionalt og lokalt plan.

| b) | Repræsentativt demokrati udgør grundlaget for EU-projektet. Den øgede valgdeltagelse ved valget til Europa-Parlamentet i 2019 har vist, at borgerne har stor interesse i at udøve indflydelse på EU-anliggender. Alle forvaltningsniveauer skal reagere på de nye udfordringer og udvikle nye måder at inddrage borgerne på. |
| --- | --- |

b)

Repræsentativt demokrati udgør grundlaget for EU-projektet. Den øgede valgdeltagelse ved valget til Europa-Parlamentet i 2019 har vist, at borgerne har stor interesse i at udøve indflydelse på EU-anliggender. Alle forvaltningsniveauer skal reagere på de nye udfordringer og udvikle nye måder at inddrage borgerne på.

| c) | Der afholdes hvert år valg i EU's medlemsstater på nationalt, regionalt og lokalt plan, og disse valg er en anledning til at oplyse borgerne om, hvordan EU's politikker påvirker alle myndighedsniveauer, og dermed bidrage til at styrke EU's troværdighed i borgernes øjne. |
| --- | --- |

c)

Der afholdes hvert år valg i EU's medlemsstater på nationalt, regionalt og lokalt plan, og disse valg er en anledning til at oplyse borgerne om, hvordan EU's politikker påvirker alle myndighedsniveauer, og dermed bidrage til at styrke EU's troværdighed i borgernes øjne.

| d) | De lokale og regionale myndigheders afgørende rolle fremgår af, at de tegner sig for halvdelen af alle offentlige investeringer, en tredjedel af de offentlige udgifter og en fjerdedel af skatteindtægterne i EU — |
| --- | --- |

d)

De lokale og regionale myndigheders afgørende rolle fremgår af, at de tegner sig for halvdelen af alle offentlige investeringer, en tredjedel af de offentlige udgifter og en fjerdedel af skatteindtægterne i EU —

| 1. | glæder sig over initiativet fra Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet om at etablere en konference om Europas fremtid og ser frem til at bidrage til realiseringen af konkrete resultater og foranstaltninger, der giver EU-borgerne håndgribelige fordele; |
| --- | --- |

1.

| 2. | mener, at konferencen skaber en mulighed for at kortlægge de foranstaltninger, som EU har brug for, hvis Unionen skal øge sin kapacitet til at levere og styrke sin demokratiske funktion i overensstemmelse med det nye princip om aktiv nærhed; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger, at de mere end en million lokale og regionale folkevalgte i hele EU bør inddrages i såvel udformningen af EU's politikker som varetagelsen af forbindelserne mellem EU og borgerne. Med det formål at øge processens synlighed giver RU tilsagn om at fremme debatter om EU-spørgsmål i regionale parlamenter og kommunalbestyrelser; |
| --- | --- |

3.

| 4. | bifalder de foreslåede foranstaltninger til at nå ud til borgerne og understreger betydningen af åbne og omfattende tematiske debatter. Udvalget støtter fuldt ud idéen om, at vigtige elementer i konferencen bør decentraliseres for at inddrage områder og borgere ud over den europæiske og de nationale hovedstæder på en direkte og aktiv måde. Derfor vil RU støtte sine medlemmer, når de ønsker at tilrettelægge lokale arrangementer med fokus på konferencens temaer og udvikle værktøjer til indsamling og formidling af resultater og forslag fra disse debatter til konferencen; |
| --- | --- |

4.

| 5. | slår til lyd for, at Europe Direct-centrene bliver inddraget i konferencen om Europas fremtid, og at de bliver betragtet som regionale knudepunkter for deltagelse i lyset af deres rækkevidde, men også eftersom deres vigtigste rolle består i at videreformidle EU-spørgsmål til borgerne generelt. Europe Direct-centrene har vigtige erfaringer med at fremme debatter, så de vil blive en hjørnesten i sikringen af, at konferencen om Europas fremtid bliver bred og vidtrækkende og beriget med forskellige meninger; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at der skal sikres pluralisme og inklusion i konferenceprocessen, og støtter fuldt ud Europa-Parlamentets forslag om en tostrenget tilgang: en plenarforsamling for konferencen på institutionelt plan og et sæt af borgerforummer og dertil knyttede decentraliserede aktiviteter, og de to skal knyttes så tæt sammen som muligt. Udvalget insisterer på, at konferencen og de tilknyttede aktiviteter skal afspejle mangfoldigheden i Europa, så der bliver tale om en dybtgående debat; |
| --- | --- |

6.

| 7. | foreslår, at konferencen integrerer input fra eksisterende deltagelsesdemokratiske værktøjer på lokalt og regionalt niveau som supplement til det repræsentative demokratis kanaler. Hertil hører først og fremmest de borgerdialoger og borgerfora, der er afprøvet med godt resultat i flere regioner, og hvis deltagere blev udvalgt vilkårligt og på grundlag af en afbalanceret sammensætning. En kombination af borgerfora og ekspertfora har også vist sig at være værdifuld i den henseende; |
| --- | --- |

7.

| 8. | mener, at EU, selv efter konferencens afslutning, skal fortsætte sin direkte dialog med borgerne og bygge på de mange erfaringer fra deltagelsesbaserede modeller, så der etableres en permanent struktureret mekanisme for dialog på græsrodsniveau. Det er nødvendigt at kombinere disse permanente mekanismer med dialoger om aktuelle emner, hvor målgrupperne kan skifte; |
| --- | --- |

8.

| 9. | er enig i, at det er nødvendigt med et særligt fokus på unge, der skal inddrages i konferencen om Europas fremtid, for at understrege det europæiske projekts fremadrettede perspektiv og understreger, at alle konferencens forslag skal tage hensyn til de kommende generationers bekymringer; |
| --- | --- |

9.

| 10. | efterlyser et klart fokus på de vigtigste udfordringer, som EU står over for, og en bottom-up-debat om konferencens emner, herunder, men ikke begrænset til: miljø- og klimaudfordringer, social retfærdighed, bæredygtig udvikling, den digitale omstilling, migration, det europæiske værdifællesskab, økonomi og beskæftigelse, territorial samhørighed samt de ændringer af EU's politikker, processer, institutioner og ressourcer, bl.a. af det lokale og regionale demokratis og selvstyrets rolle, der er nødvendige for at gøre det muligt for EU at imødekomme borgernes behov og forventninger. Med henblik på en hensigtsmæssig implementering af konferencens resultater bør eventuelle ændringer af EU-traktaterne ikke udelukkes; |
| --- | --- |

10.

| 11. | bifalder, at Europa-Parlamentet i sin beslutning om sin holdning til Konferencen om Europas fremtid (P9_TA-PROV (2020)0010) foreslår, at der i løbet af konferencen skal afholdes flere tematiske borgerfora, der afspejler de politiske prioriteter, og at de bør bestå af højst 200-300 borgere med mindst tre repræsentanter per medlemsstat beregnet i overensstemmelse med princippet om degressiv proportionalitet. Udvalget støtter desuden Europa-Parlamentets opfordring til, at de deltagende borgere bør udvælges vilkårligt blandt alle EU-borgere af uafhængige institutioner i medlemsstaterne i overensstemmelse med ovennævnte kriterier; |
| --- | --- |

11.

| 12. | er overbevist om, at det med henblik på at øge borgernes opbakning til den europæiske integration og i højere grad at inddrage dem i EU's beslutningsprocesser er altafgørende, at der under konferencens debatter fokuseres på videreudvikling af begrebet unionsborgerskab baseret på individuelle rettigheder i det europæiske system med flerniveauforvaltning; |
| --- | --- |

12.

| 13. | er foruroliget over de synspunkter, som Kommissionen og Ministerrådet indtil videre har givet udtryk for, og som mangler klarhed omkring og ambitioner for rækkevidden af og processen for konferencen om Europas fremtid og især inddragelsen af EU's lokale og regionale myndigheder og Regionsudvalget; |
| --- | --- |

13.

| 14. | mener, at konferencen bør have det klare mål at fremsætte konkrete lovforslag og forslag til ændringer af EU-traktaterne, som efterfølgende skal tages op til debat i forbindelse med Europa-Parlamentets kampagne forud for valget i 2024 med henblik på et kommende konvent; |
| --- | --- |

14.

| 15. | bifalder forslaget om, at konferencens plenarforsamling skal udgøres af medlemmer af Europa-Parlamentet, Kommissionen, regeringerne i EU-27, de nationale parlamenter og Det Europæiske Regionsudvalg. Udvalget opfordrer til, at RU bliver repræsenteret ved mindst otte medlemmer med fuld stemmeret og mener derudover, at det er nødvendigt, at de nationale parlamenters andetkammer bliver repræsenteret på ligeværdig vis, idet disse i mange medlemsstater er sammensat af repræsentanter for de regionale myndigheder; |
| --- | --- |

15.

| 16. | opfordrer konferencens styringskomité til at sikre politisk og institutionel balance mellem alle forvaltningsniveauer. Styringskomitéen bør omfatte et medlem af Det Europæiske Regionsudvalg, som kan få støtte fra en RU-medarbejder, der udstationeres til det fælles sekretariat; |
| --- | --- |

16.

| 17. | glæder sig over forslaget om også at inddrage lokale og regionale repræsentanter fra EU-kandidatlandene i drøftelserne om Europas fremtid; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen til at indarbejde de principper, der er skitseret i denne resolution, i deres fælles erklæring og tilkendegiver, at det agter at undertegne denne erklæring; |
| --- | --- |

18.

| 19. | pålægger sin formand at fremsende denne resolution til formanden for Europa-Parlamentet, formanden for Kommissionen, formanden for Det Europæiske Råd og det kroatiske rådsformandskab. |
| --- | --- |

19.

Bruxelles, den 12. februar 2020.

Apostolos TZITZIKOSTAS

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

| 29.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 141/8 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 141/8

---

Det Europæiske Regionsudvalgs resolution om Kommissionens arbejdsprogram for 2020

(2020/C 141/03)

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG (RU),

der henviser til:

| — | Kommissionens arbejdsprogram for 2020 (1); |
| --- | --- |

—

Kommissionens arbejdsprogram for 2020 (1);

| — | samarbejdsprotokollen med Kommissionen fra februar 2012; |
| --- | --- |

—

samarbejdsprotokollen med Kommissionen fra februar 2012;

| — | RU's resolution om Det Europæiske Regionsudvalgs forslag til det nye lovgivningsmandat for Den Europæiske Union af 27. juni 2019; |
| --- | --- |

—

RU's resolution om Det Europæiske Regionsudvalgs forslag til det nye lovgivningsmandat for Den Europæiske Union af 27. juni 2019;

| 1. | gentager, at det er nødvendigt at inddrage lokale og regionale repræsentanter og europæiske borgere i udformningen og gennemførelsen af EU's politikker, navnlig gennem en korrekt anvendelse af aktiv nærhed og flerniveaustyring; |
| --- | --- |

1.

| 2. | opfordrer til, at der meget hurtigt indgås en aftale om den flerårige finansielle ramme (FFR) for at sikre en rettidig iværksættelse af de nye EU-programmer. Udvalget opfordrer indtrængende Kommissionen til parallelt med sine forhandlingsbestræbelser med budgetmyndigheden at fremlægge en beredskabsplan for at undgå enhver afbrydelse af programmer i tilfælde af sen vedtagelse af FFR; |
| --- | --- |

2.

| 3. | gentager sin kraftige opfordring til, at den fremtidige FFR fastsættes til mindst 1,3 % af BNI for EU-27 for at sikre et budget, der tager hånd om EU-borgernes behov, forventninger og bekymringer, herunder de nye prioriteter, der er fastsat i den europæiske grønne pagt; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til nøje at overvåge anvendelsen af adfærdskodeksen for partnerskab som led i forberedelsen af partnerskabsaftalerne og programmerne for perioden 2021-2027 og sikre, at de lokale og regionale myndigheder inddrages i et fuldgyldigt partnerskab. Principperne om partnerskab og flerniveaustyring bør også tjene som inspiration for styringen af det europæiske semester af hensyn til effektiviteten og legitimiteten, så meget desto mere som semesteret udstikker retningslinjer for samhørighedspolitikkens programmer for 2021-2027; |
| --- | --- |

4.

| 5. | glæder sig over Kommissionens tilsagn om at gennemføre målene for bæredygtig udvikling (verdensmålene) gennem deres integration i det europæiske semester som anbefalet af RU og deres indarbejdelse i den overordnede tilgang for den europæiske grønne pagt; |
| --- | --- |

5.

Den europæiske grønne pagt

| 6. | opfordrer Kommissionen til konsekvent at inddrage de lokale og regionale myndigheder i alle initiativer og al lovgivning vedrørende den europæiske grønne pagt med udgangspunkt i den europæiske klimapagt. Til gengæld har RU til hensigt fuldt ud at støtte gennemførelsen af den grønne pagt og udviklingen af klimapagten gennem koordinerede og tværgående foranstaltninger og initiativer med det formål at sikre, at den bygger på flerniveaustyring og territorial legitimitet, og at ingen, hverken personer eller regioner, lades i stikken; |
| --- | --- |

6.

| 7. | gentager sin opfordring til Kommissionen om at sikre, at den europæiske klimalovgivning bygger på en grundig analyse af dens virkninger og fordele kombineret med konkrete finansieringsplaner, der klart angiver de lokale og regionale myndigheders rolle og omfatter en klar tidsramme for revisionen af målene for klimaneutralitet; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer Kommissionen til at medtage den nødvendige støtte til lokale og regionale myndigheder ved gennemførelsen af tilpasningspolitikker i den nye EU-tilpasningsstrategi; |
| --- | --- |

8.

| 9. | opfordrer Kommissionen til at sikre, at der i forbindelse med evalueringen af de endelige nationale energi- og klimaplaner i juni 2020 etableres en klima- og energidialog i medlemsstaterne på flere niveauer samt offentlige høringer, der inddrager de lokale og regionale myndigheder. Udvalget forpligter sig til at oprette et forum bestående af lokale og regionale myndigheder og interessenter, der skal samarbejde med Kommissionen og medlemsstaterne om at give feedback om gennemførelsen af foranstaltninger og initiativer, der vedrører den grønne pagt, og fremsætte synspunkter om lovgivningsmæssige forslag; |
| --- | --- |

9.

| 10. | glæder sig over forslaget om et »grønt løfte«, som udtrykkeligt bør inddrage RU. Initiativet bør muliggøre a) indarbejdelse af bæredygtighedskriterier i alle EU-politikker, makroøkonomiske prioriteter og finansielle instrumenter, det europæiske semester og FFR for 2021-2027 for at sikre, at al lovgivning er i overensstemmelse med målene i den grønne pagt, og b) kortlægning og fjernelse af hindringer og uoverensstemmelser i EU-lovgivningen. RU vil bidrage til dette mål gennem initiativer såsom netværket af regionale knudepunkter; |
| --- | --- |

10.

| 11. | opfordrer Kommissionen til fortsat fuldt ud at støtte eksisterende vellykkede initiativer såsom borgmesterpagten, EU's dagsorden for byerne, ren energi for EU's øer tillige med flere andre regionale, nationale og grænseoverskridende initiativer; |
| --- | --- |

11.

| 12. | glæder sig over Kommissionens bestræbelser på at dekarbonisere energisektoren gennem sin strategi for intelligent sektorintegration, en renoveringsbølge og vedvarende offshore-energi. I den forbindelse bør de mulige negative konsekvenser af energieffektive renoveringer forebygges eller opvejes for at beskytte lejere, sårbare forbrugere og husstande, der risikerer energifattigdom. RU gentager også sin opfordring til, at der udarbejdes en europæisk dagsorden for boliger. En sådan proaktiv dagsorden, der afspejler det europæiske borgerinitiativ »Housing for all«, bør bl.a. omfatte spørgsmål som statsstøttereformer, lejereguleringsordninger og de digitale platformes fortrængningseffekt på boligmarkedet; |
| --- | --- |

12.

| 13. | bifalder, at der medtages forslag om grønnere europæiske byer og om at øge biodiversiteten i byområder, herunder det nye initiativ »Green City Accord«. Udvalget støtter udarbejdelsen af en ambitiøs EU-biodiversitetsstrategi efter 2020 og EU's holdning i FN's CBD COP15 for at sikre, at de lokale og regionale myndigheder formelt anerkendes som vigtige partnere i udviklingen, gennemførelsen og overvågningen af de foranstaltninger, der er nødvendige for at standse tabet af biodiversitet og forringelsen af økosystemtjenesterne; |
| --- | --- |

13.

| 14. | glæder sig over udarbejdelsen af en ny handlingsplan for den cirkulære økonomi, som skal være ambitiøs, tidsbestemt og videnskabsbaseret med forebyggelse som dens første prioritet i overensstemmelse med EU's affaldshierarki. Udvalget ser i den forbindelse frem til det lovgivningsmæssige forslag, der skal sætte forbrugerne i stand til at gennemføre den grønne omstilling; |
| --- | --- |

14.

| 15. | henleder opmærksomheden på behovet for at tackle alle indbyrdes forbundne udfordringer, når man søger at skabe et ugiftigt miljø, og ser frem til at bidrage til udarbejdelsen af den nulforureningshandlingsplan for luft, vand og jord, som forventes vedtaget i 2021; |
| --- | --- |

15.

| 16. | glæder sig over Kommissionens tilsagn om at udvikle en ny langsigtet vision for landdistrikterne og efterlyser sammen med Europa-Parlamentet (2) en EU-dagsorden for landdistrikter og en afbalanceret og samlet tilgang til den europæiske territoriale udvikling, således at landdistrikternes behov integreres i alle relevante EU-politikker som nævnt i erklæringen om udvikling af landdistrikterne, der blev vedtaget i Cork; |
| --- | --- |

16.

| 17. | fremhæver, at de lokale og regionale myndigheder spiller en vigtig rolle i gennemførelsen af den fremtidige fælles landbrugspolitik og i den allerede bebudede strategi »fra jord til bord«, bl.a. ved at gøre offentlige indkøb grønnere, fremme sunde kostvaner, øge bevidstheden om fødevarespild og gennemføre konkrete foranstaltninger på stedet. RU mener, at strategien »fra jord til bord« udgør en enestående mulighed for at forbedre den politiske kohærens, fremme omstillingen til mere bæredygtige fødevaresystemer og styrke den miljømæssige dimension af den fælles landbrugspolitik. Inden for rammerne af denne strategi bør der opstilles kvantitative mål for at nedbringe mængden af kemiske pesticider med mindst 30 % senest i 2027 og syntetiske nitrogenholdige gødningsstoffer, øge den mængde jord, der dyrkes økologisk, sætte forbruget af frugt og grøntsager op samt nedbringe antallet af svært overvægtige i EU; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Kommissionen til at styrke forbrugeroplysningen gennem harmoniserede europæiske miljømærker og fælles standarder for at fremme omstillingen til bæredygtigt forbrug ved at lette grønne indkøb og tilskynde virksomhederne til at udvikle og forbedre deres bæredygtighed. Udvalget efterlyser et europæisk system for ernæringsmærkning for at hjælpe de europæiske forbrugere med at træffe sundere valg; |
| --- | --- |

18.

| 19. | opfordrer Kommissionen til at udarbejde en handlingsplan til at fremme pastorale aktiviteter i EU; |
| --- | --- |

19.

| 20. | efterlyser en omfattende strategisk dagsorden for alle europæiske maritime sektorer for at støtte dekarboniseringen af de marine industrier og en bæredygtig tilgang til fiskeri og fødevareproduktion og for at bevare de europæiske maritime regioners konkurrencemæssige fordel; |
| --- | --- |

20.

| 21. | mener, at kystsamfundene bør inddrages i udformningen af politikker for bæredygtig forvaltning af havenes ressourcer med henblik på at tackle de globale udfordringer på lokalt plan; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer til en opdateret EU-skovstrategi for perioden efter 2020 for at sikre koordinering på EU-plan af politikker, der har indvirkning på skovbrug, og fastlægge rammerne for en EU-handlingsplan om skovrydning og skovforringelse, der kan begrænse de miljømæssige virkninger af forbruget af produkter og råstoffer i EU; |
| --- | --- |

22.

| 23. | støtter EU's plan til bekæmpelse af kræft og understreger, at forebyggelse, diagnosticering og behandling typisk foregår i patienternes nærmiljø, hvilket gør en meningsfuld inddragelse af de lokale og regionale myndigheder udslagsgivende for, om initiativet bliver en succes; |
| --- | --- |

23.

| 24. | forventer, at en ny lægemiddelstrategi for Europa vil forbedre tilgængeligheden og prisoverkommeligheden af lægemidler i alle EU's regioner, give patienterne adgang til de nyeste lægemidler og styrke Europas førende position i lægemiddelindustrien; |
| --- | --- |

24.

| 25. | opfordrer Kommissionen til at intensivere samarbejdet om sygdomme, der kan forebygges ved vaccination, og inddrage de regionale og lokale myndigheder i det forberedende arbejde op til offentliggørelsen af et forslag fra Kommissionen om et fælles vaccinationskort/-pas for EU-borgere; |
| --- | --- |

25.

| 26. | gentager sin opfordring til, at man anvender princippet om, »at det ikke er muligt at fastsætte en tærskelværdi for eksponering med tilstrækkelig sikkerhed«, for alle hormonforstyrrende stoffer i al EU-lovgivning, og efterlyser et forbud mod bisphenoler og phthalater i alle materialer, som kommer i kontakt med fødevarer; |
| --- | --- |

26.

| 27. | opfordrer Kommissionen til at medtage katastrofemodstandsdygtighed som et af de centrale aspekter af en bæredygtig udvikling og sikre, at der tages hensyn til dette begreb i fremtidige EU-fonde og -projekter, samt at de lokale og regionale myndigheders kapacitet med hensyn til katastroferisikoreduktion, katastrofeberedskab og katastrofehåndtering styrkes; |
| --- | --- |

27.

| 28. | anmoder Kommissionen om i tråd med det europæiske borgerinitiativ »Fairosene« at fremlægge et forslag til en revideret energibeskatning, som afskaffer subsidier til fossile brændstoffer, garanterer holdbare lige vilkår for de forskellige transportformer og muliggør lavere beskatning af vedvarende energikilder, så de bliver billigere end fossile energikilder. Udvalget opfordrer endvidere indtrængende Rådet til uden tøven at vedtage den foreslåede lovgivning om moms, så medlemsstaterne kan anvende momssatserne mere målrettet til at afspejle de øgede ambitioner på miljøområdet; |
| --- | --- |

28.

| 29. | understreger, at det er nødvendigt at undgå illoyal konkurrence fra lande uden for EU, som har et lavere ambitionsniveau på klimaområdet. Udvalget beklager dybt, at Kommissionens planer om at foreslå en CO2-grænsetilpasningsmekanisme for udvalgte sektorer ikke nævnes i arbejdsprogrammet; |
| --- | --- |

29.

| 30. | glæder sig over ambitionen i Kommissionens investeringsplan for et bæredygtigt Europa om at mobilisere en billion EUR i løbet af det kommende årti. Udvalget beklager imidlertid, at planen i sig selv synes mindre ambitiøs i praksis — den består primært af allerede eksisterende og tidligere planlagte foranstaltninger, som blot er sat sammen på en ny måde — og at der ikke er tilført yderligere ressourcer; |
| --- | --- |

30.

| 31. | bifalder Kommissionens intention om som et resultat af den igangværende gennemgang af statsstøttereglerne og -retningslinjerne at sikre mere fleksibilitet til regioner, der skal gennemføre en retfærdig omstilling, og mere fleksibilitet for investeringer i bæredygtighed; |
| --- | --- |

31.

| 32. | understreger, at samhørighedspolitikken spiller en afgørende rolle som det vigtigste finansielle instrument i EU-budgettet, når det gælder opfyldelse af målene i den grønne pagt. Man bør også være særlig opmærksom på at sikre, at der er komplementaritet og sammenhæng mellem Fonden for Retfærdig Omstilling og andre fonde. I den forbindelse bekræfter udvalget, at Samhørighedsalliancen fortsat vil følge vedtagelsen og gennemførelsen af samhørighedspolitiske initiativer og programmeringsprocessen i forbindelse med samhørighedspolitikken; |
| --- | --- |

32.

| 33. | glæder sig over, at Kommissionen agter at fremlægge en strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet med henblik på at modernisere transportsektoren og gøre den mere miljøvenlig. Udvalget understreger, at finansiering af transportinfrastruktur og -forskning bør kædes sammen med bæredygtighedsfaktorer. Udvalget bekræfter, at det gerne vil arbejde sammen med de relevante tjenestegrene i Kommissionen om at udvikle praktiske løsninger, der kan skabe incitamenter for og fremme dekarboniseringen af mobilitet i Unionens byområder og landdistrikter; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer Kommissionen til at forenkle det generelle forvaltningssystem for samhørighedspolitikken på alle forvaltningsniveauer for at mindske den administrative byrde for forvaltningsmyndighederne og støttemodtagerne med henblik på at forbedre adgangen til og effektiviteten af finansieringen. Udvalget opfordrer endvidere Kommissionen til at vedtage et yderligere sæt indikatorer, såsom indekset over sociale fremskridt, som supplement til BNP-indikatoren for bedre at afspejle regionernes reelle sociale og økonomiske udvikling og sikre en mere retfærdig fordeling af midlerne under samhørighedspolitikken. Udvalget understreger betydningen af at forbedre synligheden af resultaterne af EU-finansierede projekter for bedre at demonstrere, hvordan de gavner europæernes hverdag; |
| --- | --- |

34.

Håndtering af den digitale omstilling

| 35. | henleder opmærksomheden på de territoriale perspektiver for det indre marked og den absolutte nødvendighed af at fremme digital samhørighed. Udvalget mener derfor, at oprettelsen af et netværk af digitale innovationsknudepunkter skal sikre tilstrækkelig dækning i alle regioner; |
| --- | --- |

35.

| 36. | mener, at det eksisterende EU-regelsæt for den kollaborative økonomi eller platformsøkonomien har brug for en grundig opdatering. RU forventer navnlig, at retsakten om digitale tjenester vil tackle det afgørende spørgsmål om platformes status og adgang til data og udspecificere kriterierne for almenhedens interesse; |
| --- | --- |

36.

| 37. | ser frem til, at der i tredje kvartal af 2020 lanceres et lokalt/regionalt indeks over den digitale økonomi og det digitale samfund (DESI); |
| --- | --- |

37.

| 38. | understreger nødvendigheden af at kortlægge det fremtidige behov for investeringer til udvikling af bredbåndsforbindelser på lokalt og regionalt niveau og foreslår, at udvalget i samarbejde med Kommissionen og Den Europæiske Investeringsbank finder frem til nye finansierings- og støtteordninger møntet på IKT-infrastrukturer i ugunstigt stillede områder; |
| --- | --- |

38.

| 39. | støtter gennemførelsen og opdateringen af dagsordenen for færdigheder i Europa og en opdatering af handlingsplanen for digital uddannelse; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer Kommissionen til at gennemgå Den Europæiske Unions lovgivningsmæssige rammer for kunstig intelligens som et vigtigt aspekt af forskning og innovation samt offentlige tjenester. Denne gennemgang bør afspejle en menneskecentreret tilgang til teknologisk udvikling og bør sikre, at de europæiske værdier og principper respekteres, og at europæerne også fremover har fuld kontrol med deres personoplysninger; |
| --- | --- |

40.

| 41. | glæder sig over, at der lægges vægt på øget cybersikkerhed, og opfordrer Kommissionen til at inkludere systemer, som styres af lokale og regionale myndigheder, i alle sine overvejelser; |
| --- | --- |

41.

| 42. | mener, at en vidtfavnende, langsigtet strategi for Europas industri er yderst vigtig. Denne strategi skal støtte den digitale omstilling, sætte alle dele af industrien i stand til at bidrage fuldt ud til oprettelsen af en klimaneutral og cirkulær økonomi og bygge på en stedbaseret tilgang med fokus på at styrke og forbinde regionale økosystemer; |
| --- | --- |

42.

| 43. | ser frem til rapporten om hindringer for det indre marked og forventer, at den tegner et klart og tydeligt billede af de alvorligste hindringer for, at de europæiske virksomheder — især SMV'er — og offentligheden i øvrigt kan drage fordel af det indre markeds fulde potentiale. Udvalget opfordrer endvidere Kommissionen til at foreslå foranstaltninger, som kan fjerne de hindringer, der er blevet identificeret, og forenkle EU's overordnede lovrammer. RU understreger, at intelligent specialisering spiller en vigtig rolle med hensyn til at forbinde centrale EU-målsætninger såsom klimatilpasning og industriel omstilling med lokale og regionale innovationsøkosystemer, og foreslår, at der etableres et tæt samarbejde mellem RU, Kommissionen og det Fælles Forskningscenter om at styrke dette koncept yderligere; |
| --- | --- |

43.

| 44. | mener, at forsknings- og innovationsaktiviteter, som støttes af det ret omfattende Horisont Europa-program og mange nationale finansieringsinstrumenter, også bør sikre, at ingen region eller by lades i stikken, og at flugten, når det gælder talent og investeringer med høj merværdi fra perifere europæiske regioner til store byer og veletablerede industriregioner ikke sker i det omfang, vi har set i den senere tid; |
| --- | --- |

44.

Sociale og økonomiske reformer

| 45. | støtter det overordnede mål om et stærkt socialt Europa for retfærdig omstilling og har til hensigt at bidrage til fuld territorial gennemførelse af den europæiske søjle for sociale rettigheder, fremme anstændigt arbejde til alle, som er det afgørende grundlag for retfærdig og bæredygtig social og økonomisk udvikling, herunder i forhold til de forslag, der er blevet bebudet om en regulering af platformsarbejde, fastsættelse af mindstelønninger, planlægning af en arbejdsløshedsgenforsikringsordning, støtte til omskoling, styrkelse af ungdomsgarantien og gennemførelse af børnegarantien; |
| --- | --- |

45.

| 46. | opfordrer Kommissionen til at følge op på det finske formandskabs konklusioner om »trivselsøkonomi«, som handler om folks trivsel, både som et iboende gode og en vigtig faktor i forbindelse med makroøkonomisk vækst og fremgang; |
| --- | --- |

46.

| 47. | glæder sig over, at Kommissionen har oprettet en regional dimension af den europæiske sociale resultattavle, og opfordrer til, at denne indsats fremover intensiveres gennem mere samarbejde med medlemsstaterne; |
| --- | --- |

47.

| 48. | efterlyser en europæisk handlingsplan for den sociale økonomi, som bl.a. kunne foreslå en tværgående juridisk definition af »social virksomhed« og omfatte en europæisk statut for sociale og solidaritetsbaserede virksomheder; |
| --- | --- |

48.

| 49. | bifalder Kommissionens meddelelse og lanceringen af en offentlig høring om en gennemgang af rammerne for økonomisk styring, herunder stabilitets- og vækstpagten. Denne gennemgang af EU's økonomiske forvaltning er en stærkt tiltrængt lejlighed til at forbedre EU's finanspolitiske regler ved at indføre en gylden regel for bæredygtige investeringer, herunder midlerne afsat inden for rammerne af struktur- og investeringsfondene, der er nødvendige for at gennemføre den grønne pagt; |
| --- | --- |

49.

| 50. | opfordrer Kommissionen til at prioritere kapacitetsopbygningen af de lokale og regionale myndigheder under støtteprogrammet for strukturreformer og det kommende reformstøtteprogram, som udvalget gav udtryk for i sin udtalelse af 4. december 2019 (3); |
| --- | --- |

50.

| 51. | understreger behovet for at fortsætte arbejdet med at uddybe ØMU'en, især ved at fuldføre bankunionen og gennem tilstrækkelige budgetbevillinger til budgetinstrumentet for konvergens og konkurrenceevne og ved at gøre fremskridt hen imod en europæisk arbejdsløshedsgenforsikringsordning; |
| --- | --- |

51.

| 52. | gentager sin opfordring til, at der udarbejdes en ny meddelelse om bæredygtig turisme i Europa; |
| --- | --- |

52.

Et stærkere Europa i verden

| 53. | bifalder Kommissionens intentioner om at iværksætte et bredt initiativ om en reform af WTO efter den næste WTO-ministerkonference i juni 2020. Udvalget understreger, at dette især er vigtigt i lyset af den internationale udvikling i retning af øget protektionisme og statsstøtte til internationale selskaber. Det bifalder derfor også den foreslåede hvidbog om et instrument om udenlandske subsidier; |
| --- | --- |

53.

| 54. | finder det bekymrende, at det af udkastet til den foreløbige rapport om bæredygtighedsvurderingen af handelsaftalen med Mercosur fremgår, at aftalen vil være til størst fordel for fremstilling og tjenesteydelser i EU, men at landbruget og landdistrikterne i EU vil blive hårdest ramt af de forventede negative virkninger; |
| --- | --- |

54.

| 55. | understreger, at de lokale og regionale myndigheder bidrager til at styrke den gode forvaltning og det lokale demokrati i EU's nabolande, og opfordrer Kommissionen til at øge den finansielle støttepakke til de lokale og regionale myndigheder i partnerlandene, især til initiativer for peer-to-peer kapacitetsopbygning i overensstemmelse med konklusionerne af evalueringen af EU's støtte til lokale og regionale myndigheder i udvidelses- og naboregionerne (2010-2018); |
| --- | --- |

55.

| 56. | glæder sig over den bebudede handlingsplan om ligestilling mellem kønnene og styrkelse af kvinders indflydelse i eksterne forbindelser. Udvalget bidrager selv til målsætningerne, idet Den Regionale og Lokale Euro-Middelhavs-Forsamling (ARLEM) har fokus på styrkelse af kvinders indflydelse; |
| --- | --- |

56.

| 57. | opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at støtte det grænseoverskridende samarbejde mellem regionale og lokale myndigheder i EU og partnerlande, herunder i form af de europæiske grupper for territorialt samarbejde (EGTS) og europæiske makroregionale strategier; |
| --- | --- |

57.

| 58. | mener, at EU fortsat bør have udvidelsesprocessen som en prioritet, og at de regionale og lokale myndigheder i udvidelseslandene bør involveres endnu mere i tiltrædelsesforberedelserne. Revisionen af tiltrædelsesforhandlingsproceduren bør tage højde for dette. Gennem aktiviteterne i de blandede rådgivende udvalg agter RU at hjælpe kandidatlandene med at blive bedre integreret i EU's vigtigste politikker inden tiltrædelsen; |
| --- | --- |

58.

| 59. | er enig i, at Østpartnerskabet bør styrkes efter høringer om dets fremtid, og udvalget vil fortsætte sit engagement i at fremme partnerskabets målsætninger uden for hovedstæderne og på det myndighedsniveau, der er tættest på borgerne; |
| --- | --- |

59.

| 60. | understreger, at de lokale og regionale myndigheder og deres initiativer vedrørende decentralt samarbejde er vigtige for realiseringen af 2030-dagsordenen og verdensmålene om bæredygtig udvikling. Udvalget opfordrer Kommissionen til løbende at støtte og øge synligheden af disse initiativer; |
| --- | --- |

60.

| 61. | beklager, at arbejdsprogrammet for 2020 ikke indeholder nogen henvisning til det sydlige naboskab. Udvalget understreger, at det i år er 25-året for Barcelonaerklæringen, og opfordrer Kommissionen til at benytte denne enestående lejlighed til at foreslå en fornyet EU-dagsorden for det sydlige naboskab i retning af en innovativ, interkulturel og inklusiv Middelhavsregion for at imødegå de nye udfordringer frem til 2030; |
| --- | --- |

61.

| 62. | gentager, at der er behov for at give et løft til e-læringsplatforme, udvide adgangen til åbne onlinekurser om civilbeskyttelse og fremme netværk af viden og kompetencer. På den baggrund er det stærk tilhænger af oprettelsen og udviklingen af EU-Vidensnetværket om Civilbeskyttelse; |
| --- | --- |

62.

Om europæiske værdier

| 63. | opfordrer Kommissionen til at styrke EU's eksisterende værktøjer til overvågning og beskyttelse af retsstatsprincippet og til så vidt muligt at udvikle en samlet horisontal mekanisme til overvågning af retsstatsprincippet, demokratiet og grundlæggende rettigheder. Mekanismen bør trække på så mange og så forskellige kilder som muligt, heriblandt lokale og regionale myndigheder, det organiserede civilsamfund og enkeltpersoner; |
| --- | --- |

63.

| 64. | tilskynder Kommissionen til fortsat at støtte udveksling af bedste praksis og erfaringer mellem forskellige myndighedsniveauer for at bekæmpe populisme og ekstremisme og fremme en kultur, hvor menneskerettigheder respekteres, hvilket bør ledsages af finansiering, ekspertise og praktisk vejledning til de nationale, regionale og lokale myndigheder med det formål at beskytte vores demokratiske systemer; |
| --- | --- |

64.

| 65. | ser frem til initiativet vedrørende en ny pagt om migration og asyl og fremhæver det presserende behov for en samlet tilgang til migrations-, integrations- og asylpolitikken, som er baseret på principperne om respekt for grundlæggende menneskerettigheder og solidaritet. Samtidig bør EU fortsætte indsatsen for at beskytte EU's ydre grænser for at forhindre illegal migration og bekæmpe menneskehandel; |
| --- | --- |

65.

| 66. | er enig i, at der bør fremlægges en handlingsplan om integration og inklusion, og understreger, at de lokale og regionale myndigheder spiller en afgørende rolle i at fremme integrationen. Udvalget glæder sig over, at Kommissionen på det seneste gradvist har øget den støtte, der er direkte til rådighed for de lokale myndigheder, og opfordrer til, at støtten sættes i vejret og til, at de lokale og regionale myndigheder får adgang til mere direkte, enklere finansiering til modtagelse og integration af regulære migranter og flygtninge. Udvalget giver tilsagn om et endnu mere omfattende samarbejde mellem RU, Kommissionen og de øvrige partnere i initiativet og netværket »Byer og regioner for integration«; |
| --- | --- |

66.

| 67. | bifalder, at Kommissionen agter at arbejde tæt sammen med de regionale og nationale myndigheder om at gøre det europæiske uddannelsesområde til en realitet senest i 2025. Udvalget støtter målet om at skabe et område for læring, studier og forskning uden grænser, idet det understreger, at der er behov for at fremme hjernecirkulation og returmigration; |
| --- | --- |

67.

| 68. | understreger, at den nye europæiske kulturdagsorden supplerer og styrker den europæiske identitet, der er komplementær til den nationale og regionale identitet, ved at anerkende Europas kulturelle og sproglige mangfoldighed og styrke de kulturelle og kreative sektorer i Europa og deres forbindelser med partnere uden for Europa. RU opfordrer endvidere Kommissionen til at støtte UNESCO's initiativ om verdensarv og EU, hvis formål er at udnytte verdens kulturarv som et redskab til at øge den økonomiske og sociale bæredygtighed i Europas landdistrikter; |
| --- | --- |

68.

| 69. | glæder sig over den længe ventede nye sikkerhedsstrategi og direktivet om beskyttelse af kritisk infrastruktur og opfordrer til, at alle initiativer og strategier, som iværksættes af lokale og regionale myndigheder inden for civilbeskyttelse, bliver omfattet heraf; |
| --- | --- |

69.

Styrkelse af det europæiske demokrati

| 70. | glæder sig over, at Kommissionen anerkender den rolle, som de subnationale myndigheder spiller i Unionens demokratiske system. RU gentager på sin side, at det ligger Europas regioner og byer stærkt på sinde at deltage i det europæiske demokrati og den europæiske beslutningstagning som fuldgyldige partnere og bidrage til gennemførelsen af principperne om flerniveaustyring, aktiv nærhed og proportionalitet; |
| --- | --- |

70.

| 71. | ser frem til den kommende konference om Europas fremtid og gør opmærksom på, at aktiv inddragelse af RU i konferencens styrende organer og plenar vil tilføre processen en merværdi, idet de lokale og regionale myndigheder og borgerne vil kunne deltage i en meningsfuld dialog med EU, hvilket burde give sig udslag i konkrete forslag til forbedring af EU's effektivitet og demokratiske funktion; |
| --- | --- |

71.

| 72. | bifalder Kommissionens løfte om, at der skal være gennemsigtighed og effektivitet i gennemførelsen af politikker og om at sikre, at politikker skal skabe konkrete fordele, samtidig med at unødige administrative byrder skal undgås. Udvalget gentager sin generelle støtte til dagsordenen for bedre regulering og forventer, at der ikke vil blive fulgt en mekanisk fremgangsmåde ved brug af princippet om »én ind, én ud«. RU ser frem til at udvikle samarbejdet med Kommissionen gennem RU's netværk og regionale knudepunkter om gennemførelsen af EU-politikker lokalt og regionalt; |
| --- | --- |

72.

| 73. | peger på vigtigheden af, at Kommissionen har en stærk koordinerende rolle i forbindelse med gennemførelsen af EU-dagsordenen for byerne. RU opfatter et nyt Leipzigcharter som et yderligere skridt i retning af at kæde EU-dagsordenen for byerne sammen med Kommissionens dagsorden om bedre regulering og den grønne pagt; |
| --- | --- |

73.

| 74. | efterlyser en overordnet strategi for demografiske ændringer, hvortil RU agter at bidrage med analyser af konsekvenserne af de demografiske ændringer for forskellige befolkningsgrupper og regioner; |
| --- | --- |

74.

| 75. | bifalder, at der er blevet oprettet en kommissærportefølje for ligestilling. RU minder om, at de lokale og regionale myndigheder spiller en væsentlig rolle, når det gælder ligestilling mellem kønnene, dvs. lige løn for lige arbejde, lige fordeling af omsorgsforpligtelser, rimeligt aflønnede forældre- og pasningsorlovsordninger, mindskelse af løn- og pensionsforskelle, afskaffelse af vold mod kvinder og kønsbudgettering. Udvalget efterlyser konkrete foranstaltninger herom på de ovennævnte områder som et middel til at styrke kvinders indflydelse, startende på det lokale og regionale niveau; |
| --- | --- |

75.

| 76. | pålægger sin formand at fremsende denne resolution til Kommissionen, Europa-Parlamentet, det kroatiske og tyske rådsformandskab og formanden for Det Europæiske Råd. |
| --- | --- |

76.

Bruxelles, den 12. februar 2020.

Apostolos TZITZIKOSTAS

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  COM(2020) 37 final.

1

(2)  Se Europa-Parlamentets beslutning af 3. oktober 2018 om opfyldelse af de særlige behov i landdistrikter, bjergområder og fjerntliggende områder.

2

(3)  https://webapi2016.cor.europa.eu/v1/documents/cor-2019-02043-00-01-ac-tra-da.docx/content

3

---

UDTALELSER

Regionsudvalget

138. RU-plenarforsamling, 11.2.2020-12.2.2020

| 29.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 141/15 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 141/15

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om styrkelse af retsstatsprincippet inden for Unionen — En handlingsplan

(2020/C 141/04)

| Ordfører: | Franco IACOP (IT/PES), Regionalrådsmedlem i Friuli-Venezia Giulia |
| --- | --- |
| Basisdokument: | Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Styrkelse af retsstatsprincippet inden for Unionen — En handlingsplan — COM(2019) 343 final |

Ordfører:

Franco IACOP (IT/PES), Regionalrådsmedlem i Friuli-Venezia Giulia

Basisdokument:

Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Styrkelse af retsstatsprincippet inden for Unionen — En handlingsplan — COM(2019) 343 final

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

Generelle bemærkninger

| 1. | glæder sig over Kommissionens forslag, som anerkender og styrker retsstatsprincippet som en forudsætning for den europæiske integration og som en af EU's grundlæggende værdier — et princip som slås fast i traktaterne og som er en fast del af medlemsstaternes forfatningsmæssige traditioner. Udvalget understreger, at de initiativer, som Kommissionen nævner, hvad angår fremme af retsstatsprincippet, forebyggelse af eventuelle overtrædelser af dette princip og en passende reaktion i tilfælde af, at det ikke overholdes, supplerer det nuværende system på en positiv måde; |
| --- | --- |

1.

| 2. | er enigt i, at EU og medlemsstaterne har et fælles ansvar for at kontrollere overholdelsen af retsstatsprincippet, selvom ansvaret i første omgang ligger hos de enkelte medlemsstater. Artikel 2 i TEU danner et sikkert retsgrundlag for EU-institutionernes udøvelse af denne kontrol; |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger desuden, at civilsamfundet og de lokale og regionale myndigheder spiller en vigtig rolle med hensyn til at styrke retsstatsprincippet. De lokale og regionale myndigheder er afgørende for den demokratiske legitimitet og bør hele tiden fremme retsstatskulturen og overvåge overholdelsen af principperne bag. De lokale og regionale myndigheder kan bidrage til de formidlingstiltag, som Kommissionen har foreslået, og kan ligeledes fungere som informationskilder for den overvågning, som Kommissionen ønsker at gennemføre. RU kan på sin side lette og koordinere de lokale og regionale myndigheders indsats for at styrke retsstatsprincippet, f.eks. ved at tilskynde dem til at indgå tværpolitiske aftaler om aspekter af lokalt demokrati, som der ikke kan forhandles om, og som vil blive forsvaret i fællesskab, hvis de angribes; |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at det er i alles interesse, at retsstatsprincippet overholdes, da det er en forudsætning for udøvelsen af de grundlæggende rettigheder og frihedsrettigheder, som EU-retten giver borgerne. En styrkelse af retsstatsprincippet i medlemsstaterne vil føre til en styrkelse af den enkeltes rettigheder; |
| --- | --- |

4.

| 5. | mener, at et omfattende system til beskyttelse af retsstatsprincippet kræver kontrol af medlemsstaterne, men også overvågning af EU-institutionerne. Udvalget er dog af den opfattelse, at den ordning for kontrol med overholdelsen af retsstatsprincippet, som er fastlagt af EU, skal suppleres af mekanismer uden for EU. RU er opmærksom på de juridiske vanskeligheder, der skal overvindes, men glæder sig alligevel over Kommissionens intention om at genoptage processen med Unionens tiltrædelse af EMRK, som det kræves i henhold til artikel 6, stk. 2, i TEU; |
| --- | --- |

5.

| 6. | glæder sig over, at meddelelsen indeholder en præcis angivelse af de elementer, der kendetegner retsstaten, såsom domstolenes uafhængighed, beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder, tilstedeværelsen af et aktivt civilsamfund og mediernes pluralisme. Det er elementer, som er vigtige for at sikre gensidig tillid blandt medlemsstaterne, et velfungerende EU, et loyalt samarbejde mellem EU og medlemsstaterne og frem for alt en fuld overholdelse af de rettigheder, som borgerne har i henhold til EU-retten; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger, at respekten for retsstatsprincippet, sikringen af de grundlæggende rettigheder og overholdelsen af de demokratiske principper er elementer, som er tæt forbundet og indbyrdes afhængige, og som skal respekteres, beskyttes og styrkes på alle forvaltningsniveauer. RU opfordrer derfor Kommissionen til at sikre, at de mekanismer, der skal beskytte retsstaten, særligt systemet for årlig overvågning, tager behørigt hensyn til risikoen for overtrædelse af de grundlæggende rettigheder og for tilsidesættelsen af de demokratiske principper i medlemsstaterne på alle forvaltningsniveauer; |
| --- | --- |

7.

| 8. | minder Kommissionen om, at der i vurderingen af medlemsstaternes overholdelse af retsstatsprincippet også bør tages højde for deres forskellige retssystemer og retstraditioner; |
| --- | --- |

8.

| 9. | minder om, at EU-borgerne har ret til at klage til domstolene, som skal være og fremstå uafhængige. Selvom medlemsstaterne har kompetence til at regulere, hvordan domstolene organiseres og fungerer, skal der gælde de samme standarder for de statslige retssystemers effektivitet, og der skal være den samme garanti for, at de dommere, der anvender EU-lovgivningen, er uafhængige. RU opfordrer Kommissionen til at fortsætte den vedvarende kontrol med potentiel tilsidesættelse af domstolenes uafhængighed; |
| --- | --- |

9.

| 10. | understreger, at der er behov for at sikre, at alle EU's medlemsstater underkastes samme grad af kontrol, og at der ikke differentieres på grundlag af yderligere kriterier; |
| --- | --- |

10.

| 11. | fremhæver, at mediefrihed og mediepluralisme er et afgørende element for retsstatsprincippet. Udvalget opfordrer derfor Kommissionen til at føre vedvarende kontrol med de offentlige myndigheders mulige indblanding i medierne og at gribe ind med de instrumenter, som EU-traktaterne giver den mulighed for, hvis informationsfriheden krænkes; |
| --- | --- |

11.

| 12. | bemærker, at den uafhængige og professionelle journalistisk trues af digitale platformes udnyttelse af journalistisk indhold uden at betale for det samt af tendensen til at søge informationer og nyheder på de sociale medier uden at kontrollere deres ægthed, og som i mange tilfælde er ubekræftede eller endda helt udokumenterede og manipolerede; |
| --- | --- |

12.

| 13. | minder derfor om, at det er nødvendigt at undgå en deprofessionalisering af journalistfaget, at yde økonomisk støtte til uafhængige medier af høj kvalitet, at styrke den undersøgende journalistik og beskytte de personer der udøver denne og at fremme systemer til feedback om troværdigheden af de nyheder, der deles på onlineplatforme. RU foreslår at fremme og styrke de overvågningsinitiativer, som Kommissionen allerede har iværksat; |
| --- | --- |

13.

| 14. | understreger, at alvorlige trusler mod retsstatsprincippet ikke blot kan komme fra statslige myndigheder, men også fra store private økonomiske aktører inden for medierne og den digitale økonomi. Kommissionen må ikke se bort fra de mulige trusler fra den digitale økonomi mod mediepluralismen, retten til korrekt og verificeret information og den frie udøvelse af stemmeretten. Der kunne afsættes et særligt afsnit af den årlige retsstatsrapport, som Kommissionen har foreslået, til risiciene for krænkelser begået af ikkestatslige aktører. |
| --- | --- |

14.

Opfordring til at tage hensyn til RU's resolution af 22. og 23. marts 2017

| 15. | opfordrer til, at Kommissionen i gennemførelsen af sine forslag tager størst muligt hensyn til de kriterier, som RU har fremført i sin resolution af 22. og 23. marts 2017 om retsstatssituationen i EU fra et lokalt og regionalt perspektiv; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger, at overholdelsen af retsstatsprincippet kræver en effektiv bekæmpelse af korruption og en korrekt og gennemsigtig anvendelse af EU-midlerne. Svig i forbindelse med forvaltningen af disse midler skal hurtigst muligt indberettes til de retslige myndigheder og retsforfølges konsekvent på alle niveauer; |
| --- | --- |

16.

| 17. | bakker op om, at retsstatsprincippet vil kunne styrkes, hvis tildelingen af EU-midler betinges af, at princippet overholdes; |
| --- | --- |

17.

| 18. | understreger vigtigheden af at sikre, at mekanismerne til kontrol af overholdelsen af retsstatsprincippet ikke opfattes som en sanktion over for de statslige, regionale og lokale samfund og ikke forringer disse samfunds følelse af at høre til i EU; |
| --- | --- |

18.

| 19. | bemærker i den forbindelse, at en beskæring af EU-midlerne til de lokale og regionale myndigheder vil kunne udgøre en sanktion på forvaltningsniveauer, som ikke er ansvarlige for de overtrædelser af retsstatsprincippet, som Kommissionen påpeger. Derudover vil støttemodtagerne, og mere generelt borgerne i de berørte samfund, kunne opfatte en eventuel beskæring af midlerne som en uberettiget sanktion, fordi beskæringen ikke er knyttet til specifikke overtrædelser i forbindelse med gennemførelsen af finansierede projekter. Sådanne foranstaltninger ville derfor kunne give anledning til en følelse af fjendtlighed over for de europæiske institutioner; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mener derfor, at betingelser for tildeling af midler kun kan være løsningen, hvis der er tale om alvorlige og systemiske overtrædelser. I tilfælde, hvor denne foranstaltning anvendes, bør det gives klart til kende for offentligheden i de berørte samfund, at myndighederne bærer ansvaret for denne beskæring af finansieringsmidlerne; |
| --- | --- |

20.

| 21. | mener dog, at det har høj prioritet at sikre mekanismer for politisk dialog og overvågning, som ligestiller medlemsstaterne og gør det muligt at forhindre overtrædelser af retsstatsprincippet. |
| --- | --- |

21.

Vurdering af systemet for årlig overvågning af overholdelsen af retsstatsprincippet

| 22. | minder om, at princippet om lige behandling af medlemsstaterne er en forudsætning for hele den europæiske integrationsproces. Derfor glæder RU sig over forslaget om at oprette et system for årlig overvågning for alle medlemsstaterne; |
| --- | --- |

22.

| 23. | understreger, at en overvågning af alle medlemsstaterne gør det klart, at målet for EU er at forsvare vores fælles værdier og ikke at anfægte de statslige institutioners organisationsmodeller, som er fastlagt af de enkelte medlemsstater under udøvelsen af deres kompetencer. En tværgående kontrol gør det desuden klart, at afvigelser af mere eller mindre alvorlig karakter fra retsstatsprincippet kan finde sted i enhver medlemsstat; |
| --- | --- |

23.

| 24. | understreger betydningen af at sikre, at medlemsstaterne deltager i tilstrækkeligt omfang i opbygningen af systemet til overvågning af retsstatsprincippet og i selve overvågningsprocessen; |
| --- | --- |

24.

| 25. | insisterer på, at indførelsen af et system for årlig overvågning bør være en prioritet for den nye Kommission. RU opfordrer derfor Kommissionen til at handle med det samme og afsætte de nødvendige ressourcer, både hvad angår finansielle midler og personale. Ligeledes bør der i de enkelte medlemslande hurtigt udpeges kontaktpunkter, som også bør inddrage de lokale og regionale myndigheder og civilsamfundet i deres arbejde; |
| --- | --- |

25.

| 26. | understreger vigtigheden af objektive og gennemsigtige parametre for at kunne foretage en korrekt overvågning. EU-Domstolens retspraksis spiller en central rolle i fastlæggelsen af disse parametre. RU foreslår en videreudvikling af de modeller, der anvendes i forbindelse med resultattavlen for retsområdet, anvendelse og tilpasning af Venedigkommissionens tjekliste over retsstatskriterierne og mere generelt en udnyttelse af de erfaringer, der er gjort i Europarådets organer; |
| --- | --- |

26.

| 27. | i overensstemmelse med Europa-Parlamentets beslutning af 25. oktober 2016, insisterer RU på muligheden for koordinering og, hvor muligt, integrering af de evalueringsinstrumenter, som allerede anvendes på EU-niveau hvad angår retsstatsprincippet, demokrati og grundlæggende rettigheder, i én samlet overvågningsmekanisme; |
| --- | --- |

27.

| 28. | mener, at det er meget vigtigt, at overvågningen bygger på et system til indberetning af de potentielle overtrædelser, som kan anvendes af så mange relevante kilder som muligt, herunder de lokale og regionale myndigheder og den akademiske verden, men også privatpersoner og det organiserede civilsamfund; |
| --- | --- |

28.

| 29. | er enigt i, at overvågningssystemet skal forvaltes af Kommissionen. Udvalget rejser alligevel spørgsmål om, hvilken rolle Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder kan og bør spille i forbindelse med den årlige overvågning. RU opfordrer Kommissionen til at vurdere, om der er behov for en ændring af agenturets mandat for at udnytte dets potentiale fuldt ud. |
| --- | --- |

29.

Konkrete forslag til en større inddragelse af RU og de lokale og regionale myndigheder i styrkelsen af retsstatsprincippet inden for EU

| 30. | foreslår at styrke inddragelsen af RU, de lokale og regionale myndigheder og civilsamfundet i arbejdet med at fremme en kultur med respekt for retsstatsprincippet; |
| --- | --- |

30.

| 31. | bemærker, at det årlige arrangement om retsstatsprincippet, som Kommissionen foreslår, bør tage udgangspunkt i en række møder på regionalt og nationalt niveau, som ender ud med det fælles arrangement på EU-niveau. RU opfordrer derfor Kommissionen til i samarbejde med de lokale og regionale myndigheder og medlemsstaterne at tilrettelægge regionale møder om retsstatsprincippet som forberedelse på det årlige arrangement; |
| --- | --- |

31.

| 32. | gør opmærksom på, at det årlige arrangement ikke nødvendigvis skal afholdes i Bruxelles: det kunne også afholdes på skift af en europæisk by eller region. RU foreslår derfor, at Kommissionen hvert år udpeger en »retsstatsby«, hvor arrangementet skal afholdes; |
| --- | --- |

32.

| 33. | mener, at de midler, der i øjeblikket er afsat til civilsamfundet og de uafhængige medier i den flerårige finansielle ramme, bør øges betydeligt. En del af disse midler bør øremærkes til lokale medier; |
| --- | --- |

33.

| 34. | bemærker, at de aktiviteter for fremme og overvågning, som Kommissionen foreslår, ud over de europæiske retlige netværk også bør inddrage advokatforbundene. På lokalt plan opfattes advokaten som det første værn mod potentielt misbrug og overtrædelser af retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder. Advokatforbundene findes desuden over hele EU og på alle europæiske forvaltningsniveauer (lokalt, regionalt, nationalt og europæisk); |
| --- | --- |

34.

| 35. | understreger, at de aktiviteter for fremme og overvågning, som Kommissionen foreslår, også bør involvere ombudsmænd, som er meget udbredte på lokalt og regionalt plan. Disse garantiinstanser bør involveres i indsamlingen af information samt i de regionale møder og arrangementer til fremme af retsstatsprincippet; |
| --- | --- |

35.

| 36. | glæder sig i høj grad over, at Kommissionen vil støtte universiteters og forskningscentres aktiviteter inden for emner, der vedrører retsstatsprincippet. Udvalget mener, at der bør afsættes væsentlige bidrag til forskere i de lande, hvor retsstatsprincippet ud fra faste parametre synes at være mest i fare. En del af den støttede aktivitet bør vedrøre udbredelsen af retsstatsprincippet i lokal- og regionalsamfundene, bl.a. gennem inddragelse af det organiserede civilsamfund; |
| --- | --- |

36.

| 37. | understreger, at tusindvis af administratorer og arbejdstagere i forbindelse med forvaltningen af EU's midler er nødt til at lære om EU's regler og strategier. RU mener, at de lokale og regionale myndigheder, som forvalter EU-midlerne, også bør uddanne deres ansatte i emner vedrørende retsstatsprincippet; |
| --- | --- |

37.

| 38. | bemærker, at udvalget ved at trække på sine egne erfaringer med formidling af EU's politikker og koordinere med allerede eksisterende initiativer — med støtte fra Kommissionen og i samarbejde med EØSU — vil kunne afholde uddannelsesarrangementer for lokale embedsmænd og arbejdstagere; |
| --- | --- |

38.

| 39. | foreslår navnlig at undersøge nytten af et pilotprojekt, hvor en udvalgt gruppe af lokale og regionale myndigheder omfattes af en liste over retsstatskriterier (som bygger på Venedigkommissionens liste). Initiativet vil, inden for rammerne af myndighedens tilgængelige ressourcer, kunne følge en af de netmodeller, som RU allerede understøtter, såsom nettet til overvågning af nærhedsprincippet eller de regionale knudepunkter. Et begrænset antal byer og regioner vil på frivillig basis kunne foretage en kontrol af deres egne myndigheders og instansers overholdelse af retsstatsprincippet. RU vil kunne udarbejde en liste over de parametre, der skal anvendes, og koordinere de lokale og regionale myndigheders egenkontrol, som også bør inddrage lokale partnere som universiteter, ombudsmænd, advokatforbund og det organiserede civilsamfund. |
| --- | --- |

39.

Konklusioner

| 40. | På baggrund af ovenstående overvejelser vil RU:






  — | opfordre Kommissionen til at sikre, at mekanismerne til beskyttelse af retsstatsprincippet, særligt systemet til årlig overvågning, tager behørigt hensyn til risikoen for overtrædelse af de grundlæggende rettigheder og for tilsidesættelsen af de demokratiske principper i medlemsstaterne, også på lokalt og regionalt plan; |
| --- | --- | --- |

40.

—

opfordre Kommissionen til at sikre, at mekanismerne til beskyttelse af retsstatsprincippet, særligt systemet til årlig overvågning, tager behørigt hensyn til risikoen for overtrædelse af de grundlæggende rettigheder og for tilsidesættelsen af de demokratiske principper i medlemsstaterne, også på lokalt og regionalt plan;

| — | opfordre Kommissionen til fortsat at føre vedvarende kontrol med potentiel krænkelse af domstolenes uafhængighed og med de offentlige myndigheders mulige indblanding i medierne; |
| --- | --- |

—

opfordre Kommissionen til fortsat at føre vedvarende kontrol med potentiel krænkelse af domstolenes uafhængighed og med de offentlige myndigheders mulige indblanding i medierne;

| — | foreslå at fremme og styrke de initiativer til overvågning af medierne, som Kommissionen allerede har iværksat; |
| --- | --- |

—

foreslå at fremme og styrke de initiativer til overvågning af medierne, som Kommissionen allerede har iværksat;

| — | anmode om, at de midler, der i øjeblikket er afsat til civilsamfundet og de uafhængige medier i den flerårige finansielle ramme, øges betydeligt, og foreslå, at en del af disse midler øremærkes til lokale uafhængige medier; |
| --- | --- |

—

anmode om, at de midler, der i øjeblikket er afsat til civilsamfundet og de uafhængige medier i den flerårige finansielle ramme, øges betydeligt, og foreslå, at en del af disse midler øremærkes til lokale uafhængige medier;

| — | foreslå, at der afsættes et særligt afsnit af den årlige retsstatsrapport til risiciene for krænkelser begået af ikkestatslige aktører, særlig store private økonomiske aktører inden for den digitale økonomi; |
| --- | --- |

—

foreslå, at der afsættes et særligt afsnit af den årlige retsstatsrapport til risiciene for krænkelser begået af ikkestatslige aktører, særlig store private økonomiske aktører inden for den digitale økonomi;

| — | opfordre til, at der følges op på planen om at genoptage processen med Unionens tiltrædelse af EMRK; |
| --- | --- |

—

opfordre til, at der følges op på planen om at genoptage processen med Unionens tiltrædelse af EMRK;

| — | opfordre til, at Kommissionen overvejer kun at lade tildelingen af EU-midler være betinget, hvis der er tale om alvorlige og systemiske overtrædelser, og at sikre, at lokale og regionale myndigheder ikke bliver uretmæssigt ramt af sanktionerne; |
| --- | --- |

—

opfordre til, at Kommissionen overvejer kun at lade tildelingen af EU-midler være betinget, hvis der er tale om alvorlige og systemiske overtrædelser, og at sikre, at lokale og regionale myndigheder ikke bliver uretmæssigt ramt af sanktionerne;

| — | opfordre Kommissionen til at prioritere indførelsen af systemet for årlig overvågning af medlemsstaterne og at afsætte tilstrækkeligt med finansielle og personalemæssige ressourcer til oprettelsen af dette nye instrument; |
| --- | --- |

—

opfordre Kommissionen til at prioritere indførelsen af systemet for årlig overvågning af medlemsstaterne og at afsætte tilstrækkeligt med finansielle og personalemæssige ressourcer til oprettelsen af dette nye instrument;

| — | opfordre Kommissionen til at gennemføre forslagene i denne udtalelse, som har til formål at styrke inddragelsen af RU, de lokale og regionale myndigheder og civilsamfundet i arbejdet med at fremme en kultur med respekt for retsstatsprincippet. |
| --- | --- |

—

opfordre Kommissionen til at gennemføre forslagene i denne udtalelse, som har til formål at styrke inddragelsen af RU, de lokale og regionale myndigheder og civilsamfundet i arbejdet med at fremme en kultur med respekt for retsstatsprincippet.

Bruxelles, den 12. februar 2020.

Apostolos TZITZIKOSTAS

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

| 29.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 141/20 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 141/20

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om udvidelsespakken 2019

(2020/C 141/05)

| Ordfører: | Jaroslav HLINKA (SK/PES), Borgmester i Košice — Syd |
| --- | --- |
| Basisdokumenter: | Meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Meddelelse af 2019 om EU's udvidelsespolitik
  COM(2019) 260 final SWD(2019) 215 final, SWD(2019) 216 final, SWD(2019) 217 final, SWD(2019) 218 final, SWD(2019) 219 final, SWD(2019) 220 final |

Ordfører:

Jaroslav HLINKA (SK/PES), Borgmester i Košice — Syd

Basisdokumenter:

Meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Meddelelse af 2019 om EU's udvidelsespolitik

COM(2019) 260 final SWD(2019) 215 final, SWD(2019) 216 final, SWD(2019) 217 final, SWD(2019) 218 final, SWD(2019) 219 final, SWD(2019) 220 final

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

Generelle bemærkninger

| 1. | bemærker med stor interesse Kommissionens meddelelse af 2019 om EU's udvidelsespolitik, dens landerapporter om kandidatlandene Albanien, Montenegro, Nordmakedonien, Serbien og Tyrkiet, rapporten om Kosovo (*1) samt den sideløbende udtalelse om Bosnien-Hercegovinas ansøgning om medlemskab af Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

1.

| 2. | støtter fuldt ud Kommissionens erkendelse af, at udvidelse er i EU's egen politiske, sikkerhedsmæssige og økonomiske interesse som en geostrategisk investering i fred, stabilitet, sikkerhed og økonomisk vækst i hele Europa; |
| --- | --- |

2.

| 3. | bifalder, at EU's ledere på topmødet mellem EU og Vestbalkan, der fandt sted i Sofia i maj 2018, på ny bekræftede deres uforbeholdne støtte til det europæiske perspektiv for Vestbalkan, samtidig med at partnerne på Vestbalkan på ny gav tilsagn om, at dette perspektiv er deres klare strategiske valg; |
| --- | --- |

3.

| 4. | glæder sig over, at Kommissionens forslag vedrørende instrumentet til førtiltrædelsesbistand (IPA III) under den flerårige finansielle ramme for 2021-2027 forudser en mere strategisk og dynamisk anvendelse af bistanden med fokus på hovedprioriteterne; |
| --- | --- |

4.

| 5. | opfordrer i den forbindelse indtrængende Kommissionen til at videreføre samarbejdet med de nationale regeringer i kandidatlandene og de potentielle kandidatlande om at udvikle specifikke instrumenter, der kan opbygge kapaciteten hos de lokale og regionale myndigheder på Vestbalkan, så de på effektiv vis kan absorbere den tildelte finansiering og afhjælpe de strukturelle mangler i deres kapacitet til at medfinansiere og forhåndsfinansiere forberedelsen og gennemførelsen af EU-støttede projekter; |
| --- | --- |

5.

| 6. | gentager, at effektive reformer af den offentlige forvaltning i landene på Vestbalkan, herunder finanspolitisk decentralisering, er vigtige for at forbedre den lokale forvaltning og styrke de lokale og regionale myndigheders indflydelse, så de sammen med deres borgere kan udvikle og levere tjenester af høj kvalitet til borgerne, styrke deres engagement i det regionale samarbejde og gode naboskabsforbindelser og realisere de ambitiøse europæiske og globale dagsordener for bæredygtig udvikling og klimaændringer. |
| --- | --- |

6.

Landespecifikke bemærkninger

| 7. | glæder sig over den historiske Prespaaftale, der blev indgået mellem Nordmakedonien og Grækenland i juni 2018, og som løste en 27 år gammel navnetvist; |
| --- | --- |

7.

| 8. | bifalder, at Rådet har indvilget i at reagere på den fremgang, som Albanien og Nordmakedonien har opnået på de områder, der er enstemmigt fastlagt i Rådets konklusioner fra juni 2018, og har udstukket en kurs mod indledning af tiltrædelsesforhandlinger med de to lande; |
| --- | --- |

8.

| 9. | beklager, at lokalvalgene i Albanien i juni 2019 var præget af oppositionens boykot og lav valgdeltagelse og gentager, at udvidelsesprocessen er meritbaseret og afhænger af, om de demokratiske principper og de øvrige Københavnskriterier overholdes; |
| --- | --- |

9.

| 10. | er alvorligt bekymret over, at yderligere rådsafgørelser om Albanien og Nordmakedonien oprindeligt blev udsat fra juni til oktober 2019, og er dybt skuffet over Det Europæiske Råds beslutning i oktober 2019 om yderligere at udsætte indledningen af EU-tiltrædelsesforhandlingerne med Albanien og Nordmakedonien, som begge har vist kontinuitet i deres EU-orientering. Udvalget beklager endvidere, at denne beslutning ikke var baseret på en individuel vurdering af hvert af landenes fremskridt, og advarer om, at fraværet af et positivt signal til de to kandidatlande også kan have negative konsekvenser på lokalt og regionalt niveau. Udvalget anbefaler endvidere Rådet, at der findes en positiv løsning på dette problem inden EU-Vestbalkantopmødet i Zagreb i maj 2020; |
| --- | --- |

10.

| 11. | støtter fuldt ud Europa-Parlamentets beslutning af 24. oktober 2019 (1) om indledning af tiltrædelsesforhandlinger med Nordmakedonien og Albanien og opfordrer indtrængende Rådet til at tage højde for, at en troværdig EU-udvidelsesstrategi skal motivere og følge op på de resultater, der er opnået, og som alle parter tidligere er blevet enige om, for dermed at skabe et solidt og troværdigt perspektiv for alle de berørte lande; |
| --- | --- |

11.

| 12. | frygter, at manglende fremskridt i udvidelsesprocessen også kan få direkte følger for EU's sikkerhed og velfærd, da det risikerer at skubbe hele Vestbalkan i armene på tredjeparter, der allerede forsøger at øge deres indflydelse i regionen, herunder — men ikke alene — Rusland og Kina; |
| --- | --- |

12.

| 13. | bemærker med bekymring, at Serbien og Montenegro endnu ikke har handlet med tilstrækkelig beslutsomhed på afgørende områder, navnlig i retning af mindre polarisering på den politiske scene, herunder på lokalt plan; |
| --- | --- |

13.

| 14. | opfordrer indtrængende alle politiske aktører og myndighedsniveauer i Serbien, Montenegro og Bosnien-Hercegovina til at arbejde tæt sammen som partnere om gennemførelsen af OSCE/ODIHR's henstillinger om at forbedre rammevilkårene for lokalvalg og engagere sig i at skabe et åbent og inklusivt lokalt politisk miljø baseret på en tværpolitisk debat uden politisk pres og intimidering af politiske modstandere; |
| --- | --- |

14.

| 15. | opfordrer Kommissionen til, at den i tiltrædelsesforhandlingerne med Serbien behandler påstandene om intimidering af demokratisk valgte embedsmænd, der tilhører oppositionspartier, navnlig i kommunerne Paraćin, Šabac og Čajetina; |
| --- | --- |

15.

| 16. | bemærker, at Bosnien-Hercegovina endnu ikke i tilstrækkelig grad opfylder Københavnskriterierne, og er enig i, at tiltrædelsesforhandlingerne bør indledes, når landet i passende grad overholder disse kriterier; |
| --- | --- |

16.

| 17. | gentager sin dybe bekymring og forfærdelse over, at Mostar er den eneste kommune i Bosnien-Hercegovina, hvor der ikke er afholdt lokalvalg siden 2008; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer i lyset af Bosnien-Hercegovinas ansøgning om medlemskab af EU navnlig de lokale politiske ledere i Mostar og politikerne på føderalt niveau i Bosnien-Hercegovina til at bringe denne hidtil usete overtrædelse af principperne i artikel 3 i den europæiske konvention om lokalt selvstyre til ophør, idet konventionen er bindende for alle Europarådets medlemsstater, herunder Bosnien-Hercegovina; |
| --- | --- |

18.

| 19. | påpeger, at en manglende løsning på problemet med afholdelsen af lokalvalg i Mostar reelt betyder, at Bosnien-Hercegovina ikke kan tiltræde EU, idet en sådan situation efter tiltrædelsen ville være i strid med artikel 40 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, da EU-borgere, der er bosiddende i landet, ville være frataget retten til at stemme og stille op som kandidater til kommunale valg; |
| --- | --- |

19.

| 20. | minder om, at Kommissionen i juli 2018 bekræftede, at Kosovo har opfyldt alle de benchmarks for visumliberalisering, som Rådet har godkendt; |
| --- | --- |

20.

| 21. | bifalder den støtte til Kommissionens forslag om visumliberalisering for indehavere af kosovoske pas, som Europa-Parlamentet gav udtryk for i september 2018 og marts 2019, og som det har gentaget under det nye mandat for Udvalget om Borgernes Rettigheder i september 2019; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer Rådet til hurtigst muligt at behandle spørgsmålet om visumliberalisering med Kosovo, som fortsat er det eneste land på Vestbalkan, hvis borgere stadig skal have et visum for at rejse til EU-lande; |
| --- | --- |

22.

| 23. | bemærker med beklagelse, at Tyrkiet har oplevet en fortsat kraftig forværring på centrale menneskerettighedsområder med alvorlig tilbagegang på områder som retsstatsforhold og grundlæggende rettigheder. Udvalget beklager ligeledes den svækkelse af kontrolmekanismerne i det politiske system, der er en konsekvens af gennemførelsen af forfatningsændringer; |
| --- | --- |

23.

| 24. | bemærker Rådets (almindelige anliggender) konklusioner fra juni 2018, som fastslår, at Tyrkiets tiltrædelsesforhandlinger reelt er gået i stå, at det ikke kan overvejes at åbne eller lukke yderligere kapitler, og at der på nuværende tidspunkt ikke forventes videre arbejde hen imod modernisering af toldunionen. Udvalget beklager, at Tyrkiet fortsat ikke efterkommer bestemmelserne i tillægsprotokollen til associeringsaftalen med EU og ikke anerkender Republikken Cypern. Udvalget gentager endvidere i denne sammenhæng sine tidligere betænkeligheder og anbefalinger med hensyn til Cypern, som der blev gjort nærmere rede for i udtalelsen om udvidelsespakken 2018. Udvalget bemærker desuden med beklagelse, at Tyrkiet — på trods af EU's gentagne opfordringer til landet om at indstille dets ulovlige aktiviteter i det østlige Middelhav — fortsætter sine boringsaktiviteter i cypriotisk farvand, og bekræfter igen sin fulde solidaritet med Cypern for så vidt angår landets internationale anerkendelse, suverænitet og rettigheder i henhold til folkeretten; |
| --- | --- |

24.

| 25. | minder om betydningen af Varoshas status som fastsat i tidligere resolutioner fra FN's Sikkerhedsråd, herunder resolution 550 (1984) og resolution 789 (1992), og gentager, at der ikke bør gennemføres foranstaltninger, som ikke er i overensstemmelse med disse resolutioner; |
| --- | --- |

25.

| 26. | er alvorligt bekymret for lovligheden og integriteten af den tyrkiske valgproces, navnlig afgørelsen i 2019 fra Tyrkiets øverste valgråd om at lade lokalvalget i Istanbul gå om samt de tyrkiske myndigheders beslutning om at udskifte demokratisk valgte borgmestre i Diyarbakır, Mardin og Van med udpegede provinsguvernører som fungerende borgmestre, og fordømmer på det kraftigste yderligere repressive tiltag mod kommunalrådsmedlemmer og kommunale embedsmænd, der er uforenelige med ånden og principperne i den europæiske konvention om lokalt selvstyre; |
| --- | --- |

26.

| 27. | anerkender, at Tyrkiet fortsat er en vigtig partner for EU, når det drejer sig om migration og flygtninge, og gentager sin overbevisning om, at en del af de midler, der tildeles af EU, bør øremærkes til de lokale og regionale myndigheder, der er direkte involveret i at forvalte migrationsstrømmene af fordrevne og flygtninge. Tilbagetagelsesaftalen mellem EU og Tyrkiet bør implementeres fuldt og helt i forhold til alle medlemsstater, idet det bemærkes, at samarbejdet om retlige og indre anliggender med alle EU's medlemsstater fortsat er af afgørende betydning; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer de lokale og regionale myndigheder i EU til at intensivere samarbejdet med de tilsvarende myndigheder i kandidatlandene og de potentielle kandidatlande, bistå dem på deres vej mod en dybere europæisk integration og styrke deres institutionelle og administrative kapacitet på regionalt og lokalt plan samt deres kapacitet til at fremme og respektere europæiske værdier og principper; |
| --- | --- |

28.

| 29. | minder i den forbindelse om, at de nationale sammenslutninger af lokale og regionale myndigheder samt Netværket af Landsforeninger af Lokale Myndigheder i Sydøsteuropa (NALAS) spiller en uundværlig rolle, idet de kan støtte lokale og regionale myndigheder ved gennemførelsen af reformer af den offentlige forvaltning samt ved opbygningen af deres kapacitet til bedre udøvelse af kompetencer og levering af lokale offentlige tjenester. |
| --- | --- |

29.

De lokale og regionale myndigheders rolle i udvidelsesprocessen

| 30. | understreger, at de europæiske principper om nærhed, proportionalitet og flerniveaustyring ligeledes bør gælde for EU's udvidelsesproces; |
| --- | --- |

30.

| 31. | gør opmærksom på, at en inklusiv og bæredygtig udvidelsesproces kræver, at de subnationale myndigheder deltager. En vellykket EU-udvidelse med Vestbalkan vil afhænge af fortsat opbakning blandt borgerne og de lokale og regionale myndigheders engagement, så der kan skabes den ønskede bæredygtige virkning på lokalt plan i et partnerskab mellem de lokale, regionale og nationale myndigheder samt med EU; |
| --- | --- |

31.

| 32. | minder om, at over 60 % af den gældende EU-ret gennemføres på lokalt plan, mens næsten en tredjedel af EU's samlede budget — under den nuværende flerårige finansielle ramme — er øremærket til samhørighedspolitikken, der henvender sig til alle regioner og byer i Den Europæiske Union; |
| --- | --- |

32.

| 33. | understreger, at lokale og regionale myndigheder spiller en vigtig rolle i udvidelsesprocessen, ikke kun med hensyn til de politiske kriterier, men også som drivkraft for økonomisk vækst og bæredygtig udvikling i deres område og som leverandører af offentlige tjenesteydelser af høj kvalitet til deres borgere; |
| --- | --- |

33.

| 34. | fastholder i den sammenhæng, at en styrkelse af de subnationale myndigheders evne til at påtage sig denne rolle har stor betydning for en holdbar gennemførelse af EU's udvidelsesstrategi for Vestbalkan og for en vellykket europæisk integration i fremtiden; |
| --- | --- |

34.

| 35. | glæder sig over Kommissionens anerkendelse af, at der skal tages højde for de lokale og regionale myndigheders rolle, og at der skal findes en passende balance mellem nationale, regionale og lokale myndigheder, som på bedste vis understøtter gennemførelsen af reformer og leveringen af tjenester til borgerne; |
| --- | --- |

35.

| 36. | beklager på ny manglen på specifikke politiske forslag vedrørende lokale og regionale myndigheder, som påpeget i udvalgets udtalelse om udvidelsespakken 2018; |
| --- | --- |

36.

| 37. | opfordrer Kommissionen til at foreslå konkrete politikker, værktøjer og instrumenter, der kan inddrage de lokale og regionale myndigheder på Vestbalkan og dermed styrke deres rolle som det myndighedsniveau, der er tættest på borgerne; |
| --- | --- |

37.

| 38. | opfordrer Kommissionen til at udvikle et praktisk værktøj til støtte for en effektiv kapacitetsopbygning for lokale og regionale myndigheder i det vestlige Balkan med henblik på at harmonisere deres lokale og regionale politikker med EU-retten gennem målrettet uddannelse, peer-to-peer-læring og udveksling af bedste praksis internt i regionen og med ligestillede i EU, på linje med lokalforvaltningsordningen, det regionale uddannelsesprogram og Erasmus for lokale og regionale repræsentanter; |
| --- | --- |

38.

| 39. | tilskynder på ny Kommissionen til at udvide Sigma-initiativet (støtte til forbedret offentlig ledelse og forvaltning i de central- og østeuropæiske lande) til subnationale forvaltningsniveauer i kandidatlandene og de potentielle kandidatlande, således at der kan defineres decentrale modeller for reformer af den offentlige forvaltning, og der kan ydes støtte til en forbedring af den lokale styring og offentlige forvaltning med henblik på at anvende EU-retten; |
| --- | --- |

39.

| 40. | opfordrer på ny Kommissionen til at indføre ad hoc-ordninger, der gør det muligt at anvende TAIEX- og Twinning-instrumenterne til at fremme samarbejdet mellem lokale og regionale myndigheder i medlemsstaterne og i kandidatlandene og de potentielle kandidatlande; |
| --- | --- |

40.

| 41. | er parat til at arbejde tæt sammen med den nye Kommission og med kommissæren for naboskab og udvidelse i særdeleshed om den praktiske gennemførelse og anvendelse af disse instrumenter på lokalt og regionalt niveau. |
| --- | --- |

41.

Retsstatsprincippet og grundlæggende rettigheder

| 42. | gentager, at overholdelse af Københavnskriterierne fortsat skal være et grundlæggende parameter, når det gælder om at vurdere kandidatlandenes egnethed til at blive EU-medlemsstater, og støtter fuldt ud principperne om rimelige og strenge betingelser og »grundprincipperne først«; |
| --- | --- |

42.

| 43. | bemærker med stor bekymring, at velfungerende demokratiske institutioner samt troværdige fremskridt på retsstatsområdet stadig er en stor udfordring i de fleste kandidatlande og potentielle kandidatlande; |
| --- | --- |

43.

| 44. | er ligeledes bekymret over, at det miljø, som civilsamfundene befinder sig i, bliver mere og mere fjendtligt i disse lande samt den negative udvikling inden for ytringsfrihed og mediernes uafhængighed; |
| --- | --- |

44.

| 45. | fremhæver, at lokale og regionale myndigheder på grund af deres nærhed til borgerne spiller en afgørende rolle, når det gælder fremme af og respekt for europæiske værdier. De står i forreste linje, når det drejer sig om at bekæmpe racisme og hadefuld tale, beskytte sårbare grupper og minoriteter samt fremme social samhørighed; |
| --- | --- |

45.

| 46. | er i høj grad overbevist om, at de lokale og regionale myndigheder kan spille en større rolle, når det drejer sig om slå tonen an på den lokale politiske scene, og i det offentlige politiske rum, og at de kan påtage sig deres del af ansvaret for at afhjælpe nogle af de mangler på retsstatsområdet og i tilknytning til de grundlæggende rettigheder, som Kommissionen har understreget; |
| --- | --- |

46.

| 47. | opfordrer de lokale og regionale myndigheder i kandidatlandene og de potentielle kandidatlande til at intensivere deres bestræbelser på at levere håndgribelige resultater i forbindelse med: |
| --- | --- |

47.

| 47.1. | skabelse af et positivt og befordrende miljø for civilsamfundets funktion på lokalt plan og inddragelse af civilsamfundsorganisationer i den lokale politiske beslutningsproces, |
| --- | --- |

47.1.

| 47.2. | bekæmpelse af enhver form for forskelsbehandling, i overensstemmelse med Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, af personer med handicap, sårbare grupper og etniske minoriteter, navnlig romaerne, |
| --- | --- |

47.2.

| 47.3. | bekæmpelse af udstødelse, marginalisering og diskrimination af lesbiske, bøsser, biseksuelle, transkønnede og interkønnede samt bekæmpelse af hadefuld tale og vold mod disse grupper, |
| --- | --- |

47.3.

| 47.4. | forbedring af kvinders repræsentation inden for alle områder af den lokale og regionale offentlige forvaltning og generel sikring af ligestilling mellem kønnene samt forebyggelse og bekæmpelse af forskelsbehandling og enhver form for vold mod kvinder; |
| --- | --- |

47.4.

| 48. | opfordrer Kommissionen til at anerkende de lokale og regionale myndigheders rolle i håndteringen af grundlæggende spørgsmål på lokalt plan, lette opbygningen af deres kapacitet og færdigheder i tilknytning til retsstatsprincippet og de grundlæggende rettigheder og støtte dem ved at stille konkrete værktøjer og instrumenter til rådighed, så de kan udfylde denne rolle. |
| --- | --- |

48.

De lokale og regionale myndigheders rolle i 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling

| 49. | minder om sin nylige udtalelse om verdensmålene for bæredygtig udvikling som grundlag for en langsigtet EU-strategi for et bæredygtigt Europa inden 2030, hvori det understreges, at 65 % af de 169 delmål under de 17 mål for bæredygtig udvikling kræver et stort engagement hos regioner og byer, hvis de skal opfyldes; |
| --- | --- |

49.

| 50. | gentager, at målet om ikke at lade nogen i stikken kræver, at alle myndighedsniveauer sikrer tværgående integration og udformer lokalt baserede politikker, der sikrer gensidig støtte og sammenhæng; |
| --- | --- |

50.

| 51. | minder endvidere om, at lokale og regionale myndigheder spiller en central rolle i bestræbelserne på at nå de mål, der er fastsat i FN's Parisaftale om klimaændringer, og at klimaindsatsen på lokalt plan har stor betydning for modvirkning af og tilpasning til klimaændringer samt de lokale muligheder for bæredygtige investeringer og vækst; |
| --- | --- |

51.

| 52. | er derfor overbevist om, at borgmesterpagten om klima og energi som en bottom-up-bevægelse kan være drivkraften bag, at byer og kommuner i landene på Vestbalkan kan bidrage til at opfylde Parisaftalen, 2030-dagsordenen og verdensmålene ved at gøre dem lokale; |
| --- | --- |

52.

| 53. | opfordrer indtrængende Kommissionen til i højere grad at inddrage landene på Vestbalkan, navnlig deres lokale og regionale myndigheder, i den fremtidige udvikling af borgmesterpagten om klima og energi, eller tilsvarende nationale og regionale initiativer, der engagerer det lokale og det regionale niveau, og til at udnytte potentialet i de nationale sammenslutninger af lokale og regionale myndigheder samt Netværket af Landsforeninger af Lokale Myndigheder i Sydøsteuropa (NALAS) for at lette udarbejdelsen og gennemførelsen af lokale handlingsplaner for klima og energieffektivitet, planer for bæredygtig bytrafik og andre lokale og regionale politiske instrumenter til gennemførelse af 2030-dagsordenen. |
| --- | --- |

53.

Bruxelles, den 12. februar 2020.

Apostolos TZITZIKOSTAS

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(*1)  Denne betegnelse indebærer ingen stillingtagen til Kosovos status, og den er i overensstemmelse med FN's Sikkerhedsråds resolution 1244/1999 og Den Internationale Domstols udtalelse om Kosovos uafhængighedserklæring.

*1

(1)  EP's beslutning 2019/2883(RSP).

1

---

| 29.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 141/25 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 141/25

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om regionernes og byernes bidrag til udviklingen i Afrika

(2020/C 141/06)

| Ordfører: | Robert ZEMAN (CZ/EPP), medlem af byrådet i Prachatice |
| --- | --- |

Ordfører:

Robert ZEMAN (CZ/EPP), medlem af byrådet i Prachatice

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

Grundlæggende antagelser

| 1. | minder om, at bæredygtig udvikling og vellykkede udviklingspolitikker er afhængige af og indvirker på mange andre spørgsmål og politikker såsom generel støtte til opbygning af personlige relationer og rammer for samarbejde mellem lokale og regionale myndigheder, social- og sundhedspolitikker, migrationsstyring, sikkerhed og støtte til bæredygtig økonomisk udvikling især til små og mellemstore virksomheder, fremme af vidensudveksling og god forvaltning osv. De lokale og regionale myndigheder er vigtige aktører i mange af disse spørgsmål i og uden for EU, og det er derfor altafgørende at udvikle nye idéer til, hvordan de kan bidrage til den bæredygtige udvikling, navnlig i Afrika; |
| --- | --- |

1.

| 2. | efterlyser en overordnet strategi fra Unionens side og understreger, at hvis de foreslåede foranstaltninger skal lykkes, er det absolut nødvendigt, at der etableres et tæt samarbejde med de relevante partnere i de afrikanske lande og internationale institutioner som f.eks. FN's flygtningehøjkommissariat (UNHCR) (1) og Den internationale organisation for migration (IOM) (2); |
| --- | --- |

2.

| 3. | påpeger, at et storstilet samarbejde inden for økonomi og udvikling er en af de måder, hvorpå man kan tackle de grundlæggende årsager til migration til EU. Udvalget understreger, at en håndtering af det komplekse spørgsmål om migration med dets mange konsekvenser både nu og i fremtiden vil kræve mobilisering af betydelige offentlige ressourcer i EU. En sådan strategi kan også bidrage til, at de sociale og sikkerhedsmæssige aspekter af migration til EU opfattes mindre negativt, og at visse spændinger i de europæiske samfund, som giver næring til politisk og social ekstremisme, mindskes. |
| --- | --- |

3.

Regionsudvalgets tidligere arbejde og udtalelser

| 4. | minder om det store arbejde, der allerede er udført af Regionsudvalget, og udtalelserne udarbejdet af Hans Janssen, Peter Bossman og Jesús Gamallo Aller (3), og fremsætter følgende forslag til overvejelser samt flere konkrete foranstaltninger med henblik på at forbedre levevilkårene og fremme bæredygtig udvikling i Afrika for at medvirke til at mindske det pres, som nogle mennesker pålægges om at migrere (4); |
| --- | --- |

4.

| 5. | gentager sin støtte til det foreslåede instrument for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI) som en vigtig kilde til finansiering af målrettet støtte til bæredygtig udvikling. Udvalget opfordrer igen til, at der oprettes særlige programmer med eget budget — og ikke kun inden for rammerne af NDICI (5) — med det formål at støtte EU's byers og regioners arbejde på udviklingsområdet, herunder forskellige langsigtede projekter i Afrika. Sådanne programmer kunne ideelt forvaltes direkte af europæiske regioner fra hele EU, og gøre det muligt for byer, kommuner, virksomheder og nonprofitorganisationer fra disse regioner at deltage i projekter, som i overensstemmelse med FN's verdensmål for bæredygtig udvikling sigter mod at forbedre livskvaliteten i bestemte geografiske områder (6); |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger at de programmer, der således oprettes, bør defineres som langsigtede for at give deltagerne mulighed for også at engagere sig på langt sigt; |
| --- | --- |

6.

| 7. | påpeger, at for at tilskynde regioner til at deltage i sådanne programmer, navnlig de regioner, som ikke allerede har særlig erfaring med udviklingssamarbejde, bør programmerne indeholde nogle incitamentsordninger og teknisk støtte; |
| --- | --- |

7.

| 8. | er overbevist om, at oprettelsen af sådanne særlige programmer kan gøre det muligt for regioner, byer, virksomheder, NGO'er og europæiske borgere, som bor i disse regioner, at øge deres chancer for at være aktive med hensyn til at fremme bæredygtig udvikling uden for EU og øge deres viden om livet i andre dele af verden, navnlig i Afrika, og samtidig skabe nye forretningsmuligheder; |
| --- | --- |

8.

| 9. | foreslår, at disse programmer baseres på anmodninger til regionerne om at deltage i dem, og at der lægges særlig vægt på grænseoverskridende samarbejde for at trække på hinandens erfaringer, menneskelige ressourcer og knowhow; |
| --- | --- |

9.

| 10. | opfordrer til, at sådanne programmer bliver så enkle som muligt set ud fra et administrativt synspunkt. |
| --- | --- |

10.

Udvikling af personlige relationer og styrkelse af kapaciteten hertil som et grundlæggende redskab for effektivt udviklingssamarbejde

| 11. | minder om, at nogle af EU's regioner i den yderste periferi har tætte historiske bånd til Afrika, samt erfaringer på områder af interesse for deres naboer. Udvalget opfordrer til, at mulighederne for grænseoverskridende samarbejde maksimeres gennem en optimal og fleksibel udnyttelse af de muligheder den næste periode tilbyder inden for rammerne af det europæiske territoriale samarbejde og instrumentet for naboskab, udviklingssamarbejde og internationalt samarbejde (NDICI); |
| --- | --- |

11.

| 12. | mener, at det er vigtigt at udnytte det samarbejde og de alliancer, som EU's kommuner og regioner har med deres afrikanske kolleger med det formål at skabe sammenhæng i de politiske tilgange og udnytte viden om udvikling, regionalt samarbejde og innovation (i overensstemmelse med strategien for intelligent specialisering); |
| --- | --- |

12.

| 13. | understreger, at hvis projekterne skal være levedygtige på langt sigt, er det nødvendigt at styrke kapaciteten samt de direkte relationer mellem borgerne så meget som muligt for at sikre begge parters følelse af medejerskab af projekterne og således øge projekternes indvirkning på de berørte borgere; |
| --- | --- |

13.

| 14. | er overbevist om, at mobilitet samt styrkelse og udvidelse af ægte partnerskabsforbindelser først gennem repræsentanter og siden direkte mellem borgere i regioner, byer og kommuner i landene i Den Europæiske Union og Den Afrikanske Union er nødvendig for at sikre bred tilslutning til gennemførelse af den slags projekter blandt almindelige borgere. De lokale myndigheder og organer er blandt de mest respekterede og legitime politiske organer, når det gælder effektiv gennemførelse af projekter, der har til formål at forbedre livskvaliteten i Afrika; |
| --- | --- |

14.

| 15. | kan i lyset af sine medlemmers erfaringer konstatere, at personlige relationer mellem politiske beslutningstagere, civilsamfundet og borgerne, som når kvaliteten er god, og de er tilstrækkeligt aktive og mangfoldige, er vigtige som grundlag for gennemførelsen af specifikke projekter og er i stand til at sikre disses levedygtighed og effektivitet på langt sigt; |
| --- | --- |

15.

| 16. | er overbevist om, at ordentlig bevidstgørelse om almindelige borgeres reelle levevilkår, både i EU og i Afrika, er et vigtigt værktøj, som vil kunne mindske interessen for irregulær migration til Europa. Denne bevidstgørelse behøver ikke kun finde sted i medierne, men også så vidt muligt i peer-to-peer-relationer. Dette kan f.eks. ske i form af direkte udveksling mellem lokale og regionale myndigheder, hvilket kan fremme en bedre gensidig forståelse af forskellige kulturelle og socioøkonomiske realiteter og måske vil kunne forbedre gennemførelsen af udviklingsprojekter. Det er derfor på tide at lægge fundamentet til den og støtte den økonomisk; |
| --- | --- |

16.

| 17. | efterlyser bidrag fra så mange byer og regioner og deres kommuner som muligt, også i medlemsstater, der ikke på nuværende tidspunkt har specielt tætte udviklingssamarbejdsrelationer til de afrikanske lande. Disse bidrag kan føre til et bredere samarbejde, så man effektivt kan få iværksat så mange og så varierede projekter og aktiviteter som muligt for at støtte bæredygtig udvikling i afrikanske lande og samtidig styrke legitimiteten af et sådant samarbejde set med EU-borgernes øjne. For at overvinde kulturelle og sproglige vanskeligheder anbefales også trilaterale partnerskaber på regionalt og kommunalt plan. |
| --- | --- |

17.

En helhedsorienteret tilgang til samarbejdet med regionerne og kommunerne i Afrika er en forudsætning for succes på langt sigt

| 18. | understreger, at overførslen af de europæiske lokale og regionale myndigheders erfaringer til at udføre daglige administrative opgaver og samarbejde med hinanden, især over grænserne, kombineret med en holistisk tilgang, der ikke udelukkende fokuserer på udviklingssamarbejde, er et af de mest effektive redskaber til forbedring af levevilkårene i Den Afrikanske Unions lande; |
| --- | --- |

18.

| 19. | mener derfor, at projekter vedrørende udveksling af bedste praksis som f.eks. RU's Nicosia-initiativ udgør et nyttigt redskab til opbygning af et direkte og konkret samarbejde mellem EU og ikke-EU-partnere på lokalt og regionalt plan (7); |
| --- | --- |

19.

| 20. | foreslår, at projekter, der administreres af EU's regioner, udføres i et tæt samarbejde med erhvervslivet, NGO'er eller eksperter i form af samarbejde med kommuner, deres virksomheder, lokale afrikanske virksomheder, organisationer og arbejdstagere, der er aktive på stedet. Sådanne projekter skal fokusere på målene for bæredygtig udvikling (8) (byplanlægning, vandforsyning og -behandling, affaldshåndtering og nyttiggørelse heraf i forbindelse med den cirkulære økonomi osv.) og reagere på lokalsamfundenes behov på en fleksibel og langsigtet måde; |
| --- | --- |

20.

| 21. | er bevidst om, at gennemførelsen af projekter, der har til formål at fremme en bæredygtig udvikling i Afrika, er en yderst kompleks, krævende og ofte risikabel aktivitet. Udvalget mener derfor, at der bør etableres yderligere instrumenter, der kan støtte EU-byer og -regioner i deres samarbejdsprojekter, og som har fokus på projekternes bæredygtighed, sikkerhed og fremme af fælles aktiviteter, der tilskynder og stabiliserer gennemførelsen på langt sigt; |
| --- | --- |

21.

| 22. | foreslår, at projekter, udveksling af bedste praksis og andre aktiviteter navnlig tager sigte på at stabilisere ungdommens/de unges situation og styrke kvinders stilling i samfundet (9), både som gruppe og som individer, herunder gennem peer-to-peer-gennemførelse, og derved lette deres personlige udvikling og styrke deres tro på en bedre fremtid såvel som deres evne til at bidrage til bæredygtighed i deres nærmiljø; |
| --- | --- |

22.

| 23. | mener, at små og mellemstore virksomheder udgør grundlaget for et funktionelt, moderne og stabilt civilsamfund, og foreslår derfor, at der ud over projekter, der fremmer oprettelsen af sådanne virksomheder i Afrika, gennemføres aktiviteter såsom praktikophold i EU, udveksling af arbejdstagere, eventuel etablering af fælles europæiske og afrikanske virksomheder og alle andre former for aktiviteter, der kan føre til øget beskæftigelse i mindre virksomheder; |
| --- | --- |

23.

| 24. | er bevidst om, at det både er nødvendigt at støtte lokale løsninger inden for beskæftigelse, iværksættervirksomhed, sundhed, miljøbeskyttelse og andre aktiviteter, men også samtidig at bidrage til at fremme gensidig handel, iværksættervirksomhed og samarbejde på internationalt plan; |
| --- | --- |

24.

| 25. | bemærker, at alle aktiviteter har til formål at bidrage til at forbedre livskvaliteten for enkeltindivider, familier og specifikke lokalsamfund for at fremme væksten i middelklassen som løftestang for et stabilt og velfungerende samfund; |
| --- | --- |

25.

| 26. | er bevidst om, at vellykkede projekter til fremme af bæredygtig udvikling bør støttes gennem informationsaktiviteter med udgangspunkt i erfaringer gjort i EU, medlemsstaterne og de lokale og regionale myndigheder, som kan være nyttige for de lokale partnere. Det er også vigtigt at søge lokale kontaktpersoner til at arbejde på gennemførte projekter, eller som kan hjælpe unge, skoler og repræsentative interesseorganisationer med at finde egnede partnere til udveksling af erfaringer, praktik- og udvekslingsophold osv.; |
| --- | --- |

26.

| 27. | foreslår, at der gøres brug af tilgængelige kommunikationsteknologier og sociale medier med henblik på at udbrede de oplysninger, som er mest muligt pålidelige så bredt som muligt og samtidig så personligt som muligt på grundlag af officielle kilder fra Den Europæiske Union og dens regioner, så man reducerer skaden af misinformation og desinformation såvel i EU som i lande i Afrika; |
| --- | --- |

27.

| 28. | vurderer, at udvidede forbindelser og samarbejde mellem regioner i EU og Den Afrikanske Union i fremtiden fører til et højere kvalitetsniveau, også i hver af EU's medlemsstater og i landene i Den Afrikanske Union. Nye tættere ligeværdige partnerskabsforbindelser kan give mulighed for andre vigtige former for samarbejde og gradvis økonomisk og social udvikling, som også vil bidrage til at mindske migrationspresset. |
| --- | --- |

28.

Pilotprojekter som et uundværligt element for i praksis at afprøve de teoretiske antagelser i denne udtalelse

| 29. | bekræfter sin overbevisning om, at EU bør tænke globalt og handle på lokalt plan, og mener, at den grundlæggende tilgang i denne plan altid bør være bottom-up. Denne udtalelse understreger derfor behovet for at trække på europæiske regionale og lokale myndigheders, virksomheders samt eksperters erfaringer for at sikre en korrekt gennemførelse af aktiviteter og projekter i samarbejde med deres afrikanske kolleger. |
| --- | --- |

29.

| 30. | Formålet med denne udtalelse er så vidt muligt at fremme en bæredygtig udvikling i samfundet i byer og lokalsamfund i de afrikanske stater, og udvalget opfordrer derfor til, at man hurtigst muligt iværksætter pilotprojekter og andre relevante aktiviteter, som er af afgørende betydning for en vellykket langsigtet bistand til de afrikanske stater, hvor det af politiske og sikkerhedsmæssige årsager er muligt at mindske interessen for irregulær migration, ikke kun mod landene i EU, men også internt i Afrika. |
| --- | --- |

30.

Bruxelles, den 12. februar 2020.

Apostolos TZITZIKOSTAS

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  https://www.unhcr.org/.

1

(2)  https://www.iom.int/.

2

(3)  RU's udtalelser om følgende emner: »Naboområder og verden«, ordfører: Hans Janssen, 2018; »Asyl- og Migrationsfonden«, ordfører: Peter Bossman, 2018; »Migration via den centrale Middelhavsrute«, ordfører: Hans Janssen, 2017; »Ramme for partnerskaber med tredjelande om migration«, ordfører: Peter Bossman, 2017; »Forslag til en ny europæisk konsensus om udvikling — Vores verden, vores værdighed, vores fremtid«, ordfører: Jesús Gamallo Aller, 2017; »Beskyttelse af flygtninge i deres oprindelsesområder: et nyt perspektiv 2016«, ordfører: Hans Janssen, 2016; og »Et værdigt liv for alle: fra vision til fælles handling«, ordfører: Hans Janssen, 2015.

3

(4)  Rapport fra Mo Ibrahim Foundation: https://mo.ibrahim.foundation/sites/default/files/2020-01/2019_Forum_Report_2.pdf.

4

(5)  RU's udtalelse om »Naboskab og verden«, ordfører: Hans Janssen, 2018.

5

(6)  FN's verdensmål for bæredygtig udvikling: https://www.undp.org/content/undp/en/home/sustainable-development-goals.html.

6

(7)  Nicosia-initiativet: https://cor.europa.eu/da/our-work/Pages/Libya.aspx.

7

(8)  FN's verdensmål for bæredygtig udvikling: https://www.undp.org/content/undp/en/home/sustainable-development-goals.html.

8

(9)  Rapport fra Mo Ibrahim Foundation: https://mo.ibrahim.foundation/sites/default/files/2020-01/2019_Forum_Report_2.pdf.

9

---

| 29.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 141/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 141/29

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om bæredygtige bydele og små lokalsamfund — Miljøpolitik på det subkommunale niveau

(2020/C 141/07)

| Ordfører: | Gaetano ARMAO (IT/EPP), næstformand for regionalrådet og regional minister for økonomi, Sicilien |
| --- | --- |

Ordfører:

Gaetano ARMAO (IT/EPP), næstformand for regionalrådet og regional minister for økonomi, Sicilien

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

A.   
  Forståelse af bæredygtige bydele og små lokalsamfund

| 1. | bifalder den integrerende karakter af FN's verdensmål for bæredygtig udvikling og især mål 11 »Bæredygtige byer og lokalsamfund« om inklusive, sikre, modstandsdygtige og bæredygtige menneskelige bosættelser; |
| --- | --- |

1.

| 2. | ønsker at fremhæve den centrale rolle, som demokratisk og inklusiv forvaltning på flere niveauer spiller i partnerskabet mellem alle niveauer, herunder eventuelt også det subkommunale niveau, hvor der findes mere eller mindre formaliserede strukturer, kompetencer og ressourcer. Det kan være nyttigt at inddrage dem i forvaltning på flere niveauer af hensyn til udviklingen og den effektive gennemførelse af politikker og med henblik på at legitimere det demokratiske system. Udvalget bemærker, at dette navnlig gælder for politikker på områder, der omhandler borgernes største bekymringer, og hvor både udfordringerne og de politiske reaktioner i høj grad påvirker borgernes hverdag, f.eks. inden for miljøspørgsmål og klimaændringer; |
| --- | --- |

2.

| 3. | gør opmærksom på, at der er gang i utallige tiltag for at fremme bæredygtige lokalsamfund, hvilket nødvendiggør samfundsmæssige omstillinger, der kan tackle de nye former for sociale, økonomiske og miljømæssige uligheder. Blandt disse tiltag kan nævnes EU's dagsorden for byerne og dets partnerskaber, Leipzigcharteret om bæredygtige europæiske byer, Aalborgcharteret og The Aalborg Commitments, den baskiske erklæring, den nye dagsorden for byerne og mange flere; |
| --- | --- |

3.

| 4. | efterlyser i overensstemmelse med sin prioritet nr. 1 for 2015-2020 »Jobskabelse og bæredygtig vækst i byer og regioner til forbedring af borgernes livskvalitet« en strategi til at fremme bæredygtige lokalsamfund, der omfatter alle områder i disse samfund, og som sikrer, at også de mindre velstående områder får de nødvendige muligheder for at udvikle bæredygtige løsninger; |
| --- | --- |

4.

| 5. | gør gældende, at formålet med konceptet for bæredygtige lokalsamfund bør være at sanere fattige og sårbare områder ved at kombinere sociale og miljømæssige mål i overensstemmelse med RU's udtalelse om »Det 7. miljøhandlingsprogram og den bæredygtige by«; |
| --- | --- |

5.

| 6. | henviser til RU's udtalelse »Mod et 8. miljøhandlingsprogram«, hvis formål er at sikre, at der tages højde for behovene i alle typer af lokalsamfund i EU's miljøpolitikker; |
| --- | --- |

6.

| 7. | mener, at en vellykket gennemførelse af mange af EU's og medlemsstaternes miljøpolitikker afhænger af, at lokalsamfund på subkommunalt niveau tager ansvar og bidrager; |
| --- | --- |

7.

| 8. | er af den opfattelse, at miljøet både på kommunalt og subkommunalt niveau kan være kendetegnet ved særlige, vigtige forhold. Miljøudfordringerne kan slå igennem på en helt særlig måde i forskellige områder inden for en enkelt kommune. Udvalget understreger, at det af den grund er vigtigt at udforme helhedsorienterede strategier på hvert niveau, hvor der tages passende højde for mere lokale/anderledes situationer, der kan kræve særlige reaktioner og input; |
| --- | --- |

8.

| 9. | anerkender, at ansvaret for at involvere de subkommunale niveauer ligger hos de myndighedsniveauer i medlemsstaterne, der er ansvarlige for de subkommunale niveauer. De kompetente lokale og regionale myndigheder har et vigtigt ansvar for hele deres territoriale område, som skal tages alvorligt. Udvalget opfordrer disse forvaltningsniveauer til aktivt at inddrage og støtte de subkommunale niveauer i gennemførelsen af miljøpolitikken og give de lokale beboere mulighed for at gøre deres lokalsamfund mere bæredygtige; |
| --- | --- |

9.

| 10. | erkender, at der anvendes meget forskelligartede betegnelser for typer af lokalsamfund, bl.a. flække, nabolag, distrikt, kreds, kvarter, landsby, sogn, bydel. Nogle af disse betegnelser dækker over administrative enheder, andre over fællesskaber uden en administrativ funktion. Derfor anvendes der i denne udtalelse betegnelserne »under det kommunale niveau« og subkommunalt niveau«; |
| --- | --- |

10.

| 11. | anerkender, at rammerne for de små lokalsamfund varierer, fra by til land, tæt- til tyndtbefolkede områder og velstående til dårligt stillede områder; |
| --- | --- |

11.

| 12. | understreger, at det er særligt vigtigt at tage højde for, at bestemte geografiske forhold skaber særlige miljøudfordringer. Nedenstående områder har på grund af deres afsides beliggenhed undertiden unikke naturlige karakteristika, som øger deres betydning for miljøet uforholdsmæssigt:






  a. | små øer kan være fysisk afskåret fra den øvrige del af de kommuner, som de er en del af, hvilket besværliggør adgangen til tjenester og beslutningstagningen og skaber stor afhængighed af tilførsel udefra og lille administrativ autonomi. Samarbejdet med RU's interregionale gruppe »Øregioner« og med andre netværk som ren energi for EU's øer, European Small Islands Federation, European Small Islands Network og andre aktiviteter i tilknytning til det nyudviklede begreb »Mediterranean Insularity« bør fremmes og udbygges; |
| --- | --- | --- |

12.

a.

små øer kan være fysisk afskåret fra den øvrige del af de kommuner, som de er en del af, hvilket besværliggør adgangen til tjenester og beslutningstagningen og skaber stor afhængighed af tilførsel udefra og lille administrativ autonomi. Samarbejdet med RU's interregionale gruppe »Øregioner« og med andre netværk som ren energi for EU's øer, European Small Islands Federation, European Small Islands Network og andre aktiviteter i tilknytning til det nyudviklede begreb »Mediterranean Insularity« bør fremmes og udbygges;

| b. | tyndtbefolkede og underbefolkede områder ligger ofte langt fra den øvrige del af kommunen. Samarbejdet med eksisterende netværk som nordlige tyndtbefolkede områder og sydlige tyndtbefolkede områder samt Euromontana bør fremmes og udbygges; |
| --- | --- |

b.

tyndtbefolkede og underbefolkede områder ligger ofte langt fra den øvrige del af kommunen. Samarbejdet med eksisterende netværk som nordlige tyndtbefolkede områder og sydlige tyndtbefolkede områder samt Euromontana bør fremmes og udbygges;

| c. | lokalsamfund på subkommunalt niveau i områder med specifikke geografiske profiler, såsom bjerg- eller søområder; |
| --- | --- |

c.

lokalsamfund på subkommunalt niveau i områder med specifikke geografiske profiler, såsom bjerg- eller søområder;

| 13. | anerkender betydningen af små kommuner, men understreger, at denne udtalelses fokus er de små lokalsamfund under det kommunale niveau, som har andre udfordringer. Lokalsamfund på subkommunalt niveau har måske ikke i) folkevalgte repræsentanter til at overvåge, hvordan projekter påvirker miljøet, og dermed sikre overholdelsen af EU's miljølovgivning; ii) offentlige fora til at diskutere deltagelse i EU-projekter og -aktiviteter, eller hvordan EU-politikken skal gennemføres på lokalt plan og iii) budgetter til at dække selv minimale udgifter eller teknisk viden om, hvordan man får adgang til EU-midler; |
| --- | --- |

13.

| 14. | gør opmærksom på, at institutioner på subkommunalt niveau antager mange forskellige former, bl.a. men ikke udelukkende officielle offentlige organer, andre former for deltagelse, der organiseres af eller i samarbejde med offentlige myndigheder og lokale komitéer og aktivistgrupper; |
| --- | --- |

14.

| 15. | minder om, at der på det subkommunale niveau — netop på grund af de mange forskellige organisatoriske strukturer i medlemsstaterne og den ofte mindre formaliserede organisation — findes et stort potentiale til at eksperimentere med deltagelses- og demokratiformer med henblik på at udvikle nye former for deltagelse og kommunikation (herunder bydelsfællesskaber, beboerforeninger i landsbyer, deltagelsesbaserede laboratorier og fora). Udvalget minder om, at navnlig miljø- og klimaaktiviteter har et enormt potentiale til at mobilisere borgerne i denne henseende; |
| --- | --- |

15.

| 16. | anerkender den rolle, som frivillige græsrodsorganisationer bestående af borgerne i de små lokalsamfund spiller i lokale foreninger og komitéer, som beskæftiger med et bestemt miljøspørgsmål eller mere generelt arbejder for at fremme bæredygtighed. Hvor disse grupper kan samle ressourcer, færdigheder, energi og motivation, kan de lokale og regionale myndigheder med teknisk og økonomisk støtte og gennem regelmæssig høring spille en vigtig rolle i at give dem indflydelse. |
| --- | --- |

16.

B.   
  Metoder til styrkelse af miljøpolitikken på det subkommunale niveau

Inden for indsatsområderne

Lavemissionsudvikling

| 17. | påpeger, at det typisk er lokalsamfundene på subkommunalt niveau, der først mærker miljøproblemer med f.eks. luftkvaliteten og støj, og at de har begrænset kontrol med beslutningerne inden for transport og mobilitet, og udvalget konstaterer, at disse problemer er ujævnt fordelt inden for geografiske områder. Det er helt afgørende, at miljøovervågningsmekanismerne også opdeler data under det kommunale niveau, så der kan iværksættes målrettede foranstaltninger og løsninger; |
| --- | --- |

17.

| 18. | støtter udviklingen af en sammenhængende vejledende ramme under det kommunale niveau og specifikt for øer, når det gælder modvirkningen af klimaændringerne og fremme af omstillingen til vedvarende ren energi. Et eksempel til efterfølgelse kunne være integrationen af ø-pagten i borgmesterpagten for klima og energi og kunne omfatte eksisterende initiativer som ren energi for EU's øer og Interreg-projektet Climate Active Neighbourhoods. |
| --- | --- |

18.

Naturbaseret udvikling

| 19. | opfordrer til, at de små lokalsamfund (især på øer, i bjergene og på landet) inddrages i forvaltningen af naturområder, der ofte ikke følger kommunegrænserne. En sådan inddragelse kunne øge det lokale medansvar for de miljøpolitiske valg og mindske konflikter omkring spørgsmål som f.eks. arealanvendelsen. Deltagelse kan endvidere øge kendskabet til de socioøkonomiske fordele ved beskyttede naturområder, uanset om der er tale om Natura 2000-områder eller andre; |
| --- | --- |

19.

| 20. | mener, at lokalsamfundene under det kommunale niveau bør have større indflydelse på gennemførelsen af naturbaserede løsninger, herunder på anlæg af grønne korridorer og bælter, træplantning i byerne og bynære naturområder. Disse anstrengelser bør sikre lige adgang til naturen og de fordele, den har for menneskers sundhed, modvirkningen af og tilpasningen til klimaændringerne og den mere udbredte modstandsdygtighed over for menneske- og naturskabte katastrofer. |
| --- | --- |

20.

Cirkulær udvikling

| 21. | efterlyser skræddersyet teknisk bistand fra de ansvarlige myndighedsniveauer til de små lokalsamfund, så de kan gennemføre bæredygtig spildevands- og affaldshåndtering og håndtere hav- og kystforureningen via nulaffaldsstrategier. Udvalget efterlyser fremme af eksisterende initiativer såsom OECD-projektet, der støtter byer og regioner i forbindelse med den cirkulære økonomi; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer til, at der udvikles foranstaltninger til fremme af socialt innovativ praksis på subkommunalt niveau, lige fra lånegrupper, som inden for lokalområdet er fælles om ting og redskaber, til reparationsgrupper, hvor medlemmerne kan få repareret genstande, som ellers ville blive smidt ud. |
| --- | --- |

22.

Modstandsdygtig udvikling

| 23. | ser gerne, at anvendelsen af mikroklimatiltag som tilpasning til klimaændringerne breder sig, især i tætbebyggede byområder. Der kan være tale om både billige løsninger og mere komplekse tiltag for hele kvarterer som f.eks. afkobling af bygninger fra kloaksystemet for at forbedre håndteringen af stormflodsvand. Tiltag af den slags kan øge modstandsdygtigheden i de områder under det kommunale niveau, som er sårbare over for naturkatastrofer ved at lette presset på kritisk infrastruktur; |
| --- | --- |

23.

| 24. | opmuntrer RU's medlemmer til at fremme regenererende fødevaresystemer, hvori der skabes økologiske, økonomiske og sociale fordele på og ud over det subkommunale niveau (f.eks. lokale skolehaver og fællesejede haver, lokalsamfundsstøttet landbrug og innovative landbrugsmetoder); |
| --- | --- |

24.

| 25. | fremhæver bæredygtig turisme som en mulighed for vækst i de små lokalsamfund som anført i Europa-Parlamentets Forskningstjenestes briefing »Sparsely populated and under-populated areas« og RU's tidligere udtalelser om turisme (1) og kulturarv (2). |
| --- | --- |

25.

Retfærdig og menneskecentreret udvikling

| 26. | henstiller, at EU anerkender den rolle, som de mange forskellige og innovative former for deltagelsesdemokrati spiller i at fremme bæredygtige lokalsamfund, navnlig på det subkommunale niveau. Dette potentiale kunne styrkes yderligere ved eksplicit at tage det demokratiske innovationselement i betragtning i EU's relevante miljøpolitikker eller som et element i EU's projektstøtte; |
| --- | --- |

26.

| 27. | peger på den succesrige og langvarige indsats i forbindelse med Lokal Agenda 21 (LA21) som et udgangspunkt for inddragelse af det subkommunale niveau i miljøpolitikken. I de seneste årtier har LA21-initiativer hjulpet lokale myndigheder med at gennemføre strategier og aktioner for lokal bæredygtighed gennem udveksling af metoder, redskaber og bedste praksis. |
| --- | --- |

27.

I de politiske processer

Anerkendelse

| 28. | er af den faste overbevisning, at EU bør tage hensyn til de særlige behov i og bidrag fra de små lokalsamfund under det kommunale niveau ved udarbejdelsen og gennemførelsen af sine miljøpolitikker; |
| --- | --- |

28.

| 29. | foreslår, at der fastlægges mekanismer for inddragelse af subkommunale anliggender ved udarbejdelsen af RU's udtalelser og for at skabe opmærksomhed om disse spørgsmål i EU's institutioner og organer og for at udvikle et tættere samarbejde med de institutioner og netværk, der beskæftiger sig med eller repræsenterer de subkommunale strukturer på EU-plan; |
| --- | --- |

29.

| 30. | opfordrer RU's medlemmer til selv at holde forbindelsen til lokalsamfundene på subkommunalt niveau i deres områder og trække på deres erfaringer i debatterne i RU og bruge dem som input i deres arbejde, især i RU-udtalelser, peer-to-peer-udvekslinger og eventuelt den tekniske platform for samarbejde om miljøet (GD for Miljø og Det Europæiske Regionsudvalg); |
| --- | --- |

30.

| 31. | har planer om at henvise udtrykkeligt til lokalsamfund på subkommunalt niveau i udvalgets prioriteter for perioden efter 2020; |
| --- | --- |

31.

| 32. | minder om EU's overordnede tilsagn om at arbejde for social, økonomisk og miljømæssig samhørighed, navnlig med henblik på at mindske forskellene i udviklingsniveau i de forskellige regioner (både på øer og på fastlandet) og i overensstemmelse med artikel 174 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og understreger den vigtige rolle, som de subkommunale forvaltningsniveauer spiller i denne henseende; |
| --- | --- |

32.

| 33. | foreslår, at man ser på muligheden for at udbygge kompetencefordelingsportalen ved i det relevante omfang at tilføje et supplerende afsnit for hver berørt medlemsstat, der omfatter enheder under det lokale niveau, idet man tager udgangspunkt i en analyse af deres rolle i miljø- og klimapolitikken; |
| --- | --- |

33.

| 34. | opfordrer Kommissionen til at foretage en vurdering af muligheden for dels at indføre en pris for bæredygtige bydele for at opmuntre lokalsamfund til at engagere sig i forvaltningen af deres egne områder, dels tilrettelægge et enkeltstående eller et tilbagevendende arrangement for at fremme forbindelserne til de små lokalsamfund, f.eks. en årlig »europæisk dag for bæredygtige landsbyer og bydele«. |
| --- | --- |

34.

Bevidstgørelse

| 35. | tilbyder at arbejde for en bredere anerkendelse af det subkommunale niveaus betydning i den lokale miljøpolitik i de øvrige EU-institutioner og -organer. Det kunne bl.a. argumentere for, at det subkommunale niveau inddrages i EU-institutioners og -organers fremtidige politikdokumenter og revisioner af eksisterende strategier; |
| --- | --- |

35.

| 36. | slår til lyd for, at der skabes opmærksomhed om det subkommunale niveau via EU's forsknings- og innovationsprojekter (Horisont 2020 og Horisont Europa) og ved at samarbejde med Det Europæiske Miljøagentur (EEA) og EU's forskningstjenester; |
| --- | --- |

36.

| 37. | giver tilsagn om en dialog med Kommissionen, bl.a. inden for rammerne af den tekniske platform for samarbejde om miljøet for at sikre, at små lokalsamfund under det kommunale niveau tages tilstrækkeligt i betragtning, når konkrete EU-miljøpolitikker gennemføres. Her kan der bygges videre på GD for Miljøs og andre generaldirektoraters igangværende arbejde med at udarbejde vejledende dokumenter og redskaber for små lokalsamfund og bydele. |
| --- | --- |

37.

Kommunikation og formidling

| 38. | accepterer at se nærmere på muligheden for at give adgang til materiale vedrørende EU-netværk og -aktiviteter af særlig interesse for små lokalsamfund på RU's hjemmeside ved at tilvejebringe information om netværk, programmer og arrangementer og indsamle relevante bidrag; |
| --- | --- |

38.

| 39. | giver tilsagn om at evaluere, hvordan man kan fremme anerkendelsen af miljøresultater i små lokalsamfund ved at rette lyset mod bedste praksis og opmuntre til kopiering af bæredygtige løsninger. Det vil bl.a. se på mulighederne for integration med eksisterende anerkendelsesordninger og EU-priser i stil med praksis fra Europas miljøhovedstad og European Green Leaf, Natura 2000-priserne, prisen til forandringsfremmende tiltag og priser uddelt under den europæiske uge for affaldsreduktion; |
| --- | --- |

39.

| 40. | understreger vigtigheden af, at gennemførelsen af miljølovgivningen i lokalsamfund under det kommunale niveau medtages i det årlige tema eller program for tilbagevendende EU-arrangementer om miljøet såsom den grønne uge, den europæiske uge for affaldsreduktion og den europæiske uge for regioner og byer; |
| --- | --- |

40.

| 41. | støtter den tilpassede brug af IKT for at sikre bedre forbindelser internt mellem lokalsamfundene under det kommunale niveau og mellem disse lokalsamfund og deres lokale myndighed for at fremme demokratisk deltagelse og beslutningstagning. |
| --- | --- |

41.

Finansiering

| 42. | understreger, at det er vigtigt, at aktører på det subkommunale niveau har adgang til EU's finansieringsprogrammer. Nogle af programmerne såsom URBACT-programmet har allerede fokus på bydele og fremmer europæisk udveksling og læring med henblik på bæredygtig byudvikling. Udvalget opfordrer i denne forbindelse til passende uddannelse af personalet i lokalsamfundene på subkommunalt niveau med henblik på effektiv anvendelse af EU-midler; |
| --- | --- |

42.

| 43. | opfatter lokaludvikling styret af lokalsamfundet (CLLD) og LEADER-aktionsgrupper som særlige redskaber, der er bedre egnede til at mobilisere og inddrage det subkommunale niveau i bestræbelserne for langsigtet udvikling og realiseringen af Europa 2020-strategiens mål; |
| --- | --- |

43.

| 44. | opfordrer Kommissionen til at vurdere, hvordan man bedst sikrer, at de små lokalsamfund kan bidrage til og få gavn af EU-støttede projekter til fremme af bæredygtighed på subkommunalt niveau. Det kan bl.a. ske via (i) medtagelse af specifikke henvisninger til små lokalsamfund i vejledende dokumenter og håndbøger, (ii) udarbejdelse og offentliggørelse af indkaldelser af interessetilkendegivelser og/eller arbejdsprogrammer, som specifikt henvender sig til lokalsamfund under det kommunale niveau, og iii) forenkling og harmonisering af finansieringsreglerne og reglerne for støtteberettigelse for at opmuntre og gøre deres deltagelse nemmere (f.eks. omfordeling af tilskud) for at fremme en harmonisk udvikling i EU generelt (artikel 174 i TEUF). |
| --- | --- |

44.

Bruxelles, den 12. februar 2020.

Apostolos TZITZIKOSTAS

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  NAT-VI/009 (EUT C 185 af 9.6 2017, s. 15).

1

(2)  SEDEC-VI/035 (EUT C 361 af 5.10 2018, s. 31).

2

---

| 29.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 141/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 141/34

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om hjerneflugt i EU: håndtering af udfordringen på alle niveauer

(2020/C 141/08)

| Ordfører: | Emil BOC (RO/EPP), borgmester i Cluj-Napoca |
| --- | --- |

Ordfører:

Emil BOC (RO/EPP), borgmester i Cluj-Napoca

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

| 1. | understreger, at borgernes og arbejdstagernes fri bevægelighed er fundamentet for det indre marked og en af de vigtigste friheder, der er anerkendt i EU-traktaterne. Borgerne og arbejdstagerne skal kunne bevæge sig frit rundt i EU, men det skal være, fordi de ønsker det, og ikke fordi bl.a. ringe økonomiske muligheder tvinger dem væk fra deres region; |
| --- | --- |

1.

| 2. | konstaterer, at udfordringen består i at finde en juridisk og politisk balance mellem to af Den Europæiske Unions væsentlige principper: arbejdskraftens fri bevægelighed og økonomisk og social konvergens mellem regioner; |
| --- | --- |

2.

| 3. | bemærker, at hjerneflugt i Den Europæiske Union er et komplekst spørgsmål, og efterlyser et pragmatisk politisk svar fra både EU og medlemsstaterne. Dette svar bør omfatte alle aspekter af hjerneflugt (hjernetilgang, hjernespild, hjernecirkulation, returmigration) og de forskellige, men ofte indbyrdes forbundne niveauer, hvorpå der er brug for handling og løsninger, dvs. det lokale, regionale, nationale og overnationale (EU) niveau; |
| --- | --- |

3.

| 4. | mener, at beslutningstagerne på alle niveauer må erkende og i deres foreslåede løsninger tage højde for, at hjerneflugt ikke blot er et teknisk anliggende, der kan løses administrativt eller med en strategi, men også er et politisk anliggende. Hvis der ikke findes løsninger på problemet, vil det få langsigtede og permanente virkninger for Den Europæiske Unions fremtid og sandsynligvis skabe vanskeligheder for den territoriale samhørighed; |
| --- | --- |

4.

| 5. | bemærker, at hjerneflugt er en direkte følge af de eksisterende sociale og økonomiske ubalancer mellem regioner i EU. Empiriske undersøgelser (1), (2), (3) har kortlagt en række push- og pullfaktorer, der viser, at modtagerregioner har et mere attraktivt arbejdsmarked og flere forskellige jobmuligheder og generelt en bedre livskvalitet, mens situationen i afsenderregioner er den modsatte. Dette er endnu en grund til, at midlerne til samhørighedspolitikken inden for rammerne af den fremtidige FFR bør koncentreres om at rette op på den ubalance, der findes mellem afsender- og modtagerregioner; |
| --- | --- |

5.

| 6. | understreger, at der bør være en tæt forbindelse mellem samhørighedspolitikken, som skal udjævne disse ubalancer og fremme en mere jævn udvikling i hele EU, og foranstaltningerne for at imødegå hjerneflugt. To af de vigtigste Europa 2020-mål — at øge andelen af beskæftigede og forbedre den sociale inklusion — har direkte betydning for, at der kan skabes gunstige vilkår for at mindske hjerneflugten. Andre Europa 2020-mål såsom innovation og forøgelse af antallet af personer, der tager en videregående uddannelse, vil potentielt kunne føre til hjernetilgang og -tilbagevenden ved at tiltrække og motivere talentfulde personer; |
| --- | --- |

6.

| 7. | bemærker, at hjerneflugt og lignende problemstillinger i EU skal forstås og evalueres på baggrund af et system med flerniveauforvaltning. Om de forhold, der kendetegner flerniveauforvaltning, udgør en hindring eller en mulighed på dette politikområde, afhænger i høj grad af, hvordan EU og dets institutioner fungerer i deres rolle som facilitatorer og koordinatorer af politikudformningen og -formidlingen; |
| --- | --- |

7.

| 8. | påpeger, at selvom hjerneflugt ofte opfattes som et nationalt eller overnationalt politikproblem på grund af de mangeartede og alvorlige konsekvenser, kan problemet håndteres med gode resultater på subnationalt niveau. De lokale og regionale offentlige myndigheder spiller her en afgørende rolle, eftersom det er lokalsamfundene, der berøres direkte af konsekvenserne af hjerneflugt: tabet af en ung og uddannet arbejdsstyrke er en enorm udfordring for lokalsamfund i hele EU; |
| --- | --- |

8.

| 9. | bemærker, at de lokale myndigheder repræsenterer det niveau i medlemsstaterne, hvor politikker for at imødegå hjerneflugt bedst kan udformes og gennemføres. Lokalsamfund er systemer med forholdsvis klare grænser, som gør det lettere at analysere problemet og finde skræddersyede løsninger. Endvidere er det lettere for de lokale myndigheder at overvåge og evaluere, hvor vellykkede politikkerne er på lokalt niveau; |
| --- | --- |

9.

| 10. | gør opmærksom på, at der kan vindes meget ved at trække på disse subnationale myndigheders erfaringer og kompetencer, når der udformes politikker på EU-niveau; |
| --- | --- |

10.

| 11. | mener, at de lokale myndigheders førstehåndserfaringer med at håndtere hjerneflugt kan bidrage med succeshistorier og bedste praksis, som vil være nyttig i forbindelse med udviklingen af en sammenhængende politik på EU-niveau. De lokale og regionale myndigheder kan levere andet og mere end blot en generel og abstrakt definition af politiske problemer, nemlig konkrete og effektive løsninger. De skal være bedre til at forstå den indsats og de initiativer for at imødegå hjerneflugten, som er sat i værk uden for de administrative grænser for det lokalsamfund, som de repræsenterer, og de er nødt til at deltage i regionalt og tværregionalt samarbejde; |
| --- | --- |

11.

| 12. | gør opmærksom på, at problemerne i afsender- og modtagerregioner ikke er de samme og derfor skal løses i overensstemmelse dermed. Denne sondring er vigtig, da politikker på overnationalt niveau bør have som mål at fremme win-win-løsninger eller i hvert fald begrænse de tilfælde, hvor både afsender- og modtagerregioner bliver tabere (hjernespild); |
| --- | --- |

12.

| 13. | gør opmærksom på den risiko, som hjerneflugt indebærer for det europæiske projekts langsigtede bæredygtighed. Afsenderregionerne er i en svær klemme: de har behov for konvergens (for at lukke hullet til modtagerregionerne), men mister deres kvalificerede arbejdskraft. På lang sigt er det vanskeligt at forestille sig, at ændringen eller omstillingen til en bæredygtig og konkurrencedygtig økonomisk model baseret på videnøkonomien og produkter med stor værditilvækst kan realiseres, hvis ulighederne mellem afsender- og modtagerregioner forøges. Ulighederne vil blive endnu større, og der vil blive sat gang i en ond cirkel af »desintegration«, hvis der ikke gøres noget. Ifølge det globale konkurrenceevneindeks er EU's østlige og sydlige medlemsstater for øjeblikket blandt de lande i verden, som har sværest ved at holde på deres talenter; |
| --- | --- |

13.

| 14. | gør opmærksom på, at selvom EU-institutionerne har iværksat mekanismer for at mindske ulighederne, har de kun været delvist effektive. I betragtning af at hjerneflugten er tiltagende og af dens geografiske og økonomiske dimension, er der behov for en anden type initiativ eller indsats, hvor der sættes direkte ind over for de pushfaktorer, der udløses af den særlige vækstudvikling i afsenderregionerne, og som gør, at disse regioner ikke er tilstrækkeligt attraktive for den højtuddannede del af arbejdsstyrken; |
| --- | --- |

14.

| 15. | bemærker, at misforholdet mellem uddannelse og arbejdsmarkedet er et af problemerne forbundet med hjerneflugt. Uddannelse er klart et område, hvor forbedringer kan bidrage til at mindske de negative følgevirkninger af hjerneflugt. De lokale og regionale myndigheder bør have større fokus på dette i et samarbejde med de nationale myndigheder og EU. Derudover bør uddannelsessystemerne tage højde for, at der er skiftende dynamikker på arbejdsmarkedet, og at det bliver stadig mere varieret, således at der bliver et afkast af de investeringer i en regions eller et lands menneskelige kapital, som ellers bliver tabt ved hjerneflugt; |
| --- | --- |

15.

| 16. | gør opmærksom på en tendens, der skal overvåges tæt, nemlig børn, som efterlades derhjemme af forældre, der søger et bedre arbejde udenlands. Det er en direkte følgevirkning af hjerneflugt og har langsigtede konsekvenser; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger betydningen af Erasmus+, ESF+ og lignende programmer for skabelsen af akademiske og faglige muligheder for talentfulde personer og muligheder for international networking og partnerskaber i hele Europa og ikke kun i visse regionale knudepunkter og af at støtte omsætningen af den europæiske søjle for sociale rettigheder til praksis. Den nye Kommissions støtte til en forøgelse af budgettet til Erasmus+-programmet er et skridt i den rigtige retning; |
| --- | --- |

17.

| 18. | mener, at en løsning på problemet med hjerneflugt kræver et stærkt lederskab og koordinering af forskellige bestræbelser på tværs af nationale jurisdiktioner. Det afgørende er at finde konkrete metoder til skabelse af samarbejdsnetværk, at imødegå populistisk politisk retorik og at styrke den europæiske integration. Fokus for yderligere handling i medlemsstaterne og på EU-niveau bør være at koordinere og fremme/støtte bestræbelserne på subnationalt niveau gennem konsensusskabelse om, hvordan hjerneflugt bør analyseres og håndteres for at skabe win-win-situationer for alle interessenter; |
| --- | --- |

18.

| 19. | fremhæver, at der er en række vigtige strategiske problemstillinger i forhold til hjerneflugt, der skal kortlægges, så beslutningstagerne undgår dobbeltarbejde i deres politiske anstrengelser. Disse strategiske problemstillinger skal formuleres på en måde, der sikrer, at de politiske foranstaltninger har synlige virkninger, og fremmer politikker, som omsættes til konkret handling; |
| --- | --- |

19.

| 20. | anbefaler, at der for de enkelte underkategorier af hjerneflugt — hjernetilgang, hjernespild, hjernecirkulation, returmigration — identificeres og iværksættes forskellige typer af modtræk. Disse områder kræver hver især forskellige, specifikke løsninger. Det er yderst vigtigt, at man ikke går frem efter samme model over for alle disse underkategorier. En mangel på skræddersyede løsninger kan resultere i generelle og abstrakte erklæringer/målsætninger, som er svære at gennemføre i virkeligheden; |
| --- | --- |

20.

| 21. | er klar over, at nogle regioner og byer allerede er i gang med at gennemføre kreative løsninger for at tiltrække og holde på talent. Politikkerne spænder fra støtte til talentfulde personers flytning til disse regioner/byer til mere sofistikerede foranstaltninger, der omfatter udvikling af tværnationale netværk af iværksættere. EU er nødt til at støtte programmer og initiativer, der har til formål at øge læringen mellem forskellige europæiske lokale og regionale myndigheder; |
| --- | --- |

21.

| 22. | ser de lokale og regionale myndigheder som nøglen til at imødegå hjerneflugten. Veluddannet arbejdskraft kan tiltrækkes og fastholdes ved at gøre god brug af samhørighedspolitikkens instrumenter til integreret territorial udvikling; |
| --- | --- |

22.

| 23. | mener, at de lokale og regionale myndigheder i samarbejde med de nationale myndigheder og EU bør fremme politikker og instrumenter til udvikling af lokalt iværksætteri, selvstændig beskæftigelse og alternative forretningsudviklingsmodeller for at øge afsenderregionernes tiltrækningskraft; |
| --- | --- |

23.

| 24. | anbefaler, at de lokale og regionale myndigheder på grundlag af en realistisk behovsvurdering skaber sammenhæng mellem deres regions særlige aktiver og de talenter og politikker, de har behov for; |
| --- | --- |

24.

| 25. | foreslår, at de lokale og regionale myndigheder etablerer lokale alliancer omfattende alle interessenter (offentlige myndigheder, virksomheder, universiteter, NGO'er osv.), som er i stand til at udforme og gennemføre lokale politikker, der kan bidrage til at modvirke hjerneflugten. Der bør være støtte til og afholdes regelmæssige møder mellem de relevante interessenter. Møderne bør anvendes som fora til diskussion og planlægning af lokale og kontekstspecifikke løsninger baseret på succeshistorier fra andre steder/jurisdiktioner; |
| --- | --- |

25.

| 26. | gør opmærksom på, at stringente procedurer for strategisk planlægning på lokalt og regionalt niveau kan være vigtige for overensstemmelsen mellem de menneskelige ressourcers mobilitet og de mellemlangsigtede og langsigtede udviklingsplaner og for at skabe et godt grundlag for samarbejde med andre regionale, nationale og europæiske myndigheder; |
| --- | --- |

26.

| 27. | ser gerne en bedre forståelse af de årsager og hindringer, som afholder dem, der tidligere er emigreret, fra at vende hjem, og en bedre forståelse af, hvordan offentlige myndigheder kan medvirke til at fjerne nogle af disse hindringer. Det ville kunne skabe forandringer og vende hjerneflugt til hjernecirkulation eller returmigration; |
| --- | --- |

27.

| 28. | anbefaler, at tiltag på subnationalt niveau integreres og koordineres med medlemsstaternes og EU’s tiltag under overholdelse af nærhedsprincippet. Integration af bestræbelserne på de forskellige niveauer er helt afgørende for, at EU-politikkerne bliver en succes. Politikker og programmer bør udvikles med henblik på at integrere og fremme koordineringen mellem de lokale og regionale myndigheders tiltag på den ene side og medlemsstaternes og EU’s tiltag på den anden side. Det gælder inden for alle de områder, hvor der forekommer hjerneflugt (uddannelse, samhørighed, regional udvikling, digitalisering osv.). Der skal iværksættes en mekanisme på EU-niveau, som netop er udviklet til at fremme integrationen og koordineringen af de politiske foranstaltninger over for hjerneflugt; |
| --- | --- |

28.

| 29. | mener, at de lokale og regionale myndigheder er nødt til at være bevidste om problemets omfang og foretage realistiske og seriøse vurderinger af det, der kendetegner hvert enkelt område, hvor der forekommer hjerneflugt. Kun evidensbaseret beslutningstagning og politikudformning kan danne grundlaget for effektive løsninger. Realistiske vurderinger af hjerneflugten i de enkelte regioner kan gøre det nemmere for de offentlige myndigheder, der skal tackle samme eller beslægtede problemer, at lade samarbejde afløse konkurrence og vil kunne forbedre koordineringen af de igangværende bestræbelser og de eksisterende ressourcer mellem alle interessenter; |
| --- | --- |

29.

| 30. | mener, at hurtige procedurer for anerkendelse af eksamensbeviser og færdigheder/kompetencer i høj grad vil kunne medvirke til at begrænse hjerneflugten. Med henblik derpå er det muligt og nødvendigt at digitalisere og sammenkoble registre på grundlag af forskellige EU-initiativer, herunder den fremtidige Europass-dokumentation, der underskrives digitalt. Udvalget bifalder endvidere Kommissionens initiativ om et europæisk uddannelsesområde i 2025, hvor læring, studier og forskning ikke vanskeliggøres af grænser. Samtidig peger det på behovet for at etablere mekanismer, der kan fremme hjernecirkulation og returmigration; |
| --- | --- |

30.

| 31. | henstiller, at Kommission intensiverer bestræbelserne for at mindske de regionale uligheder, som er en af de væsentligste årsager til hjerneflugt. Samhørighedsfondene spiller en vigtig rolle i at støtte de regioner og områder, som mærker disse uligheder. Skræddersyede politikker og instrumenter, som direkte modvirker disse uligheder mellem Øst- og Sydeuropa og landene i Vesteuropa og mellem regioner i medlemsstaterne, er afgørende for at fjerne en af de væsentligste årsager til hjerneflugt. Kommissionens politiske tilsagn (4) om en rimelig mindsteløn er særdeles relevant, især i afsenderregioner, da problemet med levestandard og arbejdsforhold vil kunne imødegås, og livskvaliteten vil blive direkte påvirket. EU’s samhørighedspolitik for 2021-2027 bør være en langsigtet investeringspolitik for alle regioner med fokus på at overvinde økonomiske, sociale og regionale skel i overensstemmelse med partnerskabsprincippet og en stedbaseret tilgang. Samhørighedspolitikken bør koordineres bedre med andre EU-politikker, så der er fælles spilleregler. På EU-niveau bør den vertikale samordning af forskellige finansieringskilder forbedres under forvaltningen af samhørighedspolitikken og -programmerne efter 2020 for at garantere større sammenhæng mellem dagsordenerne på de forskellige forvaltnings- og planlægningsniveauer på kort og mellemlangt sigt (5); |
| --- | --- |

31.

| 32. | anbefaler, at der på lokalt og regionalt niveau udarbejdes og gennemføres realistiske politikker for at tiltrække, fastholde og gentiltrække en uddannet arbejdsstyrke. Et vigtigt strategisk aspekt er livskvalitet. Som anført er forbedring af livskvaliteten et meget stærkt redskab til at tiltrække og fastholde en uddannet arbejdsstyrke. Det er hensigtsmæssigt og ønskeligt, at der foretages regelmæssige og strukturerede målinger af livskvaliteten, således at de kan give de lokale og regionale myndigheder værdifuld information om, hvor der kan være brug for tiltag; |
| --- | --- |

32.

| 33. | mener, at de lokale, regionale og nationale myndigheder og EU bør have fokus på funktionelle tilgange til at få emigrationen til at vende og tiltrække arbejdstagere (6). Der kan være tale om at etablere en videnøkonomi, forbedre regionernes tiltrækningskraft, udvikle strategier over for diasporasamfund og gennemføre funktionelle tilgange i byforvaltningen; |
| --- | --- |

33.

| 34. | mener, at de lokale, regionale og nationale myndigheder og EU må være mere opmærksomme på at fjerne de strukturelle faktorer, som øger hjerneflugten (infrastruktur/motorveje, kvaliteten af tjenesteydelser, adgang til teknologi osv.); |
| --- | --- |

34.

| 35. | understreger, at der er behov for at udvikle en integreret europæisk strategi over for hjerneflugt, som er baseret på realistiske vurderinger, samarbejde og koordinering på lokalt/regionalt niveau, nationalt niveau og EU-niveau. Ligeledes er der inden for områder som uddannelse, digitalisering, samhørighed og økonomiske politikker, hvor der forekommer hjerneflugt, behov for at koordinere politikkerne i varierende grad; |
| --- | --- |

35.

| 36. | opfatter det som helt afgørende, at de lokale og regionale myndigheder forstår, hvor vigtig en rolle universiteterne og erhvervsuddannelsesinstitutionerne spiller i den lokale udvikling i en videnbaseret økonomi. De offentlige myndigheder skal udvikle partnerskaber med universiteterne og også være bevidste om behovet for at støtte universiteterne, herunder med investeringer i lokal infrastruktur. Der skal være så stort sammenfald som muligt mellem universiteternes og de offentlige myndigheders strategiske målsætninger; |
| --- | --- |

36.

| 37. | bemærker, at partnerskaber mellem private virksomheder (med interesse i F&U), lokale myndigheder og universiteter er vigtige motorer for lokal vækst og udvikling, hvilket bør inkluderes i Kommissionens målsætning om at gøre det nemmere for små virksomheder at blive store innovatorer ved hjælp af en strategi for SMV’er; |
| --- | --- |

37.

| 38. | er bekymret over risikoen for voksende uligheder mellem byer og regioner, der har stor gavn af rammeprogrammerne for forskning og innovation, og advarer om, at de skridt, der er truffet for at mindske forskellene mellem regionerne med henblik på at imødegå udfordringerne, herunder de demokratiske udfordringer, og sikre alle adgang til Horisont Europa, ikke er tilstrækkelige (7); |
| --- | --- |

38.

| 39. | gør gældende, at digitale forbindelser og intelligent specialisering kan have positive virkninger i forhold til hjerneflugt. Omdrejningspunktet for de regionale strategier for intelligent udvikling og specialisering kan være den konkurrencemæssige fordel, der findes eller skabes i en given region. Digitale forbindelser og udvikling af digitale færdigheder bør være væsentlige elementer i den nye Kommissions arbejde for at opdatere handlingsplanen for digital uddannelse; |
| --- | --- |

39.

| 40. | gør opmærksom på, at de lokale myndigheder kan udforme og gennemføre en lang række foranstaltninger for at forøge og udbygge det enkelte lokalsamfunds modstandsdygtighed, især når det rammes af økonomiske vanskeligheder som arbejdsløshed. Modstandsdygtighed og evne til at tilpasse sig og komme igennem svære perioder kan støttes gennem opkvalificerings- og omskolingsprogrammer som dem, der støttes via EU’s dagsorden for kvalifikationer, foranstaltninger for at fremme iværksættervirksomhed og små virksomheder, uddannelsesprogrammer og kommunale programmer for unge, hvis forældre arbejder i udlandet osv.; |
| --- | --- |

40.

| 41. | anbefaler, at Kommissionen aktivt — i tæt samarbejde med Det Europæiske Regionsudvalg, Europa-Parlamentet og EU’s Ministerråd — støtter de lokale og regionale offentlige organers bestræbelser for at imødegå hjerneflugt. EU er en kompleks politisk og administrativ størrelse, og der er behov for en omhyggelig analyse af EU's ansvar og kompetencer i forhold til hjerneflugt. Drøftelserne om EU’s rolle må indebære såvel fastlæggelse af dets ansvarsområder og en kortlægning af de bedste redskaber, der er til rådighed på EU-niveau; |
| --- | --- |

41.

| 42. | mener, at en arbejdstagers tilbagevenden til sit hjemland efter et ophold i udlandet må betragtes som en fordel for hans/hendes jobprofil og derfor må være synlig for arbejdsgiverne i forbindelse med en udvælgelsesproces. |
| --- | --- |

42.

Bruxelles, den 12. februar 2020.

Apostolos TZITZIKOSTAS

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  Det Europæiske Regionsudvalg, 2018, Addressing brain drain: The local and regional dimension.

1

(2)  Kommissionen, Generaldirektoratet for Beskæftigelse, Sociale Anliggender, Arbejdsmarkedsforhold og Inklusion, Direktorat D — arbejdskraftens mobilitet, 2018 Annual Report on Intra-EU Labour Mobility.

2

(3)  R. Atoyan, L. Christiansen, A. Dizioli, C. Ebeke, N. Ilahi, A. Ilyina, G. Mehrez, H. Qu, F. Raei, A. Rhee, og D. Zakharova, Emigration and Its Economic Impact on Eastern Europe, IMF staff discussion note, juli 2016.

3

(4)  Ursula von der Leyen, En mere ambitiøs Union. Min dagsorden for Europa, s. 9.

4

(5)  ESPON, 2019, Addressing Labour Migration Challenges in Europe, s. 18.

5

(6)  Idem, s. 17-18.

6

(7)  COR-2018-03891.

7

---

| 29.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 141/39 |
| --- | --- | --- | --- |

29.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 141/39

---

Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse om kultur i en mere ambitiøs Union: regionernes og byernes rolle

(2020/C 141/09)

| Ordfører: | Vincenzo BIANCO (IT/PES), medlem af kommunalrådet i Catania |
| --- | --- |

Ordfører:

Vincenzo BIANCO (IT/PES), medlem af kommunalrådet i Catania

POLITISKE ANBEFALINGER

DET EUROPÆISKE REGIONSUDVALG

| 1. | finder det nødvendigt at anlægge en bred forståelse for kultur og Europas kulturelle mangfoldighed, der ikke kun handler om bevarelse og beskyttelse af den materielle kulturarv, men også hjælper med at synliggøre samfundets dynamiske karakter og konstante udvikling; |
| --- | --- |

1.

| 2. | er bevidst om den rolle, som byerne og regionerne kan spille ved gennem en pluralistisk og innovativ vision for kulturen i højere grad at inddrage borgerne i den kulturelle vækst og give dem de redskaber, der er nødvendige for at deltage aktivt. Udvalget understreger i denne forbindelse, at den kunstneriske ytringsfrihed, der er en forudsætning for demokratiet, skal beskyttes, og at alle borgere har ret til at få adgang til forskellige kulturelle udtryksformer, hvilket har afgørende betydning for velfærden i samfundet (1). Med tanke på dette mener udvalget, at foranstaltninger inden for kulturen bør styrke kunstens og kulturens muligheder for at blive en fri og uafhængig kraft i samfundet, og det opfordrer alle myndighedsniveauer og EU-institutionerne til at støtte bestræbelserne på at styrke kunstneres mulighed for at reagere på de trusler og det had, som de risikerer at blive udsat for i det offentlige rum; |
| --- | --- |

2.

| 3. | opfordrer Kommissionen til at lade kultur indgå i de politiske prioriteter for den nye mandatperiode og Rådet til som led i rammerne for den kommende FFR at støtte tildelingen af tilstrækkelige ressourcer til at fremme, forvalte, udnytte og udvikle kulturarven på lokalt og regionalt plan; |
| --- | --- |

3.

| 4. | opfordrer Kommissionen til at udnytte og fremme anvendelsen af kulturressourcer, især blandt unge, bl.a. med henblik på at sikre socioøkonomisk udvikling og beskæftigelse. |
| --- | --- |

4.

Baggrund: EU's indsats for at fremme kultur på lokalt og regionalt plan

| 5. | fremhæver, at EU ifølge traktaterne skal bestræbe sig på at respektere sin rige kulturelle mangfoldighed og forpligte sig til at fremme samarbejdet mellem medlemsstaterne og udbygge deres indsats med henblik på at forbedre kendskabet til og formidlingen af de europæiske folkeslags kultur og historie samt bevare og skabe kunst og litteratur, også i den audiovisuelle sektor. Traktaterne giver desuden EU kompetence til at støtte medlemsstaternes tiltag inden for områderne kultur, turisme, almen uddannelse og erhvervsuddannelse, ungdom og idræt under overholdelse af nærhedsprincippet; |
| --- | --- |

5.

| 6. | påskønner Kommissionens afgørelse om at fortsætte det igangværende program Et Kreativt Europa som et selvstændigt program, og dermed garantere kulturområdet en selvstændig finansiel ramme, som kan sikre videreførelsen af resultaterne for perioden 2014-2020; |
| --- | --- |

6.

| 7. | understreger, at den nye europæiske kulturdagsorden supplerer og styrker den europæiske identitet ved at anerkende Europas kulturelle mangfoldighed og styrke de kulturelle og kreative sektorer i Europa og deres forbindelser med partnere uden for Europa; |
| --- | --- |

7.

| 8. | understreger, at det europæiske år for kulturarv i 2018 havde stor deltagelse på lokalt plan med tusindvis af aktiviteter rundt omkring i Europa. Derigennem blev der skabt opmærksomhed om, at Europas kulturarv skal formidles og påskønnes som en fælles ressource, kendskabet til historien og de fælles europæiske værdier blev øget, følelsen af at være en del af et fælles europæisk rum blev forstærket, og inklusionen blev fremmet; |
| --- | --- |

8.

| 9. | mener, at de overordnede mål for det europæiske år for kulturarv i 2018 i tråd med den europæiske landskabskonvention og den nye europæiske kulturdagsorden kan udvides til også at omfatte et stærkt element af territorial udvikling i form af regionale og lokale kulturelle strategier, som indbefatter fremme af bæredygtig kulturturisme; |
| --- | --- |

9.

| 10. | glæder sig over den europæiske handlingsramme for kulturarv, som blev fremlagt i december 2018 og består af fem søjler, som skal bidrage til at sikre reelle forandringer i den måde, hvorpå vi sætter pris på, bevarer og fremmer den europæiske kulturarv; |
| --- | --- |

10.

| 11. | minder om, at Kommissionen ud over gennem de tidligere programmer Kultur og Media også har støttet kulturen gennem midlerne fra samhørighedspolitikken, COSME-programmet og Horisont 2020-programmet, og at der findes yderligere støtteinstrumenter under Erasmus+, Den Europæiske Socialfond og Den Europæiske Fond for Regionaludvikling; |
| --- | --- |

11.

| 12. | opfordrer Kommissionen til at sikre, at princippet om at integrere kulturinvesteringer i EU's forskellige politikområder også finder anvendelse i forbindelse med programmeringen af de europæiske fonde, så kulturen ikke kun bliver anset som en sektorpolitik, og dens rolle inden for alle aspekter af samhørighed (økonomisk, social og territorial) anerkendes. Udvalget understreger i den forbindelse betydningen af at styrke synergien mellem kulturpolitikken og andre politikområder, som f.eks. turisme, regionalpolitik, uddannelse, ungdom og FoU; |
| --- | --- |

12.

| 13. | opfordrer Kommissionen samt medlemsstaterne og disses forvaltningsmyndigheder til i den nye programmering af de europæiske fonde for mindre udviklede regioner at øge investeringerne i kultur, herunder støtten til foranstaltninger til tilbagelevering af kulturarven til borgerne gennem almennyttige offentlig-private partnerskaber og styrkelse af de grundlæggende kulturinstitutioner (særligt offentlige biblioteker); |
| --- | --- |

13.

| 14. | finder det vigtigt at øge investeringerne på kulturområdet, sådan som det allerede er tilfældet for programmerne Et Kreativt Europa og Erasmus+. Der skal fokuseres tilstrækkeligt på regionernes og byernes centrale rolle i integrationsprocessen ved at støtte almennyttige offentlig-private partnerskaber, bl.a. for at fremme god forvaltningspraksis; |
| --- | --- |

14.

| 15. | bemærker, at forhandlingerne om samhørighedspolitikken efter 2020 er et klart og utvetydigt udgangspunkt for at udarbejde en brugbar strategi til at opnå ambitiøse mål med den planlagte fordobling af vigtige europæiske programmer, som har direkte indvirkning på kulturpolitikkerne, såsom programmerne »Et Kreativt Europa« og »Erasmus«. |
| --- | --- |

15.

De regionale og lokale myndigheders rolle

| 16. | understreger, at der i alle EU's medlemsstater findes steder, som er opført på UNESCO’s verdensarvsliste — steder, som har en særlig kulturel eller naturmæssig betydning — og at 381 af de i alt 1 121 verdensarvssteder i verden findes i de 27 medlemsstater; |
| --- | --- |

16.

| 17. | understreger, at kulturarven i medlemsstaterne er spredt og ofte svært tilgængelig, hvilket vanskeliggør bevarelsen og udnyttelsen; |
| --- | --- |

17.

| 18. | opfordrer Kommissionen samt medlemsstaterne og disses forvaltningsmyndigheder til at støtte indsatsen for at beskytte og bevare kulturgenstande særligt for at sikre en aktiv bevarelse af den spredte kulturarv, som findes i indlandsområder og fjerntliggende områder, og som er svært at få adgang til; |
| --- | --- |

18.

| 19. | understreger kulturturismens betydning, idet den fremmer kulturens indre værdi og samtidig bidrager til den territoriale udvikling. Udvalget peger i den forbindelse på behovet for en integreret tilgang til kulturturisme, bl.a. som led i intelligente specialiseringsstrategier, med henblik på at rationalisere dens indvirkning i lokalområderne og sikre, at den forbliver bæredygtig. Med henblik derpå henviser RU til Kommissionens europæiske indikatorsystem for turisme (ETIS), der kan bidrage til at måle, hvordan kulturturismedestinationerne klarer sig i forhold til bæredygtighed, og opfordrer til, at systemet regelmæssigt opdateres; |
| --- | --- |

19.

| 20. | glæder sig over de lokale og regionale myndigheders voksende interesse i og indsats for at fremme fælles visioner og tiltag i medlemsstaterne i hele Europa. Udvalget håber, at initiativer såsom initiativet »Carta di Agrigento«, som er blevet underskrevet af flere hundrede borgmestre og regionalrådsformænd i Italien, og som støttes af særdeles repræsentative sammenslutninger, kan gennemføres i andre lande; |
| --- | --- |

20.

| 21. | er opmærksom på, at borgerne i højere grad skal inddrages i udviklingen af kultur og forsynes med de redskaber, der er nødvendige for en aktiv deltagelse. Udvalget er tillige opmærksomt på det bidrag, som kultur og kulturel mangfoldighed kan tilføre til bæredygtig udvikling som anerkendt i 2030-dagsornden for bæredygtig udvikling (2), og udvalget giver tilsagn om at ville arbejde for, at de bliver vigtige katalysatorer for denne udvikling på lokalt og regionalt niveau. |
| --- | --- |

21.

De lokale og regionale myndigheders hovedmål

| 22. | opfordrer EU's regioner og byer samt regionale kulturarvsorganisationer og -netværk til at lade sig inspirere af handlingsrammen og udvikle vidtspændende og effektive tiltag og strategiske planer for fremme og udnyttelse af kulturarven; |
| --- | --- |

22.

| 23. | bemærker, at de lokale og regionale myndigheder repræsenterer det forvaltningsniveau, hvor der bør iværksættes initiativer til at fremme kendskabet til den europæiske kulturarv for såvel skolebørn som voksne, herunder personer, som ønsker at bosætte sig i en EU-medlemsstat; |
| --- | --- |

23.

| 24. | anser kendskabet til og udnyttelsen af den europæiske kulturarv, dvs. alle kulturelle, sociale og kreative udtryksformer, arv og overlevering fra generationerne før os samt de europæiske folkeslags traditioner og skikke, som et redskab til at styrke unionsborgerskabet og som en vej til social integration og inklusion; |
| --- | --- |

24.

| 25. | finder det nødvendigt at styrke initiativer, som sikrer kendskab og adgang til den europæiske kulturarv, på europæisk plan, da de er et vigtigt element til at styrke unionsborgerskabet og fremme en følelse af at høre til i Europa; |
| --- | --- |

25.

| 26. | fremhæver, at netværk af byer, peerlæring og venskabsbyordninger mellem kommuner kan bidrage til at fremme og udbrede kendskabet til unionsborgerskabet som redskab til deltagelse i samfundslivet og til integration, særligt i de nye medlemsstater; |
| --- | --- |

26.

| 27. | efterlyser inden for rammerne af den nye dagsorden for byerne 2030 en forøgelse af investeringerne i kultur og i planer for anvendelse og deltagerorienteret og bæredygtig forvaltning af kulturgoder, herunder de kulturgoder, som er blevet forsømt eller opgivet, og trække på kommunernes innovative initiativer og på de regionale aktørers forskellige former for samarbejde; |
| --- | --- |

27.

| 28. | foreslår, at de lokale og regionale myndigheders nøglerolle i forbindelse med at fremme og udnytte deres lokalsamfunds kunst- og kulturliv fremhæves yderligere, og opfordrer til at fremme inddragelsen af de regionale og lokale myndigheder i programmet. I den forbindelse, understreger udvalget nødvendigheden af at sikre den rette balance mellem tildelingen af midler til store projekter og finansieringsforanstaltninger og -initiativer på lokalt og regionalt plan, bl.a. fra SMV'er; |
| --- | --- |

28.

| 29. | opfordrer Kommissionen til at give borgerne bedre adgang til kultur og historiske steder og således fremme kulturforbruget, især blandt unge, udvikle integrerede politikker for uddannelse og livslang læring samt fremme lokalsamfundenes deltagelse i kulturelle initiativer; |
| --- | --- |

29.

| 30. | mener, at den kreative og kulturelle sektor bør støttes, særligt hvad angår initiativer til udbredelse af kendskabet til og udnyttelsen af kulturarven, som kan give resultater med hensyn til kvalitet, beskæftigelse, digital innovation og social inklusion, og tiltag til udvikling af billedkunst og scenekunst på europæisk plan; |
| --- | --- |

30.

| 31. | er bevidst om betydningen af at udnytte de digitale muligheder for at fremme kulturen på en interaktiv måde og nå ud til alle samfundslag, særligt de unge, som er dem, der i fremtiden kommer til at beskytte og fremme kulturarven; |
| --- | --- |

31.

| 32. | opfordrer Kommissionen til at støtte udviklingen af forbindelser på kulturområdet mellem landene i Middelhavsområdet, bl.a. hvad angår kulturelt diplomati; |
| --- | --- |

32.

| 33. | fremhæver betydningen af grænseoverskridende og tværregionalt samarbejde på kulturområdet, da kulturarven går ud over grænserne (3). RU fremhæver i den forbindelse de lokale og regionale myndigheders centrale rolle, også med hensyn til gennemførelsen af den kulturelle komponent af de makroregionale strategier; |
| --- | --- |

33.

| 34. | understreger, at det for at fremme kendskabet til og udnyttelsen af den europæiske kulturarv er nødvendigt at forbedre udvekslingen af data og oplysninger mellem de offentlige myndigheder i EU's medlemsstater samt kommunikationen mellem disse myndigheder og borgerne; |
| --- | --- |

34.

| 35. | opfordrer Kommissionen til at træffe særlige foranstaltninger til at fremme EU-borgernes effektive deltagelse i og udnyttelse af kulturarven i medlemsstaterne, navnlig ved at sikre fuld adgang til oplysninger, hvilket er en forudsætning for deres aktive deltagelse, og ved at støtte oprettelsen af en særlig informationsplatform; |
| --- | --- |

35.

| 36. | forpligter de europæiske byer og regioner til i deres administrative kapacitet som primære aktører at udforske kulturdrevne modeller for social og økonomisk innovation og fremme initiativer for civilsamfundet og sammenslutninger, som inddrager borgerne i udviklingen af kultur og beskyttelsen og udnyttelsen af materielle og immaterielle kulturgoder. |
| --- | --- |

36.

Bruxelles, den 12. februar 2020.

Apostolos TZITZIKOSTAS

Formand for Det Europæiske Regionsudvalg

---

(1)  https://en.unesco.org/creativity/sites/creativity/files/artistic_freedom_pdf_web.pdf

1

(2)  https://sustainabledevelopment.un.org/post2015/transformingourworld

2

(3)  For eksempel Europarådets »Cultural Routes«, (https://www.coe.int/en/web/cultural-routes/about) og UNESCO's »World Heritage Journeys — Europe« (https://visitworldheritage.com/en/eu).

3

---