# Uradni list C 126/2020

| | ISSN 1977-1045 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 126 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Letnik 6317. april 2020 |

ISSN 1977-1045

Uradni list

Evropske unije

C 126

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Letnik 6317. april 2020

---

| Vsebina | Stran |
| --- | --- |
| | II   Sporočila |
| | SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
| | Evropska komisija |
| 2020/C 126/01 | Skupni evropski časovni načrt za odpravo ukrepov za zajezitev COVID-19 | 1 |
| 2020/C 126/02 | Sporočilo Komisije COVID-19: Smernice za izvajanje zadevnih določb EU na področju azila in vračanja ter za preselitve | 12 |

Vsebina

Stran

II   Sporočila

SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

2020/C 126/01

Skupni evropski časovni načrt za odpravo ukrepov za zajezitev COVID-19

1

2020/C 126/02

Sporočilo Komisije COVID-19: Smernice za izvajanje zadevnih določb EU na področju azila in vračanja ter za preselitve

12

---

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

II Sporočila

SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

| 17.4.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 126/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 126/1

---

Skupni evropski časovni načrt za odpravo ukrepov za zajezitev COVID-19

(2020/C 126/01)

Člani Evropskega sveta so se na zasedanju 26. marca 2020 (1) zavezali, da bodo storili vse potrebno, da bi zaščitili državljane EU in premagali krizo, hkrati pa ohranili evropske vrednote in način življenja. Poleg nujnosti boja proti pandemiji COVID-19 in njenim neposrednim posledicam so člani Evropskega sveta pozvali k pripravi ukrepov, ki so potrebni za ponovno vzpostavitev normalnega delovanja evropskih družb in gospodarstev ter za trajnostno rast, vključno s prehodom na zeleno gospodarstvo in digitalno preobrazbo, in sicer na podlagi vseh spoznanj iz krize.

To sporočilo, ki sta ga predstavila predsednica Evropske komisije in predsednik Evropskega sveta, je odgovor na pozive članov Evropskega sveta, da se ob usklajevanju z državami članicami pripravi izhodna strategija, ki bo pomenila podlago za celovit načrt okrevanja in naložb brez primere.

1.   Uvod

Zaradi hitro se spreminjajoče narave pandemije COVID-19 in velikih neznank v zvezi z novim virusom in boleznijo, ki jo povzroča, so bili zdravstveni sistemi izpostavljeni izzivom brez primere, Evropa in preostali svet pa se soočata z dramatičnimi socialno-ekonomskimi učinki. Kriza je že terjala na tisoče življenj in še vedno močno obremenjuje zdravstvene sisteme. Sprejeti so bili izredni ukrepi brez primere, in sicer tako gospodarski kot tudi socialni.

Vse države članice so prepovedale zbiranje ljudi na javnih krajih, (v celoti ali delno) zaprle šole in uvedle omejitve prehoda mej/potovanj. Več kot polovica držav članic EU je razglasila izredne razmere.

Image 1

Ti omejevalni ukrepi so potrebni za upočasnitev širjenja virusa in so že rešili več deset tisoč življenj (2), vendar imajo visoko socialno in ekonomsko ceno. Škodljivo vplivajo na duševno zdravje, državljane pa silijo k radikalni spremembi njihovega vsakdanjega življenja. Povzročajo velike pretrese v gospodarstvu in resno vplivajo na delovanje enotnega trga, saj so vsi sektorji zaprti, povezljivost je bistveno omejena, mednarodne dobavne verige in svoboda gibanja ljudi pa so močno moteni. Zaradi tega je potrebna javna intervencija, da bi se uravnotežil socialno-ekonomski učinek tako na ravni EU kot na ravni držav članic (3). Kljub sprejetim ukrepom bo gospodarski in socialni učinek velik, kot kažeta razpoloženje na trgu in doslej največji obseg uporabe shem krajšega delovnega časa.

Čeprav bo za ponovno vzpostavitev normalnih razmer potrebno zelo veliko časa, je hkrati tudi jasno, da izredni ukrepi za omejitev izhoda ne morejo trajati neomejeno. Zaradi vse boljšega poznavanja virusa in bolezni je treba stalno ocenjevati, ali so ti ukrepi še vedno sorazmerni. Nujno je treba načrtovati fazo, ko bodo lahko države članice ponovno začele z gospodarskimi in družabnimi dejavnostmi, hkrati pa čim bolj zmanjšati učinek na zdravje ljudi in preprečevati preobremenjenost zdravstvenih sistemov. Za to bo potreben dobro usklajen pristop v EU in med vsemi državami članicami.

Ta časovni načrt določa tak pristop. Temelji na strokovnem znanju in nasvetih Evropskega centra za preprečevanje in obvladovanje bolezni in svetovalnega odbora Komisije za COVID-19 ter upošteva izkušnje in razmere v več državah članicah ter smernice Svetovne zdravstvene organizacije (SZO). Časovni načrt vsebuje priporočila za države članice, njihov cilj pa je ohranjanje javnega zdravja ob postopni odpravi zajezitvenih ukrepov, da bi se lahko ponovno vzpostavile normalne življenjske in gospodarske razmere. To ne pomeni, da se lahko zajezitveni ukrepi takoj odpravijo, temveč je namen pomagati državam članicam pri sprejemanju ukrepov in vzpostaviti okvir za zagotovitev usklajevanja na ravni EU in čezmejnega usklajevanja, pri čemer je treba upoštevati posebnosti vsake države članice. Nekateri od dejavnikov, ki bi lahko vplivali na odločitve držav članic o tem, kje, kdaj in kako bodo ukrepi odpravljeni, so specifične epidemiološke razmere, teritorialna organizacija, ureditev zdravstvenih storitev, porazdelitev prebivalstva in gospodarska dinamika. Pozornost bo treba nameniti tudi razmeram v državah v sosedstvu EU

2.   Časovnica

Omejevalni ukrepi, ki so jih uvedle države članice, so potrebni za omejitev širjenja epidemije in zmanjšanje pritiska na zdravstvene sisteme („sploščitev krivulje“). Temeljijo na razpoložljivih informacijah o značilnostih epidemiologije bolezni in sledijo previdnostnemu pristopu. Državam članicam omogočajo dovolj dragocenega časa, da pripravijo svoje zdravstvene sisteme, nabavijo bistveno opremo, na primer zaščitno in laboratorijsko opremo in ventilatorje, tudi na ravni EU, ter začnejo razvijati cepivo in možne načine zdravljenja.

Prevladujoče znanstveno mnenje je, da so ti ukrepi bistveni, pri čemer razpoložljivi podatki dejansko kažejo, da je s kombinacijo strogih zajezitvenih ukrepov mogoče znižati stopnje prenosa in umrljivosti (4).

Image 2

Vir: službe Komisije. Število dejanskih pozitivnih primerov ustreza skupnemu številu potrjenih primerov okužbe, od katerih se odšteje število ozdravelih in umrlih.

Za oceno polnega učinka teh ukrepov je potrebnega več časa, pri čemer je treba upoštevati inkubacijsko dobo virusa, trajanje bolezni in hospitalizacije, potrebno poročanje, razlike v intenzivnosti testiranja in nadaljnje širjenje, do katerega lahko pride med omejitvijo izhoda, na primer med člani iste družine.

Ker se ukrepi za omejitev izhoda izvajajo že več tednov, se seveda postavlja vprašanje, kdaj in kako bi jih bilo mogoče omiliti.

Med epidemiološkimi strokovnjaki je na splošno sprejeto mnenje, da virus kljub ukrepom za omejitev izhoda še naprej kroži in da se bo s kakršno koli postopno omilitvijo omejitve neizogibno povečalo število novih okužb. Zato bo potrebno stalno in podrobno spremljanje, po potrebi pa se bo treba prilagoditi in ponovno uvesti nove ukrepe. Očitno je tudi, da bomo morali živeti z virusom, dokler ne bo na voljo cepivo ali zdravljenje. V zvezi s tem sta bistvenega pomena jasna in pravočasna komunikacija z državljani ter preglednost. Ključnega pomena bo tudi stalen dialog s socialnimi partnerji.

Pogoji in merila, v skladu s katerimi se lahko odpravijo zajezitveni ukrepi, so seveda v veliki meri odvisni od podatkov, ki se razvijajo sčasoma, zlasti od ravni prenosa virusa v prizadetih regijah, razvoja in trajanja imunosti na virus med prebivalstvom ter od tega, kako bolezen vpliva na različne starostne skupine. Z zanesljivimi podatki se bo čim bolj zmanjšalo tveganje, da bi odločitve temeljile na napačnih predpostavkah ali nepopolnih informacijah, na primer zaradi zamud pri poročanju ali nezadostnega testiranja okuženih oseb, ki imajo blage simptome ali jih sploh nimajo. Priporočila iz tega časovnega načrta temeljijo na dosedanjih znanstvenih spoznanjih. Ko bo na voljo več podatkov in ko bodo nacionalni podatki primerljivejši, metode merjenja pa bolj usklajene, bo treba ta priporočila posodobiti.

3.   Merila

Pri oceni, ali se lahko postopno omili omejitev izhoda, je treba upoštevati tri sklope meril:

| 1. | Epidemiološka merila, ki kažejo na znatno zmanjšanje in stabiliziranje širjenja bolezni v daljšem obdobju. Na to lahko na primer kaže trajno zmanjšanje števila novih okužb, hospitalizacij in bolnikov v intenzivni negi. |
| --- | --- |

1.

Epidemiološka merila, ki kažejo na znatno zmanjšanje in stabiliziranje širjenja bolezni v daljšem obdobju. Na to lahko na primer kaže trajno zmanjšanje števila novih okužb, hospitalizacij in bolnikov v intenzivni negi.

| 2. | Zadostne zmogljivosti zdravstvenih sistemov, na primer kar zadeva stopnjo zasedenosti enot za intenzivno nego, ustrezno število bolnišničnih postelj, dostop do farmacevtskih izdelkov, ki so potrebni v enotah za intenzivno nego, obnavljanje zalog opreme, dostop do zdravniške nege, zlasti za ranljive skupine, razpoložljivost struktur za primarno zdravstveno varstvo ter zadostno osebje z ustreznimi kvalifikacijami za oskrbo pacientov, ki so odpuščeni iz bolnišnice ali se zdravijo doma, in za izvajanje ukrepov za odpravo omejitev izhoda (na primer testiranja). To merilo je bistveno, saj kaže, ali se bodo različni nacionalni zdravstveni sistemi po odpravi ukrepov lahko soočili z morebitnim povečanjem števila okužb. Hkrati je vedno bolj verjetno, da se bodo bolnišnice soočale z zaostankom pri načrtovanih posegih, ki so bili na vrhuncu pandemije začasno odloženi, da bi imeli zdravstveni sistemi držav članic na voljo zadostne zmogljivosti ne le v zvezi s COVID-19, temveč tudi na splošno. |
| --- | --- |

2.

Zadostne zmogljivosti zdravstvenih sistemov, na primer kar zadeva stopnjo zasedenosti enot za intenzivno nego, ustrezno število bolnišničnih postelj, dostop do farmacevtskih izdelkov, ki so potrebni v enotah za intenzivno nego, obnavljanje zalog opreme, dostop do zdravniške nege, zlasti za ranljive skupine, razpoložljivost struktur za primarno zdravstveno varstvo ter zadostno osebje z ustreznimi kvalifikacijami za oskrbo pacientov, ki so odpuščeni iz bolnišnice ali se zdravijo doma, in za izvajanje ukrepov za odpravo omejitev izhoda (na primer testiranja). To merilo je bistveno, saj kaže, ali se bodo različni nacionalni zdravstveni sistemi po odpravi ukrepov lahko soočili z morebitnim povečanjem števila okužb. Hkrati je vedno bolj verjetno, da se bodo bolnišnice soočale z zaostankom pri načrtovanih posegih, ki so bili na vrhuncu pandemije začasno odloženi, da bi imeli zdravstveni sistemi držav članic na voljo zadostne zmogljivosti ne le v zvezi s COVID-19, temveč tudi na splošno.

| 3. | Ustrezne zmogljivosti spremljanja, vključno z obsežnimi zmogljivostmi za testiranje za odkrivanje in spremljanje širjenja virusa v kombinaciji s sledenjem stikom in možnostmi osamitve ljudi v primeru ponovnega pojava in nadaljnjega širjenja okužb. Zmogljivosti za detekcijo protiteles, potrjenih posebej za COVID-19, bodo zagotovile dopolnilne podatke o deležu prebivalstva, ki je uspešno premagal bolezen, z njimi pa se bo sčasoma lahko merila pridobljena odpornost. |
| --- | --- |

3.

Ustrezne zmogljivosti spremljanja, vključno z obsežnimi zmogljivostmi za testiranje za odkrivanje in spremljanje širjenja virusa v kombinaciji s sledenjem stikom in možnostmi osamitve ljudi v primeru ponovnega pojava in nadaljnjega širjenja okužb. Zmogljivosti za detekcijo protiteles, potrjenih posebej za COVID-19, bodo zagotovile dopolnilne podatke o deležu prebivalstva, ki je uspešno premagal bolezen, z njimi pa se bo sčasoma lahko merila pridobljena odpornost.

Odvisno od svojih struktur morajo države članice odločiti, na kateri ravni je treba oceniti skladnost z zgoraj navedenimi merili.

4.   Načela

Postopno opuščanje ukrepov, uvedenih v zvezi s COVID-19, je stvar skupnega evropskega interesa. Prizadete so vse države članice, čeprav v različnem obsegu. Širjenja virusa ni mogoče zajeziti znotraj meja, ukrepi, sprejeti ločeno, pa bodo zagotovo manj učinkoviti. Zajezitveni ukrepi in njihova postopna omilitev vplivajo ne le na javno zdravje, temveč tudi na zelo povezane vrednostne verige ter nacionalne in čezmejne prometne sisteme, potrebne za omogočanje prostega pretoka oseb, blaga in storitev. Pri odpravi teh ukrepov bi bilo zato treba upoštevati celovito naravo enotnega trga. Čeprav se časovnica in podrobnosti med državami članicami razlikujejo, je bistven obstoj skupnega okvira.

EU in njene države članice bi morala voditi tri osnovna načela:

| 1. | Ukrepi bi morali temeljiti na znanosti in biti osredotočeni na javno zdravje: odločitev o odpravi omejevalnih ukrepov je večrazsežnostna odločitev politike, ki vključuje uravnoteženje koristi za javno zdravje ter drugih družbenih in gospodarskih učinkov. Hkrati pa bi moralo varovanje javnega zdravja kratkoročno in dolgoročno ostati glavni cilj odločitev držav članic. Odločitve držav članic morajo čim bolj temeljiti na razpoložljivih znanstvenih dokazih in države članice bi morale biti pripravljene svoje pristope spremeniti, ko bo na voljo več znanstvenih dokazov. |
| --- | --- |

1.

Ukrepi bi morali temeljiti na znanosti in biti osredotočeni na javno zdravje: odločitev o odpravi omejevalnih ukrepov je večrazsežnostna odločitev politike, ki vključuje uravnoteženje koristi za javno zdravje ter drugih družbenih in gospodarskih učinkov. Hkrati pa bi moralo varovanje javnega zdravja kratkoročno in dolgoročno ostati glavni cilj odločitev držav članic. Odločitve držav članic morajo čim bolj temeljiti na razpoložljivih znanstvenih dokazih in države članice bi morale biti pripravljene svoje pristope spremeniti, ko bo na voljo več znanstvenih dokazov.

| 2. | Ukrepi bi morali biti usklajeni med državami članicami: pomanjkanje usklajevanja pri odpravi omejevalnih ukrepov lahko negativno vpliva na vse države članice in povzroči politična trenja. Čeprav ni enotnega pristopa za vse, bi morale države članice prek Odbora za zdravstveno varnost pravočasno obvestiti druga drugo in Komisijo, preden najavijo odpravo ukrepov, in upoštevati njihova stališča. . Komunikacija in razprava bi morali potekati v okviru enotne ureditve za politično odzivanje na krize. |
| --- | --- |

2.

Ukrepi bi morali biti usklajeni med državami članicami: pomanjkanje usklajevanja pri odpravi omejevalnih ukrepov lahko negativno vpliva na vse države članice in povzroči politična trenja. Čeprav ni enotnega pristopa za vse, bi morale države članice prek Odbora za zdravstveno varnost pravočasno obvestiti druga drugo in Komisijo, preden najavijo odpravo ukrepov, in upoštevati njihova stališča. . Komunikacija in razprava bi morali potekati v okviru enotne ureditve za politično odzivanje na krize.

| 3. | Spoštovanje in solidarnost med državami članicami ostajata bistvenega pomena: ključni dejavnik uspeha v tej fazi je izkoriščanje prednosti vseh strani. Vsi zdravstveni sistemi niso pod enakim pritiskom, strokovnjaki in države članice si lahko izmenjajo veliko znanja, ključnega pomena v času krize pa je medsebojna pomoč. Čeprav sta bila usklajevanje in solidarnost med državami članicami na začetku pandemije postavljena pod vprašaj, se je v zadnjih nekaj tednih pokazalo, da solidarnost v EU vse bolj narašča, dober primer tega pa so zdravljenje bolnikov na oddelkih intenzivne nege v drugih državah članicah, pošiljanje zdravnikov in medicinskih sester ter oskrba drugih držav z zaščitno obleko, maskami in ventilatorji. Doslej je 17 držav članic organiziralo lete (veliko jih je bilo omogočenih in financiranih prek mehanizma EU na področju civilne zaščite) za vračanje evropskih državljanov iz vseh držav, ki so obtičali v tujini, v domovino. Klinični zdravniki si prek namenske spletne platforme EU izmenjujejo izkušnje z zdravljenjem bolnikov s COVID-19. To je pravi pristop in bi ga bilo treba nadaljevati (5). Vodil bo k nadaljnjim solidarnostnim ukrepom na ravni EU v podporo nekaterim državam članicam in regijam, ki jo bodo potrebovale za premagovanje pandemije ali pa jih bo nastala gospodarska kriza še bolj prizadela kot ostale države (6). |
| --- | --- |

3.

Spoštovanje in solidarnost med državami članicami ostajata bistvenega pomena: ključni dejavnik uspeha v tej fazi je izkoriščanje prednosti vseh strani. Vsi zdravstveni sistemi niso pod enakim pritiskom, strokovnjaki in države članice si lahko izmenjajo veliko znanja, ključnega pomena v času krize pa je medsebojna pomoč. Čeprav sta bila usklajevanje in solidarnost med državami članicami na začetku pandemije postavljena pod vprašaj, se je v zadnjih nekaj tednih pokazalo, da solidarnost v EU vse bolj narašča, dober primer tega pa so zdravljenje bolnikov na oddelkih intenzivne nege v drugih državah članicah, pošiljanje zdravnikov in medicinskih sester ter oskrba drugih držav z zaščitno obleko, maskami in ventilatorji. Doslej je 17 držav članic organiziralo lete (veliko jih je bilo omogočenih in financiranih prek mehanizma EU na področju civilne zaščite) za vračanje evropskih državljanov iz vseh držav, ki so obtičali v tujini, v domovino. Klinični zdravniki si prek namenske spletne platforme EU izmenjujejo izkušnje z zdravljenjem bolnikov s COVID-19. To je pravi pristop in bi ga bilo treba nadaljevati (5). Vodil bo k nadaljnjim solidarnostnim ukrepom na ravni EU v podporo nekaterim državam članicam in regijam, ki jo bodo potrebovale za premagovanje pandemije ali pa jih bo nastala gospodarska kriza še bolj prizadela kot ostale države (6).

5.   Spremljevalni ukrepi

Za uspešno postopno odpravo obstoječih ukrepov omejitve izhoda je potrebna kombinacija spremljevalnih ukrepov, ki bodo ustrezali vsem državam članicam. EU sprejema ukrepe, s katerimi bi jih pri tem podprla.

| 1. | Zbiranje podatkov in razvoj zanesljivega sistema poročanja: zbiranje in izmenjava podatkov na nacionalni in podnacionalni ravni s strani javnozdravstvenih organov na usklajen način glede širjenja virusa, značilnosti okuženih in ozdravljenih oseb ter njihovih morebitnih neposrednih stikov je bistvenega pomena za boljše upravljanje odprave ukrepov. Hkrati je glede na vse pogostejše dokaze, da je veliko število ljudi asimptomatskih prenašalcev COVID-19 ali imajo le omejene simptome, mogoče, da informacije o okužbah, ki se sporočijo zdravstvenim organom, predstavljajo le vrh ledene gore. Še vedno ostaja precej neznank. Tako se za razumevanje širjenja COVID-19 ter predvidevanje in ocenjevanje možnega učinka različnih zajezitvenih ukrepov, ki so jih uvedle države članice, uporabljajo matematični modeli. Družbeni mediji in operaterji mobilnih omrežij lahko nudijo številne podatke o mobilnosti in družabnih stikih, pa tudi prostovoljna poročila o blagih primerih bolezni (npr. s participativnim nadzorom) in/ali posrednih zgodnjih znakih širjenja bolezni (npr. iskanja/objave nenavadnih simptomov). Taki podatki, če so združeni in uporabljeni v anonimizirani zbirni obliki v skladu s pravili EU o varstvu podatkov in zasebnosti, bi lahko prispevali k izboljšanju kakovosti modeliranja in napovedovanja pandemije na ravni EU. Skupno raziskovalno središče (JRC) in ECDC lahko to zbiranje podatkov in modeliranje centralizirata. |
| --- | --- |

1.

Zbiranje podatkov in razvoj zanesljivega sistema poročanja: zbiranje in izmenjava podatkov na nacionalni in podnacionalni ravni s strani javnozdravstvenih organov na usklajen način glede širjenja virusa, značilnosti okuženih in ozdravljenih oseb ter njihovih morebitnih neposrednih stikov je bistvenega pomena za boljše upravljanje odprave ukrepov. Hkrati je glede na vse pogostejše dokaze, da je veliko število ljudi asimptomatskih prenašalcev COVID-19 ali imajo le omejene simptome, mogoče, da informacije o okužbah, ki se sporočijo zdravstvenim organom, predstavljajo le vrh ledene gore. Še vedno ostaja precej neznank. Tako se za razumevanje širjenja COVID-19 ter predvidevanje in ocenjevanje možnega učinka različnih zajezitvenih ukrepov, ki so jih uvedle države članice, uporabljajo matematični modeli. Družbeni mediji in operaterji mobilnih omrežij lahko nudijo številne podatke o mobilnosti in družabnih stikih, pa tudi prostovoljna poročila o blagih primerih bolezni (npr. s participativnim nadzorom) in/ali posrednih zgodnjih znakih širjenja bolezni (npr. iskanja/objave nenavadnih simptomov). Taki podatki, če so združeni in uporabljeni v anonimizirani zbirni obliki v skladu s pravili EU o varstvu podatkov in zasebnosti, bi lahko prispevali k izboljšanju kakovosti modeliranja in napovedovanja pandemije na ravni EU. Skupno raziskovalno središče (JRC) in ECDC lahko to zbiranje podatkov in modeliranje centralizirata.

| 2. | Vzpostavitev okvira za sledenje stikom in opozarjanje z uporabo mobilnih aplikacij, ki spoštuje varstvo podatkov: mobilne aplikacije, ki državljane opozarjajo na povečano tveganje zaradi stika z osebo, pri kateri je bil test za COVID-19 pozitiven, so zlasti pomembne v fazi odprave zajezitvenih ukrepov, saj se tveganje za okužbo poveča ob medsebojnih stikih vse več oseb. Kot kažejo izkušnje drugih držav s pandemijo COVID-19, lahko te aplikacije pomagajo prekiniti verige okužb in zmanjšati tveganje nadaljnjega prenosa virusa. Zato bi morale biti pomemben element strategij držav članic in dopolnjevati druge ukrepe, kot so večje zmogljivosti testiranja. Uporaba teh mobilnih aplikacij bi morala biti za posameznike prostovoljna in temeljiti na privolitvi uporabnikov ter v celoti spoštovati evropska pravila o zasebnosti in varstvu osebnih podatkov. Pri uporabi sledilnih aplikacij bi morali uporabniki ohraniti nadzor nad svojimi podatki. V oblikovanje sistema bi morali biti vključeni nacionalni zdravstveni organi. Sledenje neposredni bližini med mobilnimi napravami bi moralo biti dovoljeno le anonimno in zbirno ter brez sledenja državljanom, imena morebitnih okuženih oseb pa se ne bi smela razkriti drugim uporabnikom. Mobilne aplikacije za sledenje in opozarjanje bi morale izpolnjevati stroge zahteve glede preglednosti in bi se morale deaktivirati takoj po koncu krize COVID-19, morebitni preostali podatki pa bi se morali izbrisati. Ob upoštevanju mrežnih učinkov bi razširjena uporaba vseevropske referenčne aplikacije ali vsaj interoperabilnost in izmenjava rezultatov med takimi aplikacijami omogočila učinkovitejše opozarjanje zadevnih oseb in učinkovitejše spremljanje delovanja politik na področju javnega zdravja. Komisija je 8. aprila 2020 sprejela priporočilo (7), ki državam članicam pomaga pri vzpostavljanju procesa za razvoj skupnega evropskega pristopa (t. i. „nabor orodij“) za uporabo digitalnih sredstev, ki bodo državljanom dala več možnosti za učinkovite in bolj ciljno usmerjene ukrepe omejevanja socialnih stikov (8). Ta skupni pristop bodo dopolnjevale smernice Komisije, ki bodo določale ustrezna načela zasebnosti in varstva podatkov. Zaupanje v te aplikacije ter njihovo spoštovanje zasebnosti in varstva podatkov sta bistvenega pomena za njihov uspeh in učinkovitost. |
| --- | --- |

2.

Vzpostavitev okvira za sledenje stikom in opozarjanje z uporabo mobilnih aplikacij, ki spoštuje varstvo podatkov: mobilne aplikacije, ki državljane opozarjajo na povečano tveganje zaradi stika z osebo, pri kateri je bil test za COVID-19 pozitiven, so zlasti pomembne v fazi odprave zajezitvenih ukrepov, saj se tveganje za okužbo poveča ob medsebojnih stikih vse več oseb. Kot kažejo izkušnje drugih držav s pandemijo COVID-19, lahko te aplikacije pomagajo prekiniti verige okužb in zmanjšati tveganje nadaljnjega prenosa virusa. Zato bi morale biti pomemben element strategij držav članic in dopolnjevati druge ukrepe, kot so večje zmogljivosti testiranja. Uporaba teh mobilnih aplikacij bi morala biti za posameznike prostovoljna in temeljiti na privolitvi uporabnikov ter v celoti spoštovati evropska pravila o zasebnosti in varstvu osebnih podatkov. Pri uporabi sledilnih aplikacij bi morali uporabniki ohraniti nadzor nad svojimi podatki. V oblikovanje sistema bi morali biti vključeni nacionalni zdravstveni organi. Sledenje neposredni bližini med mobilnimi napravami bi moralo biti dovoljeno le anonimno in zbirno ter brez sledenja državljanom, imena morebitnih okuženih oseb pa se ne bi smela razkriti drugim uporabnikom. Mobilne aplikacije za sledenje in opozarjanje bi morale izpolnjevati stroge zahteve glede preglednosti in bi se morale deaktivirati takoj po koncu krize COVID-19, morebitni preostali podatki pa bi se morali izbrisati. Ob upoštevanju mrežnih učinkov bi razširjena uporaba vseevropske referenčne aplikacije ali vsaj interoperabilnost in izmenjava rezultatov med takimi aplikacijami omogočila učinkovitejše opozarjanje zadevnih oseb in učinkovitejše spremljanje delovanja politik na področju javnega zdravja. Komisija je 8. aprila 2020 sprejela priporočilo (7), ki državam članicam pomaga pri vzpostavljanju procesa za razvoj skupnega evropskega pristopa (t. i. „nabor orodij“) za uporabo digitalnih sredstev, ki bodo državljanom dala več možnosti za učinkovite in bolj ciljno usmerjene ukrepe omejevanja socialnih stikov (8). Ta skupni pristop bodo dopolnjevale smernice Komisije, ki bodo določale ustrezna načela zasebnosti in varstva podatkov. Zaupanje v te aplikacije ter njihovo spoštovanje zasebnosti in varstva podatkov sta bistvenega pomena za njihov uspeh in učinkovitost.

| 3. | Razširjanje zmogljivosti testiranja in usklajevanje metodologij testiranja: glede na to, da ni cepiva, je treba prebivalstvo čim bolj zaščititi pred okužbo. Zato je razpoložljivost obsežnega testiranja, ki lahko zagotovi hitre in zanesljive rezultate, ključna za premagovanje pandemije in tudi predpogoj za odpravo ukrepov omejevanja socialnih stikov v prihodnosti (pomembna je tudi za učinkovitost aplikacij za sledenje stikom, kot je opisano zgoraj).
  Za izboljšanje testiranja v državah članicah je potreben tridelni pristop:






  a) | Razvoj in povečanje trajnih zmogljivosti za diagnosticiranje COVID-19 v bolnišnicah ter v osnovnih in skupnostnih oskrbovalnih strukturah in decentraliziranih zmogljivostih za testiranje, ki so dostopne vsem rizičnim skupinam in oskrbovalcem ranljivih posameznikov, pa tudi simptomatičnim osebam ali tistim, ki so v tesnem stiku s potrjenimi primeri. |
| --- | --- | --- |

3.

Razširjanje zmogljivosti testiranja in usklajevanje metodologij testiranja: glede na to, da ni cepiva, je treba prebivalstvo čim bolj zaščititi pred okužbo. Zato je razpoložljivost obsežnega testiranja, ki lahko zagotovi hitre in zanesljive rezultate, ključna za premagovanje pandemije in tudi predpogoj za odpravo ukrepov omejevanja socialnih stikov v prihodnosti (pomembna je tudi za učinkovitost aplikacij za sledenje stikom, kot je opisano zgoraj).

Za izboljšanje testiranja v državah članicah je potreben tridelni pristop:

a)

Razvoj in povečanje trajnih zmogljivosti za diagnosticiranje COVID-19 v bolnišnicah ter v osnovnih in skupnostnih oskrbovalnih strukturah in decentraliziranih zmogljivostih za testiranje, ki so dostopne vsem rizičnim skupinam in oskrbovalcem ranljivih posameznikov, pa tudi simptomatičnim osebam ali tistim, ki so v tesnem stiku s potrjenimi primeri.

| b) | Vzpostavitev ustreznih shem testiranja, ki določajo, katere teste (oziroma njihovo kombinacijo) bi bilo treba opraviti na kateri stopnji, in prednostno razvrščajo uporabo testov (npr. za zdravstvene delavce, osebe, ki se vrnejo na delovno mesto, starejše v domovih itd.). Uporabljeni testi bi morali biti sprejemljive kakovosti, izvajati pa bi se morali tako, da bi se podatki testov vzajemno priznavali znotraj držav članic in med njimi. Del take strategije je uvedba seroloških testov za ocenjevanje pridobljene imunosti prebivalstva. |
| --- | --- |

b)

Vzpostavitev ustreznih shem testiranja, ki določajo, katere teste (oziroma njihovo kombinacijo) bi bilo treba opraviti na kateri stopnji, in prednostno razvrščajo uporabo testov (npr. za zdravstvene delavce, osebe, ki se vrnejo na delovno mesto, starejše v domovih itd.). Uporabljeni testi bi morali biti sprejemljive kakovosti, izvajati pa bi se morali tako, da bi se podatki testov vzajemno priznavali znotraj držav članic in med njimi. Del take strategije je uvedba seroloških testov za ocenjevanje pridobljene imunosti prebivalstva.

| c) | Ko bodo kompleti za samotestiranje ustrezno potrjeni in bo zagotovljena njihova zanesljivost, bi se lahko razmislilo o njihovi uvedbi. Javna kontaktna točka za stike in zagotavljanje navodil za njihovo uporabo in nadaljnje ravnanje bo omogočila individualno testiranje oseb s simptomi COVID-19, pri čemer se bo preprečila okužba drugih ljudi. Ti ukrepi bi zmanjšali pritisk na zdravstvene sisteme. |
| --- | --- |

c)

Ko bodo kompleti za samotestiranje ustrezno potrjeni in bo zagotovljena njihova zanesljivost, bi se lahko razmislilo o njihovi uvedbi. Javna kontaktna točka za stike in zagotavljanje navodil za njihovo uporabo in nadaljnje ravnanje bo omogočila individualno testiranje oseb s simptomi COVID-19, pri čemer se bo preprečila okužba drugih ljudi. Ti ukrepi bi zmanjšali pritisk na zdravstvene sisteme.

Uskladitev metod testiranja je ključni element tega pristopa, ki zahteva izmenjavo izkušenj, da bi dosegli primerljive rezultate po vsej EU in znotraj regij držav članic. Komisija na podlagi posvetovanja z ECDC, ki testiranja obravnava v svojih rednih posodobljenih ocenah tveganja, predstavlja smernice o različnih testih COVID-19 in njihovem izvajanju. Še naprej se bodo usklajevali pristopi k izvajanju testov na ravni EU. Komisija bo olajšala zbiranje vseh ustreznih znanstvenih študij in delovala kot enotna kontaktna točka za dostop držav članic in raziskovalcev do novih podatkov in rezultatov. V sodelovanju z državami članicami in v posvetovanju z ECDC bo vzpostavila mrežo referenčnih laboratorijev za COVID-19 po vsej Uniji, skupaj s podporno platformo.

| 4. | Povečanje zmogljivosti in odpornosti zdravstvenih sistemov: postopno odpravljanje nekaterih ukrepov za omejitev izhoda bo neizogibno povzročilo nove okužbe. Zato je bistveno, da se lahko za nove bolnike s COVID-19 ustrezno poskrbi v okviru zdravstvenih sistemov in zlasti v bolnišnicah, če bo to potrebno. V prehodnem obdobju bodo za odpornost zdravstvenih sistemov odločilni zadostna zmogljivost bolnišnic in zanesljiva primarna oskrba, zaščita zmogljivosti financiranja sistema zdravstvenega varstva, dobro usposobljeno in spočito zdravstveno osebje ter zagotovljen dostop do zdravstvenega varstva za vse. Komisija je mobilizirala proračunske instrumente EU za zagotovitev dodatnih virov – vključno z osebjem – za podporo zdravstvenim sistemom v boju proti krizi COVID-19 in s tem za reševanje življenj (9). |
| --- | --- |

4.

Povečanje zmogljivosti in odpornosti zdravstvenih sistemov: postopno odpravljanje nekaterih ukrepov za omejitev izhoda bo neizogibno povzročilo nove okužbe. Zato je bistveno, da se lahko za nove bolnike s COVID-19 ustrezno poskrbi v okviru zdravstvenih sistemov in zlasti v bolnišnicah, če bo to potrebno. V prehodnem obdobju bodo za odpornost zdravstvenih sistemov odločilni zadostna zmogljivost bolnišnic in zanesljiva primarna oskrba, zaščita zmogljivosti financiranja sistema zdravstvenega varstva, dobro usposobljeno in spočito zdravstveno osebje ter zagotovljen dostop do zdravstvenega varstva za vse. Komisija je mobilizirala proračunske instrumente EU za zagotovitev dodatnih virov – vključno z osebjem – za podporo zdravstvenim sistemom v boju proti krizi COVID-19 in s tem za reševanje življenj (9).

| 5. | Nadaljnje povečanje zmogljivosti medicinske in osebne zaščitne opreme: kriza COVID-19 je povzročila velik porast povpraševanja po medicinski opremi in osebni zaščitni opremi, kot so ventilatorji, kompleti za testiranje in maske. Vendar se to povpraševanje ne ujema vedno z zadostno ponudbo. Za prve tedne krize so bile značilne konkurenca med nacionalnimi, regionalnimi in evropskimi skupnimi naročili, motnje v dobavnih verigah, vključno z izvoznimi omejitvami, in pomanjkanje informacij o potrebah različnih držav članic. Življenjsko pomembno blago ne prispe v namembni kraj ali pa prispe z veliko zamudo. Konkurenca med državami članicami in mednarodnimi partnerji je povzročila znatno povišanje cen. To je pokazalo, kako pomembno je usklajevanje, da se zagotovi ustrezna oskrba po vsej EU. Komisija v skladu s tem ukrepa skupaj z državami članicami (10). Najučinkovitejša uporaba razpoložljive osebne zaščitne opreme bi morala temeljiti na razvoju znanja in svetovanja (11).
  Medicinsko opremo, kot so ventilatorji, običajno oceni in potrdi priglašeni organ na nacionalni ravni z ugotavljanjem skladnosti ali samopotrjevanjem. To lahko traja več mesecev. Komisija poziva priglašene organe, naj v boju proti COVID-19 dajo prednost nujni medicinski opremi na podlagi seznama, o katerem se bodo dogovorile države članice.
  V zvezi z oceno varnosti in učinkovitosti medicinskih pripomočkov in osebne zaščitne opreme bi morali nacionalni organi izmenjavati dobro prakso in si po potrebi prizadevati za soglasje o skupnih pristopih s pomočjo priglašenih organov. Države članice bi morale vzpostaviti enotno kontaktno točko za vsa vprašanja v zvezi z osebno zaščitno opremo in medicinskimi pripomočki, da se omogoči povezava organov za testiranje in ustreznih organov za nadzor trga.
  Za zagotavljanje zadostne oskrbe z opremo in zdravili, da bi se omogočila odprava ukrepov za omejitev izhoda, bo morda potrebno večje sodelovanje med podjetji, vključno s konkurenti, v nekaterih poslovnih ekosistemih, kot bi bilo dovoljeno v običajnih razmerah. Komisija zagotavlja in bo po potrebi še naprej zagotavljala protimonopolne usmeritve in pomoč za sodelovanje med podjetji v poslovnih ekosistemih, da bi se odpravilo pomanjkanje blaga in storitev, potrebnih za postopno odpravljanje zajezitvenih ukrepov. Komisija in nacionalni organi, pristojni za konkurenco, bodo prek Evropske mreže za konkurenco zagotavljali tudi skladno uporabo teh usmeritev pri njihovih izvršilnih ukrepih. |
| --- | --- |

5.

Nadaljnje povečanje zmogljivosti medicinske in osebne zaščitne opreme: kriza COVID-19 je povzročila velik porast povpraševanja po medicinski opremi in osebni zaščitni opremi, kot so ventilatorji, kompleti za testiranje in maske. Vendar se to povpraševanje ne ujema vedno z zadostno ponudbo. Za prve tedne krize so bile značilne konkurenca med nacionalnimi, regionalnimi in evropskimi skupnimi naročili, motnje v dobavnih verigah, vključno z izvoznimi omejitvami, in pomanjkanje informacij o potrebah različnih držav članic. Življenjsko pomembno blago ne prispe v namembni kraj ali pa prispe z veliko zamudo. Konkurenca med državami članicami in mednarodnimi partnerji je povzročila znatno povišanje cen. To je pokazalo, kako pomembno je usklajevanje, da se zagotovi ustrezna oskrba po vsej EU. Komisija v skladu s tem ukrepa skupaj z državami članicami (10). Najučinkovitejša uporaba razpoložljive osebne zaščitne opreme bi morala temeljiti na razvoju znanja in svetovanja (11).

Medicinsko opremo, kot so ventilatorji, običajno oceni in potrdi priglašeni organ na nacionalni ravni z ugotavljanjem skladnosti ali samopotrjevanjem. To lahko traja več mesecev. Komisija poziva priglašene organe, naj v boju proti COVID-19 dajo prednost nujni medicinski opremi na podlagi seznama, o katerem se bodo dogovorile države članice.

V zvezi z oceno varnosti in učinkovitosti medicinskih pripomočkov in osebne zaščitne opreme bi morali nacionalni organi izmenjavati dobro prakso in si po potrebi prizadevati za soglasje o skupnih pristopih s pomočjo priglašenih organov. Države članice bi morale vzpostaviti enotno kontaktno točko za vsa vprašanja v zvezi z osebno zaščitno opremo in medicinskimi pripomočki, da se omogoči povezava organov za testiranje in ustreznih organov za nadzor trga.

Za zagotavljanje zadostne oskrbe z opremo in zdravili, da bi se omogočila odprava ukrepov za omejitev izhoda, bo morda potrebno večje sodelovanje med podjetji, vključno s konkurenti, v nekaterih poslovnih ekosistemih, kot bi bilo dovoljeno v običajnih razmerah. Komisija zagotavlja in bo po potrebi še naprej zagotavljala protimonopolne usmeritve in pomoč za sodelovanje med podjetji v poslovnih ekosistemih, da bi se odpravilo pomanjkanje blaga in storitev, potrebnih za postopno odpravljanje zajezitvenih ukrepov. Komisija in nacionalni organi, pristojni za konkurenco, bodo prek Evropske mreže za konkurenco zagotavljali tudi skladno uporabo teh usmeritev pri njihovih izvršilnih ukrepih.

| 6. | Razvoj varnega in učinkovitega cepiva je eden ključnih elementov za zaustavitev pandemije COVID-19. Njegov razvoj in hitra uvedba sta zato bistvenega pomena. Komisija mobilizira dodatna sredstva za spodbujanje raziskav v zvezi s cepivom. Na podlagi trenutno razpoložljivih informacij in preteklih izkušenj s časovnimi okviri za razvoj cepiv Evropska agencija za zdravila (EMA) ocenjuje, da bi lahko trajalo eno leto, preden bo cepivo proti COVID-19 pripravljeno za odobritev ter na voljo v zadostnih količinah za varno uporabo v širši javnosti. Komisija v sodelovanju z EMA racionalizira potrebne regulativne ukrepe, od kliničnega preskušanja do dovoljenj za promet, da bi omogočila pospešitev postopka ob zagotovljeni varnosti. Raziskovalno skupnost in industrijo bo usmerjala, da bosta združili moči v obsežnih kliničnih poskusih, in proučila, kako bi lahko podprla povečanje proizvodnje cepiv v srednjeročnem obdobju. Skupna javna naročila in enak dostop do cepiv, ko bodo ta na voljo, bodo osrednji element ukrepov Komisije. Spodbujalo se bo sodelovanje na mednarodni ravni, zlasti za spodbujanje dostopa do cepiva. |
| --- | --- |

6.

Razvoj varnega in učinkovitega cepiva je eden ključnih elementov za zaustavitev pandemije COVID-19. Njegov razvoj in hitra uvedba sta zato bistvenega pomena. Komisija mobilizira dodatna sredstva za spodbujanje raziskav v zvezi s cepivom. Na podlagi trenutno razpoložljivih informacij in preteklih izkušenj s časovnimi okviri za razvoj cepiv Evropska agencija za zdravila (EMA) ocenjuje, da bi lahko trajalo eno leto, preden bo cepivo proti COVID-19 pripravljeno za odobritev ter na voljo v zadostnih količinah za varno uporabo v širši javnosti. Komisija v sodelovanju z EMA racionalizira potrebne regulativne ukrepe, od kliničnega preskušanja do dovoljenj za promet, da bi omogočila pospešitev postopka ob zagotovljeni varnosti. Raziskovalno skupnost in industrijo bo usmerjala, da bosta združili moči v obsežnih kliničnih poskusih, in proučila, kako bi lahko podprla povečanje proizvodnje cepiv v srednjeročnem obdobju. Skupna javna naročila in enak dostop do cepiv, ko bodo ta na voljo, bodo osrednji element ukrepov Komisije. Spodbujalo se bo sodelovanje na mednarodni ravni, zlasti za spodbujanje dostopa do cepiva.

| 7. | Obenem bi lahko razvoj varnega in učinkovitega zdravljenja in zdravil, zlasti s spremembo obstoječih zdravil, ki so trenutno odobrena za druge bolezni ali stanja, omejil vpliv virusa na zdravje prebivalstva v naslednjih mesecih ter omogočil, da bi si gospodarstvo in družba hitreje opomogla. EU financira dostop do superračunalništva in strokovnega znanja na področju umetne inteligence, da bi pospešila prepoznavanje potencialnih aktivnih molekul med obstoječimi zdravili in spojinami. Klinično preskušanje za ta zdravljenja in cepiva se je že začelo izvajati, Komisija in EMA pa pripravljata pospešitev regulativnih ukrepov od kliničnega preskušanja do dovoljenj za promet. Prednost je treba dati vzpostavitvi obširnega, po možnosti čim bolj evropskega kliničnega preskušanja, ki je potrebno za pridobitev zanesljivih podatkov. Skupna javna naročila za velike nakupe v zvezi s potencialnim zdravljenjem COVID-19 so v napredni fazi priprave. |
| --- | --- |

7.

Obenem bi lahko razvoj varnega in učinkovitega zdravljenja in zdravil, zlasti s spremembo obstoječih zdravil, ki so trenutno odobrena za druge bolezni ali stanja, omejil vpliv virusa na zdravje prebivalstva v naslednjih mesecih ter omogočil, da bi si gospodarstvo in družba hitreje opomogla. EU financira dostop do superračunalništva in strokovnega znanja na področju umetne inteligence, da bi pospešila prepoznavanje potencialnih aktivnih molekul med obstoječimi zdravili in spojinami. Klinično preskušanje za ta zdravljenja in cepiva se je že začelo izvajati, Komisija in EMA pa pripravljata pospešitev regulativnih ukrepov od kliničnega preskušanja do dovoljenj za promet. Prednost je treba dati vzpostavitvi obširnega, po možnosti čim bolj evropskega kliničnega preskušanja, ki je potrebno za pridobitev zanesljivih podatkov. Skupna javna naročila za velike nakupe v zvezi s potencialnim zdravljenjem COVID-19 so v napredni fazi priprave.

6.   Priporočila

Na podlagi znanstvenega mnenja ECDC in svetovalnega odbora za COVID-19 je Komisija oblikovala vrsto priporočil, kako naj države članice postopno odpravijo zajezitvene ukrepe.

| 1. | Ukrepi bodo postopni, saj bodo odpravljeni v več korakih, pri čemer bi bilo med njimi treba zagotoviti dovolj časa (npr. en mesec), saj je učinek njihove odprave mogoče meriti le skozi čas. |
| --- | --- |

1.

Ukrepi bodo postopni, saj bodo odpravljeni v več korakih, pri čemer bi bilo med njimi treba zagotoviti dovolj časa (npr. en mesec), saj je učinek njihove odprave mogoče meriti le skozi čas.

| 2. | Splošne ukrepe bi morali postopno nadomestiti s ciljno usmerjenimi ukrepi. To bi družbam omogočilo postopno vrnitev v normalne razmere, pri tem pa bi še naprej pred virusom ščitili prebivalstvo EU. Na primer:






  a) | Najbolj ranljive skupine bi bilo treba ščititi dlje: čeprav celovitega sklopa podatkov še ni, dokazi kažejo, da so starejši in osebe, ki trpijo za kroničnimi boleznimi, bolj ogroženi. Druga morebitna ogrožena skupina bi lahko bile tudi osebe z duševnimi motnjami. Predvideti bi bilo treba ukrepe, s katerimi jih bomo še naprej ščitili, tudi ko bomo odpravili omejitve za druge skupine. |
| --- | --- | --- |

2.

Splošne ukrepe bi morali postopno nadomestiti s ciljno usmerjenimi ukrepi. To bi družbam omogočilo postopno vrnitev v normalne razmere, pri tem pa bi še naprej pred virusom ščitili prebivalstvo EU. Na primer:

a)

Najbolj ranljive skupine bi bilo treba ščititi dlje: čeprav celovitega sklopa podatkov še ni, dokazi kažejo, da so starejši in osebe, ki trpijo za kroničnimi boleznimi, bolj ogroženi. Druga morebitna ogrožena skupina bi lahko bile tudi osebe z duševnimi motnjami. Predvideti bi bilo treba ukrepe, s katerimi jih bomo še naprej ščitili, tudi ko bomo odpravili omejitve za druge skupine.

| b) | Diagnosticirane osebe ali osebe z blagimi simptomi bi morale ostati v karanteni in bi jih bilo treba ustrezno zdraviti: to bo pripomoglo k odpravi verižnega prenašanja in omejilo širjenje bolezni. Komisija bo ECDC naročila, naj redno posodablja svoje smernice o merilih za odpravo karantene (12). |
| --- | --- |

b)

Diagnosticirane osebe ali osebe z blagimi simptomi bi morale ostati v karanteni in bi jih bilo treba ustrezno zdraviti: to bo pripomoglo k odpravi verižnega prenašanja in omejilo širjenje bolezni. Komisija bo ECDC naročila, naj redno posodablja svoje smernice o merilih za odpravo karantene (12).

| c) | Obstoječe splošne prepovedi bi morali nadomestiti varni alternativni ukrepi: to bo omogočilo ciljno usmerjanje na vire tveganja ob spodbujanju postopne ponovne uvedbe potrebnih gospodarskih dejavnosti (npr. okrepljeno in redno čiščenje in razkuževanje prometnih vozlišč in vozil, trgovin in delovnih mest namesto popolne prepovedi storitev ter zagotavljanje ustreznih ukrepov ali opreme za zaščito delavcev in potrošnikov). |
| --- | --- |

c)

Obstoječe splošne prepovedi bi morali nadomestiti varni alternativni ukrepi: to bo omogočilo ciljno usmerjanje na vire tveganja ob spodbujanju postopne ponovne uvedbe potrebnih gospodarskih dejavnosti (npr. okrepljeno in redno čiščenje in razkuževanje prometnih vozlišč in vozil, trgovin in delovnih mest namesto popolne prepovedi storitev ter zagotavljanje ustreznih ukrepov ali opreme za zaščito delavcev in potrošnikov).

| d) | Splošna izredna stanja z izrednimi pooblastili vlad bi bilo treba nadomestiti z bolj ciljno usmerjenimi državnimi intervencijami v skladu z njihovimi ustavnimi ureditvami. To bo zagotovilo demokratično odgovornost in preglednost sprejetih ukrepov, njihovo široko podporo javnosti ter temeljne človekove pravice in spoštovanje pravne države. |
| --- | --- |

d)

Splošna izredna stanja z izrednimi pooblastili vlad bi bilo treba nadomestiti z bolj ciljno usmerjenimi državnimi intervencijami v skladu z njihovimi ustavnimi ureditvami. To bo zagotovilo demokratično odgovornost in preglednost sprejetih ukrepov, njihovo široko podporo javnosti ter temeljne človekove pravice in spoštovanje pravne države.

| 3. | Odprava ukrepov bi se morala začeti z ukrepi z lokalnim učinkom in bi jo bilo treba postopno razširiti na ukrepe s širšo geografsko pokritostjo, pri čemer bi bilo treba upoštevati nacionalne posebnosti. To bi omogočilo učinkovitejše ukrepanje, po potrebi prilagojeno lokalnim pogojem, in morebitno ponovno uvedbo omejitev ob pojavitvi večjega števila novih primerov (npr. uvedbo „sanitarnega kordona“). Ta pristop bi omogočil prve ukrepe omilitve, ki bi neposredneje vplivali na življenje ljudi. Poleg tega bi državam članicam omogočil, da bi lahko bolje upoštevale regionalne razlike v širjenju COVID-19 na njihovem ozemlju. |
| --- | --- |

3.

Odprava ukrepov bi se morala začeti z ukrepi z lokalnim učinkom in bi jo bilo treba postopno razširiti na ukrepe s širšo geografsko pokritostjo, pri čemer bi bilo treba upoštevati nacionalne posebnosti. To bi omogočilo učinkovitejše ukrepanje, po potrebi prilagojeno lokalnim pogojem, in morebitno ponovno uvedbo omejitev ob pojavitvi večjega števila novih primerov (npr. uvedbo „sanitarnega kordona“). Ta pristop bi omogočil prve ukrepe omilitve, ki bi neposredneje vplivali na življenje ljudi. Poleg tega bi državam članicam omogočil, da bi lahko bolje upoštevale regionalne razlike v širjenju COVID-19 na njihovem ozemlju.

| 4. | Potreben je postopen pristop k odpiranju naših notranjih in zunanjih meja, s katerim se bo navsezadnje ponovno vzpostavilo normalno delovanje schengenskega območja.






  a) | Nadzor na notranjih mejah bi bilo treba odpraviti usklajeno: Komisija ves čas sodeluje z državami članicami, da bi omejila učinek ponovne uvedbe nadzora na notranjih mejah na delovanje notranjega trga in na prosto gibanje (13). Poleg tega si močno prizadeva, da bi kar čim bolj omejila učinek sedanjih razmer na prometni sektor, vključno s prevozniki in potniki (14). Trenutne omejitve potovanj in nadzor na mejah bi bilo treba odpraviti, ko se bo epidemiološko stanje obmejnih regij dovolj zbližalo ter se bodo v veliki meri in odgovorno uporabljala pravila o omejevanju socialnih stikov. Postopno ponovno odpiranje meja bi moralo biti najprej osredotočeno na čezmejne in sezonske delavce ter ne bi smelo na noben način diskriminirati mobilnih delavcev iz EU. Sosednje države članice bi morale tesno sodelovati pri zagotavljanju tega, obenem pa bi se morale pri tem usklajevati s Komisijo. V prehodni fazi bi bilo treba okrepiti prizadevanja za ohranitev nemotenega pretoka blaga in zagotovitev dobavnih verig. Omejitve potovanj bi bilo najprej treba zmanjšati med območji s primerljivo nizkim sporočenim kroženjem virusa. ECDC bo v sodelovanju z državami članicami vodil seznam takih območij. Komisija bo predložila tudi podrobnejše smernice o tem, kako postopno ponovno vzpostaviti prevozne storitve, povezljivost in prosti pretok, takoj ko bo to omogočalo zdravstveno stanje, tudi zaradi načrtovanja poletnih počitnic. |
| --- | --- | --- |

4.

Potreben je postopen pristop k odpiranju naših notranjih in zunanjih meja, s katerim se bo navsezadnje ponovno vzpostavilo normalno delovanje schengenskega območja.

a)

Nadzor na notranjih mejah bi bilo treba odpraviti usklajeno: Komisija ves čas sodeluje z državami članicami, da bi omejila učinek ponovne uvedbe nadzora na notranjih mejah na delovanje notranjega trga in na prosto gibanje (13). Poleg tega si močno prizadeva, da bi kar čim bolj omejila učinek sedanjih razmer na prometni sektor, vključno s prevozniki in potniki (14). Trenutne omejitve potovanj in nadzor na mejah bi bilo treba odpraviti, ko se bo epidemiološko stanje obmejnih regij dovolj zbližalo ter se bodo v veliki meri in odgovorno uporabljala pravila o omejevanju socialnih stikov. Postopno ponovno odpiranje meja bi moralo biti najprej osredotočeno na čezmejne in sezonske delavce ter ne bi smelo na noben način diskriminirati mobilnih delavcev iz EU. Sosednje države članice bi morale tesno sodelovati pri zagotavljanju tega, obenem pa bi se morale pri tem usklajevati s Komisijo. V prehodni fazi bi bilo treba okrepiti prizadevanja za ohranitev nemotenega pretoka blaga in zagotovitev dobavnih verig. Omejitve potovanj bi bilo najprej treba zmanjšati med območji s primerljivo nizkim sporočenim kroženjem virusa. ECDC bo v sodelovanju z državami članicami vodil seznam takih območij. Komisija bo predložila tudi podrobnejše smernice o tem, kako postopno ponovno vzpostaviti prevozne storitve, povezljivost in prosti pretok, takoj ko bo to omogočalo zdravstveno stanje, tudi zaradi načrtovanja poletnih počitnic.

| b) | Ponovno odprtje zunanjih mej in dostop oseb, ki nimajo stalnega prebivališča EU, do EU bi morala potekati v drugi fazi, pri čemer bi bilo treba upoštevati širjenje virusa zunaj EU in nevarnosti ponovne pojavitve. Za zaščito ukrepov za omejevanje socialnih stikov, ki so jih sprejele države članice EU in pridružene schengenske države, je treba stalno pregledovati potrebo po omejevanju nenujnih potovanj v EU (15). |
| --- | --- |

b)

Ponovno odprtje zunanjih mej in dostop oseb, ki nimajo stalnega prebivališča EU, do EU bi morala potekati v drugi fazi, pri čemer bi bilo treba upoštevati širjenje virusa zunaj EU in nevarnosti ponovne pojavitve. Za zaščito ukrepov za omejevanje socialnih stikov, ki so jih sprejele države članice EU in pridružene schengenske države, je treba stalno pregledovati potrebo po omejevanju nenujnih potovanj v EU (15).

| 5. | Ponovni zagon gospodarske dejavnosti bi bilo treba uvesti postopno, s čimer bi se zagotovilo, da se lahko organi in podjetja na varen način ustrezno prilagodijo okrepitvi dejavnosti. Obstaja več modelov (delovna mesta z majhnim medosebnim stikom, delovna mesta, primerna za delo na daljavo, gospodarski pomen, delo v izmenah itd.), vendar se ne bi smeli vsi vrniti na delovno mesto hkrati, pri čemer bi se bilo treba najprej osredotočiti na manj ogrožene skupine in sektorje, ki so bistveni za lajšanje gospodarske dejavnosti (npr. promet). Ker bi bilo treba v veliki meri ohraniti omejevanje socialnih stikov, bi bilo treba še naprej spodbujati delo na daljavo. Na delovnem mestu bi bilo treba zaradi pandemije upoštevati pravila o zdravju in varnosti pri delu.
  Komisija bo za odkrivanje motenj v oskrbi in vrednostnih verigah vzpostavila funkcijo hitrega opozarjanja, ki se bo med drugim opirala na obstoječe mreže, kot so evropska podjetniška mreža, grozdi, gospodarske zbornice, trgovinska združenja in mreža odposlancev za MSP, ter druge akterje, kot so socialni partnerji na evropski ravni. Za odpravo teh motenj, ki lahko izvirajo iz asimetrične odprave zajezitvenih ukrepov (znotraj ali zunaj EU), stečaja podjetij ali vmešavanja akterjev iz tretjih držav, se bodo proučevale najboljše razpoložljive rešitve. |
| --- | --- |

5.

Ponovni zagon gospodarske dejavnosti bi bilo treba uvesti postopno, s čimer bi se zagotovilo, da se lahko organi in podjetja na varen način ustrezno prilagodijo okrepitvi dejavnosti. Obstaja več modelov (delovna mesta z majhnim medosebnim stikom, delovna mesta, primerna za delo na daljavo, gospodarski pomen, delo v izmenah itd.), vendar se ne bi smeli vsi vrniti na delovno mesto hkrati, pri čemer bi se bilo treba najprej osredotočiti na manj ogrožene skupine in sektorje, ki so bistveni za lajšanje gospodarske dejavnosti (npr. promet). Ker bi bilo treba v veliki meri ohraniti omejevanje socialnih stikov, bi bilo treba še naprej spodbujati delo na daljavo. Na delovnem mestu bi bilo treba zaradi pandemije upoštevati pravila o zdravju in varnosti pri delu.

Komisija bo za odkrivanje motenj v oskrbi in vrednostnih verigah vzpostavila funkcijo hitrega opozarjanja, ki se bo med drugim opirala na obstoječe mreže, kot so evropska podjetniška mreža, grozdi, gospodarske zbornice, trgovinska združenja in mreža odposlancev za MSP, ter druge akterje, kot so socialni partnerji na evropski ravni. Za odpravo teh motenj, ki lahko izvirajo iz asimetrične odprave zajezitvenih ukrepov (znotraj ali zunaj EU), stečaja podjetij ali vmešavanja akterjev iz tretjih držav, se bodo proučevale najboljše razpoložljive rešitve.

| 6. | Postopno bi bilo treba dopustiti zbiranje ljudi. Pri razmisleku o najustreznejšem zaporedju bi se morale države članice osredotočiti na posebnosti različnih kategorij dejavnosti, kot so:






  a) | šole in univerze (s posebnimi ukrepi, kot so različni časi za kosilo, temeljitejše čiščenje, manjše učilnice, več učenja na daljavo itd.); |
| --- | --- | --- |

6.

Postopno bi bilo treba dopustiti zbiranje ljudi. Pri razmisleku o najustreznejšem zaporedju bi se morale države članice osredotočiti na posebnosti različnih kategorij dejavnosti, kot so:

a)

šole in univerze (s posebnimi ukrepi, kot so različni časi za kosilo, temeljitejše čiščenje, manjše učilnice, več učenja na daljavo itd.);

| b) | komercialna dejavnost (prodaja na drobno) z možnim postopnim uvajanjem (npr. največje dovoljeno število ljudi itd.); |
| --- | --- |

b)

komercialna dejavnost (prodaja na drobno) z možnim postopnim uvajanjem (npr. največje dovoljeno število ljudi itd.);

| c) | ukrepi za družabne dejavnosti (restavracije, kavarne itd.) z možnim postopnim uvajanjem (omejen delovni čas, največje dovoljeno število ljudi itd.); |
| --- | --- |

c)

ukrepi za družabne dejavnosti (restavracije, kavarne itd.) z možnim postopnim uvajanjem (omejen delovni čas, največje dovoljeno število ljudi itd.);

| d) | množične prireditve (npr. festivali, koncerti itd.). |
| --- | --- |

d)

množične prireditve (npr. festivali, koncerti itd.).

Postopno ponovno uvedbo prevoznih storitev bi bilo treba prilagoditi postopni odpravi omejitev potovanj in postopni uvedbi določenih vrst dejavnosti, pri čemer bi bilo treba upoštevati stopnjo tveganja na zadevnih področjih. Manj tvegan osebni prevoz (npr. osebna vozila) bi bilo treba dovoliti čim prej, medtem ko bi bilo treba kolektivna prevozna sredstva postopoma uvesti v skladu z zdravstvenimi ukrepi (npr. zmanjšanje števila potnikov v vozilih, pogostejše vožnje, izdaja osebne zaščitne opreme za prevoz osebja in/ali potnikov, uporaba zaščitnih ovir ter zagotavljanje razkužil v prometnih vozliščih in vozilih).

| 7. | Ohraniti bi bilo treba prizadevanja za preprečitev širjenja virusa: v okviru kampanj za ozaveščanje bi bilo treba še naprej spodbujati prebivalstvo k ohranjanju vzpostavljenih dobrih higienskih praks (uporaba razkužil, umivanje rok, higiena kašlja/kihanja, čiščenje površin, ki se jih pogosto dotikamo, itd.). Še naprej bi bilo treba uporabljati smernice o omejevanju socialnih stikov. Državljanom bi bilo treba zagotoviti celovite informacije o razmerah, da bi lahko z individualnimi ukrepi in odgovornim ravnanjem prispevali k zajezitvi prenosa virusa. V skladu z najnovejšimi smernicami ECDC (16) je lahko koristno uporabljati nemedicinske maske v javnosti. O uporabi takih mask med prebivalci bi bilo treba razmisliti predvsem v primeru obiska zaprtih prostorov z veliko ljudmi, kot so trgovine z živili in nakupovalni centri, ali uporabe javnega prevoza. O uporabi nemedicinskih mask iz različnih tekstilnih materialov bi bilo treba razmisliti zlasti, če zaradi težav z oskrbo in prednosti zdravstvenih delavcev medicinske maske za javnost niso na voljo. Vendar bi bilo treba o uporabi mask med prebivalci razmisliti le kot o dopolnilnem ukrepu in ne kot nadomestilu za uveljavljene preventivne ukrepe, kot so omejevanje fizičnih stikov, higiena kašljanja/kihanja, temeljito umivanje rok ter izogibanje dotikanju obraza, nosu, oči in ust. Pri uporabi medicinskih mask bi morali imeti zdravstveni delavci vedno prednost pred prebivalci. Priporočila o uporabi mask med prebivalci bi morala skrbno upoštevati vrzeli v dokazih, stanje oskrbe in morebitne negativne stranske učinke. |
| --- | --- |

7.

Ohraniti bi bilo treba prizadevanja za preprečitev širjenja virusa: v okviru kampanj za ozaveščanje bi bilo treba še naprej spodbujati prebivalstvo k ohranjanju vzpostavljenih dobrih higienskih praks (uporaba razkužil, umivanje rok, higiena kašlja/kihanja, čiščenje površin, ki se jih pogosto dotikamo, itd.). Še naprej bi bilo treba uporabljati smernice o omejevanju socialnih stikov. Državljanom bi bilo treba zagotoviti celovite informacije o razmerah, da bi lahko z individualnimi ukrepi in odgovornim ravnanjem prispevali k zajezitvi prenosa virusa. V skladu z najnovejšimi smernicami ECDC (16) je lahko koristno uporabljati nemedicinske maske v javnosti. O uporabi takih mask med prebivalci bi bilo treba razmisliti predvsem v primeru obiska zaprtih prostorov z veliko ljudmi, kot so trgovine z živili in nakupovalni centri, ali uporabe javnega prevoza. O uporabi nemedicinskih mask iz različnih tekstilnih materialov bi bilo treba razmisliti zlasti, če zaradi težav z oskrbo in prednosti zdravstvenih delavcev medicinske maske za javnost niso na voljo. Vendar bi bilo treba o uporabi mask med prebivalci razmisliti le kot o dopolnilnem ukrepu in ne kot nadomestilu za uveljavljene preventivne ukrepe, kot so omejevanje fizičnih stikov, higiena kašljanja/kihanja, temeljito umivanje rok ter izogibanje dotikanju obraza, nosu, oči in ust. Pri uporabi medicinskih mask bi morali imeti zdravstveni delavci vedno prednost pred prebivalci. Priporočila o uporabi mask med prebivalci bi morala skrbno upoštevati vrzeli v dokazih, stanje oskrbe in morebitne negativne stranske učinke.

| 8. | V primeru prekomernega povišanja stopenj okužb, vključno s čezmejnim širjenjem, bi bilo treba ukrepe stalno spremljati in zagotoviti pripravljenost na vrnitev k strožjim zajezitvenim ukrepom. Odločitve o tem, ali in kdaj naj se ponovno uvedejo strožji ukrepi, bi morale temeljiti na uradnem načrtu in izrecnih merilih. Pripravljenost bi morala vključevati okrepitev zdravstvenih sistemov, da bi se lahko soočili z morebitnimi prihodnjimi povišanji stopenj okužb z virusom. Komisija bo ECDC naročila, naj na podlagi dosedanjih izkušenj pripravi nasvete za skupni pristop EU za prihodnje zapore zaradi morebitnega ponovnega izbruha bolezni. |
| --- | --- |

8.

V primeru prekomernega povišanja stopenj okužb, vključno s čezmejnim širjenjem, bi bilo treba ukrepe stalno spremljati in zagotoviti pripravljenost na vrnitev k strožjim zajezitvenim ukrepom. Odločitve o tem, ali in kdaj naj se ponovno uvedejo strožji ukrepi, bi morale temeljiti na uradnem načrtu in izrecnih merilih. Pripravljenost bi morala vključevati okrepitev zdravstvenih sistemov, da bi se lahko soočili z morebitnimi prihodnjimi povišanji stopenj okužb z virusom. Komisija bo ECDC naročila, naj na podlagi dosedanjih izkušenj pripravi nasvete za skupni pristop EU za prihodnje zapore zaradi morebitnega ponovnega izbruha bolezni.

7.   Zaključek

Znanstvena mnenja, usklajevanje in solidarnost v EU so ključna načela, na podlagi katerih lahko države članice uspešno odpravijo trenutne ukrepe za omejitev izhoda.

V tem okviru je potreben skrbno umerjen, usklajen in postopen pristop. Za prehod na to fazo je treba začeti izvajati več spremljevalnih ukrepov. Komisija na ravni EU zagotavlja in bo tudi še naprej zagotavljala orodja in smernice za javno zdravje in gospodarski odziv. Pomembno bo, da države članice podpirajo in uporabljajo instrumente, ki so na voljo na ravni EU.

Komisija bo še naprej analizirala sorazmernost ukrepov držav članic za obvladovanje pandemije COVID-19 glede na razvoj dogodkov in bo posredovala z zahtevo po odpravi ukrepov, ki veljajo za nesorazmerne, zlasti kadar vplivajo na enotni trg.

Za racionalizacijo prizadevanj za usklajevanje bo Komisija pripravljena, da po potrebi ali na zahtevo pripravi nadaljnje smernice za zagotovitev postopnega prehoda s splošne omejitve izhoda. Čim bolj bo ta prehod usklajen na ravni EU, tem bolj se bodo preprečili negativni učinki prelivanja med državami članicami, izvajanje ukrepov v različnih državah članicah pa se bo vzajemno krepilo. Smernice EU bodo upoštevale razvoj izrednih zdravstvenih razmer in vpliv na enotni trg. K smernicam bo prispeval Odbor za zdravstveno varnost, upoštevale pa se bodo tudi razprave v okviru enotne ureditve za politično odzivanje na krize.

Komisija bo sodelovala tudi z državami članicami, s katerimi bo razpravljala o ukrepih in pobudah, ki se bodo financirali v okviru instrumenta za nujno pomoč (17), ter jim omogočila, da vložijo zahteve. Tako se bo z instrumentom za nujno pomoč zagotavljala finančna podpora EU za upravljanje postopne odprave kriznih razmer.

Uspešno usklajevanje odprave zajezitvenih ukrepov na ravni EU bo pozitivno vplivalo tudi na okrevanje EU. Za okrevanje je potreben strateški načrt, ki upošteva potrebe državljanov, prispeva k pospešitvi gospodarstva in vrnitvi na pot k trajnostni rasti, vključuje dvojni prehod na zeleno in digitalno gospodarstvo ter se opira na vsa spoznanja iz sedanje krize za pripravljenost in odpornost EU.

---

(1)  https://www.consilium.europa.eu/media/43076/26-vc-euco-statement-en.pdf.

(2)  Službe Komisije, Seth Flaxman, Swapnil Mishra, Axel Gandy et al., Estimating the number of infections and the impact of non-pharmaceutical interventions on COVID-19 in 11 European countries, Imperial College London (2020).

(3)  Poleg ukrepov, sprejetih na nacionalni ravni, je Komisija hitro vzpostavila spodbujevalne ukrepe za olajšanje javnih izdatkov na nacionalni ravni, npr. z začasnim okvirom za ukrepe državne pomoči. Uporaba splošne odstopne klavzule fiskalnega okvira EU bo omogočila tudi diskrecijsko spodbudo na nacionalni ravni. Na ravni EU je Komisija zagotovila gospodarsko in finančno podporo iz proračuna EU, Evropska centralna banka pa je zagotovila podporo v okviru monetarne politike. Za pregled usklajenega gospodarskega odziva na izbruh COVID-19 glej tudi sporočili Komisije COM(2020) 112 final z dne 13. marca 2020 in COM(2020) 143 final z dne 2. aprila 2020.

(4)  Evropski center za preprečevanje in obvladovanje bolezni, Coronavirus disease 2019 (COVID-19) in the EU/EEA and the UK – eighth update 8. april 2020, https://www.ecdc.europa.eu/sites/default/files/documents/covid-19-rapid-risk-assessment-coronavirus-disease-2019-eighth-update-8-april-2020.pdf.

(5)  Komisija je v zvezi s tem 3. aprila sprejela Smernice o nujni pomoči EU pri čezmejnem sodelovanju na področju zdravstvenega varstva (C(2020) 2153 final). Cilj smernic je olajšanje sodelovanja držav članic pri pomoči bolnikom, ki potrebujejo intenzivno nego, z nudenjem razpoložljivih bolnišničnih postelj (in tudi zdravstvenih delavcev), da se ublaži pritisk na preobremenjene zdravstvene ustanove v državah članicah, ki potrebujejo pomoč, kadar to ne ogroža delovanja njihovih lastnih sistemov zdravstvenega varstva.

(6)  Evropski sistem pozavarovanja za primer brezposelnosti, kot ga je Komisija predlagala 2. aprila (COM (2020) 139 final), bo na primer namenjen pomoči tistim, ki so zaposleni, in zaščiti tistih, ki so izgubili zaposlitev v sedanji krizi, hkrati pa zmanjšal pritisk na nacionalne javne finance v trenutnih razmerah.

(7)  Priporočilo z dne 8. aprila 2020 o skupnem naboru orodij za uporabo tehnologije in podatkov za boj proti krizi zaradi COVID-19 in izhod iz nje, zlasti v zvezi z mobilnimi aplikacijami in uporabo anonimiziranih podatkov o mobilnosti (C(2020) 2296 final).

(8)  Komisija je seznanjena z rešitvami, ki so jih razvili evropski konzorciji, kot je pobuda za vseevropsko sledenje bližini ob ohranitvi zasebnosti (Pan-European Privacy-Preserving Proximity Tracing https://www.pepp-pt.org/).

(9)  V zvezi s tem je Komisija uporabila instrument za zagotavljanje nujne pomoči. To je splošni instrument EU za boj proti krizi, ki temelji na načelu solidarnosti in omogoča hitro, prožno in neposredno podporo brez primere. Poleg tega naložbena pobuda v odziv na koronavirus (CRII) državam članicam ponuja finančno podporo, da lahko sprejmejo ukrepe za zmanjšanje pritiska na njihove sisteme zdravstvenega varstva in okrepijo svojo odpornost za krepitev zmogljivosti za odzivanje na krize v zdravstvenih sistemih.

(10)  Komisija sodeluje z državami članicami, da bi odpravila prepovedi ali omejitve izvoza znotraj EU v skladu s sklepom Evropskega sveta: „S sprejetjem sklepa o dovoljenjih za izvoz osebne zaščitne opreme bi morale biti dosledno in dejansko umaknjene vse oblike notranjih prepovedi oziroma omejitev“. Vzpostavila je „posredovalni mehanizem za medicinsko opremo“, da bi se olajšalo prepoznavanje razpoložljivih zalog, vključno s kompleti za testiranje, in njihovo usklajevanje s povpraševanjem držav članic. To vključuje tudi sodelovanje z industrijo pri povečevanju proizvodnje obstoječih proizvajalcev ter olajševanju uvoza in aktiviranju alternativnih načinov proizvodnje opreme. Komisija bo vzpostavila sistem poročanja za države članice, da se opredelijo njihove potrebe po medicinski opremi, vključno z geografskim prikazom. Komisija s posebnimi smernicami podpira nove udeležence na trgu za zaščitno opremo. Informacije o razpoložljivosti in zmogljivosti organov za ugotavljanje skladnosti bodo posredovane udeležencem na trgu. Poleg tega Komisija centralizira nujno ustvarjanje zalog medicinske opreme prek rezerve rescEU. Komisija je skupaj z državami članicami že okrepila svoja prizadevanja, in sicer z uvedbo skupnih javnih naročil za različne medicinske pripomočke, vključno s kompleti za testiranje. Prav tako je 1. aprila 2020 izdala smernice glede možnosti in prilagodljivosti, ki so na voljo v okviru za javno naročanje EU za nakup blaga, storitev in del, potrebnih za reševanje krize (C(2020) 2078). Poleg tega je 8. aprila 2020 sprejela začasni okvir za ocenjevanje protimonopolnih vprašanj, povezanih s poslovnim sodelovanjem v odziv na izredne razmere zaradi trenutnega izbruha COVID-19, da bi zagotovila dobavo in ustrezno porazdelitev bistvenih izdelkov in storitev, ki jih primanjkuje, med izbruhom COVID-19 (C(2020) 3200). Istega dne je sprejela tudi smernice o optimalni in racionalni oskrbi z zdravili za preprečevanje pomanjkanja med izbruhom COVID-19 (C(2020) 2272 final).

(11)  V tem okviru je ECDC 8. aprila 2020 sprejel nasvet o zmanjšanju prenosa COVID-19 s potencialno asimptomatičnih ali predsimptomatičnih ljudi z uporabo obraznih mask: https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/using-face-masks-community-reducing-covid-19-transmission

(12)  ECDC, Guidance for discharge and ending isolation in the context of widespread community transmission of COVID-19 (Smernice za odpravo osamitve v okviru razširjenega prenašanja COVID-19 znotraj skupnosti) – prva posodobitev, 8. april 2020, https://www.ecdc.europa.eu/sites/default/files/documents/covid-19-guidance-discharge-and-ending-isolation-first%20update.pdf.

(13)  Komisija je izdala smernice za uresničevanje prostega gibanja delavcev med izbruhom COVID-19 (C(2020) 2051 final).

(14)  Komisija je že predlagala večjo prožnost pri uporabi obstoječih pravil glede uporabe slotov s strani letalskih družb (Uredba (EU) 2020/459 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. marca 2020 o spremembi Uredbe (EGS) št. 95/93 o skupnih pravilih dodeljevanja slotov na letališčih Skupnosti) ter prilagodila smernice o zelenih voznih pasovih (C(2020) 1897 final) in tovorne operacije za zagotovitev prostega pretoka blaga v EU (C(2020) 2010 final). Komisija je prilagodila tudi smernice o pravicah potnikov (C(2020) 1830 final) ter o pomorščakih, potnikih in drugih osebah na ladjah (C(2020) 3100 final).

(15)  Komisija je 30. marca sprejela navodila o izvajanju začasne omejitve nenujnih potovanj v EU (C(2020) 2050 final), 8. aprila pa sporočilo Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu o oceni uporabe začasne omejitve nenujnih potovanj v EU (COM(2020) 148).

(16)  https://www.ecdc.europa.eu/en/publications-data/using-face-masks-community-reducing-covid-19-transmission.

(17)  Uredba (EU) 2016/369 (UL L 70, 16.3.2016, str. 1).

---

| 17.4.2020 | SL | Uradni list Evropske unije | C 126/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.4.2020

SL

Uradni list Evropske unije

C 126/12

---

SPOROČILO KOMISIJE

COVID-19: Smernice za izvajanje zadevnih določb EU na področju azila in vračanja ter za preselitve

(2020/C 126/02)

Virus COVID-19 se je razširil po vsem svetu in sprožil raznolike ukrepe za omejitev hitrosti širjenja okužb. Voditelji držav ali vlad držav članic Evropske unije so 10. marca 2020 poudarili potrebo po skupnem evropskem pristopu in tesnem sodelovanju s Komisijo (1). Ministri za zdravje in ministri za notranje zadeve so bili pozvani, naj si prizadevajo za ustrezno usklajevanje in skupne evropske smernice.

Zaradi razsežnosti svetovne grožnje, s katero se soočamo danes, je nujno usklajevanje na ravni EU, da bi se kar najbolj izkoristil potencialni učinek ukrepov, sprejetih na nacionalni ravni.

V tem okviru je Komisija 16. marca 2020 sprejela Sporočilo Evropskemu parlamentu, Evropskemu svetu in Svetu, v katerem je pozvala k začasni omejitvi nenujnih potovanj v EU zaradi pandemije virusa COVID-19 (2). Izvzetja iz začasnih omejitev veljajo za osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito ali ki jih je treba sprejeti na ozemlju držav članic iz drugih humanitarnih razlogov. Ukrepi, ki jih sprejmejo države članice za zajezitev in omejitev nadaljnjega širjenja okužb s COVID-19, bi morali temeljiti na ocenah tveganja in znanstvenem mnenju ter ostati sorazmerni. Vse omejitve na področju azila, vračanja in preselitve morajo biti sorazmerne, se izvajati nediskriminatorno ter upoštevati načelo nevračanja in obveznosti po mednarodnem pravu.

Pandemija ima neposredne posledice za način, kako države članice izvajajo pravila EU o azilu in vračanju, ter omejuje preselitve. Komisija se popolnoma zaveda težav, s katerimi se v trenutnih razmerah soočajo države članice pri izvajanju zadevnih pravil EU na tem področju. Vsak ukrep, sprejet na področju azila, preselitve in vračanja, bi moral tudi v celoti upoštevati ukrepe za varovanje zdravja, ki so jih države članice uvedle na svojih ozemljih za preprečevanje in zajezitev širjenja okužb s COVID-19.

V tem okviru je Komisija v podporo državam članicam skupaj z Evropskim azilnim podpornim uradom (EASO) in Evropsko agencijo za mejno in obalno stražo (Frontex) pripravila te smernice (v nadaljnjem besedilu: smernice), ne glede na načelo, da je za razlago prava Unije pristojno le Evropsko sodišče.

Smernice nazorno navajajo, kako zagotoviti neprekinjenost postopkov, kolikor je to mogoče, hkrati pa v celoti zagotoviti varstvo zdravja in temeljnih pravic ljudi skladno z Listino EU o temeljnih pravicah. Hkrati pa opozarjajo na temeljna načela, ki jih je treba še naprej uporabljati, da je dostop do azilnega postopka med pandemijo COVID-19 mogoč v največji možni meri. Zlasti je treba registrirati in obravnavati vse prošnje za mednarodno zaščito, čeprav z določeno zamudo. Zagotoviti je treba nujno zdravstveno oskrbo in osnovno zdravljenje, tudi za okužbo s COVID-19.

V zvezi s tem in glede na to, da trenutna zakonodaja ne določa posebnih razmer zaradi pandemije, smernice zagotavljajo tudi praktične nasvete in opredeljujejo orodja, vključno z opozarjanjem na nove primere dobre prakse v državah članicah o izvajanju azilnih postopkov in postopkov vračanja ter o nadaljevanju izvajanja dejavnosti, povezanih s preselitvijo, v trenutnih okoliščinah.

Za preprečitev in zajezitev širjena okužb s COVID-19 bi bilo treba javnozdravstvene ukrepe, kot so zdravniški pregledi, omejevanje socialnih stikov, karantena in osamitev, po potrebi uporabljati tudi za državljane tretjih držav, vključno s prosilci za mednarodno zaščito, preseljenimi osebami ali državljani tretjih držav, ki nezakonito prebivajo v Uniji, če so taki ukrepi razumni, sorazmerni in nediskriminatorni.

Namen praktičnih smernic, vključenih v celotni dokument, je navesti primere, kaj je mogoče storiti v okviru omejitev pravnega reda, ki jih lahko vsaka država članica po potrebi uporabi, pri čemer upošteva obstoječe nacionalne prakse in razpoložljive vire.

Smernice zlasti zajemajo:

Azil: registracija in vložitev prošenj, načini opravljanja razgovorov ter vprašanja v zvezi s pogoji za sprejem, vključno s pridržanjem, ter postopke v skladu z Uredbo (EU) št. 604/2013 (v nadaljnjem besedilu: dublinska uredba).

Preselitev: nadaljevanje praktičnih postopkov, kolikor je to izvedljivo, in pripravljalne dejavnosti, da se omogoči nemoteno nadaljevanje preselitev takoj, ko bo to mogoče.

Vračanje: praktični ukrepi, ki bi lahko v trenutnih okoliščinah olajšali izvajanje postopkov vračanja, podprli prostovoljno vračanje in reintegracijo, zaščitili migrante pred nenamernimi posledicami omejevalnih ukrepov za mednarodna potovanja, zagotovili dostop do ustreznih osnovnih storitev ter pojasnili, pod katerimi pogoji je razumno in sorazmerno pridržati migrante brez urejenega statusa.

Priprava smernic je dinamičen postopek, ki se bo verjetno moral prilagajati razmeram. Smernice bodo dopolnjevale dejavnosti zadevnih agencij EU v obliki namenskih tematskih srečanj (3), da se državam članicam pomaga z dodatnimi praktičnimi nasveti in se olajša izmenjava dobrih praks. Poleg tega so na voljo tudi splošne smernice urada EASO v zvezi z več ključnimi specifičnimi vprašanji, ki so zajeta v teh smernicah (4).

1.   Azil

Ukrepi, sprejeti na nacionalni ravni, za omejitev socialnih stikov med osebjem, zadolženim za azil, in prosilci za azil, vplivajo na azilne postopke. Ker nacionalni zdravstveni organi lahko sprejmejo potrebne ukrepe na podlagi ocen tveganja in znanstvenih mnenj, da bi zajezili in omejili nadaljnje širjenje okužb s COVID-19, bi morali biti taki ukrepi sorazmerni in skladni z zakonodajo EU, vključno z Listino EU o temeljnih pravicah. Tudi v primeru zamud morajo imeti državljani tretjih držav, ki zaprosijo za mednarodno zaščito, svojo prošnjo registrirano pri organih in imeti možnost, da jo vložijo. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti položaju ranljivih oseb, družin in mladoletnikov (vključno z mladoletniki brez spremstva), vsi prosilci za mednarodno zaščito pa morajo biti deležni dostojanstvene obravnave ter imeti vsaj dostop do osnovnih pravic in možnost njihovega uveljavljanja.

Kar zadeva azilne postopke, se lahko – glede na to, da v Direktivi 2013/32/EU (v nadaljnjem besedilu: direktiva o azilnih postopkih) niso predvidene razmere, nastale zaradi pandemije COVID-19 – v primeru velikega števila hkratnih prošenj razmisli o uporabi pravil o odstopanju iz te direktive (5). Poleg tega Uredba (EU) št. 603/2013 (v nadaljnjem besedilu: uredba Eurodac) (6) posebej določa možnost odložitve jemanja prstnih odtisov zaradi ukrepov, sprejetih za varovanje javnega zdravja.

Kar zadeva odgovornost za obravnavanje prošenj, dublinska uredba dopušča možnosti za prožnost pri osebnih razgovorih, postopkih za ponovno združitev mladoletnikov brez spremstva z družino ter uporabi diskrecijske klavzule.

Kar zadeva pogoje za sprejem, lahko države članice uporabijo možnost iz Direktive 2013/33/EU (v nadaljnjem besedilu: direktiva o pogojih za sprejem), da v ustrezno utemeljenih primerih in za razumno obdobje, ki mora biti čim krajše, izjemoma določijo modalitete materialnih pogojev za sprejem, ki so drugačni od tistih, ki se običajno zahtevajo (7). Taki načini morajo v vsakem primeru zajemati osnovne potrebe, vključno z zdravstvenim varstvom. Ukrepi karantene ali osamitve za preprečevanje širjenja okužb s COVID-19 niso urejeni s pravnim redom EU na področju azila. Taki ukrepi se lahko naložijo tudi prosilcem za azil v skladu z nacionalno zakonodajo, če so ti ukrepi nujni, sorazmerni in nediskriminatorni.

1.1.   
  Azilni postopki

V zvezi z dostopom do postopka za mednarodno zaščito je več držav članic glede na potrebo po uporabi omejevanja socialnih stikov in zaradi pomanjkanja osebja poročalo o zapiranju azilnih organov ali dostopu do njih samo po predhodni najavi prek telefona ali prek elektronskih sredstev. Države članice so poročale tudi o omejitvah storitev v zvezi z registracijo prošenj za mednarodno zaščito. Nekatere države članice so navedle, da je na splošno registracija prošenj začasno prekinjena ali dovoljena le v izjemnih primerih in/ali za ranljive osebe.

Člen 6(5) direktive o azilnih postopkih državam članicam dovoljuje, da podaljšajo rok za registracijo prošenj na deset delovnih dni, kadar veliko število hkratnih prošenj državljanov tretjih držav ali oseb brez državljanstva v praksi zelo otežuje spoštovanje teh rokov. Glede na to, da trenutna zakonodaja ne določa posebnih razmer zaradi pandemije, bi moralo biti državam članicam omogočeno, da za omejeno obdobje uporabijo to pravilo o odstopanju, če je v praksi nacionalnim organom zelo težko upoštevati tridnevni ali šestdnevni rok za registracijo zaradi razmer v času pandemije COVID-19, kar bi lahko glede na splošni namen zakonodaje in zadevne interese, privedlo do podobnih težav, kot so tiste, ki jih povzroči veliko število hkratnih prošenj. V vsakem primeru nadaljnje zamude pri registraciji vlog ne bi smele vplivati na pravice prosilcev v skladu z direktivo o pogojih za sprejem, ki veljajo od vložitve prošnje.

V skladu s tretjim pododstavkom člena 6(1) direktive o azilnih postopkih bi morale države članice zagotoviti, da se osebju organov, ki bo verjetno prejel prošnje za mednarodno zaščito (npr. policija, mejni policisti, organi za priseljevanje in osebje centrov za pridržanje), posredujejo informacije o spremembah v zvezi z registracijo in vložitvijo prošenj, tako da lahko primere predajo v registracijo, prosilce pa obvestijo o tem, kje in kako se lahko vložijo prošnje za mednarodno zaščito.

| Praktične smernice:







  — | Osebje organov, ki bo verjetno prejelo prošnje za mednarodno zaščito, bi moralo biti obveščeno o vseh začasnih spremembah postopkov za dostop do azilnega postopka zaradi vpliva COVID-19, kot so skrajšani delovni čas azilnih organov, omejen dostop za javnost in možnost stikov na daljavo, npr. prek telefona itd. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Osebje organov, ki bo verjetno prejelo prošnje za mednarodno zaščito, bi moralo biti obveščeno o vseh začasnih spremembah postopkov za dostop do azilnega postopka zaradi vpliva COVID-19, kot so skrajšani delovni čas azilnih organov, omejen dostop za javnost in možnost stikov na daljavo, npr. prek telefona itd.

| — | Informacije o takih začasnih spremembah in ureditvah bi morale biti na voljo širši javnosti, na primer prek javnega spletišča azilnih organov, da bi bili državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva z njimi seznanjeni, preden vložijo prošnjo za mednarodno zaščito. Take informacije bi bile koristne tudi za organizacije civilne družbe, ki bi lahko pomagale prosilcem. |
| --- | --- |

—

Informacije o takih začasnih spremembah in ureditvah bi morale biti na voljo širši javnosti, na primer prek javnega spletišča azilnih organov, da bi bili državljani tretjih držav ali osebe brez državljanstva z njimi seznanjeni, preden vložijo prošnjo za mednarodno zaščito. Take informacije bi bile koristne tudi za organizacije civilne družbe, ki bi lahko pomagale prosilcem.

| — | Če je dostop do prostorov azilnih organov še vedno omogočen, bi morale biti zadevne informacije po možnosti in v največji možni meri prikazane z infografikami in drugimi oblikami vizualne komunikacije. |
| --- | --- |

—

Če je dostop do prostorov azilnih organov še vedno omogočen, bi morale biti zadevne informacije po možnosti in v največji možni meri prikazane z infografikami in drugimi oblikami vizualne komunikacije.

| — | Več držav članic je uvedlo različne sisteme za registracijo prosilcev brez osebnega stika z azilnim osebjem. Primer dobre prakse je registracija prosilcev, ki se izvaja v posebnih kabinah v prostorih azilnih organov z informacijami v jeziku prosilca ter zagotovljenim zbiranjem informacij. |
| --- | --- |

—

Več držav članic je uvedlo različne sisteme za registracijo prosilcev brez osebnega stika z azilnim osebjem. Primer dobre prakse je registracija prosilcev, ki se izvaja v posebnih kabinah v prostorih azilnih organov z informacijami v jeziku prosilca ter zagotovljenim zbiranjem informacij.

Vložitev prošnje

V nekaterih državah članicah je mogoče vložiti prošnje za mednarodno zaščito po pošti. Komisija priporoča, da bi bilo treba po potrebi omogočiti vlaganje prošenj v obliki obrazca po pošti ali po možnosti prek spleta. V skladu s členom 6(4) direktive o azilnih postopkih se šteje, da bo prošnja vložena, ko bo obrazec prispel na pristojni organ.

| Praktične smernice:






  — | Vložitev prošenj lahko, kadar je to potrebno in kolikor je mogoče, poteka prek spleta (s predložitvijo spletnega obrazca). V takih primerih bi moral biti prosilcem omogočen enostaven dostop do ustreznega obrazca, ki se izpolni na spletu. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Vložitev prošenj lahko, kadar je to potrebno in kolikor je mogoče, poteka prek spleta (s predložitvijo spletnega obrazca). V takih primerih bi moral biti prosilcem omogočen enostaven dostop do ustreznega obrazca, ki se izpolni na spletu.

| — | Osnovni zaščitni ukrep prosilcev, ki so prošnjo za azil vložili prek spleta ali po pošti, je, da imajo dokaz o vložitvi prošnje za azil, kot je potrditveno elektronsko sporočilo ali potrdilo o prejemu. |
| --- | --- |

—

Osnovni zaščitni ukrep prosilcev, ki so prošnjo za azil vložili prek spleta ali po pošti, je, da imajo dokaz o vložitvi prošnje za azil, kot je potrditveno elektronsko sporočilo ali potrdilo o prejemu.

| — | Sprejeti je treba posebne ukrepe za zagotavljanje, da so prosilci obveščeni v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se razumno domneva, da ga razumejo, o postopku, ki ga je treba upoštevati, ter o njihovih pravicah in obveznostih med postopkom. |
| --- | --- |

—

Sprejeti je treba posebne ukrepe za zagotavljanje, da so prosilci obveščeni v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se razumno domneva, da ga razumejo, o postopku, ki ga je treba upoštevati, ter o njihovih pravicah in obveznostih med postopkom.

| — | Prav tako bi bilo treba sprejeti posebne ukrepe, da se zagotovijo informacije o možnih posledicah za prosilce, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti in ne sodelujejo z organi. |
| --- | --- |

—

Prav tako bi bilo treba sprejeti posebne ukrepe, da se zagotovijo informacije o možnih posledicah za prosilce, ki ne izpolnjujejo svojih obveznosti in ne sodelujejo z organi.

Osebni razgovori:

številne države članice so odložile osebne razgovore. Druge države pa razgovore organizirajo s posebnimi ureditvami, kot sta uporaba videokonference ali namestitev varnostnega stekla. Komisija priporoča, da države članice v največji meri uporabijo take posebne začasne ureditve, če so pripravljeni ustrezni prostori in da pristojni organi zagotavljajo tolmačenje ter dostop do pravne pomoči in zastopanja.

Države članice lahko uporabijo člen 14(2)(b) direktive o azilnih postopkih in, odvisno od okoliščin primera, opustijo osebni razgovor, zlasti če obstajajo utemeljeni znaki, na podlagi katerih je mogoče sklepati, da je prosilec okužen s COVID-19. V takih primerih si je treba razumno prizadevati, da se prosilcu omogoči predložitev dodatnih informacij. Če se osebni razgovor ne opravi, to ne sme negativno vplivati na odločitev organa za presojo.

Poleg tega se lahko, kadar to dovoljuje nacionalna zakonodaja, izvede predhodna obravnava naknadne prošnje, zgolj na podlagi pisnih navedb brez osebnega razgovora v skladu s členom 42(2)(b) direktive o azilnih postopkih.

| Praktične smernice:






  — | Osebne razgovore bi bilo treba v največji meri opraviti na daljavo z uporabo videokonference, razen če zaradi posebnih postopkovnih razlogov osebni razgovor z uporabo videokonference za prosilca ni primeren (npr. za prosilce, ki so doživeli travmo, prosilce, ki so preganjani na podlagi spola, otroke, prosilce z okvaro sluha). Poleg tega bi bilo treba uporabiti tudi simultano tolmačenje na daljavo, in sicer prek namenskih telefonskih kanalov. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Osebne razgovore bi bilo treba v največji meri opraviti na daljavo z uporabo videokonference, razen če zaradi posebnih postopkovnih razlogov osebni razgovor z uporabo videokonference za prosilca ni primeren (npr. za prosilce, ki so doživeli travmo, prosilce, ki so preganjani na podlagi spola, otroke, prosilce z okvaro sluha). Poleg tega bi bilo treba uporabiti tudi simultano tolmačenje na daljavo, in sicer prek namenskih telefonskih kanalov.

| — | Pri pripravi videokonferenčnih prostorov bi morali organi zagotoviti tudi (virtualno) navzočnost pravnih svetovalcev, drugih svetovalcev in zaupnih oseb, ki nudijo pomoč prosilcu. Zagotoviti bi bilo treba varno in hkrati zaupno okolje. Ukrepi v zvezi z zaupnostjo vključujejo tudi varnost povezave. |
| --- | --- |

—

Pri pripravi videokonferenčnih prostorov bi morali organi zagotoviti tudi (virtualno) navzočnost pravnih svetovalcev, drugih svetovalcev in zaupnih oseb, ki nudijo pomoč prosilcu. Zagotoviti bi bilo treba varno in hkrati zaupno okolje. Ukrepi v zvezi z zaupnostjo vključujejo tudi varnost povezave.

| — | Kadar uporaba videokonference tehnično ni izvedljiva ali primerna, bi lahko države članice na podlagi nasvetov s področja zdravja in varnosti uporabile zahtevane ureditve za prostorsko omejevanje in omejevanje socialnih stikov, da bi zagotovile zmanjšanje tveganja okužbe, na primer z namestitvijo varnostnega stekla. Tudi v primerih, ko uporaba videokonference tehnično ni izvedljiva, bi bilo treba preučiti vsa sredstva, da se zagotovi simultano tolmačenje na daljavo. |
| --- | --- |

—

Kadar uporaba videokonference tehnično ni izvedljiva ali primerna, bi lahko države članice na podlagi nasvetov s področja zdravja in varnosti uporabile zahtevane ureditve za prostorsko omejevanje in omejevanje socialnih stikov, da bi zagotovile zmanjšanje tveganja okužbe, na primer z namestitvijo varnostnega stekla. Tudi v primerih, ko uporaba videokonference tehnično ni izvedljiva, bi bilo treba preučiti vsa sredstva, da se zagotovi simultano tolmačenje na daljavo.

| — | Spoštovati je treba pravila EU o prepisih in/ali posnetkih razgovorov. Poleg videokonference je treba zagotoviti alternativne načine, da se prosilcem omogoči predložitev dokazov na način, ki zagotavlja varnost in zaupnost predloženih dokumentov, na primer prek mreže za sprejem, lokalnih podružnic ali zadevnih ministrstev. V videokonferenčnem prostoru bi bil lahko na primer skener, ki bi ga prosilec lahko uporabil za pošiljanje dokumentov. |
| --- | --- |

—

Spoštovati je treba pravila EU o prepisih in/ali posnetkih razgovorov. Poleg videokonference je treba zagotoviti alternativne načine, da se prosilcem omogoči predložitev dokazov na način, ki zagotavlja varnost in zaupnost predloženih dokumentov, na primer prek mreže za sprejem, lokalnih podružnic ali zadevnih ministrstev. V videokonferenčnem prostoru bi bil lahko na primer skener, ki bi ga prosilec lahko uporabil za pošiljanje dokumentov.

| — | Če se osebni razgovori izvajajo na daljavo, bi bilo treba to okoliščino upoštevati pri obravnavi prošnje, prav tako bi bilo treba med razgovorom upoštevati morebitna dodatna odstopanja. Več informacij je na voljo v Praktičnem vodniku urada EASO: ocena dokazov. |
| --- | --- |

—

Če se osebni razgovori izvajajo na daljavo, bi bilo treba to okoliščino upoštevati pri obravnavi prošnje, prav tako bi bilo treba med razgovorom upoštevati morebitna dodatna odstopanja. Več informacij je na voljo v Praktičnem vodniku urada EASO: ocena dokazov.

| — | Kadar uradniki, pristojni za obravnavo primera, delajo na daljavo, je pomembno, da imajo dostop do rednih kanalov za pridobitev nasvetov od svojih nadrejenih kolegov, nadzornikov in/ali strokovnjakov, pri čemer uporabljajo varne sisteme komunikacije, ki zagotavljajo varnost in varstvo osebnih podatkov. |
| --- | --- |

—

Kadar uradniki, pristojni za obravnavo primera, delajo na daljavo, je pomembno, da imajo dostop do rednih kanalov za pridobitev nasvetov od svojih nadrejenih kolegov, nadzornikov in/ali strokovnjakov, pri čemer uporabljajo varne sisteme komunikacije, ki zagotavljajo varnost in varstvo osebnih podatkov.

Rok za zaključek postopka obravnavanja

Člen 31(3)(b) direktive o azilnih postopkih državam članicam dovoljuje, da šestmesečni rok za zaključek obravnave prošenj podaljšajo za največ devet mesecev, kadar veliko število državljanov tretjih držav ali oseb brez državljanstva hkrati zaprosi za mednarodno zaščito, zaradi česar je v praksi obravnavo zelo težko zaključiti v tem roku. Glede na to, da sozakonodajalec ni predvidel posebnih razmer zaradi pandemije, bi moralo biti državam članicam omogočeno, da uporabijo to začasno pravilo o odstopanju, če je v praksi zelo težko upoštevati šestmesečni rok za obravnavo prošenj zaradi razmer v času pandemije COVID-19, kar bi lahko glede na splošni namen zakonodaje in zadevne interese, privedlo do podobnih težav, kot so tiste, ki jih povzroči veliko število hkratnih prošenj.

1.2   
  Dublin

Predaja v skladu z dublinsko uredbo

Urad EASO je v državah članicah opravil poizvedbo (8) glede izvajanja predaj v skladu z dublinsko uredbo in Komisija mu je poslala zahtevo za podrobne podatke. Na podlagi odgovorov držav članic je največje število primerov, v katerih je prišlo do prenosa odgovornosti zaradi trenutnih razmer zaradi pandemije COVID-19, ki so onemogočile predajo prosilcev v odgovorno državo članico, med 25. februarjem 2020 in 30. marcem 2020 znašalo nekaj več kot 1 000 primerov (9) in zadeva 6 držav članic.

Na podlagi odgovorov držav članic se ocenjuje, da bo 25 držav članic imelo največ 6 000 primerov, v katerih bo prenos odgovornosti možen do 1. junija 2020, če se zaradi pandemije COVID-19 predaje ne bodo nadaljevale. Vendar nekatere države članice, vključno z državami članicami z velikim številom dublinskih primerov, niso mogle odšteti primerov, v katerih je oseba pobegnila, ali primerov, ki potekajo na upravni ravni, pred sodiščem ali razsodiščem, ali pa niso mogle določiti posameznih rokov in na podlagi tega določiti števila primerov, v katerih lahko prenesena odgovornost vpliva na oceno. Zato bo pričakovano število primerov, v katerih se lahko v naslednjih dveh mesecih zaradi pandemije COVID-19 odgovornost prenese, znatno manjše.

Tesno sodelovanje med državami članicami je bistvenega pomena za dobro delovanje dublinskega sistema. Komisija spodbuja vse države članice, naj glede na spreminjajoče se okoliščine takoj, ko je to praktično izvedljivo, nadaljujejo predaje. Komisija in EASO nameravata olajšati sodelovanje med državami članicami, vključno po potrebi z dvostranskim sodelovanjem.

Države članice bi morale pred kakršno koli predajo upoštevati razmere, s kakršnimi se odgovorna država sooča zaradi COVID-19, vključno s težavami zaradi velike preobremenitve zdravstvenega sistema. Poleg tega bi se morale države članice zavedati, da se obravnave vlog ne smejo odlašati, pri čemer bi morale upoštevati trenutne razmere.

Kadar se predaja v odgovorno državo članico ne opravi v ustreznem roku, se odgovornost prenese na državo članico, ki je zahtevala predajo v skladu s členom 29(2) dublinske uredbe. Nobena določba uredbe ne dovoljuje odstopanja od tega pravila v razmerah, nastalih zaradi pandemije COVID-19.

Kar zadeva mladoletnike brez spremstva, se postopek za ponovno združitev družine z družinskim članom, bratom oziroma sestro ali sorodnikom lahko nadaljuje po preteku rokov za predajo iz člena 29, kadar je to v otrokovo korist in kadar je ta rok prekoračen zaradi dolgotrajnosti postopka za dodelitev mladoletnika, kakor je v skladu s členom 12(2) dublinske izvedbene uredbe (10).

Poleg tega lahko država članica v skladu s členom 17(2) dublinske uredbe kadar koli pred sprejetjem vsebinske odločitve od druge države članice zahteva, da sprejme prosilce, da se zagotovi združitev katerih koli sorodnikov iz humanitarnih razlogov, zlasti na podlagi družinskih ali kulturnih vidikov, tudi kadar druga država članica načeloma ni odgovorna. To pravilo bi se lahko uporabilo tudi v primerih, ko bi se zavezujoča merila v zvezi s ponovno združitvijo družine sicer uporabljala, vendar so bili roki za predajo prekoračeni, ker zaradi pandemije COVID-19 ni bilo mogoče opraviti predaje.

Glede na to, da sozakonodajalca nista predvidela posebnih razmer zaradi pandemije, bi moralo biti mogoče, da države članice tako diskrecijsko klavzulo uporabijo tudi, kadar cilj ni združitev družinskih članov.

Države članice se lahko dvostransko in za vsak primer posebej dogovorijo, da bodo, potem ko se bodo dublinske predaje nadaljevale, države članice, ki so bile za prosilce odgovorne pred začasno ustavitvijo, spet prevzele odgovornost za zadevne prosilce.

Uporaba tega pravila bi zahtevala soglasje prosilca, kakor določa člen 17(2).

Dublinski postopki

Razgovori: V skladu s členom 5(2) dublinske uredbe države članice niso dolžne opraviti osebnega razgovora, če je prosilec prejel ustrezne informacije o izvajanju navedene uredbe (11) in je že na drug način podal ustrezne informacije za določitev odgovorne države članice. Če sta ta pogoja izpolnjena, bi se taka opustitev lahko štela za ustrezen ukrep, zlasti kadar obstaja sum, da je prosilec okužen s COVID-19. Če se razgovor opusti, države članice zagotovijo, da ima prosilec pred sprejetjem odločitve o predaji priložnost predložiti nadaljnje informacije, ki so relevantne za pravilno določitev odgovorne države članice.

Prednostna obravnava mladoletnikov brez spremstva in primerov enotnosti družine: Kadar uprave držav članic prilagajajo delovne prakse, ki bi lahko vplivale na zmogljivost pravočasne obravnave vseh dublinskih primerov, bi morale države članice prednostno obravnavati primere, ki zadevajo mladoletnike brez spremstva in druge ranljive osebe, ali primere v zvezi z enotnostjo družine.

Povezljivost IT: Glede na obveznost držav članic, da med seboj komunicirajo prek omrežja DubliNet, in v razmerah prilagojenih delovnih praks, ki so jih sprejele številne države članice, bi države članice morale prednostno preučiti, kako je mogoče vzdrževati ali zagotoviti povezavo z omrežjem DubliNet pri ureditvah dela na daljavo, da se omogoči nadaljnja obravnava dublinskih primerov ob hkratnem zagotavljanju varstva podatkov v skladu s pravom EU.

| Praktične smernice:







  — | Dublinski razgovori bi se morali, kadar je potrebno in kolikor je mogoče, izvajati na daljavo z uporabo videokonference in potrebnega tolmačenja na daljavo. Zgornje splošne praktične smernice za osebne razgovore se uporabljajo tudi za dublinske razgovore. Države članice, ki opuščajo razgovore v skladu s členom 5(2) dublinske uredbe, bi morale zagotoviti, da se informacije, ki so potrebne za izvedbo dublinskega postopka, kolikor je mogoče, od prosilca pridobijo ob registraciji prošnje. Države članice bi lahko za prosilca ustvarile tudi elektronski naslov, ki bi ga ta lahko uporabil kot alternativo za oddajanje dokumentov ter alternativnih dokazil in informacij, pri tem pa morajo zagotavljati varovanje podatkov v skladu s pravom EU. Več informacij je na voljo v publikacijah Praktični vodnik urada EASO o uredbi Dublin III: osebni razgovor in ocena dokazov (12) in Smernice za dublinski postopek: operativni standardi in kazalniki (13). |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Dublinski razgovori bi se morali, kadar je potrebno in kolikor je mogoče, izvajati na daljavo z uporabo videokonference in potrebnega tolmačenja na daljavo. Zgornje splošne praktične smernice za osebne razgovore se uporabljajo tudi za dublinske razgovore. Države članice, ki opuščajo razgovore v skladu s členom 5(2) dublinske uredbe, bi morale zagotoviti, da se informacije, ki so potrebne za izvedbo dublinskega postopka, kolikor je mogoče, od prosilca pridobijo ob registraciji prošnje. Države članice bi lahko za prosilca ustvarile tudi elektronski naslov, ki bi ga ta lahko uporabil kot alternativo za oddajanje dokumentov ter alternativnih dokazil in informacij, pri tem pa morajo zagotavljati varovanje podatkov v skladu s pravom EU. Več informacij je na voljo v publikacijah Praktični vodnik urada EASO o uredbi Dublin III: osebni razgovor in ocena dokazov (12) in Smernice za dublinski postopek: operativni standardi in kazalniki (13).

| — | V primerih mladoletnikov brez spremstva in ponovne združitve družine bi države članice morale posvečati pozornost oceni možnosti za ugotavljanje istovetnosti družinskih članov in pridobitve soglasja ob registraciji prošnje. Nacionalni organi lahko izberejo, ali bodo svojo nacionalno dublinsko enoto o takih primerih uradno obvestili neposredno po registraciji prošnje ali ob koncu dneva tako, da sestavijo seznam primerov za prednostno obravnavo. |
| --- | --- |

—

V primerih mladoletnikov brez spremstva in ponovne združitve družine bi države članice morale posvečati pozornost oceni možnosti za ugotavljanje istovetnosti družinskih članov in pridobitve soglasja ob registraciji prošnje. Nacionalni organi lahko izberejo, ali bodo svojo nacionalno dublinsko enoto o takih primerih uradno obvestili neposredno po registraciji prošnje ali ob koncu dneva tako, da sestavijo seznam primerov za prednostno obravnavo.

| — | Države članice bi lahko omogočile dostop do omrežja DubliNet zadostnemu številu uslužbencev, ki delajo na daljavo. Izmenjava podatkov med državami članicami se mora vršiti prek nacionalnih vstopnih točk držav članic, države članice pa morajo zagotoviti varno povezavo in zavarovan dostop do omrežja DubliNet. Vsak uslužbenec, ki dela na daljavo in ki potrebuje dostop do omrežja DubliNet, bi moral biti opremljen z napravo in orodji, ki mu omogočajo varen dostop do nacionalne vstopne točke. Ena možnost je na primer, da se ustvari navidezno zasebno omrežje med napravo uslužbenca in nacionalno vstopno točko države članice, ki je nameščena v dublinskem uradu. Države članice lahko pri tem podpira eu-LISA, in sicer tako, da jim omogoči izmenjavo izkušenj v zvezi z omrežjem ali varnostnimi vidiki. Če tehnična rešitev za delo na daljavo ni na voljo, se lahko nacionalna dublinska enota odloči, da bo ob upoštevanju nacionalnih smernic za zdravje in varnost ob pandemiji COVID-19 v uradu delalo le kritično osebje. |
| --- | --- |

—

Države članice bi lahko omogočile dostop do omrežja DubliNet zadostnemu številu uslužbencev, ki delajo na daljavo. Izmenjava podatkov med državami članicami se mora vršiti prek nacionalnih vstopnih točk držav članic, države članice pa morajo zagotoviti varno povezavo in zavarovan dostop do omrežja DubliNet. Vsak uslužbenec, ki dela na daljavo in ki potrebuje dostop do omrežja DubliNet, bi moral biti opremljen z napravo in orodji, ki mu omogočajo varen dostop do nacionalne vstopne točke. Ena možnost je na primer, da se ustvari navidezno zasebno omrežje med napravo uslužbenca in nacionalno vstopno točko države članice, ki je nameščena v dublinskem uradu. Države članice lahko pri tem podpira eu-LISA, in sicer tako, da jim omogoči izmenjavo izkušenj v zvezi z omrežjem ali varnostnimi vidiki. Če tehnična rešitev za delo na daljavo ni na voljo, se lahko nacionalna dublinska enota odloči, da bo ob upoštevanju nacionalnih smernic za zdravje in varnost ob pandemiji COVID-19 v uradu delalo le kritično osebje.

1.3   
  Zagotavljanje pogojev za sprejem za prosilce za azil

Zdravniški pregledi: Številne države članice so uvedle obveznost, da prosilci za azil opravijo strožji zdravniški pregled in da se novoprispele osebe testirajo na COVID-19. V skladu s členom 13 direktive o pogojih za sprejem lahko države članice pri prosilcih za mednarodno zaščito iz razlogov javnega zdravja izvajajo zdravniške preglede, da bi ugotovile, katere previdnostne ukrepe bi bilo treba uvesti, pri tem pa morajo upoštevati temeljne pravice ter načela sorazmernosti, nujnosti in nediskriminacije.

Zdravstvo: Člen 19 direktive o pogojih za sprejem določa, da mora biti prosilcem zagotovljeno potrebno zdravstveno varstvo, ki vključuje vsaj nujno oskrbo in osnovno zdravljenje bolezni in resnih duševnih motenj. Države članice bi morale sprejeti potrebne ukrepe, da zagotovijo, da tako zdravstveno varstvo po potrebi vključuje tudi zdravljenje okužbe s COVID-19.

Karantena/osamitev: Številne države članice so za preprečevanje širjenja COVID-19 uvedle ukrepe za karanteno ali osamitev. Takih ukrepov direktiva o pogojih za sprejem ne ureja. Ukrepi za karanteno ali osamitev se lahko pri prosilcih za mednarodno zaščito uporabijo na podlagi nacionalne zakonodaje, če so taki ukrepi razumni, sorazmerni in nediskriminatorni. To pomeni zlasti, da lahko država članica ukrepe za karanteno/osamitev pri prosilcih za mednarodno zaščito, ki prispejo na njene meje, uporablja le, če ukrepe take vrste, čeprav niso nujno identični, uporablja za vse osebe, ki prispejo s področij, ki jih je prizadela pandemija, in če ustrezne ukrepe uporablja za osebe, ki so že na njenem ozemlju.

| Praktične smernice:







  — | Prednostno bi bilo treba izvajati zdravniške preglede prosilcev, ki so zaradi okužbe najbolj ogroženi, npr. starejših oseb ali bolnikov s kroničnimi boleznimi, pa tudi novoprispelih oseb v nastanitvenih ali sprejemnih centrih. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Prednostno bi bilo treba izvajati zdravniške preglede prosilcev, ki so zaradi okužbe najbolj ogroženi, npr. starejših oseb ali bolnikov s kroničnimi boleznimi, pa tudi novoprispelih oseb v nastanitvenih ali sprejemnih centrih.

| — | Kadar je potrebno, bi se lahko za vse novoprispele osebe določila 14-dnevna karantena v posebnih centrih za prihode ali namenskih prostorih centrov za sprejem ali pridržanje. Organi bi državljanom tretjih držav prav tako lahko merili telesno temperaturo ob vstopu v center ali izstopu iz njega in tako zaznavali simptome bolezni. Lahko bi se vzpostavil dnevni mehanizem spremljanja za ocenjevanje morebitnih primerov, pri katerih obstaja sum na okužbo. |
| --- | --- |

—

Kadar je potrebno, bi se lahko za vse novoprispele osebe določila 14-dnevna karantena v posebnih centrih za prihode ali namenskih prostorih centrov za sprejem ali pridržanje. Organi bi državljanom tretjih držav prav tako lahko merili telesno temperaturo ob vstopu v center ali izstopu iz njega in tako zaznavali simptome bolezni. Lahko bi se vzpostavil dnevni mehanizem spremljanja za ocenjevanje morebitnih primerov, pri katerih obstaja sum na okužbo.

| — | Priporoča se, da ima vsak sprejemni center vsaj en prostor za osamitev za osebe, pri katerih se s testom potrdi okužba s COVID-19, in da je ta prostor v skladu s standardi za osamitev. |
| --- | --- |

—

Priporoča se, da ima vsak sprejemni center vsaj en prostor za osamitev za osebe, pri katerih se s testom potrdi okužba s COVID-19, in da je ta prostor v skladu s standardi za osamitev.

| — | Prosilci za mednarodno zaščito, ki potrebujejo posebno zdravstveno oskrbo, bi se morali dodeliti centrom za posebno oskrbo ali biti premeščeni tja. |
| --- | --- |

—

Prosilci za mednarodno zaščito, ki potrebujejo posebno zdravstveno oskrbo, bi se morali dodeliti centrom za posebno oskrbo ali biti premeščeni tja.

| — | Prosilci za mednarodno zaščito in upravičenci do mednarodne zaščite, ki so usposobljeni na zdravstvenem področju, bi lahko za potrebe v zvezi s COVID-19 podprli nacionalni zdravstveni sistem. Države članice se spodbujajo, da jim omogočijo dostop do trga dela in jim olajšajo priznanje poklicnih kvalifikacij ali statusa. |
| --- | --- |

—

Prosilci za mednarodno zaščito in upravičenci do mednarodne zaščite, ki so usposobljeni na zdravstvenem področju, bi lahko za potrebe v zvezi s COVID-19 podprli nacionalni zdravstveni sistem. Države članice se spodbujajo, da jim omogočijo dostop do trga dela in jim olajšajo priznanje poklicnih kvalifikacij ali statusa.

Materialni pogoji za sprejem

Nekatere države članice so zaprle nekatere objekte, kot so centri za novoprispele, odprle pa druge centre, na primer zasilna zatočišča. Nekatere države članice tudi zmanjšujejo stopnjo zasedenosti centrov in omejujejo dostop do centrov ali obiske v njih, da bi tako preprečile gibanje ljudi.

V skladu s pravom EU morajo države članice od trenutka, ko oseba vloži prošnjo, zagotavljati, da materialni pogoji za sprejem prosilcem zagotavljajo ustrezni življenjski standard, ki zagotavlja njihovo preživetje ter varuje njihovo telesno in duševno zdravje.

Kadar so pogoji za sprejem zagotovljeni v vseh sprejemnih centrih, Komisija priporoča, da se uporabi celotna sprejemna zmogljivost držav članic, da se v največji možni meri zagotovi omejevanje socialnih stikov med prosilci in da se pri tem osamijo osebe, pri katerih obstaja tveganje okužbe. Taki ukrepi bi bili preventivni in hkrati reaktivni v primeru oseb, pri katerih je bil test pozitiven, pri čemer bi bilo treba posebno pozornost posveti ranljivim skupinam, vključno s prosilci, ki so invalidi, starejše osebe ali osebe z obstoječimi zdravstvenimi težavami.

| Praktične smernice:







  — | Čeprav se priznava, da je zdravstvene protokole morda težko izvajati v celoti, bi morali organi za sprejem pristojne organe zaprositi za tehnično svetovanje v zvezi z zdravstvenimi protokoli za omejevanje širjenja okužbe, med drugim z ukrepi prostorske ureditve in omejevanja socialnih stikov. Osebju bi bilo treba zagotoviti potrebno usposabljanje in informacije za izvajanje dogovorjenih sprememb v sprejemnih centrih glede upravljanja in s tem povezanih delovnih postopkov, ki izhajajo iz novih zdravstvenih protokolov. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Čeprav se priznava, da je zdravstvene protokole morda težko izvajati v celoti, bi morali organi za sprejem pristojne organe zaprositi za tehnično svetovanje v zvezi z zdravstvenimi protokoli za omejevanje širjenja okužbe, med drugim z ukrepi prostorske ureditve in omejevanja socialnih stikov. Osebju bi bilo treba zagotoviti potrebno usposabljanje in informacije za izvajanje dogovorjenih sprememb v sprejemnih centrih glede upravljanja in s tem povezanih delovnih postopkov, ki izhajajo iz novih zdravstvenih protokolov.

| — | Če je v sprejemnih centrih preveč prosilcev, tako da je težko izvajati zdravstvene protokole, bi bilo treba prosilce, kolikor je mogoče, premestiti v druge objekte. Kadar obstajajo proste zmogljivosti, bi lahko zmanjšali stopnjo zasedenosti vsakega objekta, da se zmanjša tveganje za širjenje bolezni. Načrtovano zaprtje nekaterih sprejemnih centrov bi se lahko preložilo, da se zagotovi nižja zasedenost. |
| --- | --- |

—

Če je v sprejemnih centrih preveč prosilcev, tako da je težko izvajati zdravstvene protokole, bi bilo treba prosilce, kolikor je mogoče, premestiti v druge objekte. Kadar obstajajo proste zmogljivosti, bi lahko zmanjšali stopnjo zasedenosti vsakega objekta, da se zmanjša tveganje za širjenje bolezni. Načrtovano zaprtje nekaterih sprejemnih centrov bi se lahko preložilo, da se zagotovi nižja zasedenost.

| — | Da bi znižale stopnjo zasedenosti, bi lahko države članice tudi spodbudile ljudi, ki imajo druge možnosti namestitve, da odprte sprejemne centre zapustijo, pri tem pa bi jim zagotovile bone za prehrano. |
| --- | --- |

—

Da bi znižale stopnjo zasedenosti, bi lahko države članice tudi spodbudile ljudi, ki imajo druge možnosti namestitve, da odprte sprejemne centre zapustijo, pri tem pa bi jim zagotovile bone za prehrano.

| — | Skupne jedilnice so prostori, kjer se srečujejo velike skupine stanovalcev. Da bi bilo na takih mestih hkrati prisotnih manj oseb in da bi bilo med njimi več prostora, se lahko, kjer je to primerno, podaljša čas obratovanja, uvedejo izmene ali odpre dodatni prostor v objektu ali zunaj njega. Take rešitve bi se lahko uvedle tudi v centrih, kjer so na voljo skupne kuhinje, v katerih si lahko stanovalci kuhajo sami. |
| --- | --- |

—

Skupne jedilnice so prostori, kjer se srečujejo velike skupine stanovalcev. Da bi bilo na takih mestih hkrati prisotnih manj oseb in da bi bilo med njimi več prostora, se lahko, kjer je to primerno, podaljša čas obratovanja, uvedejo izmene ali odpre dodatni prostor v objektu ali zunaj njega. Take rešitve bi se lahko uvedle tudi v centrih, kjer so na voljo skupne kuhinje, v katerih si lahko stanovalci kuhajo sami.

| — | Namesto skupnostnih in skupinskih dejavnosti (nogomet, televizijska soba, jezikovni tečaji) bi se lahko zagotovila možnost, da se uvede urnik, po katerem bi zmogljivosti izmenično uporabljali posamezniki ali ožje družine, oziroma da se določene dejavnosti začnejo izvajati prek spleta in videokonferenc. |
| --- | --- |

—

Namesto skupnostnih in skupinskih dejavnosti (nogomet, televizijska soba, jezikovni tečaji) bi se lahko zagotovila možnost, da se uvede urnik, po katerem bi zmogljivosti izmenično uporabljali posamezniki ali ožje družine, oziroma da se določene dejavnosti začnejo izvajati prek spleta in videokonferenc.

| — | Čim več oseb, ki sodijo v rizične skupine za COVID-19, bi se lahko premestilo na bolj specifično prilagojene lokacije za sprejem ali namestilo v skupinah v traktih, ki so ločeni od stanovalcev, ki ne sodijo v rizične skupine. Ranljive skupine bi morale biti tudi deležne posebne zaščite, na primer, ko prejemajo hrano ali žepnino itd. |
| --- | --- |

—

Čim več oseb, ki sodijo v rizične skupine za COVID-19, bi se lahko premestilo na bolj specifično prilagojene lokacije za sprejem ali namestilo v skupinah v traktih, ki so ločeni od stanovalcev, ki ne sodijo v rizične skupine. Ranljive skupine bi morale biti tudi deležne posebne zaščite, na primer, ko prejemajo hrano ali žepnino itd.

| — | Priporoča se, da države članice zagotovijo neprekinjeno psihiatrično in psihosocialno podporo, čeprav se ta izvaja na daljavo, saj to blaži stres, anksioznost in pritiske, ki jih ta situacija povzroča. |
| --- | --- |

—

Priporoča se, da države članice zagotovijo neprekinjeno psihiatrično in psihosocialno podporo, čeprav se ta izvaja na daljavo, saj to blaži stres, anksioznost in pritiske, ki jih ta situacija povzroča.

| — | Priporoča se, da države članice sprejmejo ukrepe, da se v sprejemnih centrih zmanjšajo tveganja v zvezi s spolnim nasiljem in nasiljem na podlagi spola, ki lahko naraste v razmerah omejitve gibanja. Dostop do povezanih podpornih storitev bi moral biti še naprej zagotovljen, kolikor je mogoče. |
| --- | --- |

—

Priporoča se, da države članice sprejmejo ukrepe, da se v sprejemnih centrih zmanjšajo tveganja v zvezi s spolnim nasiljem in nasiljem na podlagi spola, ki lahko naraste v razmerah omejitve gibanja. Dostop do povezanih podpornih storitev bi moral biti še naprej zagotovljen, kolikor je mogoče.

| — | Lahko bi se podaljšali določeni roki in veljavnost relevantnih dokumentov prosilcev in dokumentov o prebivanju upravičencev do mednarodne zaščite, da ti ljudje ne bi bili nepošteno kaznovani, ker nimajo dostopa do pristojnih organov. |
| --- | --- |

—

Lahko bi se podaljšali določeni roki in veljavnost relevantnih dokumentov prosilcev in dokumentov o prebivanju upravičencev do mednarodne zaščite, da ti ljudje ne bi bili nepošteno kaznovani, ker nimajo dostopa do pristojnih organov.

Preventiva in higienski ukrepi

Vse države članice so že uvedle posebne higienske ukrepe in sprejemni centri se redno razkužujejo. Komisija priporoča, da se taki preventivni in higienski ukrepi izvajajo še naprej in da so namenjeni tako stanovalcem kot osebju, ki je zaposleno v skupnih zmogljivostih.

| Praktične smernice:







  — | Prosilce je treba v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se razumno domneva, da ga razumejo, seznaniti z nacionalnimi ukrepi, sprejetimi za zajezitev in preprečitev širjenja koronavirusa. V ta namen bi se lahko prosilcem posredovalo enako sporočilo kot splošni javnosti, le da bi bilo besedilo prevedeno v ustrezne jezike. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Prosilce je treba v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se razumno domneva, da ga razumejo, seznaniti z nacionalnimi ukrepi, sprejetimi za zajezitev in preprečitev širjenja koronavirusa. V ta namen bi se lahko prosilcem posredovalo enako sporočilo kot splošni javnosti, le da bi bilo besedilo prevedeno v ustrezne jezike.

| — | Prosilce je treba posebej informirati in ozavestiti o higieni rok, omejevanju socialnih stikov, kašljanju, karanteni ali osamitvi, higienskih ukrepih, preprečevanju shajanja, uporabi javnih prostorov, pravilnem ravnanju, omejitvi gibanja itd. in o tem, kaj morajo storiti, če sumijo, da so okuženi. |
| --- | --- |

—

Prosilce je treba posebej informirati in ozavestiti o higieni rok, omejevanju socialnih stikov, kašljanju, karanteni ali osamitvi, higienskih ukrepih, preprečevanju shajanja, uporabi javnih prostorov, pravilnem ravnanju, omejitvi gibanja itd. in o tem, kaj morajo storiti, če sumijo, da so okuženi.

| — | Svetuje se, da se površine v skupnih prostorih, ki se pogosto uporabljajo, na primer v jedilnicah, razkužujejo večkrat na dan. Drugi skupni prostori bi se prav tako morali razkuževati ves teden. |
| --- | --- |

—

Svetuje se, da se površine v skupnih prostorih, ki se pogosto uporabljajo, na primer v jedilnicah, razkužujejo večkrat na dan. Drugi skupni prostori bi se prav tako morali razkuževati ves teden.

| — | Ob vhodu v sprejemni center in na pomembnih mestih v objektu bi se lahko namestili dodatni umivalniki. Sprejemni centri lahko stanovalcem ponudijo tudi zaščitne maske ali jim omogočijo, da imajo svoje maske, kadar so take maske na razpolago. |
| --- | --- |

—

Ob vhodu v sprejemni center in na pomembnih mestih v objektu bi se lahko namestili dodatni umivalniki. Sprejemni centri lahko stanovalcem ponudijo tudi zaščitne maske ali jim omogočijo, da imajo svoje maske, kadar so take maske na razpolago.

| — | Zaradi omejevanja širjenja COVID-19 bi se lahko začasno omejili nenujni obiski v sprejemnih centrih. To ne bi smelo povzročiti neupravičenih omejitev za odvetnike, skrbnike, UNHCR in (v zaprtih objektih) organe za spremljanje pridržanja. |
| --- | --- |

—

Zaradi omejevanja širjenja COVID-19 bi se lahko začasno omejili nenujni obiski v sprejemnih centrih. To ne bi smelo povzročiti neupravičenih omejitev za odvetnike, skrbnike, UNHCR in (v zaprtih objektih) organe za spremljanje pridržanja.

| — | Osebju bi se lahko dala možnost dela na daljavo ali v izmenah, da bi se zagotovilo omejevanje socialnih stikov, in prožnejših delovnih ureditev. |
| --- | --- |

—

Osebju bi se lahko dala možnost dela na daljavo ali v izmenah, da bi se zagotovilo omejevanje socialnih stikov, in prožnejših delovnih ureditev.

Drugačne modalitete materialnih pogojev za sprejem

Nekatere države članice zagotavljajo bolj omejene storitve v sprejemnih centrih, na primer tako, da ne izvajajo skupinskih dejavnosti in osebnega svetovanja posameznikom.

Kadar organ za sprejem zaradi COVID-19 nima dovolj osebja ali virov, da bi zagotavljal ustrezno delovanje obstoječih sprejemnih centrov, lahko država članica uporabi člen 18(9)(b) direktive o pogojih za sprejem, da bi v ustrezno utemeljenih primerih ter za razumno in čim krajše obdobje zagotovila drugačne modalitete materialnih pogojev za sprejem, kot se zahtevajo po pravilih. Taki drugačni pogoji v vsakem primeru krijejo osnovne potrebe prosilcev, zlasti dostop do zdravstvenega varstva, zagotavljanje prosilčevih življenjskih potreb ter fizične varnosti in dostojanstva.

| Praktične smernice:







  — | Kadar centri za pridržanje ali za novoprispele osebe niso na voljo, bi se lahko pripravila zasilna zatočišča. V vsakem primeru bi morale biti zagotovljene osnovne potrebe in spoštovanje človekovega dostojanstva. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Kadar centri za pridržanje ali za novoprispele osebe niso na voljo, bi se lahko pripravila zasilna zatočišča. V vsakem primeru bi morale biti zagotovljene osnovne potrebe in spoštovanje človekovega dostojanstva.

| — | Nenujne storitve, kot so skupinske dejavnosti in osebno svetovanje posameznikom, bi se lahko zaradi omejevanja socialnih stikov po potrebi za krajši čas ukinile. Priporoča se, da države članice vzpostavijo določbe za zagotovitev komuniciranja in svetovanja na daljavo, vključno s storitvijo klica v sili. |
| --- | --- |

—

Nenujne storitve, kot so skupinske dejavnosti in osebno svetovanje posameznikom, bi se lahko zaradi omejevanja socialnih stikov po potrebi za krajši čas ukinile. Priporoča se, da države članice vzpostavijo določbe za zagotovitev komuniciranja in svetovanja na daljavo, vključno s storitvijo klica v sili.

Izobraževanje otrok

V skladu s členom 14 direktive o pogojih za sprejem države članice mladoletnim otrokom prosilcev in mladoletnim prosilcem zagotovijo dostop do izobraževalnega sistema pod podobnimi pogoji, kot svojim državljanom.

Zaradi ukrepov za preprečevanje in zajezitev širjenja COVID-19 je lahko zagotavljanje stalnega dostopa do izobraževanja za nacionalne organe težavno. V tem kontekstu je več držav članic vzpostavilo šolanje na domu ali druge oblike učenja na daljavo. V meri, v kakršni so take oblike učenja na voljo državljanom, morajo sprejeti ukrepi upoštevati največjo korist otroka v skladu s členom 23 direktive o pogojih za sprejem, in kolikor je mogoče, starost in potrebe zadevnih mladoletnikov. V nastanitvenih centrih se izobraževanje lahko izvaja, če se lahko omogoči omejevanje socialnih stikov.

| Praktične smernice:







  — | Mladoletnim otrokom prosilcev in mladoletnim prosilcem je treba pod enakimi pogoji kot za otroke, ki so državljani države članice, zagotoviti dostop do šolanja na domu ali drugih oblik učenja na daljavo. Šolanje na domu bi lahko na primer vključevalo spletne rešitve ali e-učenje, pri katerih bi učitelji učence dnevno ali tedensko spremljali na daljavo, predpisano branje in vaje za učenje na domu, razdeljevanje rekreativnih in izobraževalnih kompletov ter radijske ali televizijske oddaje ali poddodaje z izobraževalno vsebino. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Mladoletnim otrokom prosilcev in mladoletnim prosilcem je treba pod enakimi pogoji kot za otroke, ki so državljani države članice, zagotoviti dostop do šolanja na domu ali drugih oblik učenja na daljavo. Šolanje na domu bi lahko na primer vključevalo spletne rešitve ali e-učenje, pri katerih bi učitelji učence dnevno ali tedensko spremljali na daljavo, predpisano branje in vaje za učenje na domu, razdeljevanje rekreativnih in izobraževalnih kompletov ter radijske ali televizijske oddaje ali poddodaje z izobraževalno vsebino.

| — | Za namene učenja prek spleta ali e-učenja bi bilo mogoče treba povečati dostop do spleta v skupnih prostorih sprejemnih objektov z razpoložljivostjo brezžičnega omrežja (če imajo starši lastne komunikacijske naprave) in razpoložljivostjo računalnikov, ki bi se uporabljali v skladu s pravili o omejevanju socialnih stikov. |
| --- | --- |

—

Za namene učenja prek spleta ali e-učenja bi bilo mogoče treba povečati dostop do spleta v skupnih prostorih sprejemnih objektov z razpoložljivostjo brezžičnega omrežja (če imajo starši lastne komunikacijske naprave) in razpoložljivostjo računalnikov, ki bi se uporabljali v skladu s pravili o omejevanju socialnih stikov.

| — | Ponudniki izobraževanja, vključno s ponudniki jezikovnih tečajev ali neformalnega izobraževanja (npr. nevladne organizacije), bi morali imeti možnost, da svoje dejavnosti še naprej izvajajo v centru, če je mogoče zagotoviti spoštovanje pravil o omejevanju socialnih stikov in preventivnih zdravstvenih ukrepov, ali na daljavo ob uporabi spletnih rešitev. |
| --- | --- |

—

Ponudniki izobraževanja, vključno s ponudniki jezikovnih tečajev ali neformalnega izobraževanja (npr. nevladne organizacije), bi morali imeti možnost, da svoje dejavnosti še naprej izvajajo v centru, če je mogoče zagotoviti spoštovanje pravil o omejevanju socialnih stikov in preventivnih zdravstvenih ukrepov, ali na daljavo ob uporabi spletnih rešitev.

| — | Smernice o zagotavljanju izobraževanja v razmerah, ki jih povzroča COVID-19, so na voljo na spletišču medagencijske mreže za izobraževanje v izrednih razmerah (Inter-Agency Network for Education in Emergencies): https://inee.org/. |
| --- | --- |

—

Smernice o zagotavljanju izobraževanja v razmerah, ki jih povzroča COVID-19, so na voljo na spletišču medagencijske mreže za izobraževanje v izrednih razmerah (Inter-Agency Network for Education in Emergencies): https://inee.org/.

Prosilci, ki so pridržani v skladu z direktivo o pogojih za sprejem

V primeru prosilcev, ki so pridržani na podlagi pogojev iz direktive o pogojih za sprejem, nacionalni organi v skladu s členom 11 direktive o pogojih za sprejem „prednostno poskrbijo za zdravje, vključno z duševnim zdravjem, pridržanih prosilcev, ki so ranljive osebe“ (tudi pri COVID-19).

| Praktične smernice:







  — | Prosilcem v pridržanju je še naprej treba zagotavljati izhod na prosto. Nekatere države članice so skrajšale čas, ki ga pridržane osebe lahko preživijo zunaj centra za pridržanje, da bi stanovalci prišli v stik z manj okoliškimi prebivalci. Kakršno koli omejitev, vključno z omejitvijo obiskovalcev, je treba skrbno obrazložiti vnaprej in lahko se uvedejo alternativni ukrepi za vzdrževanje stika s sorodniki in prijatelji, na primer po telefonu ali prek spleta. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Prosilcem v pridržanju je še naprej treba zagotavljati izhod na prosto. Nekatere države članice so skrajšale čas, ki ga pridržane osebe lahko preživijo zunaj centra za pridržanje, da bi stanovalci prišli v stik z manj okoliškimi prebivalci. Kakršno koli omejitev, vključno z omejitvijo obiskovalcev, je treba skrbno obrazložiti vnaprej in lahko se uvedejo alternativni ukrepi za vzdrževanje stika s sorodniki in prijatelji, na primer po telefonu ali prek spleta.

| — | Lahko bi se upoštevala morebitna potreba po dodatni psihološki podpori ter po preglednem ozaveščanju in informiranju o bolezni. |
| --- | --- |

—

Lahko bi se upoštevala morebitna potreba po dodatni psihološki podpori ter po preglednem ozaveščanju in informiranju o bolezni.

| — | Smernice WHO o pripravljenosti, preprečevanju in nadzoru COVID-19 v zaporih in drugih ustanovah za pridržanje (Preparedness, prevention and control of COVID-19 in prisons and other places of detention: http://www.euro.who.int/en/health-topics/health-determinants/prisons-and-health/news/news/2020/3/preventing-covid-19-outbreak-in-prisons-a-challenging-but-essential-task-for-authorities) vsebujejo koristne informacije o preprečevanju in obravnavi morebitnega izbruha v ustanovah za pridržanje, poudarja pa tudi pomembne elemente temeljnih pravic, ki se morajo spoštovati tudi v odzivu na COVID-19. |
| --- | --- |

—

Smernice WHO o pripravljenosti, preprečevanju in nadzoru COVID-19 v zaporih in drugih ustanovah za pridržanje (Preparedness, prevention and control of COVID-19 in prisons and other places of detention: http://www.euro.who.int/en/health-topics/health-determinants/prisons-and-health/news/news/2020/3/preventing-covid-19-outbreak-in-prisons-a-challenging-but-essential-task-for-authorities) vsebujejo koristne informacije o preprečevanju in obravnavi morebitnega izbruha v ustanovah za pridržanje, poudarja pa tudi pomembne elemente temeljnih pravic, ki se morajo spoštovati tudi v odzivu na COVID-19.

1.4   
  Uredba Eurodac

Odvzem in prenos prstnih odtisov

Člen 9(2) Uredbe Eurodac določa, da kadar ni mogoče odvzeti prstnih odtisov prosilca zaradi ukrepov, sprejetih za zagotovitev njegovega zdravja ali zaščito javnega zdravja, države članice odvzamejo in pošljejo take prstne odtise čim prej, najpozneje pa 48 ur po tem, ko ti zdravstveni razlogi ne obstajajo več.

Državljanom tretjih držav, za katere velja obveznost odvzema prstnih odtisov, bi bilo treba ob varovanju javnega zdravja prstne odtise odvzeti čim prej.

2.   Preselitev

Izbruh COVID-19 je povzročil hude motnje operacij preselitev: države članice, UNHCR in Mednarodna organizacija za migracije (IOM) so začasno ustavili operacije preselitev. Poleg tega je UNHCR začasno ustavil nujne humanitarne evakuacije zaradi nadaljnje preselitve. Iz istih razlogov je trenutno oviran dostop do tretjih držav, ki gostijo begunce.

Komisija priznava te težke razmere in njihov vpliv na praktično izvajanje zavez za 29 500 mest za preselitev, ki so jih države članice sprejele za leto 2020. Kljub temu Komisija spodbuja države članice, naj še naprej izkazujejo solidarnost z osebami, ki potrebujejo mednarodno zaščito, in tretjimi državami, ki gostijo veliko število beguncev. Možno je, da so zaradi posledic COVID-19 potrebe po preselitvi v teh tretjih državah še bolj pereče.

Komisija spodbuja države članice, naj kolikor je to mogoče glede na sprejete nujne zdravstvene ukrepe, v času krize nadaljuje dejavnosti, povezane s preselitvijo, da bodo pripravljene na nadaljevanje preselitev, ko bo to ponovno mogoče pod pogoji, ki bodo varni za vse vpletene.

Zaradi sedanjih motenj operacij preselitev bo Komisija države članice podpirala pri izvajanju njihovih zavez za leto 2020 in bo zlasti prilagodljiva glede obdobja izvajanja po letu 2020, da bi državam članicam zagotovila dovolj časa, da v celoti izvedejo zaveze, sprejete za leto 2020.

| Praktične smernice:







  — | Komisija spodbuja države članice, naj preučijo nove načine dela, da bi njihovi programi preselitev ostali aktivni. Države članice bi morale v tesnem sodelovanju z UNHCR razmisliti zlasti o sprejemanju prošenj za preselitev na podlagi dokumentacije ter o video razgovorih, podprtih s simultanim tolmačenjem na daljavo, pa tudi o izvajanju predintegracijskih tečajev na daljavo, kakor hitro bodo ponovno mogoči v državah prvega azila, tudi z uporabo instrumenta urada EASO za podporo pri preseljevanju v Istanbulu. S tem bi se zagotovilo, da se izbor oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito, lahko nadaljuje ter da so izbrane osebe pripravljene na pot na ozemlje držav članic takoj, ko bodo omejitve potovanja odpravljene. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Komisija spodbuja države članice, naj preučijo nove načine dela, da bi njihovi programi preselitev ostali aktivni. Države članice bi morale v tesnem sodelovanju z UNHCR razmisliti zlasti o sprejemanju prošenj za preselitev na podlagi dokumentacije ter o video razgovorih, podprtih s simultanim tolmačenjem na daljavo, pa tudi o izvajanju predintegracijskih tečajev na daljavo, kakor hitro bodo ponovno mogoči v državah prvega azila, tudi z uporabo instrumenta urada EASO za podporo pri preseljevanju v Istanbulu. S tem bi se zagotovilo, da se izbor oseb, ki potrebujejo mednarodno zaščito, lahko nadaljuje ter da so izbrane osebe pripravljene na pot na ozemlje držav članic takoj, ko bodo omejitve potovanja odpravljene.

| — | Glede na to, da začasna omejitev nenujnega potovanja vključuje izvzetje za osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito, in za osebe, ki potujejo iz drugih humanitarnih razlogov, se države članice spodbujajo, naj olajšajo neprekinjen prihod posameznikov ali skupin, ki potrebujejo mednarodno zaščito in so že bili izbrani za preselitev, če je to v trenutnih okoliščinah praktično izvedljivo. V zvezi s tem je potrebno tesno sodelovanje z IOM in UNHCR, vključno z zdravstvenimi pregledi pred odhodom in morebitnimi ukrepi za karanteno. |
| --- | --- |

—

Glede na to, da začasna omejitev nenujnega potovanja vključuje izvzetje za osebe, ki potrebujejo mednarodno zaščito, in za osebe, ki potujejo iz drugih humanitarnih razlogov, se države članice spodbujajo, naj olajšajo neprekinjen prihod posameznikov ali skupin, ki potrebujejo mednarodno zaščito in so že bili izbrani za preselitev, če je to v trenutnih okoliščinah praktično izvedljivo. V zvezi s tem je potrebno tesno sodelovanje z IOM in UNHCR, vključno z zdravstvenimi pregledi pred odhodom in morebitnimi ukrepi za karanteno.

| — | Države članice se prav tako spodbujajo, naj pregledajo svoje operativne načrte za preselitev, da bi upoštevale verjetno večje tveganje za zdravje, na primer z zagotavljanjem testiranja na COVID-19 ali določitvijo postopkov glede karantene. |
| --- | --- |

—

Države članice se prav tako spodbujajo, naj pregledajo svoje operativne načrte za preselitev, da bi upoštevale verjetno večje tveganje za zdravje, na primer z zagotavljanjem testiranja na COVID-19 ali določitvijo postopkov glede karantene.

| — | Komisija poziva države članice, naj v celoti izkoristijo mrežo urada EASO za preselitev in humanitarni sprejem, ki je ključni forum za izmenjavo informacij, razvoj novih načinov dela in skupno razvijanje izhodnih strategij iz sedanje ustavitve operacij preselitev. Zaradi zapletenosti operacij preselitev, lahko tesno sodelovanje med državami članicami olajša pravočasen in nemoten ponoven začetek preselitev. UNHCR in IOM bosta po potrebi povezana z delom mreže. |
| --- | --- |

—

Komisija poziva države članice, naj v celoti izkoristijo mrežo urada EASO za preselitev in humanitarni sprejem, ki je ključni forum za izmenjavo informacij, razvoj novih načinov dela in skupno razvijanje izhodnih strategij iz sedanje ustavitve operacij preselitev. Zaradi zapletenosti operacij preselitev, lahko tesno sodelovanje med državami članicami olajša pravočasen in nemoten ponoven začetek preselitev. UNHCR in IOM bosta po potrebi povezana z delom mreže.

| — | Kar zadeva zasebno sponzorstvo, povezano s preselitvijo, se države članice spodbujajo, naj ohranijo komunikacijske kanale s sponzorskimi organizacijami in posameznimi sponzorji odprte, da bi jih obveščale o stanju programov preselitev in morebitnih prihodnjih novoprispelih osebah. Tiste države članice, v katerih zasebno sponzorstvo že obstaja, bi morale nadaljevati s pridobivanjem in preverjanjem sponzorjev, da bi povečale gostiteljske zmogljivosti v prihodnosti. |
| --- | --- |

—

Kar zadeva zasebno sponzorstvo, povezano s preselitvijo, se države članice spodbujajo, naj ohranijo komunikacijske kanale s sponzorskimi organizacijami in posameznimi sponzorji odprte, da bi jih obveščale o stanju programov preselitev in morebitnih prihodnjih novoprispelih osebah. Tiste države članice, v katerih zasebno sponzorstvo že obstaja, bi morale nadaljevati s pridobivanjem in preverjanjem sponzorjev, da bi povečale gostiteljske zmogljivosti v prihodnosti.

3.   Vračanje

Namen tega oddelka je zagotoviti smernice za podporo nacionalnim organom pri opredelitvi možnih ukrepov, ki bi se lahko sprejeli za zagotovitev neprekinjenih in varnih postopkov vračanja državljanov tretjih držav v njihove države izvora ali tranzita v času pandemije COVID-19.

Pri izvajanju ukrepov in postopkov vračanja morajo pristojni organi v državah članicah v celoti upoštevati nacionalne ukrepe za varovanje zdravja, katerih namen je preprečevanje in zajezitev širjenja okužb s COVID-19, ter jih sorazmerno in nediskriminatorno uporabljati za vse državljane tretjih držav, ki nezakonito prebivajo v EU. Posebno pozornost bi bilo treba posvetiti položaju in potrebam ranljivih oseb. Prav tako bi bilo treba upoštevati tudi posebne razmere v tretji državi v zvezi z nacionalnimi ukrepi za varovanje zdravja in vplivom COVID-19.

Ukrepi za zajezitev pandemije COVID-19, sprejeti po vsem svetu, pomembno vplivajo na vračanje migrantov brez urejenega statusa. Države članice se soočajo s praktičnimi težavami pri izvajanju dejavnosti in operacij vračanja v tretje države, tudi zaradi manjše razpoložljivosti osebja služb za priseljevanje, ki je lahko zadolženo tudi za izvajanje ukrepov na področju javnega zdravja. Te težave so povezane predvsem z izzivi pri izvajanju zdravstvenih in varnostnih ukrepov za zaščito tako nedovoljeno prebivajočih državljanov tretjih držav kot osebja, ki dela na področju vračanja.

Težave povzroča tudi znatno zmanjšana razpoložljivost komercialnih letov in drugih prevoznih sredstev ter ukrepi za omejitev vstopa, ki so jih uvedle tretje države za zajezitev širjenja okužb s COVID-19. Agencija Frontex v aplikaciji za integrirano upravljanje vračanja (IRMA) redno objavlja posodobljene podatke o ukrepih, ki so jih sprejeli letalski prevozniki in tretje države. Pri tem je bistveno, da se sprejmejo vsi potrebni ukrepi za zmanjšanje tveganj za zdravje oseb, ki sodelujejo pri operacijah, postopkih in dejavnostih vračanja.

Kljub začasnim motnjam, ki so jih povzročili ti nujni ukrepi, se mora delo v zvezi z vračanjem nadaljevati, zlasti tiste dejavnosti, ki se lahko izvajajo kljub omejevalnim ukrepom (npr. identifikacija, ponovno pridobivanje dokumentacije, vpis v programe za prostovoljno vrnitev s pomočjo in programe za reintegracijo), da bo vse pripravljeno, ko bo mogoče nadaljevati z operacijami vračanja. Postopki vračanja bi se morali nadaljevati, kolikor je to mogoče, države članice pa bi morale biti pripravljene, da – tudi s pomočjo agencije Frontex – nadaljujejo postopke vračanja in odpravijo zaostanke, ko bo motenj zaradi omejevalnih ukrepov konec. Komisija in Frontex bosta pomagala nacionalnim organom pri usklajevanju njihovih prizadevanj.

Vračanje migrantov brez urejenega statusa, ki so se odločili, da prostovoljno zapustijo ozemlje EU, bi bilo treba še naprej dejavno podpirati in spodbujati, pri tem pa sprejeti vse potrebne sanitarne ukrepe. Bolj kot kdaj koli prej bi bilo treba dati prednost prostovoljnim vrnitvam, saj zmanjšujejo tveganja za zdravje in varnost pri operacijah vračanja, med drugim tudi tako, da zmanjšujejo tveganja za migrante brez urejenega statusa in spremljevalno osebje.

Nacionalni organi se soočajo s praktičnimi izzivi, kako izvajati pridržanje pred odstranitvijo ob upoštevanju ukrepov za preprečevanje in zaščito pred tveganjem okužbe in širjenja COVID-19.

Ohraniti bi bilo treba tesno sodelovanje in stike s tretjimi državami pri identifikaciji njihovih državljanov, ponovnem pridobivanju dokumentacije v zvezi z njimi in njihovem vračanju, pri čemer je treba v celoti upoštevati njihove pomisleke in omejevalne ukrepe, ki so jih sprejele, ter sprejeti vse potrebne sanitarne previdnostne ukrepe. Tretje države so po mednarodnem pravu še naprej dolžne, da ponovno sprejmejo svoje državljane. Številne tretje države poskušajo olajšati in organizirati repatriacijo svojih državljanov, ki so obtičali v tujini, pri čemer ob njihovem prihodu izvajajo ukrepe za varovanje zdravja. Države članice bi morale sodelovati z organi tretjih držav za zagotovitev, da se takšni javnozdravstveni ukrepi pri vračanju migrantov brez urejenega statusa v državo izvora v celoti spoštujejo, s čimer se omogoči izvajanje operacij vračanja, kolikor je to mogoče. Komisija je pripravljena podpreti države članice pri prizadevanjih za sodelovanje s tretjimi državami na področju ponovnega sprejema.

Agencija Frontex je pripravljena pomagati državam članicam pri organizaciji vseh operacij vračanja v tretje države po zraku, zlasti za olajšanje repatriacije oseb v postopku prostovoljnega ali prisilnega vračanja z rednimi ali čarterskimi leti, in ponuditi pomoč, ki jo morda potrebujejo nacionalni organi.

Kljub vsem razumnim prizadevanjem v nekaterih primerih vračanja ne bo mogoče izvesti zaradi ukrepov, sprejetih za zajezitev pandemije COVID-19. V takih primerih imajo države članice široko diskrecijsko pravico, da migrantu brez urejenega statusa izdajo dovoljenje za prebivanje ali drugo dovoljenje, ki iz sočutja, humanitarnih razlogov ali drugih razlogov zagotavlja pravico do prebivanja, kot je določeno v členu 6(4) Direktive 2008/115/ES (v nadaljnjem besedilu: direktiva o vračanju).

Postopki vračanja

Nacionalni ukrepi, uvedeni za preprečevanje in zajezitev širjenja okužb s COVID-19, organe za vračanje omejujejo pri neposrednih stikih z osebami v postopku vračanja in organi tretjih držav.

Posledice takih omejitev je treba ublažiti za zagotovitev, da ukrepi, ki jih med upravnimi postopki sprejmejo pristojni organi, temeljijo na individualnih okoliščinah vsakega migranta brez urejenega statusa in jih ustrezno upoštevajo ter da se mu zagotovi pravica do izjave v skladu s splošnimi načeli prava EU. Pristojni organi bi morali zato uporabiti alternativna sredstva, ki za izpolnitev teh zahtev ne zahtevajo fizične prisotnosti državljana tretje države ali njegovo prisotnost omejujejo.

Podoben pristop se močno spodbuja tudi za ohranitev odprtih komunikacijskih kanalov in kanalov sodelovanja z organi tretjih držav v času, ko je tudi konzularno osebje v številnih tretjih državah zaradi omejevalnih ukrepov manj na voljo za postopke identifikacije in ponovnega pridobivanja dokumentacije. To bi olajšalo pojasnitve in pospešitve postopkov v posameznih primerih in s tem vrnitev, ko bo to mogoče.

Kljub trenutnim omejitvam so prostovoljne vrnitve še vedno najbolj izvedljiva možnost za podporo pri odhodu migrantov brez urejenega statusa. Zato je bistveno, da se spodbujajo možnosti prostovoljne vrnitve, vključno z možnostmi za pomoč pri reintegraciji, ter zagotovi neprekinjeno delovanje nacionalnih programov za prostovoljno vrnitev s pomočjo in reintegracijo, hkrati pa upošteva učinek pandemije COVID-19 v tretjih državah. Državljani tretjih držav, ki se želijo vpisati v te programe, bi morali še naprej imeti možnost, da to storijo, dejavnosti svetovanja glede vračanja in reintegracije pa bi se morale v največji možni meri nadaljevati z orodji, ki zmanjšujejo fizično bližino ali je ne zahtevajo.

| Praktične smernice:







  — | Pri razgovorih je treba uporabljati videokonference, pisne izmenjave ali druge kanale za virtualno komunikacijo in komunikacijo na daljavo, pri čemer je treba zagotoviti dostop do tolmačenja in pravne pomoči. Na nacionalni ravni bi se lahko podale smernice za vse vpletene strani. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Pri razgovorih je treba uporabljati videokonference, pisne izmenjave ali druge kanale za virtualno komunikacijo in komunikacijo na daljavo, pri čemer je treba zagotoviti dostop do tolmačenja in pravne pomoči. Na nacionalni ravni bi se lahko podale smernice za vse vpletene strani.

| — | Za vzdrževanje stikov s konzularnimi organi tretjih držav in napredovanje v posameznih primerih je treba uporabljati videokonference in druga razpoložljiva elektronska sredstva, kot so sistemi vodenja zadev za ponovni sprejem. |
| --- | --- |

—

Za vzdrževanje stikov s konzularnimi organi tretjih držav in napredovanje v posameznih primerih je treba uporabljati videokonference in druga razpoložljiva elektronska sredstva, kot so sistemi vodenja zadev za ponovni sprejem.

| — | Kadar je le mogoče, je treba uporabljati pomoč agencije Frontex, da se povečata razpoložljivost in uporaba videokonference ter drugih elektronskih sredstev in kanalov za virtualno komunikacijo in komunikacijo na daljavo. |
| --- | --- |

—

Kadar je le mogoče, je treba uporabljati pomoč agencije Frontex, da se povečata razpoložljivost in uporaba videokonference ter drugih elektronskih sredstev in kanalov za virtualno komunikacijo in komunikacijo na daljavo.

| — | Za pomoč pri postopkih identifikacije in ponovnem pridobivanju dokumentacije je treba uporabljati zmogljivosti operativnih uradnikov za zvezo za priseljevanje in evropskih uradnikov za zvezo na področju vračanja v tretjih državah. |
| --- | --- |

—

Za pomoč pri postopkih identifikacije in ponovnem pridobivanju dokumentacije je treba uporabljati zmogljivosti operativnih uradnikov za zvezo za priseljevanje in evropskih uradnikov za zvezo na področju vračanja v tretjih državah.

| — | Za nadaljevanje svetovanja glede vračanja in reintegracije ter za vpis v programe za prostovoljno vrnitev s pomočjo in reintegracijo je treba uporabljati spletne obrazce, telefonske razgovore in druge oblike komunikacije na daljavo. Roke za vpis v te programe je treba podaljšati. Vzdrževati je treba tesne stike s ponudniki storitev za reintegracijo v tretjih državah. Razmisliti je treba o prilagoditvi svežnjev za reintegracijo, ki so jih odobrile države članice, kadar izvajalci storitev v tretjih državah ne morejo izvajati svojih običajnih storitev. |
| --- | --- |

—

Za nadaljevanje svetovanja glede vračanja in reintegracije ter za vpis v programe za prostovoljno vrnitev s pomočjo in reintegracijo je treba uporabljati spletne obrazce, telefonske razgovore in druge oblike komunikacije na daljavo. Roke za vpis v te programe je treba podaljšati. Vzdrževati je treba tesne stike s ponudniki storitev za reintegracijo v tretjih državah. Razmisliti je treba o prilagoditvi svežnjev za reintegracijo, ki so jih odobrile države članice, kadar izvajalci storitev v tretjih državah ne morejo izvajati svojih običajnih storitev.

| — | Za evidentiranje potrebnih informacij o osebah v postopku vračanja se lahko uporablja finančna podpora agencije Frontex za prilagoditve nacionalnih sistemov vodenja zadev vračanja (RECAMAS), pri čemer je treba upoštevati pravila o varstvu podatkov. |
| --- | --- |

—

Za evidentiranje potrebnih informacij o osebah v postopku vračanja se lahko uporablja finančna podpora agencije Frontex za prilagoditve nacionalnih sistemov vodenja zadev vračanja (RECAMAS), pri čemer je treba upoštevati pravila o varstvu podatkov.

Rok za prostovoljno vrnitev

Zaradi znatnih omejitev za komercialne lete in omejevalnih ukrepov, ki so jih uvedle tretje države glede prihodov iz Evrope, državljani tretjih držav, ki so prejeli odločbe o vrnitvi, v katerih je določen rok za prostovoljno vrnitev, kljub svojim najboljšim prizadevanjem in namenom morda ne bodo mogli izpolniti obveznosti iz odločbe v določenem roku. Posledično bi se lahko državljanom tretjih držav zaradi nespoštovanja odločbe o vrnitvi izdala prepoved vstopa, kot je določeno v členu 11(1) direktive o vračanju. Vendar pa migranti brez urejenega statusa ne morejo biti odgovorni in ne smejo utrpeti negativnih posledic za položaj, na katerega ne morejo vplivati.

Da bi preprečile takšen položaj, bi morale države članice uporabiti možnost iz člena 7(2) direktive o vračanju in rok za prostovoljno vrnitev podaljšati za ustrezno obdobje ob upoštevanju posebnih okoliščin posameznega primera, trajanja in narave omejevalnih ukrepov ter razpoložljivosti prevoznih sredstev v tretjo državo vrnitve.

Države članice bi morale tudi odobriti rok za prostovoljno vrnitev, ki je daljši od 30 dni v trenutku izdaje odločbe o vrnitvi, če je v trenutku izdaje take odločbe ob upoštevanju posebnih okoliščin primera in zlasti razpoložljivosti prevoznih sredstev v tretjo državo vrnitve jasno, da zadevni državljan tretje države ne bo mogel oditi v 30 dneh.

Kadar se rok za prostovoljno vrnitev podaljša in se izvršba odločbe začasno ustavi, bi morali migranti brez urejenega statusa prejeti pisno potrdilo v skladu z direktivo o vračanju (člen 14).

Kadar roka za prostovoljno vrnitev ni mogoče upoštevati zaradi pomanjkanja prevoza v tretjo državo vrnitve ali zaradi kakršnega koli drugega razloga, na katerega oseba ne more vplivati in je povezan z omejevalnimi ukrepi, bi se morale države članice vzdržati izdaje prepovedi vstopa oziroma bi morale že izdano prepoved vstopa preklicati.

| Praktične smernice:







  — | Kadar je to potrebno in sorazmerno, je treba uporabiti možnost uvedbe določenih obveznosti, namenjenih preprečevanju nevarnosti pobega v roku za prostovoljno vrnitev, kot je določeno v členu 7(3) direktive o vračanju, na primer obveznost zadrževanja na določenem mestu, predložitev osebnih dokumentov ali potnih listin organom. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Kadar je to potrebno in sorazmerno, je treba uporabiti možnost uvedbe določenih obveznosti, namenjenih preprečevanju nevarnosti pobega v roku za prostovoljno vrnitev, kot je določeno v členu 7(3) direktive o vračanju, na primer obveznost zadrževanja na določenem mestu, predložitev osebnih dokumentov ali potnih listin organom.

| — | Če se uvedejo ukrepi za preprečevanje nevarnosti pobega, je treba uporabiti tiste, ki zmanjšujejo gibanje na javnih mestih in omejujejo socialne stike, na primer redno javljanje prek videoklicev, pri čemer je treba upoštevati pravila o varstvu podatkov. |
| --- | --- |

—

Če se uvedejo ukrepi za preprečevanje nevarnosti pobega, je treba uporabiti tiste, ki zmanjšujejo gibanje na javnih mestih in omejujejo socialne stike, na primer redno javljanje prek videoklicev, pri čemer je treba upoštevati pravila o varstvu podatkov.

Izobraževanje otrok

Direktiva o vračanju določa, da se mladoletnikom zagotovi dostop do osnovnega izobraževalnega sistema ob upoštevanju dolžine prebivanja, tako v roku za prostovoljno vrnitev kot v obdobjih, za katera je bila odstranitev odložena (člen 14), ter med pridržanjem (člen 17).

Zaradi ukrepov, namenjenih preprečevanju in zajezitvi širjenja okužb s COVID-19 lahko nacionalni organi pri zagotavljanju dostopa do osnovnega izobraževalnega sistema za mladoletnike v postopku vračanja naletijo na težave. V zvezi s tem je več držav članic uvedlo šolanje na domu ali druge oblike učenja na daljavo. V kolikor so bile te oblike dane na voljo državljanom tretjih držav, morajo sprejeti ukrepi v celoti upoštevati največje koristi otroka (člen 5), in kolikor je to mogoče, starost in potrebe zadevnih mladoletnikov.

| Praktične smernice:







  — | Mladoletnim otrokom je treba zagotoviti dostop do šolanja na domu ali drugih oblik učenja na daljavo pod enakimi pogoji kot otrokom z državljanstvom. Šolanje na domu bi lahko na primer vključevalo spletne rešitve ali e-učenje, pri katerih bi učitelji učence dnevno ali tedensko spremljali na daljavo, predpisano branje in vaje za učenje na domu, razdeljevanje rekreativnih in izobraževalnih kompletov ter radijske ali televizijske oddaje ali poddodaje z izobraževalno vsebino. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Mladoletnim otrokom je treba zagotoviti dostop do šolanja na domu ali drugih oblik učenja na daljavo pod enakimi pogoji kot otrokom z državljanstvom. Šolanje na domu bi lahko na primer vključevalo spletne rešitve ali e-učenje, pri katerih bi učitelji učence dnevno ali tedensko spremljali na daljavo, predpisano branje in vaje za učenje na domu, razdeljevanje rekreativnih in izobraževalnih kompletov ter radijske ali televizijske oddaje ali poddodaje z izobraževalno vsebino.

| — | Za namene spletnega učenja ali e-učenja razmislite o povečanju dostopa do spleta, če je potrebno, in razpoložljivosti računalnikov, ki se bodo uporabljali v skladu s pravili omejevanja socialnih stikov. |
| --- | --- |

—

Za namene spletnega učenja ali e-učenja razmislite o povečanju dostopa do spleta, če je potrebno, in razpoložljivosti računalnikov, ki se bodo uporabljali v skladu s pravili omejevanja socialnih stikov.

| — | Izvajalcem izobraževanj, vključno z izvajalci jezikovnih tečajev ali priložnostnega učenja, bi moralo biti omogočeno, da nadaljujejo svoje dejavnosti, če lahko zagotovijo upoštevanje pravil omejevanja socialnih stikov in preventivne zdravstvene ukrepe. Svoje storitve lahko ponujajo tudi na daljavo z uporabo spletnih zmogljivosti. |
| --- | --- |

—

Izvajalcem izobraževanj, vključno z izvajalci jezikovnih tečajev ali priložnostnega učenja, bi moralo biti omogočeno, da nadaljujejo svoje dejavnosti, če lahko zagotovijo upoštevanje pravil omejevanja socialnih stikov in preventivne zdravstvene ukrepe. Svoje storitve lahko ponujajo tudi na daljavo z uporabo spletnih zmogljivosti.

| — | Smernice o zagotavljanju izobraževanja v razmerah, ki jih povzroča COVID-19, so na voljo na spletišču medagencijske mreže za izobraževanje v izrednih razmerah (Inter-Agency Network for Education in Emergencies): https://inee.org/. |
| --- | --- |

—

Smernice o zagotavljanju izobraževanja v razmerah, ki jih povzroča COVID-19, so na voljo na spletišču medagencijske mreže za izobraževanje v izrednih razmerah (Inter-Agency Network for Education in Emergencies): https://inee.org/.

Zdravstveno varstvo

Direktiva o vračanju določa, da imajo državljani tretjih držav, kolikor je to mogoče, dostop do nujne zdravstvene oskrbe in osnovnega zdravljenja. Države članice bi morale sprejeti potrebne ukrepe, s katerimi zagotovijo, da imajo osebe v postopku vračanja v okviru takšne nujne zdravstvene oskrbe in osnovnega zdravljenja dostop do potrebne zdravstvene oskrbe za zdravljenje COVID-19.

| Praktične smernice:







  — | Migrante brez urejenega statusa je treba v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se razumno domneva, da ga razumejo, obvestiti o nacionalnih ukrepih, sprejetih za zajezitev in preprečevanje širjenja okužb s COVID-19, vključno o higieni rok, omejevanju socialnih stikov, kašljanju, karanteni ali osamitvi, higienskih ukrepih, preprečevanju shajanja, uporabi javnih prostorov, pravilnem ravnanju, omejitvi gibanja in o tem, kaj morajo storiti, če sumijo, da so okuženi. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Migrante brez urejenega statusa je treba v jeziku, ki ga razumejo ali za katerega se razumno domneva, da ga razumejo, obvestiti o nacionalnih ukrepih, sprejetih za zajezitev in preprečevanje širjenja okužb s COVID-19, vključno o higieni rok, omejevanju socialnih stikov, kašljanju, karanteni ali osamitvi, higienskih ukrepih, preprečevanju shajanja, uporabi javnih prostorov, pravilnem ravnanju, omejitvi gibanja in o tem, kaj morajo storiti, če sumijo, da so okuženi.

Zdravniški pregledi

V skladu z nacionalnim pravom lahko države članice pri nedovoljeno prebivajočih državljanih tretje države iz razlogov javnega zdravja in da opredelijo ustrezne previdnostne ukrepe izvajajo zdravniške preglede, ki pa bi morali biti skladni z načelom nediskriminacije in temeljnimi pravicami. S tem bi se zagotovilo, da se v skladu s pravnim redom EU v postopkih vračanja ustrezno upošteva zdravstveno stanje državljana tretje države.

Izvajanje medicinskih preiskav in zdravniških pregledov za COVID-19 pri migrantih brez urejenega statusa lahko olajša ponovni sprejem, saj organom tretjih držav zagotavlja manjše tveganje okužbe, prav tako pa pri tem lahko pomagajo tudi napotitve v zmogljivosti za karanteno v tretjih državah, ki jih podpirajo mednarodni partnerji, kot je Mednarodna organizacija za migracije.

| Praktične smernice:







  — | Prednostno je treba izvajati zdravniške preglede tistih državljanov tretjih držav, pri katerih obstaja večje tveganje okužbe, kot so starejši ali osebe s kroničnimi boleznimi ter tudi novoprispele osebe v centrih za nastanitev ali pridržanje. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Prednostno je treba izvajati zdravniške preglede tistih državljanov tretjih držav, pri katerih obstaja večje tveganje okužbe, kot so starejši ali osebe s kroničnimi boleznimi ter tudi novoprispele osebe v centrih za nastanitev ali pridržanje.

| — | Po potrebi se lahko uvede 14-dnevna karantena za novoprispele osebe v centrih za pridržanje ali nastanitev. Organi bi državljanom tretjih držav prav tako lahko merili telesno temperaturo ob vstopu v center ali izstopu iz njega in tako zaznavali simptome bolezni. Lahko bi se vzpostavil dnevni mehanizem spremljanja za ocenjevanje morebitnih primerov, pri katerih obstaja sum na okužbo. |
| --- | --- |

—

Po potrebi se lahko uvede 14-dnevna karantena za novoprispele osebe v centrih za pridržanje ali nastanitev. Organi bi državljanom tretjih držav prav tako lahko merili telesno temperaturo ob vstopu v center ali izstopu iz njega in tako zaznavali simptome bolezni. Lahko bi se vzpostavil dnevni mehanizem spremljanja za ocenjevanje morebitnih primerov, pri katerih obstaja sum na okužbo.

| — | Če tretja država vrnitve zahteva zdravniško potrdilo COVID-19, ga je treba osebam v postopku vračanja zagotoviti; kadar je mogoče, je treba pri napotitvi oseb v postopku vračanja v karanteno v tretjih državah sodelovati z mednarodnimi partnerji. |
| --- | --- |

—

Če tretja država vrnitve zahteva zdravniško potrdilo COVID-19, ga je treba osebam v postopku vračanja zagotoviti; kadar je mogoče, je treba pri napotitvi oseb v postopku vračanja v karanteno v tretjih državah sodelovati z mednarodnimi partnerji.

| — | Redno pregledujte osebje, ki dela v tesnem stiku z osebami v postopku vračanja. |
| --- | --- |

—

Redno pregledujte osebje, ki dela v tesnem stiku z osebami v postopku vračanja.

| — | Za prilagoditve nacionalnih sistemov vodenja zadev vračanja (RECAMAS) z namenom evidentiranja, ali je migrant brez urejenega statusa okužen oziroma je izpostavljen tveganju okužbe, če nacionalno pravo določa evidentiranje takšnih informacij, se lahko uporabi finančna podpora agencije Frontex, upoštevati pa je treba pravila o varstvu podatkov in načela nujnosti in sorazmernosti. |
| --- | --- |

—

Za prilagoditve nacionalnih sistemov vodenja zadev vračanja (RECAMAS) z namenom evidentiranja, ali je migrant brez urejenega statusa okužen oziroma je izpostavljen tveganju okužbe, če nacionalno pravo določa evidentiranje takšnih informacij, se lahko uporabi finančna podpora agencije Frontex, upoštevati pa je treba pravila o varstvu podatkov in načela nujnosti in sorazmernosti.

Pridržanje

Člen 15(4) direktive o vračanju zahteva, da se pridržanje z namenom odstranitve preneha takoj, ko se zdi, da ni več upravičeno pričakovati odstranitve v posameznem primeru. Začasne omejitve, ki so jih uvedle države članice in tretje države za preprečevanje in zajezitev širjenja okužb s COVID-19, se ne bi smele razlagati tako, da samodejno privedejo do zaključka, da odstranitve ni več mogoče upravičeno pričakovati za noben primer. Za ugotovitev, ali je v posameznem primeru upravičeno pričakovati odstranitev, je mogoče upoštevati več dejavnikov.

| Praktične smernice:







  — | Pred sprejetjem odločitve o izpustitvi pridržanih migrantov je treba opraviti posamezne ocene, pri čemer je treba upoštevati najdaljše obdobje pridržanja, obdobje, v katerem je bila oseba v postopku vračanja že pridržana, ter ali se postopki identifikacije / ponovnega pridobivanja dokumentacije / ponovnega sprejema skrbno izvajajo. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

Pred sprejetjem odločitve o izpustitvi pridržanih migrantov je treba opraviti posamezne ocene, pri čemer je treba upoštevati najdaljše obdobje pridržanja, obdobje, v katerem je bila oseba v postopku vračanja že pridržana, ter ali se postopki identifikacije / ponovnega pridobivanja dokumentacije / ponovnega sprejema skrbno izvajajo.

| — | Da se v skladu s členom 15 direktive o vračanju prepreči, da bi državljan tretje države po izpustitvi pobegnil, se, kadar je to potrebno in sorazmerno, uporabijo ukrepi, ki so manj prisilni kot pridržanje, na primer obveznost zadrževanja na določenem mestu ali predložitev dokumentov organom. |
| --- | --- |

—

Da se v skladu s členom 15 direktive o vračanju prepreči, da bi državljan tretje države po izpustitvi pobegnil, se, kadar je to potrebno in sorazmerno, uporabijo ukrepi, ki so manj prisilni kot pridržanje, na primer obveznost zadrževanja na določenem mestu ali predložitev dokumentov organom.

| — | Kolikor je to mogoče, je treba sprejeti ukrepe, s katerimi se zagotovi, da lahko državljan tretje države, ki je izpuščen iz pripora, upošteva nacionalne zdravstvene ukrepe za preprečevanje in zajezitev širjenja okužb s COVID-19, ki so v veljavi. |
| --- | --- |

—

Kolikor je to mogoče, je treba sprejeti ukrepe, s katerimi se zagotovi, da lahko državljan tretje države, ki je izpuščen iz pripora, upošteva nacionalne zdravstvene ukrepe za preprečevanje in zajezitev širjenja okužb s COVID-19, ki so v veljavi.

| — | Za zagotovitev skladnosti manj prisilnih ukrepov z nacionalnimi javnozdravstvenimi ukrepi, ki se izvajajo za preprečevanje in zajezitev širjenja okužb s COVID-19, je treba uporabiti alternativne ukrepe za pridržanje, da se zagotovi skladnost z nacionalnimi javnozdravstvenimi ukrepi, na primer redno javljanje prek videoklicev, in sicer v skladu s pravili o varstvu podatkov. |
| --- | --- |

—

Za zagotovitev skladnosti manj prisilnih ukrepov z nacionalnimi javnozdravstvenimi ukrepi, ki se izvajajo za preprečevanje in zajezitev širjenja okužb s COVID-19, je treba uporabiti alternativne ukrepe za pridržanje, da se zagotovi skladnost z nacionalnimi javnozdravstvenimi ukrepi, na primer redno javljanje prek videoklicev, in sicer v skladu s pravili o varstvu podatkov.

Uporaba posebnih centrov za pridržanje, pogoji pridržanja in omejevanje socialnih stikov

Da bi zaščitili ljudi pred širjenjem okužb s COVID-19, nacionalni organi vse pogosteje uvajajo omejevanje socialnih stikov in druge previdnostne ukrepe. Enako velja za centre za pridržanje, kjer sta zdravje in varnost pridržanih migrantov in osebja lahko ogrožena in ju je treba zaščititi. Da se preprečijo okužbe, je zato največja učinkovita zmogljivost centrov za pridržanje lahko znatno zmanjšana.

Če države članice zaradi navedenih razlogov ne morejo zagotoviti nastanitve v posebnih centrih za pridržanje, lahko uporabijo druge ustrezne objekte, ob upoštevanju varovalnih ukrepov iz direktive o vračanju, če lahko zagotovijo omejevanje socialnih stikov ter druge preventivne in higienske ukrepe. Države članice bi morale ustrezno upoštevati pravico do družinskega življenja v primeru parov in družin z otroki ter položaj ranljivih oseb.

| Praktične smernice:







  — | V centrih za pridržanje je treba izvajati preventivne in higienske ukrepe, vključno z omejevanjem socialnih stikov in rednim razkuževanjem skupnih prostorov, ter zagotoviti razpoložljivost ustreznih zmogljivosti za osamitev. |
| --- | --- |

Praktične smernice:

—

V centrih za pridržanje je treba izvajati preventivne in higienske ukrepe, vključno z omejevanjem socialnih stikov in rednim razkuževanjem skupnih prostorov, ter zagotoviti razpoložljivost ustreznih zmogljivosti za osamitev.

| — | Smernice WHO o pripravljenosti, preprečevanju in nadzoru COVID-19 v zaporih in drugih ustanovah za pridržanje (14) vsebujejo koristne informacije o preprečevanju in obravnavi morebitnega izbruha v ustanovah za pridržanje, poudarjajo pa tudi pomembne elemente človekovih pravic, ki se morajo spoštovati pri odzivu na COVID-19. |
| --- | --- |

—

Smernice WHO o pripravljenosti, preprečevanju in nadzoru COVID-19 v zaporih in drugih ustanovah za pridržanje (14) vsebujejo koristne informacije o preprečevanju in obravnavi morebitnega izbruha v ustanovah za pridržanje, poudarjajo pa tudi pomembne elemente človekovih pravic, ki se morajo spoštovati pri odzivu na COVID-19.

| — | Za zajezitev in preprečevanje širjenja okužb s COVID-19 se lahko nenujni obiski omejijo; uporabljajo se lahko alternativni ukrepi, na primer telefonski klici, spletna komunikacija ali druga orodja. To ne bi smelo povzročiti neupravičenih omejitev za odvetnike, skrbnike in organi za spremljanje pridržanja. |
| --- | --- |

—

Za zajezitev in preprečevanje širjenja okužb s COVID-19 se lahko nenujni obiski omejijo; uporabljajo se lahko alternativni ukrepi, na primer telefonski klici, spletna komunikacija ali druga orodja. To ne bi smelo povzročiti neupravičenih omejitev za odvetnike, skrbnike in organi za spremljanje pridržanja.

| — | Nenujne storitve, kot so skupinske dejavnosti in osebno svetovanje posameznikom, bi se lahko zaradi omejevanja socialnih stikov po potrebi za krajši čas ukinile. |
| --- | --- |

—

Nenujne storitve, kot so skupinske dejavnosti in osebno svetovanje posameznikom, bi se lahko zaradi omejevanja socialnih stikov po potrebi za krajši čas ukinile.

---

(1)  https://www.consilium.europa.eu/sl/press/press-releases/2020/03/10/statement-by-the-president-of-the-european-council-following-the-video-conference-on-covid-19/

(2)  COM(2020) 2050 final.

(3)  Mreža urada EASO za azilne postopke je 2. aprila 2020 organizirala spletno tematsko srečanje o organizaciji osebnih razgovorov na daljavo, 8. aprila 2020 pa o vložitvi prošenj za azil na daljavo. Mreža urada EASO za preselitev in humanitarni sprejem je organizirala spletno srečanje, na katerem so razpravljali o vplivu COVID-19 na operacije preselitev v državah članicah.

(4)  Praktični vodnik urada EASO: osebni razgovor in smernice urada EASO o azilnem postopku: operativni standardi in kazalniki in smernice urada EASO o načrtovanju sprejema v nepredvidljivih razmerah

(5)  Člena 6 in 31 Direktive 2013/32/EU.

(6)  Člen 9 Uredbe (EU) št. 603/2013.

(7)  Člen 18 Direktive 2013/33/EU.

(8)  „Praktična/tehnična raven za pregled vpliva COVID-19 na dublinsko prakso“.

(9)  Nekatere države članice so lahko podale le oceno.

(10)  Uredba komisije (ES) št. 1560/2003 z dne 2. septembra 2003 o podrobnih pravilih za uporabo Uredbe Sveta (ES) št. 343/2003 o določitvi meril in mehanizmov za določitev države članice, odgovorne za obravnavanje prošnje za azil, ki jo v eni od držav članic vloži državljan tretje države, UL L 222, 5.9.2003, str. 3, kakor je bila spremenjena z Izvedbeno uredbo Komisije (EU) št. 118/2014 z dne 30. januarja 2014, UL L 39, 8.2.2014, str. 1.

(11)  Na podlagi člena 4 dublinske uredbe.

(12)  EASO: Practical Guide on the implementation of the Dublin III Regulation:interview and evidence assessment (Praktični vodnik urada EASO o uredbi Dublin III: osebni razgovor in ocena dokazov).

(13)  EASO: Guidance on Dublin procedure:operational standards and indicators (Smernice za dublinski postopek: operativni standardi in kazalniki).

(14)  Na voljo na naslovu: http://www.euro.who.int/en/health-topics/health-determinants/prisons-and-health/news/news/2020/3/preventing-covid-19-outbreak-in-prisons-a-challenging-but-essential-task-for-authorities.

---