# Europeiska unionens C 95/23 m

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 95 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 63 årgången23 mars 2020 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 95

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

63 årgången23 mars 2020

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2020/C 95/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |
| | Domstolen |
| 2020/C 95/02 | Domstolens beslut av den 11 februari 2020 om lagstadgade helgdagar och rättsferier | 2 |
| | Tribunalen |
| 2020/C 95/03 | Tribunalens beslut av den 12 februari 2020 om rättsferier | 4 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2020/C 95/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

Domstolen

2020/C 95/02

Domstolens beslut av den 11 februari 2020 om lagstadgade helgdagar och rättsferier

2

Tribunalen

2020/C 95/03

Tribunalens beslut av den 12 februari 2020 om rättsferier

4

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2020/C 95/04 | Mål C-428/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 4 juni 2019 – OL m.fl. mot Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt. | 5 |
| 2020/C 95/05 | Mål C-564/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungern) den 24 juli 2019 – brottmål mot IS | 6 |
| 2020/C 95/06 | Mål C-610/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 13 augusti 2019 – Vikingo Fővállalkozó Kft.mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 7 |
| 2020/C 95/07 | Mål C-611/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 13 augusti 2019 – Crewprint Kft. mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 9 |
| 2020/C 95/08 | Mål C-631/19: Överklagande ingett den 23 augusti 2019 av Sigrid Dickmanns av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 11 juni 2019 i mål T-538/18, Sigrid Dickmanns mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet | 10 |
| 2020/C 95/09 | Mål C-656/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 4 september 2019 – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 10 |
| 2020/C 95/10 | Mål C-717/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 27 september 2019 – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 11 |
| 2020/C 95/11 | Mål C-740/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 9 november 2019 – NJ mot Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 12 |
| 2020/C 95/12 | Mål C-819/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Rechtbank Amsterdam (Nederländerna) den 6 november 2019 – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV mot Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV m.fl. | 13 |
| 2020/C 95/13 | Mål C-867/19 P: Överklagande ingett den 25 november 2019 av Confédération nationale du Crédit Mutuel av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 24 september 2019 i mål T-13/18, Crédit mutuel Arkéa mot EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel) | 13 |
| 2020/C 95/14 | Mål C-887/19: Överklagande ingett den 4 december 2019 av Susanne Rutzinger-Kurpas av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 3 oktober 2019 i mål T-491/18, Vafo Praha mot EUIPO – Rutzinger-Kurpas | 14 |
| 2020/C 95/15 | Mål C-910/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Supremo (Spanien) den 12 december 2019 – Bankia S.A. mot Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS) | 14 |
| 2020/C 95/16 | Mål C-912/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Düsseldorf (Tyskland) den 13 december 2019 – Agrimotion S.A.mot ADAMA Deutschland GmbH | 15 |
| 2020/C 95/17 | Mål C-915/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 december 2019 – Eco Fox Srl mot Fallimento Mythen Spa m.fl. | 15 |
| 2020/C 95/18 | Mål C-916/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 december 2019 – Alpha Trading SpA unipersonale mot Ministero dell’Economia e delle Finanze m fl. | 16 |
| 2020/C 95/19 | Mål C-917/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 december 2019 – Novaol Srl mot Ministero dell’Economia e delle Finanze m.fl. | 17 |
| 2020/C 95/20 | Mål C-918/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Hamburg (Tyskland) den 16 december 2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH mot Swiss International Air Lines AG | 17 |
| 2020/C 95/21 | Mål C-937/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Amtsgericht Köln (Tyskland) den 23 december 2019 – KA | 18 |
| 2020/C 95/22 | Mål C-20/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Belgien) den 17 januari 2020 – E.M.T. mot Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides | 19 |
| 2020/C 95/23 | Mål C-21/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) den 17 januari 2020 – Balgarska natsionalna televizia mot Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite | 19 |
| 2020/C 95/24 | Mål C-23/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Klagenævnet for Udbud (Danmark) den 17 januari 2020 – Simonsen & Weel A/S mot Region Nordjylland og Region Syddanmark | 20 |
| 2020/C 95/25 | Mål C-27/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av tribunal de grande instance de Rennes (Frankrike) den 21 januari 2020 – PF, QG mot Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF) | 21 |
| 2020/C 95/26 | Mål C-28/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Attunda tingsrätt (Sverige) den 21 januari 2020 – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS | 22 |
| | Tribunalen |
| 2020/C 95/27 | Mål T-320/18: Tribunalens dom av den 12 februari 2020 – WD mot EFSA (Personalmål – Tillfälligt anställda – Visstidsanställning – Beslut om att inte omklassificera i lönegrad – Avsaknad av bedömningsrapporter – Tilldelning av poäng för omklassificering har senarelagts – Uppenbart oriktig bedömning – Beslut att inte förnya anställningsavtalet – Omsorgsplikt – Uppenbart oriktig bedömning – Maktmissbruk – Berättigade förväntningar – Motiveringsskyldighet – Rätt att höras – Ansvar) | 23 |
| 2020/C 95/28 | Mål T-485/18: Tribunalens dom av den 6 februari 2020 – Compañia de Tranvías de la Coruña mot kommissionen (Tillgång till handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Kommissionens handlingar avseende tolkningen av en bestämmelse i unionsrätten – Handlingar som härrör från tredje part – Handlingar som härrör från en medlemsstat – Förordning (EG) nr 1370/2007 – Delvist avslag på ansökan om tillgång – Totalt avslag på ansökan om tillgång – Motiveringsskyldighet – Undantag avseende skyddet för rättsliga förfaranden – Övervägande allmänintresse) | 23 |
| 2020/C 95/29 | Mål T-487/18: Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Stada Arzneimittel mot EUIPO (ViruProtect) (EU-varumärke – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket ViruProtect – Relativt registreringshinder – Beskrivande karaktär – Artikel 7.1 c i förordning EG nr 207/2009 (nu artikel 7.1 c i förordning (EU) 2017/1001 – Motiveringsskyldighet) | 24 |
| 2020/C 95/30 | Mål T-505/18: Tribunalens dom av den 12 februari 2020 – Ungern mot kommissionen (EGFJ och Ejflu – Utgifter som är undantagna från finansiering – Stöd för landsbygdsutveckling – Stöd till producentgrupper – Utgifter som betalats av Ungern – Artikel 35 i förordning (EG) nr 1698/2005 – Kvalificerat erkännande – Mottagarens rätt till stöd – Beräknad finansiell korrigering – Artikel 52.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 – Lojalt samarbete – Skydd för berättigade förväntningar – Proportionalitet – Rättssäkerhet – Icke-stödberättigade belopp) | 25 |
| 2020/C 95/31 | Mål T-573/18: Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Hickies mot EUIPO (EU-varumärke – Ansökan om registrering av tredimensionellt EU-varumärke – Formen på ett skosnöre – Absolut registreringshinder – Särskiljningsförmåga saknas – Artikel 7.1 b i förordning (EU) 2017/1001 – Skydd för en rättighet som är hänförlig till en tidigare formgivning – Bevisning som åberopats för första gången vid tribunalen) | 25 |
| 2020/C 95/32 | Mål T-732/18: Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Dalasa mot EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket charantea – Äldre EU-figurmärket CHARITÉ – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling föreligger inte – Artikel 8.1 b I förordning (EU) 2017/1001) | 26 |
| 2020/C 95/33 | Mål T-733/18: Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Dalasa mot EUIPO– Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket charantea – Äldre EU-figurmärke CHARITÉ – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling föreligger inte – Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001) | 27 |
| 2020/C 95/34 | Mål T-44/19: Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Globalia Corporación Empresarial mot EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket X TC Touring Club – Det äldre EU-ordmärket TOURING CLUB ITALIANO – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling – Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001 – Verkligt bruk av det äldre varumärket – Artikel 47.2 i förordning 2017/1001 – Tillkommande bevisning som har åberopats för första gången vid överklagandenämnden – Artikel 95.2 i förordning 2017/1001 – Anslutningsöverklagande) | 28 |
| 2020/C 95/35 | Mål T-135/19: Tribunalens dom av den 6 februari 2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals mot EUIPO – Dalmat (LaTV3D) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket LaTV3D – Det äldre nationella ordmärket TV3 – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling – Tjänsteslagslikhet – Känneteckenslikhet – Särskiljningsförmåga – Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001) | 28 |
| 2020/C 95/36 | Mål T-248/19: Tribunalens dom av den 12 februari 2020 – Bilde mot parlamentet (Privilegier och immunitet – Ledamot av parlamentet – Beslut att upphäva den parlamentariska immuniteten – Uppenbart oriktig bedömning – Electa una via – Principen ne bis in idem – Maktmissbruk) | 29 |
| 2020/C 95/37 | Mål T-262/19: Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Jakober mot EUIPO (Formen på en kopp) (EU-varumärke – Ansökan om registrering av tredimensionellt EU-varumärke – Formen på en kopp – Avvisning av överklagandet till överklagandenämnden) | 30 |
| 2020/C 95/38 | Mål T-331/19: Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Återgivning av ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja) (EU-varumärke – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ett figurmärke som föreställer ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja – Absolut registreringshinder – Särskiljningsförmåga saknas – Artikel 7.1 b i förordning (EU) 2017/1001) | 30 |
| 2020/C 95/39 | Mål T-332/19: Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Återgivning av ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja) (EU-varumärke – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ett figurmärke som föreställer ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja – Absolut registreringshinder – Särskiljningsförmåga saknas – Artikel 7.1 b i förordning (EU) 2017/1001) | 31 |
| 2020/C 95/40 | Mål T-293/18: Tribunalens beslut av den 30 januari 2020 – Lettland mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Gemensamma fiskeripolitiken – Parisfördraget om Spetsbergen (Norge) – Möjlighet att fiska snökrabba i området runt Svalbard (Norge) – Förordning (EU) 2017/127 – Fartyg registrerade i unionen med tillstånd att fiska – Kvarhållande av ett lettiskt fartyg – Artikel 265 FEUF – Anmodan att vidta åtgärder – Kommissionens ståndpunkt – Rättsakt som inte ger upphov till bindande rättsverkningar – Avvisning) | 31 |
| 2020/C 95/41 | Mål T-541/19: Tribunalens beslut av den 29 januari 2020 – Shindler m.fl. mot rådet (Passivitetstalan – Institutionell rätt – Förenade kungarikets utträdande ur Europeiska unionen – Medborgare i Förenade kungariket som är bosatta i en annan medlemsstat i unionen – Europaparlamentsvalet år 2019 – Ansökan om att valet till Europaparlamentet skulle skjutas upp – Intresse av att få saken prövad föreligger inte – Avvisning) | 32 |
| 2020/C 95/42 | Mål T-627/19 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 31 januari 2020 – Shindler m.fl. mot kommissionen (Interimistiskt förfarande – Område med frihet, säkerhet och rättvisa – Förenade kungarikets utträde ur unionen – Medborgare i Förenade kungariket som är bosatta i en annan EU-medlemsstat – Förlust av EU-medborgarskap – Passivitetstalan – Ansökan om interimistiska åtgärder kan inte prövas) | 33 |
| 2020/C 95/43 | Mål T-808/19 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 29 januari 2020 – Silgan International och Silgan Closures mot kommissionen (Interimistiskt förfarande – Konkurrens – Begäran om upplysningar – Artikel 18.3 i förordning (EG) nr 1/2003 – Begäran om uppskov med verkställigheten – Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte) | 33 |
| 2020/C 95/44 | Mål T-13/20: Talan väckt den 8 januari 2020 – Valiante mot kommissionen | 34 |
| 2020/C 95/45 | Mål T-14/20: Talan väckt den 8 januari 2020 – Tratkowski mot kommissionen | 35 |
| 2020/C 95/46 | Mål T-20/20: Talan väckt den 14 januari 2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis mot parlamentet | 35 |
| 2020/C 95/47 | Mål T-28/20: Talan väckt den 16 januari 2020 – ID mot Europeiska utrikestjänsten | 37 |
| 2020/C 95/48 | Mål T-37/20: Talan väckt den 22 januari 2020 – Förenade kungariket mot kommissionen | 38 |
| 2020/C 95/49 | Mål T-52/20: Talan väckt den 30 januari 2020 – CX mot kommisionen | 39 |
| 2020/C 95/50 | Mål T-58/20: Talan väckt den 3 februari 2020 – NetCologne mot kommissionen | 41 |
| 2020/C 95/51 | Mål T-64/20: Talan väckt den 3 februari 2020 – Deutsche Telekom mot kommissionen | 42 |
| 2020/C 95/52 | Mål T-66/20: Överklagande ingett den 4 februari 2020 – Hauz 1929 mot EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON) | 43 |
| 2020/C 95/53 | Mål T-67/20: Överklagande ingett den 3 februari 2020 – Hauz 1929 mot EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK) | 44 |
| 2020/C 95/54 | Mål T-68/20: Överklagande ingett den 4 februari 2020 – Hauz 1929 mot EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929) | 44 |
| 2020/C 95/55 | Mål T-69/20: Talan väckt den 4 februari 2020 – Tele Columbus mot kommissionen | 45 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2020/C 95/04

Mål C-428/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 4 juni 2019 – OL m.fl. mot Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

5

2020/C 95/05

Mål C-564/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungern) den 24 juli 2019 – brottmål mot IS

6

2020/C 95/06

Mål C-610/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 13 augusti 2019 – Vikingo Fővállalkozó Kft.mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

7

2020/C 95/07

Mål C-611/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 13 augusti 2019 – Crewprint Kft. mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

9

2020/C 95/08

Mål C-631/19: Överklagande ingett den 23 augusti 2019 av Sigrid Dickmanns av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 11 juni 2019 i mål T-538/18, Sigrid Dickmanns mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

10

2020/C 95/09

Mål C-656/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 4 september 2019 – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

10

2020/C 95/10

Mål C-717/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 27 september 2019 – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

11

2020/C 95/11

Mål C-740/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 9 november 2019 – NJ mot Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

12

2020/C 95/12

Mål C-819/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Rechtbank Amsterdam (Nederländerna) den 6 november 2019 – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV mot Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV m.fl.

13

2020/C 95/13

Mål C-867/19 P: Överklagande ingett den 25 november 2019 av Confédération nationale du Crédit Mutuel av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 24 september 2019 i mål T-13/18, Crédit mutuel Arkéa mot EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)

13

2020/C 95/14

Mål C-887/19: Överklagande ingett den 4 december 2019 av Susanne Rutzinger-Kurpas av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 3 oktober 2019 i mål T-491/18, Vafo Praha mot EUIPO – Rutzinger-Kurpas

14

2020/C 95/15

Mål C-910/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Supremo (Spanien) den 12 december 2019 – Bankia S.A. mot Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

14

2020/C 95/16

Mål C-912/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Düsseldorf (Tyskland) den 13 december 2019 – Agrimotion S.A.mot ADAMA Deutschland GmbH

15

2020/C 95/17

Mål C-915/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 december 2019 – Eco Fox Srl mot Fallimento Mythen Spa m.fl.

15

2020/C 95/18

Mål C-916/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 december 2019 – Alpha Trading SpA unipersonale mot Ministero dell’Economia e delle Finanze m fl.

16

2020/C 95/19

Mål C-917/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 december 2019 – Novaol Srl mot Ministero dell’Economia e delle Finanze m.fl.

17

2020/C 95/20

Mål C-918/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Hamburg (Tyskland) den 16 december 2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH mot Swiss International Air Lines AG

17

2020/C 95/21

Mål C-937/19: Begäran om förhandsavgörande framställd av Amtsgericht Köln (Tyskland) den 23 december 2019 – KA

18

2020/C 95/22

Mål C-20/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Belgien) den 17 januari 2020 – E.M.T. mot Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

19

2020/C 95/23

Mål C-21/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) den 17 januari 2020 – Balgarska natsionalna televizia mot Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

19

2020/C 95/24

Mål C-23/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Klagenævnet for Udbud (Danmark) den 17 januari 2020 – Simonsen & Weel A/S mot Region Nordjylland og Region Syddanmark

20

2020/C 95/25

Mål C-27/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av tribunal de grande instance de Rennes (Frankrike) den 21 januari 2020 – PF, QG mot Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

21

2020/C 95/26

Mål C-28/20: Begäran om förhandsavgörande framställd av Attunda tingsrätt (Sverige) den 21 januari 2020 – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS

22

Tribunalen

2020/C 95/27

Mål T-320/18: Tribunalens dom av den 12 februari 2020 – WD mot EFSA (Personalmål – Tillfälligt anställda – Visstidsanställning – Beslut om att inte omklassificera i lönegrad – Avsaknad av bedömningsrapporter – Tilldelning av poäng för omklassificering har senarelagts – Uppenbart oriktig bedömning – Beslut att inte förnya anställningsavtalet – Omsorgsplikt – Uppenbart oriktig bedömning – Maktmissbruk – Berättigade förväntningar – Motiveringsskyldighet – Rätt att höras – Ansvar)

23

2020/C 95/28

Mål T-485/18: Tribunalens dom av den 6 februari 2020 – Compañia de Tranvías de la Coruña mot kommissionen (Tillgång till handlingar – Förordning (EG) nr 1049/2001 – Kommissionens handlingar avseende tolkningen av en bestämmelse i unionsrätten – Handlingar som härrör från tredje part – Handlingar som härrör från en medlemsstat – Förordning (EG) nr 1370/2007 – Delvist avslag på ansökan om tillgång – Totalt avslag på ansökan om tillgång – Motiveringsskyldighet – Undantag avseende skyddet för rättsliga förfaranden – Övervägande allmänintresse)

23

2020/C 95/29

Mål T-487/18: Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Stada Arzneimittel mot EUIPO (ViruProtect) (EU-varumärke – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket ViruProtect – Relativt registreringshinder – Beskrivande karaktär – Artikel 7.1 c i förordning EG nr 207/2009 (nu artikel 7.1 c i förordning (EU) 2017/1001 – Motiveringsskyldighet)

24

2020/C 95/30

Mål T-505/18: Tribunalens dom av den 12 februari 2020 – Ungern mot kommissionen (EGFJ och Ejflu – Utgifter som är undantagna från finansiering – Stöd för landsbygdsutveckling – Stöd till producentgrupper – Utgifter som betalats av Ungern – Artikel 35 i förordning (EG) nr 1698/2005 – Kvalificerat erkännande – Mottagarens rätt till stöd – Beräknad finansiell korrigering – Artikel 52.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 – Lojalt samarbete – Skydd för berättigade förväntningar – Proportionalitet – Rättssäkerhet – Icke-stödberättigade belopp)

25

2020/C 95/31

Mål T-573/18: Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Hickies mot EUIPO (EU-varumärke – Ansökan om registrering av tredimensionellt EU-varumärke – Formen på ett skosnöre – Absolut registreringshinder – Särskiljningsförmåga saknas – Artikel 7.1 b i förordning (EU) 2017/1001 – Skydd för en rättighet som är hänförlig till en tidigare formgivning – Bevisning som åberopats för första gången vid tribunalen)

25

2020/C 95/32

Mål T-732/18: Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Dalasa mot EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket charantea – Äldre EU-figurmärket CHARITÉ – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling föreligger inte – Artikel 8.1 b I förordning (EU) 2017/1001)

26

2020/C 95/33

Mål T-733/18: Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Dalasa mot EUIPO– Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket charantea – Äldre EU-figurmärke CHARITÉ – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling föreligger inte – Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

27

2020/C 95/34

Mål T-44/19: Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Globalia Corporación Empresarial mot EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket X TC Touring Club – Det äldre EU-ordmärket TOURING CLUB ITALIANO – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling – Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001 – Verkligt bruk av det äldre varumärket – Artikel 47.2 i förordning 2017/1001 – Tillkommande bevisning som har åberopats för första gången vid överklagandenämnden – Artikel 95.2 i förordning 2017/1001 – Anslutningsöverklagande)

28

2020/C 95/35

Mål T-135/19: Tribunalens dom av den 6 februari 2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals mot EUIPO – Dalmat (LaTV3D) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket LaTV3D – Det äldre nationella ordmärket TV3 – Relativt registreringshinder – Risk för förväxling – Tjänsteslagslikhet – Känneteckenslikhet – Särskiljningsförmåga – Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

28

2020/C 95/36

Mål T-248/19: Tribunalens dom av den 12 februari 2020 – Bilde mot parlamentet (Privilegier och immunitet – Ledamot av parlamentet – Beslut att upphäva den parlamentariska immuniteten – Uppenbart oriktig bedömning – Electa una via – Principen ne bis in idem – Maktmissbruk)

29

2020/C 95/37

Mål T-262/19: Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Jakober mot EUIPO (Formen på en kopp) (EU-varumärke – Ansökan om registrering av tredimensionellt EU-varumärke – Formen på en kopp – Avvisning av överklagandet till överklagandenämnden)

30

2020/C 95/38

Mål T-331/19: Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Återgivning av ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja) (EU-varumärke – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ett figurmärke som föreställer ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja – Absolut registreringshinder – Särskiljningsförmåga saknas – Artikel 7.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

30

2020/C 95/39

Mål T-332/19: Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Återgivning av ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja) (EU-varumärke – Ansökan om registrering som EU-varumärke av ett figurmärke som föreställer ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja – Absolut registreringshinder – Särskiljningsförmåga saknas – Artikel 7.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

31

2020/C 95/40

Mål T-293/18: Tribunalens beslut av den 30 januari 2020 – Lettland mot kommissionen (Talan om ogiltigförklaring – Gemensamma fiskeripolitiken – Parisfördraget om Spetsbergen (Norge) – Möjlighet att fiska snökrabba i området runt Svalbard (Norge) – Förordning (EU) 2017/127 – Fartyg registrerade i unionen med tillstånd att fiska – Kvarhållande av ett lettiskt fartyg – Artikel 265 FEUF – Anmodan att vidta åtgärder – Kommissionens ståndpunkt – Rättsakt som inte ger upphov till bindande rättsverkningar – Avvisning)

31

2020/C 95/41

Mål T-541/19: Tribunalens beslut av den 29 januari 2020 – Shindler m.fl. mot rådet (Passivitetstalan – Institutionell rätt – Förenade kungarikets utträdande ur Europeiska unionen – Medborgare i Förenade kungariket som är bosatta i en annan medlemsstat i unionen – Europaparlamentsvalet år 2019 – Ansökan om att valet till Europaparlamentet skulle skjutas upp – Intresse av att få saken prövad föreligger inte – Avvisning)

32

2020/C 95/42

Mål T-627/19 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 31 januari 2020 – Shindler m.fl. mot kommissionen (Interimistiskt förfarande – Område med frihet, säkerhet och rättvisa – Förenade kungarikets utträde ur unionen – Medborgare i Förenade kungariket som är bosatta i en annan EU-medlemsstat – Förlust av EU-medborgarskap – Passivitetstalan – Ansökan om interimistiska åtgärder kan inte prövas)

33

2020/C 95/43

Mål T-808/19 R: Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 29 januari 2020 – Silgan International och Silgan Closures mot kommissionen (Interimistiskt förfarande – Konkurrens – Begäran om upplysningar – Artikel 18.3 i förordning (EG) nr 1/2003 – Begäran om uppskov med verkställigheten – Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte)

33

2020/C 95/44

Mål T-13/20: Talan väckt den 8 januari 2020 – Valiante mot kommissionen

34

2020/C 95/45

Mål T-14/20: Talan väckt den 8 januari 2020 – Tratkowski mot kommissionen

35

2020/C 95/46

Mål T-20/20: Talan väckt den 14 januari 2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis mot parlamentet

35

2020/C 95/47

Mål T-28/20: Talan väckt den 16 januari 2020 – ID mot Europeiska utrikestjänsten

37

2020/C 95/48

Mål T-37/20: Talan väckt den 22 januari 2020 – Förenade kungariket mot kommissionen

38

2020/C 95/49

Mål T-52/20: Talan väckt den 30 januari 2020 – CX mot kommisionen

39

2020/C 95/50

Mål T-58/20: Talan väckt den 3 februari 2020 – NetCologne mot kommissionen

41

2020/C 95/51

Mål T-64/20: Talan väckt den 3 februari 2020 – Deutsche Telekom mot kommissionen

42

2020/C 95/52

Mål T-66/20: Överklagande ingett den 4 februari 2020 – Hauz 1929 mot EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)

43

2020/C 95/53

Mål T-67/20: Överklagande ingett den 3 februari 2020 – Hauz 1929 mot EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)

44

2020/C 95/54

Mål T-68/20: Överklagande ingett den 4 februari 2020 – Hauz 1929 mot EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)

44

2020/C 95/55

Mål T-69/20: Talan väckt den 4 februari 2020 – Tele Columbus mot kommissionen

45

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2020/C 95/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 87, 16.3.2020

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 77, 9.3.2020

EUT C 68, 2.3.2020

EUT C 61, 24.2.2020

EUT C 54, 17.2.2020

EUT C 45, 10.2.2020

EUT C 36, 3.2.2020

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Domstolen

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/2

---

DOMSTOLENS BESLUT

av den 11 februari 2020

om lagstadgade helgdagar och rättsferier

(2020/C 95/02)

DOMSTOLEN ANTAR FÖLJANDE BESLUT

med beaktande av artikel 24.2, 24.4 och 24.6 i rättegångsreglerna, och av följande skäl:

Enligt nämnda artikel ska det upprättas en förteckning över lagstadgade helgdagar och fastställas datum för rättsferierna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE:

Artikel 1

De lagstadgade helgdagar som avses i artikel 24.4 och 24.6 i rättegångsreglerna ska vara:

| — | nyårsdagen, |
| --- | --- |

—

nyårsdagen,

| — | annandag påsk, |
| --- | --- |

—

annandag påsk,

| — | första maj, |
| --- | --- |

—

första maj,

| — | 9 maj, |
| --- | --- |

—

9 maj,

| — | Kristi himmelsfärdsdag, |
| --- | --- |

—

Kristi himmelsfärdsdag,

| — | annandag pingst, |
| --- | --- |

—

annandag pingst,

| — | 23 juni, |
| --- | --- |

—

23 juni,

| — | 15 augusti, |
| --- | --- |

—

15 augusti,

| — | 1 november, |
| --- | --- |

—

1 november,

| — | 25 december, |
| --- | --- |

—

25 december,

| — | 26 december. |
| --- | --- |

—

26 december.

Artikel 2

För perioden den 1 november 2020 till den 31 oktober 2021, ska de rättsferier som avses i artikel 24.2 och 24.6 i rättegångsreglerna infalla enligt följande:

| — | Jul 2020: från och med måndagen den 21 december 2020 till och med söndagen den 10 januari 2021. |
| --- | --- |

—

Jul 2020: från och med måndagen den 21 december 2020 till och med söndagen den 10 januari 2021.

| — | Påsk 2021: från och med måndagen den 29 mars 2021 till och med söndagen den 11 april 2021. |
| --- | --- |

—

Påsk 2021: från och med måndagen den 29 mars 2021 till och med söndagen den 11 april 2021.

| — | Sommar 2021: från och med fredagen den 16 juli 2021 till och med tisdagen den 31 augusti 2021. |
| --- | --- |

—

Sommar 2021: från och med fredagen den 16 juli 2021 till och med tisdagen den 31 augusti 2021.

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Luxemburg den 11 februari 2020.

Justitiesekreteraren

A. CALOT ESCOBAR

Ordföranden

K. LENAERTS

---

Tribunalen

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/4 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/4

---

TRIBUNALENS BESLUT

av den 12 februari 2020

om rättsferier

(2020/C 95/03)

TRIBUNALEN ANTAR

med beaktande av artikel 41.2 i rättegångsreglerna,

FÖLJANDE BESLUT:

Artikel 1

För det rättsår som inleds den 1 september 2020, fastställs rättsferierna, i den mening som avses i artikel 41.2 och 41.6 i rättegångsreglerna, enligt följande:

| — | Jul 2020: från och med måndagen den 21 december 2020 till och med söndagen den 10 januari 2021, |
| --- | --- |

—

Jul 2020: från och med måndagen den 21 december 2020 till och med söndagen den 10 januari 2021,

| — | Påsk 2021: från och med måndagen den 29 mars 2021 till och med söndagen den 11 april 2021; |
| --- | --- |

—

Påsk 2021: från och med måndagen den 29 mars 2021 till och med söndagen den 11 april 2021;

| — | Sommar 2021: från och med fredagen den 16 juli 2021 till och med tisdagen den 31 augusti 2021. |
| --- | --- |

—

Sommar 2021: från och med fredagen den 16 juli 2021 till och med tisdagen den 31 augusti 2021.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Luxemburg den 12 februari 2020.

E. COULON

Justitiesekreterare

M. VAN DER WOUDE

Ordförande

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/5

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 4 juni 2019 – OL m.fl. mot Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

(Mål C-428/19)

(2020/C 95/04)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i det nationella målet

Klagande: OL, PM och RO

Motpart: Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 1.1 i direktiv 96/71/EG (1), jämförd med artiklarna 3 och 5 i samma direktiv och artiklarna 285 och 299 i arbetslagen, tolkas så, att brott mot direktivet och den franska lagstiftningen om minimilön kan åberopas av ungerska arbetstagare gentemot sina ungerska arbetsgivare i ett förfarande som har inletts vid ungerska domstolar? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 1.1 i direktiv 96/71/EG (1), jämförd med artiklarna 3 och 5 i samma direktiv och artiklarna 285 och 299 i arbetslagen, tolkas så, att brott mot direktivet och den franska lagstiftningen om minimilön kan åberopas av ungerska arbetstagare gentemot sina ungerska arbetsgivare i ett förfarande som har inletts vid ungerska domstolar?

| 2) | Ska dagtraktamenten, som är avsedda att täcka kostnader som uppstår under utstationering av en arbetstagare i utlandet, anses utgöra en del av lönen? |
| --- | --- |

2)

Ska dagtraktamenten, som är avsedda att täcka kostnader som uppstår under utstationering av en arbetstagare i utlandet, anses utgöra en del av lönen?

| 3) | Strider det mot artikel 10 i förordning 561/2006/EG (2) att tillämpa en praxis som består i att arbetsgivaren betalar ett tillägg till föraren om denne besparar en viss andel bränsle i förhållande till körd sträcka, när detta tillägg inte utgör en del av lönen som har fastställts i anställningsavtalet, och inte heller beskattas eller är föremål för sociala avgifter?
  Bränslebesparingen kan dock uppmuntra förarna av transportfordon att köra på ett sätt som kan äventyra trafiksäkerheten (till exempel, genom att under så lång tid som möjligt frikoppla i nedförsbackar). |
| --- | --- |

3)

Strider det mot artikel 10 i förordning 561/2006/EG (2) att tillämpa en praxis som består i att arbetsgivaren betalar ett tillägg till föraren om denne besparar en viss andel bränsle i förhållande till körd sträcka, när detta tillägg inte utgör en del av lönen som har fastställts i anställningsavtalet, och inte heller beskattas eller är föremål för sociala avgifter?

Bränslebesparingen kan dock uppmuntra förarna av transportfordon att köra på ett sätt som kan äventyra trafiksäkerheten (till exempel, genom att under så lång tid som möjligt frikoppla i nedförsbackar).

| 4) | Ska direktiv 96/71/EG tillämpas på internationella godstransporter, framför allt med tanke på att Europeiska kommissionen har inlett ett fördragsbrottsförfarande mot Frankrike och Tyskland på grund av tillämpning av lagstiftningen om minimilön i vägtransportbranschen? |
| --- | --- |

4)

Ska direktiv 96/71/EG tillämpas på internationella godstransporter, framför allt med tanke på att Europeiska kommissionen har inlett ett fördragsbrottsförfarande mot Frankrike och Tyskland på grund av tillämpning av lagstiftningen om minimilön i vägtransportbranschen?

| 5) | För det fall ett direktiv inte har införlivats med den nationella rättsordningen, kan direktivet i sig medföra skyldigheter för en enskild, och därmed utgöra grunden för en enskilds talan i ett förfarande som inleds vid en nationell domstol? |
| --- | --- |

5)

För det fall ett direktiv inte har införlivats med den nationella rättsordningen, kan direktivet i sig medföra skyldigheter för en enskild, och därmed utgöra grunden för en enskilds talan i ett förfarande som inleds vid en nationell domstol?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 96/71/EG av den 16 december 1996 om utstationering av arbetstagare i samband med tillhandahållande av tjänster (EGT L 18, 1997, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 561/2006 av den 15 mars 2006 om harmonisering av viss sociallagstiftning på vägtransportområdet och om ändring av rådets förordningar (EEG) nr 3821/85 och (EG) nr 2135/98 samt om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 3820/85 (EUT L 102, 2006, s. 1)

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/6

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungern) den 24 juli 2019 – brottmål mot IS

(Mål C-564/19)

(2020/C 95/05)

Rättegångsspråk: Ungern

Hänskjutande domstol

Pesti Központi Kerületi Bíróság

Part i brottmålet vid den nationella domstolen

Tilltalad: IS

Tolkningsfrågor

| 1.A | Ska artikel 6.1 FEU och artikel 5.2 i direktiv 2010/64/EU (1) tolkas på så sätt att medlemsstaten, för att säkerställa rätten till en rättvis rättegång för de tilltalade som inte talar rättegångsspråket, ska upprätta ett register över självständiga översättare och tolkar som har lämpliga kvalifikationer eller, i andra hand, på annat sätt säkerställa att lämplig kvalitet på språktolkningen kan kontrolleras under domstolsförfarandet? |
| --- | --- |

1.A

Ska artikel 6.1 FEU och artikel 5.2 i direktiv 2010/64/EU (1) tolkas på så sätt att medlemsstaten, för att säkerställa rätten till en rättvis rättegång för de tilltalade som inte talar rättegångsspråket, ska upprätta ett register över självständiga översättare och tolkar som har lämpliga kvalifikationer eller, i andra hand, på annat sätt säkerställa att lämplig kvalitet på språktolkningen kan kontrolleras under domstolsförfarandet?

| 1.B | Om föregående fråga besvaras jakande och om språktolkningens kvalitet har brustit i detta fall och det därmed inte kan avgöras om den misstänkte/tilltalade har informerats om misstankarna eller åtalet mot honom eller henne, ska artikel 6.1 FEU och artiklarna 4.5 och 6.1 i direktiv 2012/13/EU (2) tolkas på så sätt att dessa omständigheter utgör hinder mot att fortsätta förfarandet i nämnda persons utevaro? |
| --- | --- |

1.B

Om föregående fråga besvaras jakande och om språktolkningens kvalitet har brustit i detta fall och det därmed inte kan avgöras om den misstänkte/tilltalade har informerats om misstankarna eller åtalet mot honom eller henne, ska artikel 6.1 FEU och artiklarna 4.5 och 6.1 i direktiv 2012/13/EU (2) tolkas på så sätt att dessa omständigheter utgör hinder mot att fortsätta förfarandet i nämnda persons utevaro?

| 2.A | Ska principen om rättsväsendets oberoende, som anges i artikel 19.1 andra stycket FEU, artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och EU-domstolens rättspraxis tolkas på så sätt att det strider mot nämnda princip för det fall att ordföranden för den nationella myndigheten för domstolsväsendet, som är ansvarig för den centrala domstolsförvaltningen och utnämns av parlamentet, som endast är ansvarig gentemot parlamentet och endast kan avsättas av parlamentet, tillsätter tjänsten som domstolschef – en tjänst som, bland annat, ger befogenhet att fördela mål, inleda disciplinära förfaranden mot domare och utvärdera desamma – genom tillfällig direkt utnämning och därmed kringgår förfarandet med uttagningsprov och ständigt ignorerar yttrande från behöriga institutioner för domarnas självstyre? |
| --- | --- |

2.A

Ska principen om rättsväsendets oberoende, som anges i artikel 19.1 andra stycket FEU, artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och EU-domstolens rättspraxis tolkas på så sätt att det strider mot nämnda princip för det fall att ordföranden för den nationella myndigheten för domstolsväsendet, som är ansvarig för den centrala domstolsförvaltningen och utnämns av parlamentet, som endast är ansvarig gentemot parlamentet och endast kan avsättas av parlamentet, tillsätter tjänsten som domstolschef – en tjänst som, bland annat, ger befogenhet att fördela mål, inleda disciplinära förfaranden mot domare och utvärdera desamma – genom tillfällig direkt utnämning och därmed kringgår förfarandet med uttagningsprov och ständigt ignorerar yttrande från behöriga institutioner för domarnas självstyre?

| 2.B | Om ovanstående fråga besvaras jakande och om domaren som handlägger detta mål har rimliga skäl att befara att han kommer missgynnas oberättigat på grund av sin dömande och administrativa verksamhet, ska nämnda princip tolkas på så sätt att en rättvis rättegång inte är säkerställd i detta mål? |
| --- | --- |

2.B

Om ovanstående fråga besvaras jakande och om domaren som handlägger detta mål har rimliga skäl att befara att han kommer missgynnas oberättigat på grund av sin dömande och administrativa verksamhet, ska nämnda princip tolkas på så sätt att en rättvis rättegång inte är säkerställd i detta mål?

| 3.A | Ska principen om rättsväsendets oberoende, som anges i artikel 19.1 andra stycket FEU, artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och i EU-domstolens rättspraxis, i förhållande till den situation som råder sedan den 1 september 2018, nämligen att de ungerska domarna enligt lag har lägre lön än åklagarna av motsvarande kategori, som har samma lönegrad och samma antal tjänsteår, till skillnad från den praxis som har följts under tidigare årtionden, och att domarnas löner, med tanke på den ekonomiska situationen i landet, i allmänhet inte står i samklang med vikten av den verksamhet som de utövar, särskilt med tanke på det godtyckliga systemet med bonusar som kan beviljas av överordnade, tolkas på så sätt att den beskrivna situationen inte är förenlig med nämnda princip? |
| --- | --- |

3.A

Ska principen om rättsväsendets oberoende, som anges i artikel 19.1 andra stycket FEU, artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och i EU-domstolens rättspraxis, i förhållande till den situation som råder sedan den 1 september 2018, nämligen att de ungerska domarna enligt lag har lägre lön än åklagarna av motsvarande kategori, som har samma lönegrad och samma antal tjänsteår, till skillnad från den praxis som har följts under tidigare årtionden, och att domarnas löner, med tanke på den ekonomiska situationen i landet, i allmänhet inte står i samklang med vikten av den verksamhet som de utövar, särskilt med tanke på det godtyckliga systemet med bonusar som kan beviljas av överordnade, tolkas på så sätt att den beskrivna situationen inte är förenlig med nämnda princip?

| 3.B | Om ovanstående fråga besvaras jakande, ska nämnda princip om rättsväsendets oberoende tolkas på så sätt att en rättvis rättegång inte kan säkerställas under sådana omständigheter? |
| --- | --- |

3.B

Om ovanstående fråga besvaras jakande, ska nämnda princip om rättsväsendets oberoende tolkas på så sätt att en rättvis rättegång inte kan säkerställas under sådana omständigheter?

| 4.A | Ska artikel 267 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) tokas så, att den utgör hinder för ett beslut i nationell rättspraxis genom vilket den högsta domstolsinstansen inom ramen för ett förfarande som syftar till att förenhetliga medlemsstatens rättspraxis kvalificerar ett beslut av en underinstans om att inleda ett förfarande för förhandsavgörande som rättsstridigt, dock utan att det påverkar de rättsliga verkningarna av beslutet i fråga? |
| --- | --- |

4.A

Ska artikel 267 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (FEUF) tokas så, att den utgör hinder för ett beslut i nationell rättspraxis genom vilket den högsta domstolsinstansen inom ramen för ett förfarande som syftar till att förenhetliga medlemsstatens rättspraxis kvalificerar ett beslut av en underinstans om att inleda ett förfarande för förhandsavgörande som rättsstridigt, dock utan att det påverkar de rättsliga verkningarna av beslutet i fråga?

| 4.B | Om fråga 4/A besvaras jakande, ska artikel 267 i fördraget om Europeiska unionen (FEU) tolkas så, att den hänskjutande domstolen ska underlåta att beakta den högre domstolens motsatta beslut och de principiella ståndpunkter som antagits i syfte att förenhetliga nationell rätt? |
| --- | --- |

4.B

Om fråga 4/A besvaras jakande, ska artikel 267 i fördraget om Europeiska unionen (FEU) tolkas så, att den hänskjutande domstolen ska underlåta att beakta den högre domstolens motsatta beslut och de principiella ståndpunkter som antagits i syfte att förenhetliga nationell rätt?

| 4.C | Om fråga 4/A besvaras nekande, kan det straffrättsliga förfarande som har vilandeförklarats återupptas i ett sådant fall, trots att förfarandet för förhandsavgörande pågår? |
| --- | --- |

4.C

Om fråga 4/A besvaras nekande, kan det straffrättsliga förfarande som har vilandeförklarats återupptas i ett sådant fall, trots att förfarandet för förhandsavgörande pågår?

| 5. | Ska – mot bakgrund av artikel 267 FEUF – principen om domstolarnas oavhängighet, vilken stadfästs i artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna samt i EU-domstolens praxis, tolkas så, att den åsidosätts när ett disciplinärt förfarande inleds mot en domare av det skälet att han har inlett ett förfarande för förhandsavgörande? |
| --- | --- |

5.

Ska – mot bakgrund av artikel 267 FEUF – principen om domstolarnas oavhängighet, vilken stadfästs i artikel 19.1 andra stycket FEU och artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna samt i EU-domstolens praxis, tolkas så, att den åsidosätts när ett disciplinärt förfarande inleds mot en domare av det skälet att han har inlett ett förfarande för förhandsavgörande?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/64/EU av den 20 oktober 2010 om rätt till tolkning och översättning vid straffrättsliga förfaranden (EUT L 280, 26.10.2010, s. 1).

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/13/EU av den 22 maj 2012 om rätten till information vid straffrättsliga förfaranden (EUT L 142, 1.6.2012, s. 1).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/7

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 13 augusti 2019 – Vikingo Fővállalkozó Kft.mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Mål C-610/19)

(2020/C 95/06)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i det nationella målet

Klagande: Vikingo Fővállalkozó Kft.

Motpart: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Tolkningsfrågor

| 1) | Är en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka – när de materiella villkoren för avdragsrätten är uppfyllda – det inte är tillräckligt att förfoga över en faktura vars innehåll uppfyller kraven i artikel 226 i direktivet, utan den beskattningsbara personen för att få göra avdragsrätten gällande på grundval av den ifrågavarande fakturan, dessutom måste förfoga över ytterligare skriftlig bevisning, vilken inte bara ska uppfylla kraven i direktiv 2006/112 utan även ska iaktta redovisningsprinciperna i den nationella lagstiftningen och de särskilda bestämmelserna om kompletterande dokument, enligt vilka det krävs att var och en som ingår i transaktionskedjan på ett överensstämmande sätt ska minnas och redovisa varje detalj i den ekonomiska transaktion som bygger på dessa kompletterande dokument, förenliga med artiklarna 168 a och 178 a i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, jämförda med artiklarna 220 a och 226 i samma direktiv, samt med effektivitetsprincipen? |
| --- | --- |

1)

Är en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka – när de materiella villkoren för avdragsrätten är uppfyllda – det inte är tillräckligt att förfoga över en faktura vars innehåll uppfyller kraven i artikel 226 i direktivet, utan den beskattningsbara personen för att få göra avdragsrätten gällande på grundval av den ifrågavarande fakturan, dessutom måste förfoga över ytterligare skriftlig bevisning, vilken inte bara ska uppfylla kraven i direktiv 2006/112 utan även ska iaktta redovisningsprinciperna i den nationella lagstiftningen och de särskilda bestämmelserna om kompletterande dokument, enligt vilka det krävs att var och en som ingår i transaktionskedjan på ett överensstämmande sätt ska minnas och redovisa varje detalj i den ekonomiska transaktion som bygger på dessa kompletterande dokument, förenliga med artiklarna 168 a och 178 a i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt, jämförda med artiklarna 220 a och 226 i samma direktiv, samt med effektivitetsprincipen?

| 2) | Är en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka var och en som deltar i en kedjetransaktion – oberoende av andra eventuella omständigheter, enbart på grund av att transaktionen har den karaktären – är skyldig att kontrollera de olika delarna av den transaktion som de har genomfört och utifrån denna kontroll dra slutsatser med avseende på den beskattningsbara person som befinner sig i ett annat led i kedjan, och varigenom den beskattningsbara personen kan nekas rätten att [göra avdrag för mervärdesskatt] med motiveringen att kedjans uppbyggnad, även om den inte är förbjuden enligt den nationella lagstiftningen, inte [rimligen] var motiverad i ekonomiskt hänseende, förenliga med bestämmelserna i direktiv 2006/112 om [avdrag för mervärdesskatt], principen om skatteneutralitet och effektivitetsprincipen? Är det i detta sammanhang, när det föreligger en kedjetransaktion, enbart direktiv 2006/112 och den nationella lagstiftningen om avdrag för mervärdesskatt i egenskap av materiella bestämmelser som preciserar de relevanta villkoren för att fastställa de faktiska omständigheterna som kan tillämpas, eller ska även redovisningsbestämmelserna i den berörda medlemsstaten, i egenskap av specialbestämmelser, tillämpas inom ramen för prövningen av de objektiva omständigheter som kan motivera att [avdragsrätten] nekas, när relevansen och beviskraften hos den bevisning som kan ligga till grund för nekad avdragsrätt ska fastställas och bedömas? |
| --- | --- |

2)

Är en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka var och en som deltar i en kedjetransaktion – oberoende av andra eventuella omständigheter, enbart på grund av att transaktionen har den karaktären – är skyldig att kontrollera de olika delarna av den transaktion som de har genomfört och utifrån denna kontroll dra slutsatser med avseende på den beskattningsbara person som befinner sig i ett annat led i kedjan, och varigenom den beskattningsbara personen kan nekas rätten att [göra avdrag för mervärdesskatt] med motiveringen att kedjans uppbyggnad, även om den inte är förbjuden enligt den nationella lagstiftningen, inte [rimligen] var motiverad i ekonomiskt hänseende, förenliga med bestämmelserna i direktiv 2006/112 om [avdrag för mervärdesskatt], principen om skatteneutralitet och effektivitetsprincipen? Är det i detta sammanhang, när det föreligger en kedjetransaktion, enbart direktiv 2006/112 och den nationella lagstiftningen om avdrag för mervärdesskatt i egenskap av materiella bestämmelser som preciserar de relevanta villkoren för att fastställa de faktiska omständigheterna som kan tillämpas, eller ska även redovisningsbestämmelserna i den berörda medlemsstaten, i egenskap av specialbestämmelser, tillämpas inom ramen för prövningen av de objektiva omständigheter som kan motivera att [avdragsrätten] nekas, när relevansen och beviskraften hos den bevisning som kan ligga till grund för nekad avdragsrätt ska fastställas och bedömas?

| 3) | Är en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka en beskattningsbar person – som använder varor i samband med transaktioner som är skattepliktiga i den medlemsstat där de genomförs och som förfogar över en faktura i enlighet med direktiv 2006/112 – nekas rätten [att göra avdrag för mervärdesskatt] med motiveringen att denne inte känner till alla delar [av transaktionen] som genomförts av de som ingår i kedjan, eller med åberopande av omständigheter som är förknippade med de som ingår i kedjan i ett tidigare led än fakturautställaren och som den beskattningsbara personen inte kunde ha något inflytande över av skäl som inte kan tillskrivas denne, och [avdragsrätten] underkastas kravet att den beskattningsbara personen inom ramen för de åtgärder som det rimligen kan krävas att denne ska vidta, ska uppfylla en allmän kontrollskyldighet, inte bara innan avtalet ingås utan även medan det genomförs och därefter, förenliga med bestämmelserna i direktiv 2006/112 om [avdrag för mervärdesskatt], principen om skatteneutralitet och effektivitetsprincipen? Är den beskattningsbara personen i detta sammanhang skyldig att avstå från att utnyttja rätten att [göra avdrag för mervärdesskatt] när denne, med avseende på någon del av den ekonomiska transaktion som anges på fakturan, vid en tidpunkt efter att avtalet har ingåtts eller medan det genomförs eller efter att det har genomförts upptäcker oegentligheter eller får kännedom om en omständighet som får till följd att [avdragsrätten] nekas i enlighet med skattemyndighetens praxis? |
| --- | --- |

3)

Är en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka en beskattningsbar person – som använder varor i samband med transaktioner som är skattepliktiga i den medlemsstat där de genomförs och som förfogar över en faktura i enlighet med direktiv 2006/112 – nekas rätten [att göra avdrag för mervärdesskatt] med motiveringen att denne inte känner till alla delar [av transaktionen] som genomförts av de som ingår i kedjan, eller med åberopande av omständigheter som är förknippade med de som ingår i kedjan i ett tidigare led än fakturautställaren och som den beskattningsbara personen inte kunde ha något inflytande över av skäl som inte kan tillskrivas denne, och [avdragsrätten] underkastas kravet att den beskattningsbara personen inom ramen för de åtgärder som det rimligen kan krävas att denne ska vidta, ska uppfylla en allmän kontrollskyldighet, inte bara innan avtalet ingås utan även medan det genomförs och därefter, förenliga med bestämmelserna i direktiv 2006/112 om [avdrag för mervärdesskatt], principen om skatteneutralitet och effektivitetsprincipen? Är den beskattningsbara personen i detta sammanhang skyldig att avstå från att utnyttja rätten att [göra avdrag för mervärdesskatt] när denne, med avseende på någon del av den ekonomiska transaktion som anges på fakturan, vid en tidpunkt efter att avtalet har ingåtts eller medan det genomförs eller efter att det har genomförts upptäcker oegentligheter eller får kännedom om en omständighet som får till följd att [avdragsrätten] nekas i enlighet med skattemyndighetens praxis?

| 4) | Är skattemyndigheten skyldig att precisera vad skatteundandragandet består i, med hänsyn till bestämmelserna i direktiv 2006/112 om [avdrag för mervärdesskatt] och effektivitetsprincipen? Är skattemyndighetens förfarande – enligt vilket brister och oegentligheter som inte har något rimligt orsakssamband med [avdragsrätten], som de som ingår i kedjan har gjort sig skyldiga till, anses utgöra bevis på skatteundandragandet, med motiveringen att den beskattningsbara personen kände till eller borde ha känt till skatteundandragandet – lämpligt mot bakgrund av att dessa brister och oegentligheter medförde att fakturans innehåll blev osannolikt? För det fallet att det föreligger ett skatteundandragande, motiverar detta att den beskattningsbara personen åläggs att utföra kontrollen med den omfattning, det djup och den ram som beskrivits ovan, eller går denna skyldighet utöver vad effektivitetsprincipen kräver? |
| --- | --- |

4)

Är skattemyndigheten skyldig att precisera vad skatteundandragandet består i, med hänsyn till bestämmelserna i direktiv 2006/112 om [avdrag för mervärdesskatt] och effektivitetsprincipen? Är skattemyndighetens förfarande – enligt vilket brister och oegentligheter som inte har något rimligt orsakssamband med [avdragsrätten], som de som ingår i kedjan har gjort sig skyldiga till, anses utgöra bevis på skatteundandragandet, med motiveringen att den beskattningsbara personen kände till eller borde ha känt till skatteundandragandet – lämpligt mot bakgrund av att dessa brister och oegentligheter medförde att fakturans innehåll blev osannolikt? För det fallet att det föreligger ett skatteundandragande, motiverar detta att den beskattningsbara personen åläggs att utföra kontrollen med den omfattning, det djup och den ram som beskrivits ovan, eller går denna skyldighet utöver vad effektivitetsprincipen kräver?

| 5) | Är en sanktion som består i att rätten [att göra avdrag för mervärdesskatt] nekas och en skyldighet att betala ett skattetillägg som motsvarar 200 % av mellanskillnaden – när skattemyndigheten inte har åsamkats någon inkomstförlust som har direkt anknytning till den beskattningsbara personens [avdragsrätt] – proportionerlig? Kan någon av de omständigheter som avses i 170 § 1 tredje meningen i az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (lag nr XCII från år 2003 om skatteförfarandet) (nedan kallad skatteförfarandelagen), anses föreligga när den beskattningsbara personen har tillhandahållit skattemyndigheten alla handlingar som denne har haft tillgång till och har inkluderat sina utfärdade fakturor i sin skattedeklaration? |
| --- | --- |

5)

Är en sanktion som består i att rätten [att göra avdrag för mervärdesskatt] nekas och en skyldighet att betala ett skattetillägg som motsvarar 200 % av mellanskillnaden – när skattemyndigheten inte har åsamkats någon inkomstförlust som har direkt anknytning till den beskattningsbara personens [avdragsrätt] – proportionerlig? Kan någon av de omständigheter som avses i 170 § 1 tredje meningen i az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (lag nr XCII från år 2003 om skatteförfarandet) (nedan kallad skatteförfarandelagen), anses föreligga när den beskattningsbara personen har tillhandahållit skattemyndigheten alla handlingar som denne har haft tillgång till och har inkluderat sina utfärdade fakturor i sin skattedeklaration?

| 6) | För det fallet att det till följd av svaren på tolkningsfrågorna kan fastställas att den tolkning av nationell lagstiftning som har tillämpats efter det mål som gav upphov till beslut av den 10 november 2016, Signum Alfa Sped (C-446/15, EU:C:2016:869) och den praxis som har utvecklats genom denna tolkning, inte är förenliga med bestämmelserna i direktiv 2006/112 om [avdrag för mervärdesskatt], samt med beaktande av att domstolen i första instans inte kan begära ett förhandsavgörande från EU-domstolen i alla mål, kan de beskattningsbara personernas rätt att väcka skadeståndstalan i domstol anses säkerställa rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna? Kan valet av formen på avgörandet i målet Signum Alfa Sped, tolkas som att det innebär att frågan redan hade reglerats i unionsrätten och klargjorts genom EU-domstolens praxis, och således var uppenbar, eller innebär detta att frågan inte till fullo hade besvarats och att det – mot bakgrund av att ett nytt förfarande inleddes – fortfarande var nödvändigt att begära ett förhandsavgörande från EU-domstolen? |
| --- | --- |

6)

För det fallet att det till följd av svaren på tolkningsfrågorna kan fastställas att den tolkning av nationell lagstiftning som har tillämpats efter det mål som gav upphov till beslut av den 10 november 2016, Signum Alfa Sped (C-446/15, EU:C:2016:869) och den praxis som har utvecklats genom denna tolkning, inte är förenliga med bestämmelserna i direktiv 2006/112 om [avdrag för mervärdesskatt], samt med beaktande av att domstolen i första instans inte kan begära ett förhandsavgörande från EU-domstolen i alla mål, kan de beskattningsbara personernas rätt att väcka skadeståndstalan i domstol anses säkerställa rätten till ett effektivt rättsmedel och till en opartisk domstol enligt artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna? Kan valet av formen på avgörandet i målet Signum Alfa Sped, tolkas som att det innebär att frågan redan hade reglerats i unionsrätten och klargjorts genom EU-domstolens praxis, och således var uppenbar, eller innebär detta att frågan inte till fullo hade besvarats och att det – mot bakgrund av att ett nytt förfarande inleddes – fortfarande var nödvändigt att begära ett förhandsavgörande från EU-domstolen?

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/9 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/9

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 13 augusti 2019 – Crewprint Kft. mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Mål C-611/19)

(2020/C 95/07)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i det nationella målet

Klagande: Crewprint Kft.

Motpart: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Tolkningsfrågor

| 1) | Är det förenligt med de relevanta bestämmelserna [om avdrag för mervärdesskatt] i direktiv 2006/112 (1) och med principen om skatteneutralitet med en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka skattemyndigheten kan avslå en ansökan om [avdrag för mervärdesskatt] med avseende på en ekonomisk transaktion mellan parterna, på grund av att myndigheten anser att formen för rättsförhållandet mellan parterna är bedräglig (entreprenadavtal) eftersom den medför rätt till avdrag och skattemyndigheten i stället enligt 1 § 7 [skatteförfarandelagen] kvalificerar den som en verksamhet (agentverksamhet) som inte ger rätt till avdrag, eftersom myndigheten anser att parternas agerande motsvarar skatteflykt med motiveringen att fakturamottagarens verksamhet inte nödvändigtvis behövde ha [den formen av näringsverksamhet], eftersom denne även hade kunnat bedriva verksamheten som agent? Som ett villkor för [avdragsrätt], har de beskattningsbara personerna i detta sammanhang en skattemässig skyldighet att välja den ekonomiska verksamhet som innebär en större skattebörda för dem, eller utgör det ett förfarandemissbruk om de inom ramen för utövandet av sin avtalsfrihet och för andra syften än skatterättsliga, väljer en avtalsform för den ekonomiska verksamhet som de bedriver tillsammans som även får en verkan som de själva inte har eftersträvat men som medför avdragsrätt? |
| --- | --- |

1)

Är det förenligt med de relevanta bestämmelserna [om avdrag för mervärdesskatt] i direktiv 2006/112 (1) och med principen om skatteneutralitet med en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka skattemyndigheten kan avslå en ansökan om [avdrag för mervärdesskatt] med avseende på en ekonomisk transaktion mellan parterna, på grund av att myndigheten anser att formen för rättsförhållandet mellan parterna är bedräglig (entreprenadavtal) eftersom den medför rätt till avdrag och skattemyndigheten i stället enligt 1 § 7 [skatteförfarandelagen] kvalificerar den som en verksamhet (agentverksamhet) som inte ger rätt till avdrag, eftersom myndigheten anser att parternas agerande motsvarar skatteflykt med motiveringen att fakturamottagarens verksamhet inte nödvändigtvis behövde ha [den formen av näringsverksamhet], eftersom denne även hade kunnat bedriva verksamheten som agent? Som ett villkor för [avdragsrätt], har de beskattningsbara personerna i detta sammanhang en skattemässig skyldighet att välja den ekonomiska verksamhet som innebär en större skattebörda för dem, eller utgör det ett förfarandemissbruk om de inom ramen för utövandet av sin avtalsfrihet och för andra syften än skatterättsliga, väljer en avtalsform för den ekonomiska verksamhet som de bedriver tillsammans som även får en verkan som de själva inte har eftersträvat men som medför avdragsrätt?

| 2) | Är det förenligt med de relevanta bestämmelserna [om avdrag för mervärdesskatt] i direktiv 2006/112 och med principen om skatteneutralitet med en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka skattemyndigheten kan neka en beskattningsbar person som vill utnyttja rätten [att dra av mervärdesskatt] och som uppfyller de materiella och formella villkoren [för avdragsrätt] samt har vidtagit de åtgärder som krävs innan avtalet ingicks, avdragsrätt med motiveringen att skattemyndigheten anser att skapandet av en kedja är onödigt i ekonomiskt hänseende och därmed utgör ett förfarandemissbruk, eftersom underleverantören trots att denne har förmåga att tillhandahålla tjänsterna, anlitar andra underleverantörer för att tillhandahålla dem av skäl som inte har att göra med den skattepliktiga händelsen och på grund av att den beskattningsbara person som vill utnyttja [avdragsrätten] vid den tidpunkt då denne åtog sig uppdraget visste att underleverantören, som i brist på personalresurser och materiella resurser, skulle tillhandahålla tjänsterna genom att använda sig av egna underleverantörer? Påverkas svaret av den omständigheten att den beskattningsbara personen eller dennes underleverantör i kedjan har inkluderat en underleverantör med vilken de har en direkt relation eller personlig eller organisatorisk anknytning (personlig kännedom, släktskap eller samma ägare)? |
| --- | --- |

2)

Är det förenligt med de relevanta bestämmelserna [om avdrag för mervärdesskatt] i direktiv 2006/112 och med principen om skatteneutralitet med en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka skattemyndigheten kan neka en beskattningsbar person som vill utnyttja rätten [att dra av mervärdesskatt] och som uppfyller de materiella och formella villkoren [för avdragsrätt] samt har vidtagit de åtgärder som krävs innan avtalet ingicks, avdragsrätt med motiveringen att skattemyndigheten anser att skapandet av en kedja är onödigt i ekonomiskt hänseende och därmed utgör ett förfarandemissbruk, eftersom underleverantören trots att denne har förmåga att tillhandahålla tjänsterna, anlitar andra underleverantörer för att tillhandahålla dem av skäl som inte har att göra med den skattepliktiga händelsen och på grund av att den beskattningsbara person som vill utnyttja [avdragsrätten] vid den tidpunkt då denne åtog sig uppdraget visste att underleverantören, som i brist på personalresurser och materiella resurser, skulle tillhandahålla tjänsterna genom att använda sig av egna underleverantörer? Påverkas svaret av den omständigheten att den beskattningsbara personen eller dennes underleverantör i kedjan har inkluderat en underleverantör med vilken de har en direkt relation eller personlig eller organisatorisk anknytning (personlig kännedom, släktskap eller samma ägare)?

| 3) | För det fallet att den föregående frågan ska besvaras jakande: Är kravet på att de faktiska omständigheterna ska fastställas på grundval av objektiva kriterier uppfyllt om det, i ett förfarande där skattemyndigheten anser att det ekonomiska förhållandet mellan den beskattningsbara person som vill utnyttja sin [avdragsrätt] och dennes underleverantör är irrationellt och omotiverat, när skattemyndigheten enbart bygger sin bedömning på uppgifter som lämnats av en del av underleverantörens anställda och inte fastställer vad som kännetecknar den ekonomiska verksamhet som avtalet avser, de särskilda omständigheterna kring denna verksamhet eller det ekonomiska sammanhanget i fråga på grundval av objektiva kriterier, och utan att höra de chefer som har beslutanderätt hos den beskattningsbara personen eller hos de underleverantörsföretag som ingår i kedjan? Är det under dessa omständigheter relevant huruvida den beskattningsbara personen eller de som ingår i kedjan har förmåga att tillhandahålla tjänsterna och är det nödvändigt att låta en sakkunnig medverka i detta sammanhang? |
| --- | --- |

3)

För det fallet att den föregående frågan ska besvaras jakande: Är kravet på att de faktiska omständigheterna ska fastställas på grundval av objektiva kriterier uppfyllt om det, i ett förfarande där skattemyndigheten anser att det ekonomiska förhållandet mellan den beskattningsbara person som vill utnyttja sin [avdragsrätt] och dennes underleverantör är irrationellt och omotiverat, när skattemyndigheten enbart bygger sin bedömning på uppgifter som lämnats av en del av underleverantörens anställda och inte fastställer vad som kännetecknar den ekonomiska verksamhet som avtalet avser, de särskilda omständigheterna kring denna verksamhet eller det ekonomiska sammanhanget i fråga på grundval av objektiva kriterier, och utan att höra de chefer som har beslutanderätt hos den beskattningsbara personen eller hos de underleverantörsföretag som ingår i kedjan? Är det under dessa omständigheter relevant huruvida den beskattningsbara personen eller de som ingår i kedjan har förmåga att tillhandahålla tjänsterna och är det nödvändigt att låta en sakkunnig medverka i detta sammanhang?

| 4) | Är det förenligt med bestämmelserna i direktiv 2006/112 och med effektivitetsprincipen med en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka – när de materiella villkoren för avdragsrätten är uppfyllda och de åtgärder som [rimligen] kan krävas har vidtagits – skattemyndigheten, på grundval av omständigheter som enligt EU-domstolens domar inte motiverar [att avdragsrätten nekas] och inte är objektiva, kan anse det styrkt att det skett ett skatteundandragande och avslå en ansökan [om avdragsrätt] enbart på grund av att dessa omständigheter sammantaget föreligger hos ett tillräckligt stort antal av de granskade aktörerna i den upptäckta kedjan? |
| --- | --- |

4)

Är det förenligt med bestämmelserna i direktiv 2006/112 och med effektivitetsprincipen med en rättslig tolkning och en nationell praxis, enligt vilka – när de materiella villkoren för avdragsrätten är uppfyllda och de åtgärder som [rimligen] kan krävas har vidtagits – skattemyndigheten, på grundval av omständigheter som enligt EU-domstolens domar inte motiverar [att avdragsrätten nekas] och inte är objektiva, kan anse det styrkt att det skett ett skatteundandragande och avslå en ansökan [om avdragsrätt] enbart på grund av att dessa omständigheter sammantaget föreligger hos ett tillräckligt stort antal av de granskade aktörerna i den upptäckta kedjan?

---

(1)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/10

---

Överklagande ingett den 23 augusti 2019 av Sigrid Dickmanns av den dom som tribunalen (sjätte avdelningen) meddelade den 11 juni 2019 i mål T-538/18, Sigrid Dickmanns mot Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

(Mål C-631/19)

(2020/C 95/08)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Klagande: Sigrid Dickmanns (Ombud: H. Tettenborn, Rechtsanwalt)

Övrig part i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet

Europeiska unionens domstol (sjätte avdelningen) har genom beslut av den 5 februari 2020 avslagit överklagandet och förordnat att Sigrid Dickmanns ska bära sina egna rättegångskostnader.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/10

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 4 september 2019 – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft. mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Mål C-656/19)

(2020/C 95/09)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i det nationella målet

Klagande: BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

Motpart: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Tolkningsfrågor

| 1) | Är en praxis i en medlemsstat, enligt vilket begreppet ”personligt bagage”, som utgör ett delbegrepp vid leverans av varor till utländska resande som är undantagna från mervärdesskatt, anses vara identiskt med begreppet personliga tillhörigheter, som används i konventionen om tullättnader till förmån för turisttrafiken, antagen i New York den 4 juni 1954, och dess tilläggsprotokoll, och med begreppet ”bagage”, som definieras i artikel 1.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 vad gäller närmare regler avseende vissa bestämmelser i unionens tullkodex, förenlig med artikel 147 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1) (nedan kallat mervärdesskattedirektivet)? |
| --- | --- |

1)

Är en praxis i en medlemsstat, enligt vilket begreppet ”personligt bagage”, som utgör ett delbegrepp vid leverans av varor till utländska resande som är undantagna från mervärdesskatt, anses vara identiskt med begreppet personliga tillhörigheter, som används i konventionen om tullättnader till förmån för turisttrafiken, antagen i New York den 4 juni 1954, och dess tilläggsprotokoll, och med begreppet ”bagage”, som definieras i artikel 1.5 i kommissionens delegerade förordning (EU) 2015/2446 om komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 952/2013 vad gäller närmare regler avseende vissa bestämmelser i unionens tullkodex, förenlig med artikel 147 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (1) (nedan kallat mervärdesskattedirektivet)?

| 2) | Om föregående fråga ska besvaras nekande, hur ska då begreppet ”personligt bagage” i artikel 147 i mervärdesskattedirektivet definieras, med beaktande av att det inte definieras i direktivet? Är en nationell praxis, enligt vilken skattemyndigheterna i en medlemsstat enbart beaktar ”ordens vanliga innebörd”, förenlig med bestämmelserna i unionsrätten? |
| --- | --- |

2)

Om föregående fråga ska besvaras nekande, hur ska då begreppet ”personligt bagage” i artikel 147 i mervärdesskattedirektivet definieras, med beaktande av att det inte definieras i direktivet? Är en nationell praxis, enligt vilken skattemyndigheterna i en medlemsstat enbart beaktar ”ordens vanliga innebörd”, förenlig med bestämmelserna i unionsrätten?

| 3) | Ska artiklarna 146 och 147 i mervärdesskattedirektivet tolkas så att det, när en beskattningsbar person inte har rätt till undantag från skatteplikt för leveranser av varor till utländska resande enligt artikel 147 i direktivet, i förekommande fall ska prövas om undantaget för leveranser av varor för export enligt artikel 146 i samma direktiv är tillämpligt, även om de tullformaliteter som föreskrivs i unionens tullkodex och i de delegerade bestämmelserna inte har vidtagits? |
| --- | --- |

3)

Ska artiklarna 146 och 147 i mervärdesskattedirektivet tolkas så att det, när en beskattningsbar person inte har rätt till undantag från skatteplikt för leveranser av varor till utländska resande enligt artikel 147 i direktivet, i förekommande fall ska prövas om undantaget för leveranser av varor för export enligt artikel 146 i samma direktiv är tillämpligt, även om de tullformaliteter som föreskrivs i unionens tullkodex och i de delegerade bestämmelserna inte har vidtagits?

| 4) | Om föregående fråga ska besvaras så att en transaktion får omfattas av undantaget från mervärdesskatt för export när undantaget för utländska resande inte är tillämpligt, kan då den rättsliga transaktionen betraktas som en leverans av varor för export som är undantagen från mervärdesskatt, trots att det strider mot kundens uttryckliga avsikt vid den tidpunkt då beställningen gjordes? |
| --- | --- |

4)

Om föregående fråga ska besvaras så att en transaktion får omfattas av undantaget från mervärdesskatt för export när undantaget för utländska resande inte är tillämpligt, kan då den rättsliga transaktionen betraktas som en leverans av varor för export som är undantagen från mervärdesskatt, trots att det strider mot kundens uttryckliga avsikt vid den tidpunkt då beställningen gjordes?

| 5) | För det fall att frågorna 3 och 4 ska besvaras jakande, är då – i ett sådant fall som det förevarande i vilket fakturautfärdaren vid tidpunkten för leveransen av varorna visste att de hade köpts i syfte att säljas vidare, men att den utländska köparen trots det ville föra ut dem ur territoriet enligt bestämmelserna för utländska resande, vilket innebär att fakturautfärdaren handlade i ond tro när denne utfärdade ansökningsblanketten för återbetalning av skatten enligt den ordningen och betalade tillbaka den övervältrade mervärdesskatten i enlighet med undantaget för utländska resande – en praxis i en medlemsstat enligt vilken skattemyndigheten nekar återbetalning av skatt som på ett felaktigt sätt har deklarerats och betalats för leveranser av varor till utländska resande, utan att dessa transaktioner har betecknats som leveranser av varor för export och utan att den erforderliga rättelsen har gjorts, trots att varorna obestridligen lämnade Ungern som resandes bagage, förenlig med artiklarna 146 och 147 i mervärdesskattedirektivet samt med principen om skatteneutralitet och proportionalitetsprincipen i unionsrätten? |
| --- | --- |

5)

För det fall att frågorna 3 och 4 ska besvaras jakande, är då – i ett sådant fall som det förevarande i vilket fakturautfärdaren vid tidpunkten för leveransen av varorna visste att de hade köpts i syfte att säljas vidare, men att den utländska köparen trots det ville föra ut dem ur territoriet enligt bestämmelserna för utländska resande, vilket innebär att fakturautfärdaren handlade i ond tro när denne utfärdade ansökningsblanketten för återbetalning av skatten enligt den ordningen och betalade tillbaka den övervältrade mervärdesskatten i enlighet med undantaget för utländska resande – en praxis i en medlemsstat enligt vilken skattemyndigheten nekar återbetalning av skatt som på ett felaktigt sätt har deklarerats och betalats för leveranser av varor till utländska resande, utan att dessa transaktioner har betecknats som leveranser av varor för export och utan att den erforderliga rättelsen har gjorts, trots att varorna obestridligen lämnade Ungern som resandes bagage, förenlig med artiklarna 146 och 147 i mervärdesskattedirektivet samt med principen om skatteneutralitet och proportionalitetsprincipen i unionsrätten?

---

(1)  EUT L 347, 2006, s. 1.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/11

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 27 september 2019 – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe mot Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Mål C-717/19)

(2020/C 95/10)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i det nationella målet

Klagande: Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe

Motpart: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Tolkningsfrågor

| 1) | Ska artikel 90.1 i rådets direktiv 2006/112/EG (1) av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den lagstiftning som är aktuell i det nationella målet, enligt vilken ett läkemedelsföretag som enligt ett frivilligt avtal erlägger betalningar till det statliga sjukförsäkringsorganet som bygger på den omsättning som företaget erhållit för läkemedel och företaget således inte behåller hela ersättningen för dessa produkter, inte har rätt att i efterhand nedsätta beskattningsunderlaget enbart på grund av att betalningarna inte sker på ett sätt som fastställts på förhand i dess affärspolicy eller främst i marknadsföringssyfte? |
| --- | --- |

1)

Ska artikel 90.1 i rådets direktiv 2006/112/EG (1) av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den lagstiftning som är aktuell i det nationella målet, enligt vilken ett läkemedelsföretag som enligt ett frivilligt avtal erlägger betalningar till det statliga sjukförsäkringsorganet som bygger på den omsättning som företaget erhållit för läkemedel och företaget således inte behåller hela ersättningen för dessa produkter, inte har rätt att i efterhand nedsätta beskattningsunderlaget enbart på grund av att betalningarna inte sker på ett sätt som fastställts på förhand i dess affärspolicy eller främst i marknadsföringssyfte?

| 2) | Om fråga 1 besvaras jakande: Ska artikel 273 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den lagstiftning som är aktuell i det nationella målet, enligt vilken det för att beskattningsunderlaget ska kunna nedsättas i efterhand krävs en faktura utställd på den som har rätt till ersättning som visar att den transaktion som ger rätt till denna ersättning har ägt rum, när den transaktion som medger att beskattningsunderlaget nedsätts i efterhand är vederbörligen dokumenterad och kan kontrolleras i efterhand, delvis bygger på offentliga och officiella uppgifter samt möjliggör en riktig uppbörd av skatten? |
| --- | --- |

2)

Om fråga 1 besvaras jakande: Ska artikel 273 i rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning, såsom den lagstiftning som är aktuell i det nationella målet, enligt vilken det för att beskattningsunderlaget ska kunna nedsättas i efterhand krävs en faktura utställd på den som har rätt till ersättning som visar att den transaktion som ger rätt till denna ersättning har ägt rum, när den transaktion som medger att beskattningsunderlaget nedsätts i efterhand är vederbörligen dokumenterad och kan kontrolleras i efterhand, delvis bygger på offentliga och officiella uppgifter samt möjliggör en riktig uppbörd av skatten?

---

(1)  EUT L 347, 2006, s. 1.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/12 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/12

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungern) den 9 november 2019 – NJ mot Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(Mål C-740/19)

(2020/C 95/11)

Rättegångsspråk: ungerska

Hänskjutande domstol

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Parter i det nationella målet

Sökande: NJ

Svarande: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och artikel 31 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU (1) (nedan kallat förfarandedirektivet), mot bakgrund av artiklarna 6 och 13 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna tolkas så, att en medlemsstat får garantera ett effektivt domstolsskydd även för det fall domstolarna i denna stat inte kan ändra beslut i asylförfaranden, utan endast kan upphäva dem och förordna att ärendet ska handläggas på nytt av den administrativa myndigheten? |
| --- | --- |

1.

Ska artikel 47 i stadgan om de grundläggande rättigheterna och artikel 31 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU (1) (nedan kallat förfarandedirektivet), mot bakgrund av artiklarna 6 och 13 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna tolkas så, att en medlemsstat får garantera ett effektivt domstolsskydd även för det fall domstolarna i denna stat inte kan ändra beslut i asylförfaranden, utan endast kan upphäva dem och förordna att ärendet ska handläggas på nytt av den administrativa myndigheten?

| 2. | Ska artikel 47 i stadgan och artikel 31 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU (nedan kallat förfarandedirektivet), ånyo mot bakgrund av artiklarna 6 och 13 i Europakonventionen, tolkas så, att en nationell lagstiftning är förenlig med dessa bestämmelser när det i denna lagstiftning föreskrivs en tvingande och enhetlig frist om totalt 60 dagar för domstolsförfaranden i asylärenden, oberoende av den berördes individuella situation och utan möjlighet att beakta vare sig de särskilda omständigheterna i målet eller möjliga bevissvårigheter? |
| --- | --- |

2.

Ska artikel 47 i stadgan och artikel 31 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU (nedan kallat förfarandedirektivet), ånyo mot bakgrund av artiklarna 6 och 13 i Europakonventionen, tolkas så, att en nationell lagstiftning är förenlig med dessa bestämmelser när det i denna lagstiftning föreskrivs en tvingande och enhetlig frist om totalt 60 dagar för domstolsförfaranden i asylärenden, oberoende av den berördes individuella situation och utan möjlighet att beakta vare sig de särskilda omständigheterna i målet eller möjliga bevissvårigheter?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU av den 26 juni 2013 om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (EUT L 180, 2013, s. 60)

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/13

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Rechtbank Amsterdam (Nederländerna) den 6 november 2019 – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV mot Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV m.fl.

(Mål C-819/19)

(2020/C 95/12)

Rättegångsspråk: nederländska

Hänskjutande domstol

Rechtbank Amsterdam

Parter i det nationella målet

Kärande: Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV

Svarande: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Société Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Singapore Airlines Ltd, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, Swiss International Air Lines AG, British Airways plc, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, SAS AB, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS Cargo Group A/S, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, British Airways plc.

Tolkningsfrågan

Har en nationell domstol – antingen på grund av att artikel 101 FEUF, eller i vart fall artikel 53 i EES-avtalet, har direkt effekt eller med stöd av artikel 6 i förordning nr 1/2003 (1) (som har omedelbar effekt) – i en tvist mellan förfördelade parter (i förvarande fall befraktare, köpare av flygfraktstjänster) och flygbolag behörighet att tillämpa artikel 101 FEUF, eller i vart fall artikel 53 i EES-avtalet, fullt ut på flygbolagens överenskommelser/sinsemellan de facto samordnade förfaranden vad gäller flygfrakttjänster som utförts vid flygningar som genomförts före den 1 maj 2004 på flyglinjer mellan flygplatser inom unionen och flygplatser utanför EES, och före den 19 maj 2005 på flyglinjer mellan Island, Liechtenstein och Norge och flygplatser utanför EES, samt vid flygningar som genomförts före den 1 juni 2002 mellan flygplatser inom unionen och Schweiz, även för den period under vilken övergångsbestämmelserna i artiklarna 104 och 105 FEUF gällde, eller utgör övergångsbestämmelserna hinder för detta?

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 1/2003 av den 16 december 2002 om tillämpning av konkurrensreglerna i artiklarna 81 och 82 i fördraget (EGT L 1, 2003, s. 1).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/13

---

Överklagande ingett den 25 november 2019 av Confédération nationale du Crédit Mutuel av den dom som tribunalen (andra avdelningen) meddelade den 24 september 2019 i mål T-13/18, Crédit mutuel Arkéa mot EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)

(Mål C-867/19 P)

(2020/C 95/13)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Confédération nationale du Crédit Mutuel (ombud: B. Moreau-Margotin, M. Merli, C. Thomas-Raquin, M. Le Guerer, avocats)

Övriga parter i målet: Crédit Mutuel Arkéa, Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Domstolen (prövningstillståndsavdelningen) har den 13 februari 2020 beslutat att inte meddela prövningstillstånd.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/14

---

Överklagande ingett den 4 december 2019 av Susanne Rutzinger-Kurpas av den dom som tribunalen (tredje avdelningen) meddelade den 3 oktober 2019 i mål T-491/18, Vafo Praha mot EUIPO – Rutzinger-Kurpas

(Mål C-887/19)

(2020/C 95/14)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Susanne Rutzinger-Kurpas (ombud: F. Lichtnecker, Rechtsanwalt)

Övriga parter i målet: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet, Vafo Praha s.r.o.

Domstolen (prövningstillståndsavdelningen) har den 11 februari 2020 beslutat att inte meddela prövningstillstånd och att Susanne Rutzinger-Kurpas ska bära sina rättegångskostnader.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/14

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Tribunal Supremo (Spanien) den 12 december 2019 – Bankia S.A. mot Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

(Mål C-910/19)

(2020/C 95/15)

Rättegångsspråk: spanska

Hänskjutande domstol

Tribunal Supremo

Parter i det nationella målet

Klagande: Bankia S.A.

Motpart: Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

Tolkningsfrågor

Med stöd av artikel 267 FEUF hänskjuts följande frågor till Europeiska unionens domstol, för tolkning av artiklarna 3.2 och 6 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG (1) av den 4 november 2003 om de prospekt som ska offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG:

| 1. | När ett erbjudande till allmänheten att teckna aktier riktar sig till både icke-professionella investerare och kvalificerade investerare och ett prospekt har utfärdats för de icke-professionella investerarna, omfattar då rätten att åberopa skadeståndsansvar beträffande prospektet båda typerna av investerare eller enbart de icke-professionella? |
| --- | --- |

1.

När ett erbjudande till allmänheten att teckna aktier riktar sig till både icke-professionella investerare och kvalificerade investerare och ett prospekt har utfärdats för de icke-professionella investerarna, omfattar då rätten att åberopa skadeståndsansvar beträffande prospektet båda typerna av investerare eller enbart de icke-professionella?

| 2. | För det fall svaret på den första frågan är att även kvalificerade investerare omfattas, kan en bedömning göras av i vilken utsträckning dessa fått kännedom om det emitterande bolagets ekonomiska situation på annat sätt än genom prospektet, på grundval av deras juridiska och kommersiella relationer med det emitterande bolaget (ingår bland dess aktieägare, i deras styrelse etc.)? |
| --- | --- |

2.

För det fall svaret på den första frågan är att även kvalificerade investerare omfattas, kan en bedömning göras av i vilken utsträckning dessa fått kännedom om det emitterande bolagets ekonomiska situation på annat sätt än genom prospektet, på grundval av deras juridiska och kommersiella relationer med det emitterande bolaget (ingår bland dess aktieägare, i deras styrelse etc.)?

---

(1)  EUT L 345, 2003, s. 64.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/15

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Oberlandesgericht Düsseldorf (Tyskland) den 13 december 2019 – Agrimotion S.A.mot ADAMA Deutschland GmbH

(Mål C-912/19)

(2020/C 95/16)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberlandesgericht Düsseldorf

Parter i det nationella målet

Klagande: Agrimotion S.A.

Motpart: ADAMA Deutschland GmbH

Tolkningsfrågan

Kan ett företag, som på införselmedlemsstaten släpper ut ett växtskyddsmedel som är godkänt i ursprungsmedlemsstaten, åberopa ett parallellhandelstillstånd som har beviljats ett utomstående företag av den behöriga myndigheten i införselmedlemsstaten, när det på behållarna i vilka växtskyddsmedlet förvaras och släpps ut på marknaden i införselmedlemsstaten, finns en hänvisning till tillståndsinnehavaren och till det importerande företaget? Vilka ytterligare krav skulle kunna ställas (1)?

---

(1)  Enligt artikel 52 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 av den 21 oktober 2009 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden och om upphävande av rådets direktiv 79/117/EEG och 91/414/EEG (EUT L 309, 2009, s. 1).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/15

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 december 2019 – Eco Fox Srl mot Fallimento Mythen Spa m.fl.

(Mål C-915/19)

(2020/C 95/17)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i det nationella målet

Klagande: Eco Fox Srl

Motpart: Fallimento Mythen Spa, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo Economico, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Tolkningsfråga

Utgör en sekundärrättsakt, såsom de tillämpningsföreskrifter som har antagits genom ministerdekret nr 37/2015 och som har angripits i förevarande mål, vilka – genom direkt tillämpning av domar meddelade av Consiglio di Stato om delvis ogiltigförklaring av de tidigare gällande tillämpningsföreskrifter som redan har anmälts till kommissionen – ”med retroaktiv verkan” har reglerat tillämpningen av en lägre punktskatt på biodiesel, på så sätt att kriterierna för fördelning av skattelättnaden bland de sökande företagen har ändrats med retroaktiv verkan, utan att skattelättnadens varaktighet har förlängts, ett statligt stöd som ska förhandsanmälas till Europeiska kommissionen i enlighet med artiklarna 107 FEUF och 108 FEUF, rådets förordning (EG) nr 659/1999 (1) av den 22 mars 1999, i dess ändrade lydelse, kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (2) av den 21 april 2004 och andra eventuellt tillämpliga unionsrättsliga bestämmelser?

---

(1)  Rådet förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EGT L 83, 1999, s. 1).

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EUT L 140, 2004, s. 1).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/16

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 december 2019 – Alpha Trading SpA unipersonale mot Ministero dell’Economia e delle Finanze m fl.

(Mål C-916/19)

(2020/C 95/18)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i det nationella målet

Klagande: Alpha Trading SpA unipersonale

Motpart: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo Economico

Tolkningsfrågan

Utgör en sekundärrättsakt, såsom de tillämpningsföreskrifter som har antagits genom ministerdekret nr 37/2015 och som har angripits i förevarande mål, vilka – genom direkt tillämpning av domar meddelade av Consiglio di Stato om delvis ogiltigförklaring av de tidigare gällande tillämpningsföreskrifter som redan har anmälts till kommissionen – ”med retroaktiv verkan” har reglerat tillämpningen av en lägre punktskatt på biodiesel, på så sätt att kriterierna för fördelning av skattelättnaden bland de sökande företagen har ändrats med retroaktiv verkan, utan att skattelättnadens varaktighet har förlängts, ett statligt stöd som ska förhandsanmälas till Europeiska kommissionen i enlighet med artiklarna 107 FEUF och 108 FEUF, rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999, (1) i dess ändrade lydelse, kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 (2) och andra eventuellt tillämpliga unionsrättsliga bestämmelser?

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EGT 1999, L 83, s. 1).

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 omgenomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EUT 2004, L 140, s. 1).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/17

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Consiglio di Stato (Italien) den 12 december 2019 – Novaol Srl mot Ministero dell’Economia e delle Finanze m.fl.

(Mål C-917/19)

(2020/C 95/19)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i det nationella målet

Klagande: Novaol Srl

Motpart: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali e del Turismo, Ministero dello Sviluppo Economico

Tolkningsfråga

Utgör en sekundärrättsakt, såsom de tillämpningsföreskrifter som har antagits genom ministerdekret nr 37/2015 och som har angripits i förevarande mål, vilka – genom direkt tillämpning av domar meddelade av Consiglio di Stato om delvis ogiltigförklaring av de tidigare gällande tillämpningsföreskrifter som redan har anmälts till kommissionen – ”med retroaktiv verkan” har reglerat tillämpningen av en lägre punktskatt på biodiesel, på så sätt att kriterierna för fördelning av skattelättnaden bland de sökande företagen har ändrats med retroaktiv verkan, utan att skattelättnadens varaktighet har förlängts, ett statligt stöd som ska förhandsanmälas till Europeiska kommissionen i enlighet med artiklarna 107 FEUF och 108 FEUF, rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999, (1) i dess ändrade lydelse, kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 (2) och andra eventuellt tillämpliga unionsrättsliga bestämmelser?

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EGT L 83, 1999, s. 1)

(2)  Kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 av den 21 april 2004 omgenomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (EUT L 140, 2004, s. 1).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/17

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Landgericht Hamburg (Tyskland) den 16 december 2019 – GDVI Verbraucherhilfe GmbH mot Swiss International Air Lines AG

(Mål C-918/19)

(2020/C 95/20)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Landgericht Hamburg

Parter i det nationella målet

Klagande: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

Motpart: Swiss International Air Lines AG

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska avtalet mellan Schweiziska edsförbundet och Europeiska gemenskapen om luftfart av den 21 juni 1999, (1) i dess lydelse enligt beslut nr 2/2010 av gemenskapens och Schweiz gemensamma luftfartskommitté av den 26 november 2010, (2) tolkas på sätt att Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (3) enligt dess artikel 3.1 [b] gäller också för flygpassagerare som vid en flygning från ett tredjeland landar på en flygplats i Schweiz, för att därefter flyga till en medlemsstat? |
| --- | --- |

1.

Ska avtalet mellan Schweiziska edsförbundet och Europeiska gemenskapen om luftfart av den 21 juni 1999, (1) i dess lydelse enligt beslut nr 2/2010 av gemenskapens och Schweiz gemensamma luftfartskommitté av den 26 november 2010, (2) tolkas på sätt att Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (3) enligt dess artikel 3.1 [b] gäller också för flygpassagerare som vid en flygning från ett tredjeland landar på en flygplats i Schweiz, för att därefter flyga till en medlemsstat?

| 2. | Om den första frågan besvaras jakande: Ska det förhållandet att förordning nr 261/2004 är tillämplig anses innebära, för domstolarna i en medlemsstat, att även EU-domstolens praxis om att passagerare på försenade flygningar kan jämställas med passagerare på inställda flygningar när det gäller tillämpningen av rätten till kompensation (domstolens dom av den 19 november 2009 i de förenade målen C-402/07 och C-432/07) (4) är tillämplig? |
| --- | --- |

2.

Om den första frågan besvaras jakande: Ska det förhållandet att förordning nr 261/2004 är tillämplig anses innebära, för domstolarna i en medlemsstat, att även EU-domstolens praxis om att passagerare på försenade flygningar kan jämställas med passagerare på inställda flygningar när det gäller tillämpningen av rätten till kompensation (domstolens dom av den 19 november 2009 i de förenade målen C-402/07 och C-432/07) (4) är tillämplig?

| 3. | Kan en passagerare anses ha rätt till kompensation enligt artikel 7 i förordning nr 261/2004 också när han eller hon på grund av en relativt obetydligt försenad ankomst inte hinner med en direkt anslutande flygförbindelse, och detta medför en försening på tre timmar eller mer på den slutliga bestämmelseorten, men de båda flygningarna utfördes av olika lufttrafikföretag och bokningsbekräftelsen utfärdades av en researrangör som ställt samman flygningarna för sina kunder? |
| --- | --- |

3.

Kan en passagerare anses ha rätt till kompensation enligt artikel 7 i förordning nr 261/2004 också när han eller hon på grund av en relativt obetydligt försenad ankomst inte hinner med en direkt anslutande flygförbindelse, och detta medför en försening på tre timmar eller mer på den slutliga bestämmelseorten, men de båda flygningarna utfördes av olika lufttrafikföretag och bokningsbekräftelsen utfärdades av en researrangör som ställt samman flygningarna för sina kunder?

---

(1)  EUT L 114, 2002, s. 73.

(2)  EUT L 347, 2010, s. 54.

(3)  EUT L 46, 2004, s. 1.

(4)  EU:C:2009:716.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/18 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/18

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Amtsgericht Köln (Tyskland) den 23 december 2019 – KA

(Mål C-937/19)

(2020/C 95/21)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Amtsgericht Köln

Parter i det nationella målet

Berörd part: KA

Ytterligare deltagare i rättegången: Staatsanwaltschaft Köln, Bundesamt für Güterverkehr

Tolkningsfråga

Ska artikel 8.2 första meningen i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1072/2009 (1) av den 21 oktober 2009 tolkas så, att det föreligger en internationell godstransport i den mening som avses i den bestämmelsen även när den aktuella transporten genomförs inom ramen för en transport i enlighet med artikel 1.5 d i förordning (EG) nr 1072/2009?

---

(1)  Förordning om gemensamma regler för tillträde till den internationella marknaden för godstransporter på väg (EUT L 300, 2009, s. 72)

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/19

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Conseil d'État (Belgien) den 17 januari 2020 – E.M.T. mot Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Mål C-20/20)

(2020/C 95/22)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Conseil d'État

Parter i det nationella målet

Klagande: E.M.T.

Motpart: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Tolkningsfråga

Ska artikel 46 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/32/EU av den 26 juni 2013 om gemensamma förfaranden för att bevilja och återkalla internationellt skydd (omarbetning), enligt vilken sökande ska ha rätt till ett effektivt rättsmedel mot beslut ”om en ansökan om internationellt skydd”, och artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, jämförda med artiklarna 20 och 26 i direktiv 2013/32/EU, tolkas så, att de utgör hinder för en nationell processuell bestämmelse, såsom artikel 39/57 i loi du 15 décembre 1980 sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers (lagen av den 15 december 1980 lag om utlänningars rätt till inresa, vistelse och bosättning samt om avlägsnande av utlänningar), i vilken fristen för att överklaga ett beslut om att avvisa en efterföljande ansökan om internationellt skydd som har ingetts av en tredjelandsmedborgare, fastställs till 10 ”kalender”dagar från delgivningen av det administrativa beslutet ”[n]är överklagandet ges in av en utlänning som vid delgivning av beslutet befinner sig på en sådan bestämd ort som avses i artiklarna 74/8 och 74/9 [i samma lag] eller ska stå till regeringens förfogande”, i synnerhet när klaganden för att inleda överklagandeförfarandet, efter delgivningen av det angivna administrativa beslutet, måste vidta åtgärder för att finna ett nytt juridiskt ombud som omfattas av rättshjälp?

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/19

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Administrativen sad Sofia-grad (Bulgarien) den 17 januari 2020 – Balgarska natsionalna televizia mot Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

(Mål C-21/20)

(2020/C 95/23)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Administrativen sad Sofia-grad

Parter i det nationella målet

Sökande: Balgarska natsionalna televizia

Motpart: Direktor na Direktsia ”Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

Tolkningsfrågor

| 1) | Kan tillhandahållande av audiovisuella medietjänster till abonnenterna via television i allmänhetens tjänst betraktas som tjänst som tillhandahålls mot ersättning i den mening som avses i artikel 2.1 c i direktiv 2006/112/ЕG] om den finansieras av staten i form av subventioner, varvid abonnenterna inte erlägger några avgifter för sändningen, eller utgör den inte en mot ersättning tillhandahållen tjänst i den mening som avses i denna bestämmelse och ligger inte inom tillämpningsområdet för detta direktiv? |
| --- | --- |

1)

Kan tillhandahållande av audiovisuella medietjänster till abonnenterna via television i allmänhetens tjänst betraktas som tjänst som tillhandahålls mot ersättning i den mening som avses i artikel 2.1 c i direktiv 2006/112/ЕG] om den finansieras av staten i form av subventioner, varvid abonnenterna inte erlägger några avgifter för sändningen, eller utgör den inte en mot ersättning tillhandahållen tjänst i den mening som avses i denna bestämmelse och ligger inte inom tillämpningsområdet för detta direktiv?

| 2) | Ska man, om svaret är att de audiovisuella medietjänster som tillhandahålls abonnenterna via television i allmänhetens tjänst ligger inom tillämpningsområdet för artikel 2.1 c i direktiv 2006/112/Е[G], utgå från att det rör sig om leveranser som är undantagna från skatteplikt i den mening som avses i artikel 132.1 q i nämnda direktiv och är en nationell bestämmelse tillåten genom vilken televisionen i allmänhetens undantas från skatteplikt endast på grundval av de medel som erhålls från statsbudgeten, oberoende av om verksamheten också är av kommersiell karaktär? |
| --- | --- |

2)

Ska man, om svaret är att de audiovisuella medietjänster som tillhandahålls abonnenterna via television i allmänhetens tjänst ligger inom tillämpningsområdet för artikel 2.1 c i direktiv 2006/112/Е[G], utgå från att det rör sig om leveranser som är undantagna från skatteplikt i den mening som avses i artikel 132.1 q i nämnda direktiv och är en nationell bestämmelse tillåten genom vilken televisionen i allmänhetens undantas från skatteplikt endast på grundval av de medel som erhålls från statsbudgeten, oberoende av om verksamheten också är av kommersiell karaktär?

| 3) | Är i enlighet med artikel 168 i direktiv 2006/112/ЕG (1) ett förfarande tillåtet, vilket gör rätten till avdrag för inköp avhängigt inte endast av användningen av inköpen (för beskattningsbar eller inte beskattningsbar verksamhet) utan också hur dessa inköp finansieras, det vill säga dels med egna intäkter (reklamtjänster m.m.), dels genom statlig subventionering, och ger full avdragsrätt endast för de inköp som finansieras genom egna intäkter och inte för inköp som finansieras genom de statliga subventionerna, varvid det krävs att dessa avgränsas? |
| --- | --- |

3)

Är i enlighet med artikel 168 i direktiv 2006/112/ЕG (1) ett förfarande tillåtet, vilket gör rätten till avdrag för inköp avhängigt inte endast av användningen av inköpen (för beskattningsbar eller inte beskattningsbar verksamhet) utan också hur dessa inköp finansieras, det vill säga dels med egna intäkter (reklamtjänster m.m.), dels genom statlig subventionering, och ger full avdragsrätt endast för de inköp som finansieras genom egna intäkter och inte för inköp som finansieras genom de statliga subventionerna, varvid det krävs att dessa avgränsas?

| 4) | Utifrån ett antagande om att den verksamhet som bedrivs av televisionen i allmänhetens tjänst utgörs av beskattningsbara leveranser och leveranser som är undantagna från skatteplikt, vilken omfattning har då med tanke på den blandade finansieringen rätten till avdrag i fråga om dessa inköp och vilka kriterier ska tillämpas för att fastställa detta? |
| --- | --- |

4)

Utifrån ett antagande om att den verksamhet som bedrivs av televisionen i allmänhetens tjänst utgörs av beskattningsbara leveranser och leveranser som är undantagna från skatteplikt, vilken omfattning har då med tanke på den blandade finansieringen rätten till avdrag i fråga om dessa inköp och vilka kriterier ska tillämpas för att fastställa detta?

---

(1)  Rådets direktiv 2006/112/EG av den 28 november 2006 om ett gemensamt system för mervärdesskatt (EUT L 347, 2006, s. 1).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/20

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Klagenævnet for Udbud (Danmark) den 17 januari 2020 – Simonsen & Weel A/S mot Region Nordjylland og Region Syddanmark

(Mål C-23/20)

(2020/C 95/24)

Rättegångsspråk: danska

Hänskjutande domstol

Klagenævnet for Udbud

Parter i det nationella målet

Klagande: Simonsen & Weel A/S

Motpart: Region Nordjylland og Region Syddanmark

Tolkningsfrågor

| 1. | Ska principerna om likabehandling och öppenhet i artikel 18.1 i direktiv 2014/24 (1) och bestämmelsen i artikel 49 i samma direktiv, jämförda med bilaga V, del C, punkt 7 och 10 a till direktivet tolkas så, att meddelandet om offentlig upphandling i ett mål som det vid den nationella domstolen ska innehålla en upplysning om uppskattad kvantitet och/eller uppskattat värde av de varor som ska tillhandahållas enligt ett upphandlat ramavtal?
  Om frågan besvaras jakande ombeds domstolen även att klarlägga om nämnda bestämmelser då ska tolkas så, att upplysningarna ska anges för a) ramavtalet i dess helhet och/eller (b) för den ursprungliga upphandlande myndighet som har meddelat att den önskar av ingå ett avtal på grundval av upphandlingen (Region Nordjylland) och/eller c) för den ursprungliga upphandlande myndighet som har meddelat att den endast deltog på en option (Region Syddanmark). |
| --- | --- |

1.

Ska principerna om likabehandling och öppenhet i artikel 18.1 i direktiv 2014/24 (1) och bestämmelsen i artikel 49 i samma direktiv, jämförda med bilaga V, del C, punkt 7 och 10 a till direktivet tolkas så, att meddelandet om offentlig upphandling i ett mål som det vid den nationella domstolen ska innehålla en upplysning om uppskattad kvantitet och/eller uppskattat värde av de varor som ska tillhandahållas enligt ett upphandlat ramavtal?

Om frågan besvaras jakande ombeds domstolen även att klarlägga om nämnda bestämmelser då ska tolkas så, att upplysningarna ska anges för a) ramavtalet i dess helhet och/eller (b) för den ursprungliga upphandlande myndighet som har meddelat att den önskar av ingå ett avtal på grundval av upphandlingen (Region Nordjylland) och/eller c) för den ursprungliga upphandlande myndighet som har meddelat att den endast deltog på en option (Region Syddanmark).

| 2. | Ska principerna om likabehandling och öppenhet i artikel 18.1 i direktiv 2014/24 och bestämmelserna i artikel 33 och 49 i samma direktiv jämförda med bilaga V, del C, punkt 7 och 10 a till direktivet tolkas så, att det antingen i meddelandet om offentlig upphandling eller i upphandlingsvillkoren ska fastställas en maximal kvantitet och/eller maximalt värde av de varor som ska tillhandahållas enligt ett upphandlat ramavtal, med följd att ramavtalet inte längre har några verkningar när denna gräns har uppnåtts?
  Om frågan besvaras jakande ombeds domstolen även att klarlägga om nämnda bestämmelser ska tolkas så, att denna maximala gräns då ska anges a) för ramavtalet i dess helhet och/eller b) för den ursprungliga upphandlande myndighet som har meddelat att den önskar att ingå ett avtal på grundval av upphandlingen (Region Nordjylland) och/eller c) för den ursprungliga upphandlande myndighet som har meddelat att den endast deltog på en option (Region Syddanmark).
  Om fråga 1 och/eller fråga 2 besvaras jakande ombeds domstolen vidare att, i den utsträckning det är relevant enligt nämnda bestämmelser, besvara följande fråga: |
| --- | --- |

2.

Ska principerna om likabehandling och öppenhet i artikel 18.1 i direktiv 2014/24 och bestämmelserna i artikel 33 och 49 i samma direktiv jämförda med bilaga V, del C, punkt 7 och 10 a till direktivet tolkas så, att det antingen i meddelandet om offentlig upphandling eller i upphandlingsvillkoren ska fastställas en maximal kvantitet och/eller maximalt värde av de varor som ska tillhandahållas enligt ett upphandlat ramavtal, med följd att ramavtalet inte längre har några verkningar när denna gräns har uppnåtts?

Om frågan besvaras jakande ombeds domstolen även att klarlägga om nämnda bestämmelser ska tolkas så, att denna maximala gräns då ska anges a) för ramavtalet i dess helhet och/eller b) för den ursprungliga upphandlande myndighet som har meddelat att den önskar att ingå ett avtal på grundval av upphandlingen (Region Nordjylland) och/eller c) för den ursprungliga upphandlande myndighet som har meddelat att den endast deltog på en option (Region Syddanmark).

Om fråga 1 och/eller fråga 2 besvaras jakande ombeds domstolen vidare att, i den utsträckning det är relevant enligt nämnda bestämmelser, besvara följande fråga:

| 3. | Ska artikel 2.1 d i direktiv 92/13 och artikel 33 och 49 i direktiv 2014/24, jämförda med bilaga V, del C, punkt 7 och 10 a till direktiv 2014/24 tolkas så, att villkoret om att den upphandlande enheten har tilldelat ett kontrakt utan föregående offentliggörande av ett meddelande i Europeiska unionens officiella tidning omfattar en situation som den föreliggande, där den upphandlande myndigheten har offentliggjort ett meddelande om offentlig upphandling i Europeiska unionens officiella tidning om det planerade ramavtalet, men






  a) | där meddelandet om offentlig upphandling inte uppfyller kravet om att ange uppskattad kvantitet och/eller uppskattat värde av de varor som ska tillhandahållas enligt ett upphandlat ramavtal, men där det dock av upphandlingsvillkoren framgår en uppskattning av dessa, och |
| --- | --- | --- |

3.

Ska artikel 2.1 d i direktiv 92/13 och artikel 33 och 49 i direktiv 2014/24, jämförda med bilaga V, del C, punkt 7 och 10 a till direktiv 2014/24 tolkas så, att villkoret om att den upphandlande enheten har tilldelat ett kontrakt utan föregående offentliggörande av ett meddelande i Europeiska unionens officiella tidning omfattar en situation som den föreliggande, där den upphandlande myndigheten har offentliggjort ett meddelande om offentlig upphandling i Europeiska unionens officiella tidning om det planerade ramavtalet, men

a)

där meddelandet om offentlig upphandling inte uppfyller kravet om att ange uppskattad kvantitet och/eller uppskattat värde av de varor som ska tillhandahållas enligt ett upphandlat ramavtal, men där det dock av upphandlingsvillkoren framgår en uppskattning av dessa, och

| b) | där den upphandlande myndigheten har åsidosatt skyldigheten att i meddelandet om offentlig upphandling eller i upphandlingsvillkoren fastställa en maximal kvantitet och/eller ett maximalt värde av de varor som ska tillhandahållas enligt ett upphandlat ramavtalet? |
| --- | --- |

b)

där den upphandlande myndigheten har åsidosatt skyldigheten att i meddelandet om offentlig upphandling eller i upphandlingsvillkoren fastställa en maximal kvantitet och/eller ett maximalt värde av de varor som ska tillhandahållas enligt ett upphandlat ramavtalet?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/24/EU av den 26 februari 2014 om offentlig upphandling och om upphävande av direktiv 2004/18/EG (EUT L 94, 2014, s. 65).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/21

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av tribunal de grande instance de Rennes (Frankrike) den 21 januari 2020 – PF, QG mot Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

(Mål C-27/20)

(2020/C 95/25)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Tribunal de grande instance de Rennes

Parter i det nationella målet

Sökande: PF, QG

Svarande: Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

Tolkningsfrågor

Ska unionsrätten, särskilt artiklarna 20 och 45 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, samt artikel 4 i förordning nr 883/2004 (1) och artikel 7 i förordning nr 492/2011 (2), tolkas så, att den utgör hinder för en nationell bestämmelse, såsom artikel R 532–3 i lagen om social trygghet, i vilken det kalenderår som ska utgöra referensår för beräkning av familjeförmåner definieras som det näst sista året före betalningsperioden, när tillämpningen av denna bestämmelse – i en situation där den bidragsberättigades inkomster först ökat väsentligt i en annan medlemsstat och därefter minskat betydligt [till följd av att] vederbörande återvänt till sin ursprungsmedlemsstat – leder till att den bidragsberättigade, till skillnad från en i landet bosatt person som inte utövat sin rätt till fri rörlighet, helt eller delvis berövas rätt till familjeförmåner?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av den 29 april 2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen (EUT L 166, 2004, s. 1)

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 492/2011 av den 5 april 2011 om arbetskraftens fria rörlighet inom unionen (EUT L 141, 2011, s. 1)

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/22

---

Begäran om förhandsavgörande framställd av Attunda tingsrätt (Sverige) den 21 januari 2020 – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS

(Mål C-28/20)

(2020/C 95/26)

Rättegångsspråk: svenska

Hänskjutande domstol

Attunda tingsrätt

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande: Airhelp Limited

Svarande: Scandinavian Airlines System SAS

Tolkningsfrågor

| 1) | Utgör en strejk hos flygpiloter som är anställda av ett lufttrafikföretag och som fordras för att utföra en flygning en ”extraordinär omständighet” enligt artikel 5 p. 3 i förordning 261/2004 (1), när strejken inte vidtas i anledning av en åtgärd som beslutats eller meddelats av lufttrafikföretaget, utan som varslas och lagenligt inleds av arbetstagarorganisationer som stridsåtgärd i avsikt att förmå lufttrafikföretaget att höja löner, ge förmåner eller ändra anställningsvillkoren för att efterkomma arbetstagarorganisationernas krav? |
| --- | --- |

1)

Utgör en strejk hos flygpiloter som är anställda av ett lufttrafikföretag och som fordras för att utföra en flygning en ”extraordinär omständighet” enligt artikel 5 p. 3 i förordning 261/2004 (1), när strejken inte vidtas i anledning av en åtgärd som beslutats eller meddelats av lufttrafikföretaget, utan som varslas och lagenligt inleds av arbetstagarorganisationer som stridsåtgärd i avsikt att förmå lufttrafikföretaget att höja löner, ge förmåner eller ändra anställningsvillkoren för att efterkomma arbetstagarorganisationernas krav?

| 2) | Vilken betydelse, om någon, ska tillmätas skäligheten i arbetstagarorganisationernas krav och, särskilt, att kraven på löneförhöjningar är betydligt högre än de löneförhöjningar som generellt sett tillämpas på de relevanta nationella arbetsmarknaderna? |
| --- | --- |

2)

Vilken betydelse, om någon, ska tillmätas skäligheten i arbetstagarorganisationernas krav och, särskilt, att kraven på löneförhöjningar är betydligt högre än de löneförhöjningar som generellt sett tillämpas på de relevanta nationella arbetsmarknaderna?

| 3) | Vilken betydelse, om någon, ska tillmätas omständigheten att lufttrafikföretaget, i syfte att undvika en strejk, godtar ett förlikningsförslag från ett nationellt organ med ansvar för att medla i arbetstvister medan arbetstagarorganisationerna inte gör det? |
| --- | --- |

3)

Vilken betydelse, om någon, ska tillmätas omständigheten att lufttrafikföretaget, i syfte att undvika en strejk, godtar ett förlikningsförslag från ett nationellt organ med ansvar för att medla i arbetstvister medan arbetstagarorganisationerna inte gör det?

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 261/2004 av den 11 februari 2004 om fastställande av gemensamma regler om kompensation och assistans till passagerare vid nekad ombordstigning och inställda eller kraftigt försenade flygningar och om upphävande av förordning (EEG) nr 295/91 (EUT 2004, L 46, s. 1)

---

Tribunalen

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/23

---

Tribunalens dom av den 12 februari 2020 – WD mot EFSA

(Mål T-320/18) (1)

(Personalmål - Tillfälligt anställda - Visstidsanställning - Beslut om att inte omklassificera i lönegrad - Avsaknad av bedömningsrapporter - Tilldelning av poäng för omklassificering har senarelagts - Uppenbart oriktig bedömning - Beslut att inte förnya anställningsavtalet - Omsorgsplikt - Uppenbart oriktig bedömning - Maktmissbruk - Berättigade förväntningar - Motiveringsskyldighet - Rätt att höras - Ansvar)

(2020/C 95/27)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: WD (ombud: L. Levi och A. Blot, advokater)

Svarande: Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (ombud: D. Detken och F. Volpi, biträdda av D. Waelbroeck, A. Duron och C. Dekemexhe, advokater)

Saken

Talan enligt artikel 270 FEUF dels om ogiltigförklaring av Efsa:s beslut av den 14 juli 2017 att inte omklassificera sökanden till lönegrad AST 6 inom ramen för omklassificeringsförfarandet 2017, Efsa:s beslut av den 9 augusti 2017 att inte förnya sökandens anställningsavtal, samt besluten av den 9 februari och 12 mars 2018 om avslag på sökandens överklagande av de två förstnämnda besluten, dels om ersättning för den materiella och ideella skada som sökanden påstår sig ha lidit med anledning av dessa beslut.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | WD ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

WD ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 259, 23.7.2018.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/23

---

Tribunalens dom av den 6 februari 2020 – Compañia de Tranvías de la Coruña mot kommissionen

(Mål T-485/18) (1)

(Tillgång till handlingar - Förordning (EG) nr 1049/2001 - Kommissionens handlingar avseende tolkningen av en bestämmelse i unionsrätten - Handlingar som härrör från tredje part - Handlingar som härrör från en medlemsstat - Förordning (EG) nr 1370/2007 - Delvist avslag på ansökan om tillgång - Totalt avslag på ansökan om tillgång - Motiveringsskyldighet - Undantag avseende skyddet för rättsliga förfaranden - Övervägande allmänintresse)

(2020/C 95/28)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Compañía de Tranvías de la Coruña, SA (La Corogne, Spanein) (ombud: advokaten J. Monrabà Bagan)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: W. Mölls et C. Ehrbar)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av kommissionens beslut av den 7 juni 2018 att delvis eller helt neka sökanden tillgång till handlingar som har samband med det yttrande som kommissionen översände till Republiken Frankrike rörande giltigheten av avtalet om tunnelbanelinjer fram till år 2039.

Domslut

| 1) | Europeiska kommissionens beslut av den 7 juni 2018 att delvis eller helt neka Compañía de Tranvías de la Coruña, SA, tillgång till handlingar som har samband med det yttrande som kommissionen översände till Republiken Frankrike rörande giltigheten av avtalet om tunnelbanelinjer fram till år 2039 ska ogiltigförklaras i den del det delvis nekas tillgång till andra uppgifter än personuppgifter som finns i kommissionens skrivelse av den 25 oktober 2010 som skickades till de franska myndigheterna och i skrivelserna från kommissionens vice ordförande Siim Kallas av den 27 juli 2012 och den 5 juni 2013 som skickades till RAT. |
| --- | --- |

1)

Europeiska kommissionens beslut av den 7 juni 2018 att delvis eller helt neka Compañía de Tranvías de la Coruña, SA, tillgång till handlingar som har samband med det yttrande som kommissionen översände till Republiken Frankrike rörande giltigheten av avtalet om tunnelbanelinjer fram till år 2039 ska ogiltigförklaras i den del det delvis nekas tillgång till andra uppgifter än personuppgifter som finns i kommissionens skrivelse av den 25 oktober 2010 som skickades till de franska myndigheterna och i skrivelserna från kommissionens vice ordförande Siim Kallas av den 27 juli 2012 och den 5 juni 2013 som skickades till RAT.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta en femtedel av de kostnader som uppkommit för Compañía de Tranvías de la Coruña. |
| --- | --- |

3)

Kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta en femtedel av de kostnader som uppkommit för Compañía de Tranvías de la Coruña.

| 4) | Compañía de Tranvías de la Coruña ska bära fyra femtedelar av sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

4)

Compañía de Tranvías de la Coruña ska bära fyra femtedelar av sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 381, 22.10.2018.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/24

---

Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Stada Arzneimittel mot EUIPO (ViruProtect)

(Mål T-487/18) (1)

(EU-varumärke - Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket ViruProtect - Relativt registreringshinder - Beskrivande karaktär - Artikel 7.1 c i förordning EG nr 207/2009 (nu artikel 7.1 c i förordning (EU) 2017/1001 - Motiveringsskyldighet)

(2020/C 95/29)

Rättegångsspråk: tyska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Tyskland) (ombud: advokaterna J.-C. Plate och R. Kaase)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: S. Hanne)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 4 juni 2018 (ärende R 1886/2017-5) angående en ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket ViruProtect.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Stada Arzneimittel AG ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Stada Arzneimittel AG ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 352 av den 1.10.2018.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/25

---

Tribunalens dom av den 12 februari 2020 – Ungern mot kommissionen

(Mål T-505/18) (1)

(EGFJ och Ejflu - Utgifter som är undantagna från finansiering - Stöd för landsbygdsutveckling - Stöd till producentgrupper - Utgifter som betalats av Ungern - Artikel 35 i förordning (EG) nr 1698/2005 - Kvalificerat erkännande - Mottagarens rätt till stöd - Beräknad finansiell korrigering - Artikel 52.2 i förordning (EU) nr 1306/2013 - Lojalt samarbete - Skydd för berättigade förväntningar - Proportionalitet - Rättssäkerhet - Icke-stödberättigade belopp)

(2020/C 95/30)

Rättegångsspråk: ungerska

Parter

Sökande: Ungern (ombud: M. Fehér, M. Tátrai, A. Pokoraczki och G. Koós)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: V. Bottka och J. Aquilina)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF med yrkande om delvis ogiltigförklaring av kommissionens genomförandebeslut (EU) 2018/873 av den 13 juni 2018 om undantagande från unionsfinansiering av vissa betalningar som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) (EUT L 152, 2018, s. 29).

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Ungern ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Ungern ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 399, 5.11.2018.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/25

---

Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Hickies mot EUIPO

(Mål T-573/18) (1)

(EU-varumärke - Ansökan om registrering av tredimensionellt EU-varumärke - Formen på ett skosnöre - Absolut registreringshinder - Särskiljningsförmåga saknas - Artikel 7.1 b i förordning (EU) 2017/1001 - Skydd för en rättighet som är hänförlig till en tidigare formgivning - Bevisning som åberopats för första gången vid tribunalen)

(2020/C 95/31)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Hickies, Inc. (New York, New York, Företa Staterna) (ombud: I. Fowler, solicitor och S. Petivlasova, avocate)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: H. O’Neill)

Saken

Talan mot det beslut som femte överklagandenämnden vid EUIPO fattade den 28 juni 2018 (ärende R 2693/2017-5), om en ansökan om registrering av ett tredimensionellt varumärke som utgörs av formen av skosnöre som EU-varumärke.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Hickies, Inc. ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Hickies, Inc. ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 408, 12.11.2018.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/26

---

Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Dalasa mot EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)

(Mål T-732/18) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket charantea - Äldre EU-figurmärket CHARITÉ - Relativt registreringshinder - Risk för förväxling föreligger inte - Artikel 8.1 b I förordning (EU) 2017/1001)

(2020/C 95/32)

Rättegångsspråk: tyska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Wien, Österrike) (ombud: advokaten I. Hödl)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: A. Söder)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlin, Tyskland) (ombud: advokaterna A. Wulff och K. Schmidt-Hern)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 15 oktober 2018 (ärende R 539/2018-4) om ett invändningsförfarande mellan Charité och Dalasa

Domslut

| 1) | Det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 15 oktober 2018 (ärende R 539/2018-4) ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 15 oktober 2018 (ärende R 539/2018-4) ogiltigförklaras.

| 2) | EUIPO ska bära sina egna rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som Dalasa Handelsgesellschaft mbH haft i förfarandet vid tribunalen. |
| --- | --- |

2)

EUIPO ska bära sina egna rättegångskostnader och ersätta de rättegångskostnader som Dalasa Handelsgesellschaft mbH haft i förfarandet vid tribunalen.

| 3) | Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts ska bära sina egna rättegångskostnader i förfarandet vid tribunalen. |
| --- | --- |

3)

Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts ska bära sina egna rättegångskostnader i förfarandet vid tribunalen.

| 4) | Överklagandet ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

4)

Överklagandet ogillas i övrigt.

---

(1)  EUT C 54, 11.2.2019.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/27 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/27

---

Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Dalasa mot EUIPO– Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea)

(Mål T-733/18) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket charantea - Äldre EU-figurmärke CHARITÉ - Relativt registreringshinder - Risk för förväxling föreligger inte - Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

(2020/C 95/33)

Rättegångsspråk: tyska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Wien, Österrike) (ombud: advokaten I. Hödl)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: A. Söder)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlin, Tyskland) (ombud: A. Wulff och K. Schmidt-Hern)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 15 oktober 2018 (ärende R 540/2018-4) angående ett invändningsförfarande mellan Charité och Dalasa.

Domslut

| 1) | Det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 15 oktober 2018 (ärende R 540/2018-4) ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 15 oktober 2018 (ärende R 540/2018-4) ogiltigförklaras.

| 2) | EUIPO ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Dalasa Handelsgesellschaft mbH under förfarandet vid tribunalen. |
| --- | --- |

2)

EUIPO ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Dalasa Handelsgesellschaft mbH under förfarandet vid tribunalen.

| 3) | Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts ska bära sina egna rättegångskostnader i förfarandet vid tribunalen. |
| --- | --- |

3)

Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts ska bära sina egna rättegångskostnader i förfarandet vid tribunalen.

| 4) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

4)

Talan ogillas i övrigt.

---

(1)  EUT C 54, 11.2.2019.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/28

---

Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Globalia Corporación Empresarial mot EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club)

(Mål T-44/19) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket X TC Touring Club - Det äldre EU-ordmärket TOURING CLUB ITALIANO - Relativt registreringshinder - Risk för förväxling - Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001 - Verkligt bruk av det äldre varumärket - Artikel 47.2 i förordning 2017/1001 - Tillkommande bevisning som har åberopats för första gången vid överklagandenämnden - Artikel 95.2 i förordning 2017/1001 - Anslutningsöverklagande)

(2020/C 95/34)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Globalia Corporación Empresarial, SA (Llucmajor, Spanien) (ombud: advokaten A. Gómez López)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: A. Kusturovic, J.F. Crespo Carrillo och H. O’Neill)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: Touring Club Italiano (Milano, Italien) (ombud: advokaten G. Guglielmetti)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 9 november 2018 (ärende R 448/2018-4) om ett invändningsförfarande mellan Touring Club Italiano och Globalia Corporación Empresarial.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Anslutningsöverklagandet avvisas. |
| --- | --- |

2)

Anslutningsöverklagandet avvisas.

| 3) | Vad gäller överklagandet ska Globalia Corporación Empresarial, SA ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som uppkommit för Touring Club Italiano med anledning av förfarandet vid överklagandenämnden. |
| --- | --- |

3)

Vad gäller överklagandet ska Globalia Corporación Empresarial, SA ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de kostnader som uppkommit för Touring Club Italiano med anledning av förfarandet vid överklagandenämnden.

| 4) | Vad gäller anslutningsöverklagandet ska Touring Club Italiano bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Globalia Corporación Empresarial och EUIPO. |
| --- | --- |

4)

Vad gäller anslutningsöverklagandet ska Touring Club Italiano bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Globalia Corporación Empresarial och EUIPO.

---

(1)  EUT C 93, 11.3.2019.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/28

---

Tribunalens dom av den 6 februari 2020 – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals mot EUIPO – Dalmat (LaTV3D)

(Mål T-135/19) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Ansökan om registrering som EU-varumärke av ordmärket LaTV3D - Det äldre nationella ordmärket TV3 - Relativt registreringshinder - Risk för förväxling - Tjänsteslagslikhet - Känneteckenslikhet - Särskiljningsförmåga - Artikel 8.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

(2020/C 95/35)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA (Barcelona, Spanien) (ombud: advokaten J. Erdozain López)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: H. O’Neill)

Motpart vid EUIPO:s överklagandenämnd: Stéphane Dalmat (Paris, Frankrike)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s andra överklagandenämnd den 13 december 2018 (ärende R 874/2018-2) om ett invändningsförfarande mellan Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals och Stéphane Dalmat.

Domslut

| 1) | Det beslut som meddelades av andra överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 13 december 2018 (ärende R 874/2018-2) ogiltigförklaras, i den del det uteslutits att det föreligger risk för förväxling vad gäller andra tjänster än tjänsterna ”översättning och tolkning”, som omfattas av klass 41 i Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juni 1957, med ändringar och tillägg. |
| --- | --- |

1)

Det beslut som meddelades av andra överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 13 december 2018 (ärende R 874/2018-2) ogiltigförklaras, i den del det uteslutits att det föreligger risk för förväxling vad gäller andra tjänster än tjänsterna ”översättning och tolkning”, som omfattas av klass 41 i Niceöverenskommelsen om internationell klassificering av varor och tjänster vid varumärkesregistrering av den 15 juni 1957, med ändringar och tillägg.

| 2) | Överklagandet ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Överklagandet ogillas i övrigt.

| 3) | Vardera parten ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Vardera parten ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 148, 29.4.2019.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/29 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/29

---

Tribunalens dom av den 12 februari 2020 – Bilde mot parlamentet

(Mål T-248/19) (1)

(Privilegier och immunitet - Ledamot av parlamentet - Beslut att upphäva den parlamentariska immuniteten - Uppenbart oriktig bedömning - Electa una via - Principen ne bis in idem - Maktmissbruk)

(2020/C 95/36)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Dominique Bilde (Lagarde, Frankrike) (ombud: advokaten F. Wagner)

Svarande: Europaparlamentet (ombud: N. Görlitz och C. Burgos)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF om ogiltigförklaring av parlamentets beslut P8_TA(2019)0137 av den 12 mars 2019 genom vilket parlamentet upphävde sökandens parlamentariska immunitet.

Domslut

| 1) | Talan ogillas. |
| --- | --- |

1)

Talan ogillas.

| 2) | Dominique Bilde ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europaparlamentets rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

Dominique Bilde ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europaparlamentets rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 213, 24.6.2019.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/30

---

Tribunalens dom av den 11 februari 2020 – Jakober mot EUIPO (Formen på en kopp)

(Mål T-262/19) (1)

(EU-varumärke - Ansökan om registrering av tredimensionellt EU-varumärke - Formen på en kopp - Avvisning av överklagandet till överklagandenämnden)

(2020/C 95/37)

Rättegångsspråk: tyska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Philip Jakober (Stuttgart, Tyskland) (ombud: advokat J. Klink)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: M. Fischer)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s fjärde överklagandenämnd den 11 februari 2019 (ärende R 1153/2018-4) angående en ansökan om registrering som EU-varumärke av ett tredimensionellt kännetecken som utgörs av formen på en kopp.

Domslut

| 1) | Det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 11 februari 2019 (ärende R 1153/2018-4), ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

1)

Det beslut som meddelades av fjärde överklagandenämnden vid Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO) den 11 februari 2019 (ärende R 1153/2018-4), ogiltigförklaras.

| 2) | EUIPO ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

EUIPO ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 206, 17.6.2019.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/30

---

Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Återgivning av ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja)

(Mål T-331/19) (1)

(EU-varumärke - Ansökan om registrering som EU-varumärke av ett figurmärke som föreställer ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja - Absolut registreringshinder - Särskiljningsförmåga saknas - Artikel 7.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

(2020/C 95/38)

Rättegångsspråk: franska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Pierre Balmain (Paris, Frankrike) (ombud: advokaterna J.M. Iglesias Monravá och S. Mainar Roger)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: V. Ruzek)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 21 mars 2019 (ärende R 1223/2018-5) om en ansökan om registrering som EU-varumärke av ett figurmärke som föreställer ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Pierre Balmain ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Pierre Balmain ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 246, 22.7.2019.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/31

---

Tribunalens dom av den 5 februari 2020 – Pierre Balmain/EUIPO (Återgivning av ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja)

(Mål T-332/19) (1)

(EU-varumärke - Ansökan om registrering som EU-varumärke av ett figurmärke som föreställer ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja - Absolut registreringshinder - Särskiljningsförmåga saknas - Artikel 7.1 b i förordning (EU) 2017/1001)

(2020/C 95/39)

Rättegångsspråk: franska

Rättegångsdeltagare

Klagande: Pierre Balmain (Paris, Frankrike) (ombud: advokaterna J.M. Iglesias Monravá och S. Mainar Roger)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: V. Ruzek)

Saken

Överklagande av det beslut som meddelades av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 21 mars 2019 (ärende R 1224/2018-5) om en ansökan om registrering som EU-varumärke av ett figurmärke som föreställer ett lejonhuvud som omges av ringar som bildar en kedja.

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Pierre Balmain ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Pierre Balmain ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 246, 22.7.2019.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/31

---

Tribunalens beslut av den 30 januari 2020 – Lettland mot kommissionen

(Mål T-293/18) (1)

(Talan om ogiltigförklaring - Gemensamma fiskeripolitiken - Parisfördraget om Spetsbergen (Norge) - Möjlighet att fiska snökrabba i området runt Svalbard (Norge) - Förordning (EU) 2017/127 - Fartyg registrerade i unionen med tillstånd att fiska - Kvarhållande av ett lettiskt fartyg - Artikel 265 FEUF - Anmodan att vidta åtgärder - Kommissionens ståndpunkt - Rättsakt som inte ger upphov till bindande rättsverkningar - Avvisning)

(2020/C 95/40)

Rättegångsspråk: lettiska

Parter

Sökande: Republiken Lettland (ombud: V. Soņeca)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: A. Bouquet, E. Paasivirta, I. Naglis och A. Sauka)

Saken

Talan enligt artikel 263 FEUF med yrkande dels om ogiltigförklaring av kommissionens skrivelse av den 12 mars 2018, varigenom kommissionen tog ställning till den anmodan att vidta åtgärder som Republiken Lettland, genom skrivelse av den 22 december 2017, ställt till kommissionen i enlighet med artikel 265 FEUF, vilken i huvudsak syftade till att kommissionen skulle vidta åtgärder för att skydda fiskerättigheter och Europeiska unionens intressen i Svalbards fiskezon (Norge), dels om att kommissionen ska förpliktas att anta en ståndpunkt som inte ger upphov till negativa rättsverkningar för Republiken Lettland.

Avgörande

| 1) | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas.

| 2) | Det saknas anledning att pröva Konungariket Spaniens interventionsansökan. |
| --- | --- |

2)

Det saknas anledning att pröva Konungariket Spaniens interventionsansökan.

| 3) | Republiken Lettland ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska kommissionen, med undantag för kostnaderna avseende interventionsansökan. |
| --- | --- |

3)

Republiken Lettland ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europeiska kommissionen, med undantag för kostnaderna avseende interventionsansökan.

| 4) | Konungariket Spanien, Republiken Lettland och kommissionen ska var och en bära sina rättegångskostnader i den mån de hänför sig till interventionsansökan. |
| --- | --- |

4)

Konungariket Spanien, Republiken Lettland och kommissionen ska var och en bära sina rättegångskostnader i den mån de hänför sig till interventionsansökan.

---

(1)  EUT C 240, 9.7.2018.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/32 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/32

---

Tribunalens beslut av den 29 januari 2020 – Shindler m.fl. mot rådet

(Mål T-541/19) (1)

(Passivitetstalan - Institutionell rätt - Förenade kungarikets utträdande ur Europeiska unionen - Medborgare i Förenade kungariket som är bosatta i en annan medlemsstat i unionen - Europaparlamentsvalet år 2019 - Ansökan om att valet till Europaparlamentet skulle skjutas upp - Intresse av att få saken prövad föreligger inte - Avvisning)

(2020/C 95/41)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italien) och fem andra sökande vars namn anges i bilagan till beslutet (ombud: advokaten J. Fouchet)

Svarande: Europeiska unionens råd (ombud: M. Bauer och R. Meyer)

Saken

Talan som väckts med stöd av artikel 265 FEUF med yrkande om att domstolen ska fastställa att rådet rättstridigt underlät att besluta om att skjuta upp valet till Europaparlamentet år 2019 och därmed möjliggöra för sökandena att delta i valet.

Avgörande

| 1) | Talan avvisas. |
| --- | --- |

1)

Talan avvisas.

| 2) | Harry Shindler och de andra sökande vars namn anges i bilagan till detta beslut ska ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2)

Harry Shindler och de andra sökande vars namn anges i bilagan till detta beslut ska ersätta rättegångskostnaderna.

---

(1)  EUT C 337, 7.10.2019

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/33

---

Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 31 januari 2020 – Shindler m.fl. mot kommissionen

(Mål T-627/19 R)

(Interimistiskt förfarande - Område med frihet, säkerhet och rättvisa - Förenade kungarikets utträde ur unionen - Medborgare i Förenade kungariket som är bosatta i en annan EU-medlemsstat - Förlust av EU-medborgarskap - Passivitetstalan - Ansökan om interimistiska åtgärder kan inte prövas)

(2020/C 95/42)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Italien) och 5 andra sökande vilkas namn anges i en bilaga till beslutet (ombud: advokaten J. Fouchet)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: F. Erlbacher, C. Giolito och E. Montaguti)

Saken

Ansökan enligt artiklarna 279 FEUF och artikel 156 i tribunalens rättegångsregler dels om att skjuta upp följderna av kommissionens uttryckliga vägran den 13 september 2019 att erkänna sin passivitet, dels om att förplikta kommissionen att vidta vissa provisoriska åtgärder så att sökandena kan behålla sitt EU-medborgarskap efter det datum då Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland utträder ur Europeiska unionen, samt anta ett provisoriskt beslut om en alternativ status till nämnda medborgarskap, som omfattar olika åtgärder avseende inresa, vistelse, sociala rättigheter och yrkesverksamhet, som blir tillämpliga om ingen överenskommelse nås avseende Förenade kungarikets utträde ur unionen.

Avgörande

| 1) | Ansökan om interimistiska åtgärder avslås. |
| --- | --- |

1)

Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

| 2) | Frågan om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

2)

Frågan om rättegångskostnader anstår.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/33

---

Beslut meddelat av tribunalens ordförande den 29 januari 2020 – Silgan International och Silgan Closures mot kommissionen

(Mål T-808/19 R)

(Interimistiskt förfarande - Konkurrens - Begäran om upplysningar - Artikel 18.3 i förordning (EG) nr 1/2003 - Begäran om uppskov med verkställigheten - Situation som ställer krav på skyndsamhet föreligger inte)

(2020/C 95/43)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Silgan International Holdings BV (Amsterdam, Nederländerna), Silgan Closures GmbH (München, Tyskland) (ombud: advokaterna D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, B. Meyring och E. Venot)

Svarande: Europeiska kommissionen (ombud: B. Ernst, L. Wildpanner, A. Keidel och G. Meessen)

Saken

Ansökan med stöd av artiklarna 278 och 279 FEUF om uppskov med verkställigheten av kommissionens beslut C(2019) 8501 final av den 20 november 2019 om ett förfarande i enlighet med artikel 18.3 och artikel 24.1 i rådets förordning (EG) nr 1/2003 (ärende AT.40522 – Metallförpackningar).

Avgörande

| 1) | Ansökan om interimistiska åtgärder avslås. |
| --- | --- |

1)

Ansökan om interimistiska åtgärder avslås.

| 2) | Frågan om rättegångskostnader anstår. |
| --- | --- |

2)

Frågan om rättegångskostnader anstår.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/34 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/34

---

Talan väckt den 8 januari 2020 – Valiante mot kommissionen

(Mål T-13/20)

(2020/C 95/44)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Diego Valiante (Antwerp-Berchem, Belgien) (ombud: R. Wardyn, advokat)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 14 mars 2019 om avslag på sökandens ansökan om tillträde till det interna uttagningsprovet COM/1/AD10/18 (AD10), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 14 mars 2019 om avslag på sökandens ansökan om tillträde till det interna uttagningsprovet COM/1/AD10/18 (AD10),

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Den första grunden avser ett åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att ha nekat sökanden tillträde till det interna uttagningsprovet på grund av att han inte innehade den lägsta erforderliga lönegraden.






  — | Sökanden gör gällande att lägsta lönegrad inte är en rättvisande indikator på kompetens. Följaktligen utgör kravet på lägsta lönegrad ett hinder för att rekrytera kvalificerade och erfarna kandidater. |
| --- | --- | --- |

1.

Den första grunden avser ett åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att ha nekat sökanden tillträde till det interna uttagningsprovet på grund av att han inte innehade den lägsta erforderliga lönegraden.

—

Sökanden gör gällande att lägsta lönegrad inte är en rättvisande indikator på kompetens. Följaktligen utgör kravet på lägsta lönegrad ett hinder för att rekrytera kvalificerade och erfarna kandidater.

| 2. | Den andra grunden avser ett åsidosättande av likabehandlingsprincipen och artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att uppställa ett krav på lägsta lönegrad som inte påverkar tillfälligt anställda och tjänstemän på samma sätt. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden avser ett åsidosättande av likabehandlingsprincipen och artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att uppställa ett krav på lägsta lönegrad som inte påverkar tillfälligt anställda och tjänstemän på samma sätt.

| 3. | Den tredje grunden avser ett åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att ovannämnda krav är tillämpligt på endast ett område, vilket utgör hinder för rekrytering på grundval av högsta kompetens, prestationsförmåga och integritet med ett så brett deltagande som möjligt. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden avser ett åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att ovannämnda krav är tillämpligt på endast ett område, vilket utgör hinder för rekrytering på grundval av högsta kompetens, prestationsförmåga och integritet med ett så brett deltagande som möjligt.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/35

---

Talan väckt den 8 januari 2020 – Tratkowski mot kommissionen

(Mål T-14/20)

(2020/C 95/45)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Michal Tratkowski (Bryssel, Belgien) (ombud: R. Wardyn, advokat)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut av den 14 mars 2019 om avslag på sökandens ansökan om tillträde till det interna uttagningsprovet COM/2/AD12/18, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut av den 14 mars 2019 om avslag på sökandens ansökan om tillträde till det interna uttagningsprovet COM/2/AD12/18,

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden grunder.

| 1. | Den första grunden avser ett åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att ha nekat sökanden tillträde till det interna uttagningsprovet på grund av att han inte innehade den lägsta erforderliga lönegraden. Sökanden gör gällande att lägsta lönegrad inte är en rättvisande indikator på kompetens. Följaktligen utgör kravet på lägsta lönegrad ett hinder för att rekrytera kvalificerade och erfarna kandidater. |
| --- | --- |

1.

Den första grunden avser ett åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att ha nekat sökanden tillträde till det interna uttagningsprovet på grund av att han inte innehade den lägsta erforderliga lönegraden. Sökanden gör gällande att lägsta lönegrad inte är en rättvisande indikator på kompetens. Följaktligen utgör kravet på lägsta lönegrad ett hinder för att rekrytera kvalificerade och erfarna kandidater.

| 2. | Den andra grunden avser ett åsidosättande av likabehandlingsprincipen och artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att uppställa ett krav på lägsta lönegrad som inte påverkar tillfälligt anställda och tjänstemän på samma sätt. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden avser ett åsidosättande av likabehandlingsprincipen och artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att uppställa ett krav på lägsta lönegrad som inte påverkar tillfälligt anställda och tjänstemän på samma sätt.

| 3. | Den tredje grunden avser ett åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att ovannämnda krav är tillämpligt på endast ett område, vilket utgör hinder för rekrytering på grundval av högsta kompetens, prestationsförmåga och integritet med ett så brett deltagande som möjligt. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden avser ett åsidosättande av artikel 27 i tjänsteföreskrifterna, bestående i att ovannämnda krav är tillämpligt på endast ett område, vilket utgör hinder för rekrytering på grundval av högsta kompetens, prestationsförmåga och integritet med ett så brett deltagande som möjligt.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/35

---

Talan väckt den 14 januari 2020 – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis mot parlamentet

(Mål T-20/20)

(2020/C 95/46)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis AE (Kallithea Attikis, Grekland) (ombud: advokaten N. Korogiannakis)

Svarande: Europaparlamentet

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara Europaparlamentets beslut av den 5 december 2019 att tilldela bolaget andra platsen i inbjudan att lämna ansökningar TRA/EU19/2019: översättningstjänsten del 5 (översättning till engelska), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara Europaparlamentets beslut av den 5 december 2019 att tilldela bolaget andra platsen i inbjudan att lämna ansökningar TRA/EU19/2019: översättningstjänsten del 5 (översättning till engelska),

| — | förplikta Europaparlamentet att ersätta sökandens skada till följd av att denne gick miste om avtalet, |
| --- | --- |

—

förplikta Europaparlamentet att ersätta sökandens skada till följd av att denne gick miste om avtalet,

| — | alternativt, förplikta Europaparlamentet att ersätta sökanden för förlust av möjlighet att tilldelas ett avtal, |
| --- | --- |

—

alternativt, förplikta Europaparlamentet att ersätta sökanden för förlust av möjlighet att tilldelas ett avtal,

| — | förplikta Europaparlamentet att, även om denna ansökan avslås, ersätta sökandens rättsliga avgifter och andra omkostnader som uppkommit i samband med ansökan. |
| --- | --- |

—

förplikta Europaparlamentet att, även om denna ansökan avslås, ersätta sökandens rättsliga avgifter och andra omkostnader som uppkommit i samband med ansökan.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden: otillräcklig motivering – underlåtelse att uppge skäl, åsidosättande av artikel 296 FEUF, bilaga 1 kapitel 1, allmänna bestämmelser, avsnitt 1, punkt 31 i finansförordningen (EU) 2018/1046 (1) och artikel 89 i den delegerade förordningen(EU) 2019/715, (2) åsidosättande av väsentliga formföreskrifter och åsidosättande av rätten till ett effektivt rättsmedel.






  — | Sökanden anför att motiveringen är otillräcklig in concreto eftersom den inte specificerar viken brist i varje underavdelning som svarar mot de punkter som har härletts för varje påstått individuellt fel i översättningen. Sökanden kan därför vare sig förstå vad felet gäller exakt och kan inte heller bedöma det och lämna ett motsvarande motargument. |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: otillräcklig motivering – underlåtelse att uppge skäl, åsidosättande av artikel 296 FEUF, bilaga 1 kapitel 1, allmänna bestämmelser, avsnitt 1, punkt 31 i finansförordningen (EU) 2018/1046 (1) och artikel 89 i den delegerade förordningen(EU) 2019/715, (2) åsidosättande av väsentliga formföreskrifter och åsidosättande av rätten till ett effektivt rättsmedel.

—

Sökanden anför att motiveringen är otillräcklig in concreto eftersom den inte specificerar viken brist i varje underavdelning som svarar mot de punkter som har härletts för varje påstått individuellt fel i översättningen. Sökanden kan därför vare sig förstå vad felet gäller exakt och kan inte heller bedöma det och lämna ett motsvarande motargument.

| 2. | Andra grunden: Uppenbart oriktig bedömning.






  — | Utvärderingen innehåller ett antal uppenbara oriktiga bedömningar med avseende på underavdelningarna ”Stil – Klarhet”, ”Flytande – Interpunktion” och även ”Presentation och precision” och ”Felöversättning”. |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Uppenbart oriktig bedömning.

—

Utvärderingen innehåller ett antal uppenbara oriktiga bedömningar med avseende på underavdelningarna ”Stil – Klarhet”, ”Flytande – Interpunktion” och även ”Presentation och precision” och ”Felöversättning”.

| 3. | Tredje grunden: Oklara bedömningskriterier – Användning av samma kriterium två gånger – Tilldelning av poäng för samma egenskaper i anbuden under två olika utvärderingskriterier.






  — | Ett slags fel är oklart, eftersom ingen specifik bedömning har tagits med i förteckningen över anbudsspecificeringen och inte är en teknisk term inom översättaryrket. Anbudsspecificeringarna innehåller även uppgifter om undersökning av samma saker i två olika kriterier och skämmer därmed bedömningens resultat. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje grunden: Oklara bedömningskriterier – Användning av samma kriterium två gånger – Tilldelning av poäng för samma egenskaper i anbuden under två olika utvärderingskriterier.

—

Ett slags fel är oklart, eftersom ingen specifik bedömning har tagits med i förteckningen över anbudsspecificeringen och inte är en teknisk term inom översättaryrket. Anbudsspecificeringarna innehåller även uppgifter om undersökning av samma saker i två olika kriterier och skämmer därmed bedömningens resultat.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 21.2 i bilaga I till finansförordningen (EU) 2018/1046 – Oriktig vikt vid tilldelningskriterierna.






  — | Eftersom priset räknas som bara 33 procent, medan kvaliteten räknas som 66 procent, får priset mycket liten betydelse och kostnadens inverkan neutraliseras i tilldelningsförfarandet, vilket leder till köp av oförnuftigt dyra tjänster och till osund finansiell ledning. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av artikel 21.2 i bilaga I till finansförordningen (EU) 2018/1046 – Oriktig vikt vid tilldelningskriterierna.

—

Eftersom priset räknas som bara 33 procent, medan kvaliteten räknas som 66 procent, får priset mycket liten betydelse och kostnadens inverkan neutraliseras i tilldelningsförfarandet, vilket leder till köp av oförnuftigt dyra tjänster och till osund finansiell ledning.

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av anbudsspecificeringen och artikel 175 i finansförordningen (EU) 2018/1046 i förhållande till stilleståndsperioden.






  — | Trots att Europaparlamentet hade annonserat att undertecknandet av det aktuella kontraktet skulle upphävas tillfälligt, innehöll EUT en notis om att det hade undertecknats den 4 december 2019, och ingen rättelse har publicerats, därmed åsidosattes anbudsspecificeringen och artikel 175 i finansförordningen (EU) 2018/1046 i förhållande till stilleståndsperioden. |
| --- | --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av anbudsspecificeringen och artikel 175 i finansförordningen (EU) 2018/1046 i förhållande till stilleståndsperioden.

—

Trots att Europaparlamentet hade annonserat att undertecknandet av det aktuella kontraktet skulle upphävas tillfälligt, innehöll EUT en notis om att det hade undertecknats den 4 december 2019, och ingen rättelse har publicerats, därmed åsidosattes anbudsspecificeringen och artikel 175 i finansförordningen (EU) 2018/1046 i förhållande till stilleståndsperioden.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (EUT L 193, 2018, s. 1).

(2)  (EU) 2019/715 av den 18 december 2018 med rambudgetförordning för de organ som inrättats enligt EUF-fördraget och Euratomfördraget och som avses i artikel 70 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 (EUT L 122, 2019, s. 1)

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/37 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/37

---

Talan väckt den 16 januari 2020 – ID mot Europeiska utrikestjänsten

(Mål T-28/20)

(2020/C 95/47)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: ID (ombud: advokat C. Bernard-Glanz)

Svarande: Europeiska utrikestjänsten

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ta upp talan till sakprövning; |
| --- | --- |

—

ta upp talan till sakprövning;

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet och, såvitt erforderligt, ogiltigförklara beslutet om avslag på klagomålet; |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet och, såvitt erforderligt, ogiltigförklara beslutet om avslag på klagomålet;

| — | förplikta svaranden att betala 449 397,05 EUR som ersättning för den ekonomiska skada som sökanden åsamkats, jämte lagstadgad ränta till dess full betalning erlagts; |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att betala 449 397,05 EUR som ersättning för den ekonomiska skada som sökanden åsamkats, jämte lagstadgad ränta till dess full betalning erlagts;

| — | förplikta svaranden att betala 20 000 EUR som ersättning för den ideella skada som sökanden åsamkats, jämte lagstadgad ränta till dess full betalning erlagts, och |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att betala 20 000 EUR som ersättning för den ideella skada som sökanden åsamkats, jämte lagstadgad ränta till dess full betalning erlagts, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Första grunden: Åsidosättande av artikel 84 i anställningsvillkoren för övriga anställda vid Europeiska unionen:






  — | med avseende på att en olämplighetsbedömning måste företas för att motivera en uppsägning innan provanställningstiden löpt ut; |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden: Åsidosättande av artikel 84 i anställningsvillkoren för övriga anställda vid Europeiska unionen:

—

med avseende på att en olämplighetsbedömning måste företas för att motivera en uppsägning innan provanställningstiden löpt ut;

| — | med avseende på den olämplighetsnivå som måste föreligga för att motivera en uppsägning innan provanställningstiden löpt ut. |
| --- | --- |

—

med avseende på den olämplighetsnivå som måste föreligga för att motivera en uppsägning innan provanställningstiden löpt ut.

| 2. | Andra grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten och uppenbart felaktig bedömning






  — | med avseende på underlåtenheten att lämna tillräcklig motivering jämte uppenbart oriktig bedömning; |
| --- | --- | --- |

2.

Andra grunden: Åsidosättande av motiveringsskyldigheten och uppenbart felaktig bedömning

—

med avseende på underlåtenheten att lämna tillräcklig motivering jämte uppenbart oriktig bedömning;

| — | med avseende på bedömningen av de omständigheter som kan stödja en bedömning om uppenbar olämplighet. |
| --- | --- |

—

med avseende på bedömningen av de omständigheter som kan stödja en bedömning om uppenbar olämplighet.

| 3. | Tredje grunden: Maktmissbruk. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Maktmissbruk.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/38 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/38

---

Talan väckt den 22 januari 2020 – Förenade kungariket mot kommissionen

(Mål T-37/20)

(2020/C 95/48)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland (ombud: Z. Lavery, Agent och T. Buley, Barrister)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden(a) yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1835 (1) i den utsträckning det undantar från unionsfinansiering vissa utgifter som uppkommit för Förenade kungarikets ackrediterade betalningsorgan enligt Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och enligt Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) på grund av angiven brist såvitt avser definitionen av aktiv jordbrukare – närstående företag, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1835 (1) i den utsträckning det undantar från unionsfinansiering vissa utgifter som uppkommit för Förenade kungarikets ackrediterade betalningsorgan enligt Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och enligt Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) på grund av angiven brist såvitt avser definitionen av aktiv jordbrukare – närstående företag, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta Förenade kungarikets rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta Förenade kungarikets rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Till stöd för talan åberopar sökanden en grund, där det görs gällande felaktig tolkningen av artikel 9.2 a i förordning nr 1307/2013 (2).

Förenade kungariket har anfört nedanstående sju argument till stöd för denna grund:

| — | För det första gjorde kommissionen en felaktig tolkning av lydelsen i artikel 9.2 a. Bestämmelsen utesluter inte betalning till en sökande enbart på grund av att vederbörande ingår i en större grupp av företag, där ett annat företag som ingår i gruppen bedriver icke godkänd verksamhet. |
| --- | --- |

—

För det första gjorde kommissionen en felaktig tolkning av lydelsen i artikel 9.2 a. Bestämmelsen utesluter inte betalning till en sökande enbart på grund av att vederbörande ingår i en större grupp av företag, där ett annat företag som ingår i gruppen bedriver icke godkänd verksamhet.

| — | För det andra har sökanden hävdat att lydelsen i denna bestämmelse inte kan ha den mening som kommissionen har tillskrivit den. Vad gäller syntaxen, är det uppenbart att det som är förbjudet är att gruppen själv bedriver verksamheten i fråga. Detta villkor uppfylls inte om den som söker direktstöd är ett företag som (i sig och som sådant) uppfyller definitionen av jordbrukare i artikel 4.1 a, men som inte (i sig och som sådant) bedriver den relevanta verksamheten. |
| --- | --- |

—

För det andra har sökanden hävdat att lydelsen i denna bestämmelse inte kan ha den mening som kommissionen har tillskrivit den. Vad gäller syntaxen, är det uppenbart att det som är förbjudet är att gruppen själv bedriver verksamheten i fråga. Detta villkor uppfylls inte om den som söker direktstöd är ett företag som (i sig och som sådant) uppfyller definitionen av jordbrukare i artikel 4.1 a, men som inte (i sig och som sådant) bedriver den relevanta verksamheten.

| — | För det tredje stöds Förenade kungarikets tolkning av det faktum att formuleringen i artikel 9.2 a motsvarar definitionen i artikel 4.1 a av begreppet ”jordbrukare”. En ”jordbrukare” kan bestå av antingen (a) en enda (fysisk eller juridisk) person som bedriver jordbruksverksamhet eller (b) en grupp av sådana fysiska eller juridiska personer. I det senare fallet kommer den enda ”jordbrukaren” i den mening som avses i artikel 4.1 a att bestå av ett kollektiv av fysiska eller juridiska personer. Meningen bör inte läsas på så sätt att aspekten ”närstående enheter” införs i artikel 4.1 a, vilket innebär att en sådan betydelse inte bör ges artikel 9.2 a. |
| --- | --- |

—

För det tredje stöds Förenade kungarikets tolkning av det faktum att formuleringen i artikel 9.2 a motsvarar definitionen i artikel 4.1 a av begreppet ”jordbrukare”. En ”jordbrukare” kan bestå av antingen (a) en enda (fysisk eller juridisk) person som bedriver jordbruksverksamhet eller (b) en grupp av sådana fysiska eller juridiska personer. I det senare fallet kommer den enda ”jordbrukaren” i den mening som avses i artikel 4.1 a att bestå av ett kollektiv av fysiska eller juridiska personer. Meningen bör inte läsas på så sätt att aspekten ”närstående enheter” införs i artikel 4.1 a, vilket innebär att en sådan betydelse inte bör ges artikel 9.2 a.

| — | För det fjärde förefaller uttrycket ”grupp av fysiska eller juridiska personer” förekommer på andra ställen i förordningen, men kommissionen verkar inte konsekvent tolka det uttrycket i linje med sin tolkning av artikel 9.2 a. Förenade kungariket har hävdat att den aktuella meningen klart måste tolkas enhetligt i hela förordning nr 1307/13. |
| --- | --- |

—

För det fjärde förefaller uttrycket ”grupp av fysiska eller juridiska personer” förekommer på andra ställen i förordningen, men kommissionen verkar inte konsekvent tolka det uttrycket i linje med sin tolkning av artikel 9.2 a. Förenade kungariket har hävdat att den aktuella meningen klart måste tolkas enhetligt i hela förordning nr 1307/13.

| — | För det femte har Förenade kungariket hävdat att det finns ytterligare ett språkligt problem med kommissionens tolkning. Hänvisningen till ”fysisk” person i den aktuella meningen är överflödig. I själva verket skulle det räcka att bara hänvisa till ”grupper av juridiska personer”. En fysisk person kan aldrig ägas av en annan fysisk eller juridisk person, och de kan inte heller vara förknippade med någon annan sådan person på samma sätt som ett företag kan vara närstående till ett annat företag. |
| --- | --- |

—

För det femte har Förenade kungariket hävdat att det finns ytterligare ett språkligt problem med kommissionens tolkning. Hänvisningen till ”fysisk” person i den aktuella meningen är överflödig. I själva verket skulle det räcka att bara hänvisa till ”grupper av juridiska personer”. En fysisk person kan aldrig ägas av en annan fysisk eller juridisk person, och de kan inte heller vara förknippade med någon annan sådan person på samma sätt som ett företag kan vara närstående till ett annat företag.

| — | För det sjätte stödjer ändamålsenliga eller teleologiska överväganden Förenade kungarikets ståndpunkt och undergräver kommissionens resonemang. I skäl 10 anges nämligen att direktstöd inte bör beviljas ”fysiska eller juridiska personer om inte dessa personer kan visa att deras jordbruksverksamhet inte är marginell”. Detta angreppssätt överensstämmer helt med Storbritanniens tolkning av artikel 9.2 a och strider mot kommissionens tolkning. |
| --- | --- |

—

För det sjätte stödjer ändamålsenliga eller teleologiska överväganden Förenade kungarikets ståndpunkt och undergräver kommissionens resonemang. I skäl 10 anges nämligen att direktstöd inte bör beviljas ”fysiska eller juridiska personer om inte dessa personer kan visa att deras jordbruksverksamhet inte är marginell”. Detta angreppssätt överensstämmer helt med Storbritanniens tolkning av artikel 9.2 a och strider mot kommissionens tolkning.

| — | Slutligen medges i artikel 9.2 c ett undantag från förbudet i artikel 9.2 a när den sökande (vare sig det är fråga om en enskild person eller en grupp) omfattas av punkterna a–c. Under förutsättning att den sökande kan bevisa att dess jordbruksverksamhet ”inte är obetydlig” omfattas vederbörande av punkt b. Det är därför uppenbart att lagstiftarens avsikt inte varit att som sådant utesluta direktstöd till fysiska eller juridiska personer som bedriver icke godkänd verksamhet. |
| --- | --- |

—

Slutligen medges i artikel 9.2 c ett undantag från förbudet i artikel 9.2 a när den sökande (vare sig det är fråga om en enskild person eller en grupp) omfattas av punkterna a–c. Under förutsättning att den sökande kan bevisa att dess jordbruksverksamhet ”inte är obetydlig” omfattas vederbörande av punkt b. Det är därför uppenbart att lagstiftarens avsikt inte varit att som sådant utesluta direktstöd till fysiska eller juridiska personer som bedriver icke godkänd verksamhet.

---

(1)  Kommissionens genomförandebeslut (EU) 2019/1835 av den 30 oktober 2019 om undantagande från unionsfinansiering av vissa utgifter som betalats av medlemsstaterna inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu)) (EUT L 279, 2019, s. 98).

(2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1307/2013 av den 17 december 2013 om regler för direktstöd för jordbrukare inom de stödordningar som ingår i den gemensamma jordbrukspolitiken och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 637/2008 och rådets förordning (EG) 73/2009 (EUT L 347, 2013, s. 608).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/39

---

Talan väckt den 30 januari 2020 – CX mot kommisionen

(Mål T-52/20)

(2020/C 95/49)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Sökande: CX (ombud: advokaten É. Boigelot)

Svarande: Europeiska kommisionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | pröva målet i sak och bifalla talan. |
| --- | --- |

—

pröva målet i sak och bifalla talan.

Följaktligen:

| — | ogiltigförklara beslutet av den 21 mars 2019, med referensnummer Ares(2019)1889562 att återinplacera sökanden i lönegrad AD 8/5, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 21 mars 2019, med referensnummer Ares(2019)1889562 att återinplacera sökanden i lönegrad AD 8/5,

| — | ogiltigförklara beslutet av den 21 oktober 2019, med referensnummer Ares (2019)6485832, som meddelades sökanden samma dag, i vilket anställningsmyndigheten avslog sökandens klagomål av den 21 juni 2019, referensnummer R/348/19, över det angripna beslutet, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslutet av den 21 oktober 2019, med referensnummer Ares (2019)6485832, som meddelades sökanden samma dag, i vilket anställningsmyndigheten avslog sökandens klagomål av den 21 juni 2019, referensnummer R/348/19, över det angripna beslutet,

| — | fastställa att sökanden har rätt till ersättning för de förluster som följer av att sökanden inte befordrats och att vederbörande berövats rätten att kvarstå i tjänst och därvidlag förplikta kommissionen att betala en ersättning som preliminärt uppskattas till 300 000 (trehundra tusen) EUR, med förbehåll för att detta belopp kan höjas eller sänkas under målets handläggning, och |
| --- | --- |

—

fastställa att sökanden har rätt till ersättning för de förluster som följer av att sökanden inte befordrats och att vederbörande berövats rätten att kvarstå i tjänst och därvidlag förplikta kommissionen att betala en ersättning som preliminärt uppskattas till 300 000 (trehundra tusen) EUR, med förbehåll för att detta belopp kan höjas eller sänkas under målets handläggning, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i enlighet med rättegångsreglerna för Europeiska unionens tribunsal. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna i enlighet med rättegångsreglerna för Europeiska unionens tribunsal.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fyra grunder.

| 1. | Första grunden avser åsidosättande av skyldigheten att uppfylla tribunalens domar enligt artikel 266 FEUF samt åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar och principen om god tro. Sökanden har påpekat att kommissionen har medgett att den inte har återupprättat hans karriär, vilket den var skyldig att göra för att uppfylla dom av den 13 december 2018, CX mot kommissionen (T-743/16 RENV, ej publicerad, EU:T:2018:937). Han har tillfogat att kommissionen inte har gjort någon ny prövning av hans situation och inte jämfört hans kvalifikationer med kvalifikationerna hos andra befordringsbara tjänstemän. Sökanden anser slutligen att nämnda dom från tribunalen, vilken ogiltigförklarade beslutet att säga upp sökanden, utgjorde en försäkran som gav honom en berättigad förväntan om att hans karriär skulle återupprättas av anställningsmyndigheten med god tro, lojalt och uppriktigt, och med iakttagande av tillämpliga regler och principer. |
| --- | --- |

1.

Första grunden avser åsidosättande av skyldigheten att uppfylla tribunalens domar enligt artikel 266 FEUF samt åsidosättande av principen om skydd för berättigade förväntningar och principen om god tro. Sökanden har påpekat att kommissionen har medgett att den inte har återupprättat hans karriär, vilket den var skyldig att göra för att uppfylla dom av den 13 december 2018, CX mot kommissionen (T-743/16 RENV, ej publicerad, EU:T:2018:937). Han har tillfogat att kommissionen inte har gjort någon ny prövning av hans situation och inte jämfört hans kvalifikationer med kvalifikationerna hos andra befordringsbara tjänstemän. Sökanden anser slutligen att nämnda dom från tribunalen, vilken ogiltigförklarade beslutet att säga upp sökanden, utgjorde en försäkran som gav honom en berättigad förväntan om att hans karriär skulle återupprättas av anställningsmyndigheten med god tro, lojalt och uppriktigt, och med iakttagande av tillämpliga regler och principer.

| 2. | Andra grunden avser ett åsidosättande av motiveringsskyldigheten och om bristfällig motivering. Sökanden har härvidlag hävdat att den angripna skrivelsen inte innehåller någon motivering till varför han inplacerades i lönegrad AD 8/5. Sökanden anser att det är frågan om ett ”beslut som går honom emot” och inte ett ”rent bekräftande beslut”, eftersom skrivelsen genomför och delger sökanden ett beslut av kommissionen som går sökanden emot även om det var tyst och inte tidigare hade delgetts sökanden. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden avser ett åsidosättande av motiveringsskyldigheten och om bristfällig motivering. Sökanden har härvidlag hävdat att den angripna skrivelsen inte innehåller någon motivering till varför han inplacerades i lönegrad AD 8/5. Sökanden anser att det är frågan om ett ”beslut som går honom emot” och inte ett ”rent bekräftande beslut”, eftersom skrivelsen genomför och delger sökanden ett beslut av kommissionen som går sökanden emot även om det var tyst och inte tidigare hade delgetts sökanden.

| 3. | Tredje grunden avser ett materiellt fel som består i en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosättande av de allmänna genomförandebestämmelserna till artikel 45 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen (nedan kallade tjänsteföreskrifterna) och processuella fel. Sökanden anser att det ingenstans i tjänsteföreskrifterna stadgas att ett disciplinäret beslut om nedflyttning i lönegrad ex officio har företräde över ett senare beslut om befordran, när beslutens mottagare är samma tjänsteman och när befordran är en rättsakt som saknar villkor, varken uppskjutande eller upphävande, eller har någon begränsning i tid.. Kommissionen borde därför när den återupprättade sökandens karriär ha beaktat att han sedan den 1 januari 2010 hade varit inplacerad i lönegrad AD 10. Sökanden har vidare gjort gällande att kommissionen – efter att tribunalen ogiltigförklarade beslutet om uppsägning och till följd av hans återinsättning i tjänst och återupprättningen av hans karriär – var skyldig att återuppta befordringsförfarandet på den tidpunkt när detta förfarande suspenderades med tillämpning av genomgörandebestämmelserna till artikel 45 i tjänsteföreskrifterna. Slutligen anser sökanden att kommissionen var skyldig, för att lojalt och seriöst återupprätta karriären i god tro i överensstämmelse med principen om god förvaltningssed, detaljerat analysera samtliga omständigeter som möjliggör ett motiverat beslut vad beträffar den lönegrad som sökanden borde ha återinsatts i. Detta gjorde emellertid inte kommissionen och den hörde inte heller sökanden innan den fattade sitt beslut. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden avser ett materiellt fel som består i en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosättande av de allmänna genomförandebestämmelserna till artikel 45 i tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen (nedan kallade tjänsteföreskrifterna) och processuella fel. Sökanden anser att det ingenstans i tjänsteföreskrifterna stadgas att ett disciplinäret beslut om nedflyttning i lönegrad ex officio har företräde över ett senare beslut om befordran, när beslutens mottagare är samma tjänsteman och när befordran är en rättsakt som saknar villkor, varken uppskjutande eller upphävande, eller har någon begränsning i tid.. Kommissionen borde därför när den återupprättade sökandens karriär ha beaktat att han sedan den 1 januari 2010 hade varit inplacerad i lönegrad AD 10. Sökanden har vidare gjort gällande att kommissionen – efter att tribunalen ogiltigförklarade beslutet om uppsägning och till följd av hans återinsättning i tjänst och återupprättningen av hans karriär – var skyldig att återuppta befordringsförfarandet på den tidpunkt när detta förfarande suspenderades med tillämpning av genomgörandebestämmelserna till artikel 45 i tjänsteföreskrifterna. Slutligen anser sökanden att kommissionen var skyldig, för att lojalt och seriöst återupprätta karriären i god tro i överensstämmelse med principen om god förvaltningssed, detaljerat analysera samtliga omständigeter som möjliggör ett motiverat beslut vad beträffar den lönegrad som sökanden borde ha återinsatts i. Detta gjorde emellertid inte kommissionen och den hörde inte heller sökanden innan den fattade sitt beslut.

| 4. | Fjärde grunden avser ett åsidosättande av principen om lika möjligheter för likabehandling av tjänstemän och av principen om rätt till karriär. Sökanden har hävdat att principen om rätt till karriär, som utgör en särskild likabehandlingsprincip för tjänstemän, åsidosattes genom att administrationen under perioden den 1 januari 2010 – 1 maj 2019 åsidosatte såväl denna princip om rätt till karriär som artikel 5.5 i tjänsteföreskrifterna, jämförd med bestämmelserna i bilaga I, punkt B och med bestämmelserna om befordran av tjänstemän i nämnda föreskrifter, vilka fastslår att sökanden borde ha befordrats till lönegrad AD 11 den 1 januari 2014 och därefter till lönegrad AD 12 den 1 januari 2018. Samma skäl leder dessutom till slutsatsen att det har skett ett åsidosättande av principen om lika möjligheter för och likabehandling av tjänstemän, eftersom sökanden inte behandlades på samma sätt som andra tjänstemän. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden avser ett åsidosättande av principen om lika möjligheter för likabehandling av tjänstemän och av principen om rätt till karriär. Sökanden har hävdat att principen om rätt till karriär, som utgör en särskild likabehandlingsprincip för tjänstemän, åsidosattes genom att administrationen under perioden den 1 januari 2010 – 1 maj 2019 åsidosatte såväl denna princip om rätt till karriär som artikel 5.5 i tjänsteföreskrifterna, jämförd med bestämmelserna i bilaga I, punkt B och med bestämmelserna om befordran av tjänstemän i nämnda föreskrifter, vilka fastslår att sökanden borde ha befordrats till lönegrad AD 11 den 1 januari 2014 och därefter till lönegrad AD 12 den 1 januari 2018. Samma skäl leder dessutom till slutsatsen att det har skett ett åsidosättande av principen om lika möjligheter för och likabehandling av tjänstemän, eftersom sökanden inte behandlades på samma sätt som andra tjänstemän.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/41 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/41

---

Talan väckt den 3 februari 2020 – NetCologne mot kommissionen

(Mål T-58/20)

(2020/C 95/50)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH (Köln, Tyskland) (ombud: advokaterna M. Geppert, P. Schmitz och J. Schulze zur Wiesche))

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara beslut C(2019) 5187 final av den 18 juli 2019 i vilken kommissionen förklarade fusionen i mål M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets förenlig med den inre marknaden och EES-avtalet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara beslut C(2019) 5187 final av den 18 juli 2019 i vilken kommissionen förklarade fusionen i mål M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets förenlig med den inre marknaden och EES-avtalet, och

| — | förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden följande grunder.

| 1. | Första grunden avser att kommissionen har gjort en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosatt motiveringsskyldigheten och sin omsorgsskyldighet genom att förneka att det skulle föreligga väsentliga hinder för en effektiv konkurrens på marknaden för ”överföring av tv-signaler till detaljistledet i flerfamiljshus” med avseende på






  — | antagandet att eltagarna i fusionen inte är direkta konkurrenter, |
| --- | --- | --- |

1.

Första grunden avser att kommissionen har gjort en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosatt motiveringsskyldigheten och sin omsorgsskyldighet genom att förneka att det skulle föreligga väsentliga hinder för en effektiv konkurrens på marknaden för ”överföring av tv-signaler till detaljistledet i flerfamiljshus” med avseende på

—

antagandet att eltagarna i fusionen inte är direkta konkurrenter,

| — | antagandet om att deltagarna i fusionen inte är potentiella konkurrenter, och |
| --- | --- |

—

antagandet om att deltagarna i fusionen inte är potentiella konkurrenter, och

| — | de negativa effekter som fusionen skulle få för konkurrenterna. |
| --- | --- |

—

de negativa effekter som fusionen skulle få för konkurrenterna.

| 2. | Andra grunden avser att kommissionen har gjort en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosatt motiveringsskyldigheten och sin omsorgsplikt genom att förneka att det skulle föreligga väsentliga hinder för en effektiv konkurreens på marknaden för ”överföring av tv-signaler till under i småhus” med avseende på antagandet att deltafarna i fusionen varken är direkta eller potentiella konkurrenter. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden avser att kommissionen har gjort en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosatt motiveringsskyldigheten och sin omsorgsplikt genom att förneka att det skulle föreligga väsentliga hinder för en effektiv konkurreens på marknaden för ”överföring av tv-signaler till under i småhus” med avseende på antagandet att deltafarna i fusionen varken är direkta eller potentiella konkurrenter.

| 3. | Tredje grunden avser att kommissionen har gjort en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosatt artikel 2 och 8 i rådets förordning nr 139/2004 (1) vid avgränsningen av marknaden och vid bedömningen av den konkurrenemässiga verkan av utbudet av produkter med flera användningsmöjligheter, inbegripet utbudet av fastnätskommunikation i kombination med mobilkommunikation (utbud av fastnät/mobil”). |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden avser att kommissionen har gjort en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosatt artikel 2 och 8 i rådets förordning nr 139/2004 (1) vid avgränsningen av marknaden och vid bedömningen av den konkurrenemässiga verkan av utbudet av produkter med flera användningsmöjligheter, inbegripet utbudet av fastnätskommunikation i kombination med mobilkommunikation (utbud av fastnät/mobil”).

| 4. | Fjärde grunden avser att kommissionen har gjort en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosatt artikel 2 och 8 i förordning nr 139/2004, sin motiveringsskyldighet och sin omsorgsskyldighet vid bedömningen av och genom att anta att det förelugger tillgång till bredband i grossistledet eller vid lämnande av anbud. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden avser att kommissionen har gjort en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och åsidosatt artikel 2 och 8 i förordning nr 139/2004, sin motiveringsskyldighet och sin omsorgsskyldighet vid bedömningen av och genom att anta att det förelugger tillgång till bredband i grossistledet eller vid lämnande av anbud.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1)

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/42 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/42

---

Talan väckt den 3 februari 2020 – Deutsche Telekom mot kommissionen

(Mål T-64/20)

(2020/C 95/51)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Deutsche Telekom AG (Bonn, Tyskland) (ombud: advokaterna C. von Köckritz, U. Soltész och M. Wirtz)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut C (2019) 5187 final av den 18 juli 2019 i ärende M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut C (2019) 5187 final av den 18 juli 2019 i ärende M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets, och

| — | förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta svaranden att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 2.2 och 2.3 i EG:s koncentrationsförordning (1) genom att godkänna en transaktion som resulterar i att den sammanslagna enheten får en dominerande ställning och att den effektiva konkurrensen på den tyska marknaden för försäljning till kunder av överföring av Tv-signaler till flerbostadshus i detaljistledet påtagligt hämmas. Kommissionens slutsats att parterna varken var faktiska (direkt/indirekt) eller potentiella konkurrenter före transaktionen och att transaktionen inte skulle komma att leda till en påtaglig försämring av konkurrensvillkoren är behäftad med en uppenbart oriktig bedömning. Kommissionen underlät att beakta de negativa följderna av att den sammanslagna enheten har ett överlägset marknadsinflytande på grossistmarknaden för tillhandahållande och förvärv av tv-kanaler och på marknaden för överföring av tv-signaler i grossistledet inom marknaden för flerbostadshus. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Kommissionen har åsidosatt artikel 2.2 och 2.3 i EG:s koncentrationsförordning (1) genom att godkänna en transaktion som resulterar i att den sammanslagna enheten får en dominerande ställning och att den effektiva konkurrensen på den tyska marknaden för försäljning till kunder av överföring av Tv-signaler till flerbostadshus i detaljistledet påtagligt hämmas. Kommissionens slutsats att parterna varken var faktiska (direkt/indirekt) eller potentiella konkurrenter före transaktionen och att transaktionen inte skulle komma att leda till en påtaglig försämring av konkurrensvillkoren är behäftad med en uppenbart oriktig bedömning. Kommissionen underlät att beakta de negativa följderna av att den sammanslagna enheten har ett överlägset marknadsinflytande på grossistmarknaden för tillhandahållande och förvärv av tv-kanaler och på marknaden för överföring av tv-signaler i grossistledet inom marknaden för flerbostadshus.

| 2. | Andra grunden: Kommissionen gjorde en uppenbart felaktig bedömning när den fann att den effektiva konkurrensen på marknaden för enbostadshus inte påtagligt hämmas, i synnerhet eftersom detta grundas på påståendet att det inte fanns något betydande konkurrensförhållande mellan parterna före transaktionen. Transaktionen resulterar i en dominerande ställning som medför att den effektiva konkurrensen på marknaden för enbostadshus, vilken endast omfattar kabel- och IP-tv, påtagligt hämmas. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Kommissionen gjorde en uppenbart felaktig bedömning när den fann att den effektiva konkurrensen på marknaden för enbostadshus inte påtagligt hämmas, i synnerhet eftersom detta grundas på påståendet att det inte fanns något betydande konkurrensförhållande mellan parterna före transaktionen. Transaktionen resulterar i en dominerande ställning som medför att den effektiva konkurrensen på marknaden för enbostadshus, vilken endast omfattar kabel- och IP-tv, påtagligt hämmas.

| 3. | Tredje grunden: Kommissionens slutsats att den sammanslagna enheten kan och har för avsikt att skada Tele Columbus och andra leverantörer av Tv-signaler i detaljistledet som är beroende av överföring av tv-signaler via en mellanhand, det vill säga i förevarande fall den sammanslagna enheten är behäftad med felaktig rättstillämpning och en uppenbart oriktig bedömning. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Kommissionens slutsats att den sammanslagna enheten kan och har för avsikt att skada Tele Columbus och andra leverantörer av Tv-signaler i detaljistledet som är beroende av överföring av tv-signaler via en mellanhand, det vill säga i förevarande fall den sammanslagna enheten är behäftad med felaktig rättstillämpning och en uppenbart oriktig bedömning.

| 4. | Fjärde grunden: Kommissionens bedömning av de negativa verkningarna av transaktionen på grossistmarknaderna för tv är ofullständig och uppenbart felaktig. Det var i synnerhet felaktigt av kommissionen att finna att den sammanslagna enheten inte skulle ha för avsikt att hindra den sammanslagna enhetens konkurrenter från att få tillgång till innehåll och att ett sådant hinder inte skulle få betydande negativa verkningar för nedströmsmarknaderna i detaljistledet för överföring av Tv-signaler till flerbostadshus och enbostadshus. Kommissionen underlät även att bedöma den sammanslagna enhetens kapacitet och förmåga att, till skada för konsumenterna, skada konkurrenter i senare led genom att på annat sätt än genom fullständig utestängning (delvis utestängning) försämra deras tillgång till Tv-innehåll, inklusive digitala funktioner (till exempel omedelbar omstart, paus osv). |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Kommissionens bedömning av de negativa verkningarna av transaktionen på grossistmarknaderna för tv är ofullständig och uppenbart felaktig. Det var i synnerhet felaktigt av kommissionen att finna att den sammanslagna enheten inte skulle ha för avsikt att hindra den sammanslagna enhetens konkurrenter från att få tillgång till innehåll och att ett sådant hinder inte skulle få betydande negativa verkningar för nedströmsmarknaderna i detaljistledet för överföring av Tv-signaler till flerbostadshus och enbostadshus. Kommissionen underlät även att bedöma den sammanslagna enhetens kapacitet och förmåga att, till skada för konsumenterna, skada konkurrenter i senare led genom att på annat sätt än genom fullständig utestängning (delvis utestängning) försämra deras tillgång till Tv-innehåll, inklusive digitala funktioner (till exempel omedelbar omstart, paus osv).

| 5. | Femte grunden: Kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning när den fann att transaktionen, med de ändringar som följer av Vodafones åtaganden, inte leder till att den effektiva konkurrensen på grossistmarknaderna för tv påtagligt hämmas. Eftersom åtagandena inte uppfyller kraven i kommissionens tillkännagivande om korrigerande åtgärder och inte räckte för att transaktionen inte påtagligt ska hämma den effektiva konkurrensen på dessa och andra marknader åsidosätter kommissonens beslut om godkännande, i vilket dessa åtaganden accepteras, artikel 2.3 i koncentrationsförordningen. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Kommissionen gjorde en uppenbart oriktig bedömning när den fann att transaktionen, med de ändringar som följer av Vodafones åtaganden, inte leder till att den effektiva konkurrensen på grossistmarknaderna för tv påtagligt hämmas. Eftersom åtagandena inte uppfyller kraven i kommissionens tillkännagivande om korrigerande åtgärder och inte räckte för att transaktionen inte påtagligt ska hämma den effektiva konkurrensen på dessa och andra marknader åsidosätter kommissonens beslut om godkännande, i vilket dessa åtaganden accepteras, artikel 2.3 i koncentrationsförordningen.

---

(1)  Rådets förordning (EG) nr 139/2004 av den 20 januari 2004 om kontroll av företagskoncentrationer (EUT L 24, 2004, s. 1-22).

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/43 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/43

---

Överklagande ingett den 4 februari 2020 – Hauz 1929 mot EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)

(Mål T-66/20)

(2020/C 95/52)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Hauz 1929 Ltd (London, Förenade kungariket) (ombud: advokaten N. Lyberis)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornien, Förenta staterna)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande av det omtvistade varumärket: Klaganden vid tribunalen

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket HAUZ LONDON – Registreringsansökan nr 17 593 823

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 19 november 2019 i ärende R 884/2019-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO och motparten vid överklagandenämnden att ersätta klagandens rättegångskostnader för förevarande förfarande, inklusive de kostnader som uppkommit under förfarandet vid EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO och motparten vid överklagandenämnden att ersätta klagandens rättegångskostnader för förevarande förfarande, inklusive de kostnader som uppkommit under förfarandet vid EUIPO.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/44 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/44

---

Överklagande ingett den 3 februari 2020 – Hauz 1929 mot EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)

(Mål T-67/20)

(2020/C 95/53)

Överklagandet är avfattat på: engelska

Parter

Klagande: Hauz 1929 Ltd (London, Förenade kungariket) (ombud: advokaten N. Lyberis)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornien, Förenta staterna)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärke ”HAUZ NEW YORK” – Registreringsansökan nr 17 593 807

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 19 november 2019 i ärende R 886/2019-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO och motparten vid överklagandenämnden att ersätta klagandens rättegångskostnader i förevarande förfarande, inklusive kostnaderna inför EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO och motparten vid överklagandenämnden att ersätta klagandens rättegångskostnader i förevarande förfarande, inklusive kostnaderna inför EUIPO.

Grunder

| — | Åsidosättande av 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning nr 207/2009. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning nr 207/2009.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/44 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/44

---

Överklagande ingett den 4 februari 2020 – Hauz 1929 mot EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)

(Mål T-68/20)

(2020/C 95/54)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Hauz 1929 Ltd (London, Förenade Kungariket) (ombud: advokaten N. Lyberis)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornien, Förenta Staterna)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: EU-figurmärke HAUZ EST 1929 – Registreringsansökan nr 17 636 119

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av femte överklagandenämnden vid EUIPO den 19 november 2019 i ärende R 885/2019-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

delvis ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO och motparten vid överklagandenämnden att ersätta rättegångskostnaderna i detta förfarande, inbegripet dem inför EUIPO. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO och motparten vid överklagandenämnden att ersätta rättegångskostnaderna i detta förfarande, inbegripet dem inför EUIPO.

Grunder

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 23.3.2020 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 95/45 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 95/45

---

Talan väckt den 4 februari 2020 – Tele Columbus mot kommissionen

(Mål T-69/20)

(2020/C 95/55)

Rättegångsspråk: tyska

Parter

Sökande: Tele Columbus AG (Berlin, Tyskland) (ombud: advokaterna C. Wagner och J. Hackl)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara kommissionens beslut C82019) 5187 final av den 18 juli 2019 (M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets), och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kommissionens beslut C82019) 5187 final av den 18 juli 2019 (M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets), och

| — | förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska kommissionen att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.

| 1. | Första grunden avser en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och ett förfarandefel vid undersökningen av om det förelåg ett väsentligt hinder för en effektiv konkurrens som följd av icke-koordinerade horisontella verkningar på den tyska ”marknaden för överföring av kabeltv-signaler till hushåll i flerfamiljshus” (nedan kallad MDU-marknaden). |
| --- | --- |

1.

Första grunden avser en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och ett förfarandefel vid undersökningen av om det förelåg ett väsentligt hinder för en effektiv konkurrens som följd av icke-koordinerade horisontella verkningar på den tyska ”marknaden för överföring av kabeltv-signaler till hushåll i flerfamiljshus” (nedan kallad MDU-marknaden).

| 2. | Andra grunden avser en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning vid undersökningen av om det förelåg ett väsentligt hinder för en effektiv konkurrens som följd av icke-koordinerade horisontella verkningar på den tyska ”marknaden för överföring av tv-signaler till hushåll i småhus(kunder i småhus)”. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden avser en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning vid undersökningen av om det förelåg ett väsentligt hinder för en effektiv konkurrens som följd av icke-koordinerade horisontella verkningar på den tyska ”marknaden för överföring av tv-signaler till hushåll i småhus(kunder i småhus)”.

| 3. | Tredje grunden avser on uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och ett förfarandefel vid bedömningen av om det förelåg ett väsentligt hinder för en effektiv konkurrens som följd av icke-koordinerade vertikala verkningar på den tyska marknaden för signaldistribution och den därmed förbundna MDU-marknaden i Tyskland. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden avser on uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och ett förfarandefel vid bedömningen av om det förelåg ett väsentligt hinder för en effektiv konkurrens som följd av icke-koordinerade vertikala verkningar på den tyska marknaden för signaldistribution och den därmed förbundna MDU-marknaden i Tyskland.

| 4. | Fjärde grunden avser en felaktig skönsmässig bedömning vid undersökningen av om det förelåg ett väsentligt hinder för en effektiv konkurrens som följd av icke-koordinerade horisontella verkningar på den så kallade input-marknaden i Tyskland. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden avser en felaktig skönsmässig bedömning vid undersökningen av om det förelåg ett väsentligt hinder för en effektiv konkurrens som följd av icke-koordinerade horisontella verkningar på den så kallade input-marknaden i Tyskland.

| 5. | Femte grunden avser en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och ett förfarandefel vid undersökningen av utfästelser, eftersom kommissionen godtog utfästelser som på förhand inte var – strukturellt – ägnade att kompensera för de betydande konkurrensbegränsningar som följde av fusionen. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden avser en uppenbart felaktig skönsmässig bedömning och ett förfarandefel vid undersökningen av utfästelser, eftersom kommissionen godtog utfästelser som på förhand inte var – strukturellt – ägnade att kompensera för de betydande konkurrensbegränsningar som följde av fusionen.

---