# Den Europæiske Unions C 129/20.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 129 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 63. årgang20. april 2020 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 129

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

63. årgang20. april 2020

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2020/C 129/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2020/C 129/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Retten |
| 2020/C 129/02 | Sag T-874/19: Sag anlagt den 23. december 2019 — Impera mod EUIPO — Euro Games Technology (Flaming Forties) | 2 |
| 2020/C 129/03 | Sag T-875/19: Sag anlagt den 23. december 2019 — Impera mod EUIPO — Euro Games Technology (Flaming Forties) | 3 |
| 2020/C 129/04 | Sag T-72/20: Sag anlagt den 5. februar 2020 — Satabank mod ECB | 3 |
| 2020/C 129/05 | Sag T-77/20: Sag anlagt den 10. februar 2020 — Ascenza Agro og Afrasa mod Kommissionen | 4 |
| 2020/C 129/06 | Sag T-79/20: Sag anlagt den 12. februar 2020 — AI mod ECDC | 6 |
| 2020/C 129/07 | Sag T-95/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kazembe Musonda mod Rådet | 7 |
| 2020/C 129/08 | Sag T-97/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kande Mupompa mod Rådet | 8 |
| 2020/C 129/09 | Sag T-99/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Golvabia Innovation mod EUIPO (MaxWear) | 8 |
| 2020/C 129/10 | Sag T-101/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Ilunga Luyoyo mod Rådet | 9 |
| 2020/C 129/11 | Sag T-102/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kampete mod Rådet | 10 |
| 2020/C 129/12 | Sag T-103/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Mutondo mod Rådet | 10 |
| 2020/C 129/13 | Sag T-104/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Ramazani Shadary mod Rådet | 11 |
| 2020/C 129/14 | Sag T-105/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Ruhorimbere mod Rådet | 11 |
| 2020/C 129/15 | Sag T-106/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Amisi Kumba mod Rådet | 12 |
| 2020/C 129/16 | Sag T-107/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Boshab mod Rådet | 13 |
| 2020/C 129/17 | Sag T-108/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kahimbi Kasagwe mod Rådet | 13 |
| 2020/C 129/18 | Sag T-109/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Numbi mod Rådet | 14 |
| 2020/C 129/19 | Sag T-110/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kanyama mod Rådet | 14 |
| 2020/C 129/20 | Sag T-111/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — PT Wilmar Bioenergi Indonesia m.fl. mod Kommissionen | 15 |
| 2020/C 129/21 | Sag T-113/20: Sag anlagt den 20. februar 2020 — BSEF mod Kommissionen | 16 |
| 2020/C 129/22 | Sag T-114/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Alvargonzález Ramos mod EUIPO — Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital) | 17 |
| 2020/C 129/23 | Sag T-115/20: Sag anlagt den 20. februar 2020 — Puigdemont i Casamajó og Comín i Oliveres mod Parlamentet | 18 |
| 2020/C 129/24 | Sag T-116/20: Sag anlagt den 20. februar 2020 — Società agricola Vivai Maiorana m.fl. mod -Kommissionen | 19 |
| 2020/C 129/25 | Sag T-117/20: Sag anlagt den 21. februar 2020 — El Corte Inglés mod EUIPO — MKR Design (Panthé) | 20 |
| 2020/C 129/26 | Sag T-118/20: Sag anlagt den 21. februar 2020 — Voco mod EUIPO (formen på en emballageform) | 21 |
| 2020/C 129/27 | Sag T-121/20: Sag anlagt den 21. februar 2020 — IP mod Kommissionen | 21 |
| 2020/C 129/28 | Sag T-122/20: Sag anlagt den 20. februar 2020 — Sciessent mod Kommissionen | 22 |
| 2020/C 129/29 | Sag T-126/20: Sag anlagt den 27. februar 2020 — Autoridad Portuaria de Bilbao mod Kommissionen | 23 |
| 2020/C 129/30 | Sag T-128/20: Sag anlagt den 27. februar 2020 — Collibra mod EUIPO — Dietrich (COLLIBRA) | 24 |
| 2020/C 129/31 | Sag T-129/20: Sag anlagt den 27. februar 2020 — Collibra mod EUIPO — Dietrich (collibra) | 25 |
| 2020/C 129/32 | Sag T-138/20: Sag anlagt den 2. marts 2020 — PT Ciliandra Perkasa mod Kommissionen | 26 |
| 2020/C 129/33 | Sag T-143/20: Sag anlagt den 2. marts 2020 — PT Pelita Agung Agrindustri og PT Permata Hijau Palm Oleo mod Kommissionen | 27 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Retten

2020/C 129/02

Sag T-874/19: Sag anlagt den 23. december 2019 — Impera mod EUIPO — Euro Games Technology (Flaming Forties)

2

2020/C 129/03

Sag T-875/19: Sag anlagt den 23. december 2019 — Impera mod EUIPO — Euro Games Technology (Flaming Forties)

3

2020/C 129/04

Sag T-72/20: Sag anlagt den 5. februar 2020 — Satabank mod ECB

3

2020/C 129/05

Sag T-77/20: Sag anlagt den 10. februar 2020 — Ascenza Agro og Afrasa mod Kommissionen

4

2020/C 129/06

Sag T-79/20: Sag anlagt den 12. februar 2020 — AI mod ECDC

6

2020/C 129/07

Sag T-95/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kazembe Musonda mod Rådet

7

2020/C 129/08

Sag T-97/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kande Mupompa mod Rådet

8

2020/C 129/09

Sag T-99/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Golvabia Innovation mod EUIPO (MaxWear)

8

2020/C 129/10

Sag T-101/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Ilunga Luyoyo mod Rådet

9

2020/C 129/11

Sag T-102/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kampete mod Rådet

10

2020/C 129/12

Sag T-103/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Mutondo mod Rådet

10

2020/C 129/13

Sag T-104/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Ramazani Shadary mod Rådet

11

2020/C 129/14

Sag T-105/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Ruhorimbere mod Rådet

11

2020/C 129/15

Sag T-106/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Amisi Kumba mod Rådet

12

2020/C 129/16

Sag T-107/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Boshab mod Rådet

13

2020/C 129/17

Sag T-108/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kahimbi Kasagwe mod Rådet

13

2020/C 129/18

Sag T-109/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Numbi mod Rådet

14

2020/C 129/19

Sag T-110/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kanyama mod Rådet

14

2020/C 129/20

Sag T-111/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — PT Wilmar Bioenergi Indonesia m.fl. mod Kommissionen

15

2020/C 129/21

Sag T-113/20: Sag anlagt den 20. februar 2020 — BSEF mod Kommissionen

16

2020/C 129/22

Sag T-114/20: Sag anlagt den 19. februar 2020 — Alvargonzález Ramos mod EUIPO — Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital)

17

2020/C 129/23

Sag T-115/20: Sag anlagt den 20. februar 2020 — Puigdemont i Casamajó og Comín i Oliveres mod Parlamentet

18

2020/C 129/24

Sag T-116/20: Sag anlagt den 20. februar 2020 — Società agricola Vivai Maiorana m.fl. mod -Kommissionen

19

2020/C 129/25

Sag T-117/20: Sag anlagt den 21. februar 2020 — El Corte Inglés mod EUIPO — MKR Design (Panthé)

20

2020/C 129/26

Sag T-118/20: Sag anlagt den 21. februar 2020 — Voco mod EUIPO (formen på en emballageform)

21

2020/C 129/27

Sag T-121/20: Sag anlagt den 21. februar 2020 — IP mod Kommissionen

21

2020/C 129/28

Sag T-122/20: Sag anlagt den 20. februar 2020 — Sciessent mod Kommissionen

22

2020/C 129/29

Sag T-126/20: Sag anlagt den 27. februar 2020 — Autoridad Portuaria de Bilbao mod Kommissionen

23

2020/C 129/30

Sag T-128/20: Sag anlagt den 27. februar 2020 — Collibra mod EUIPO — Dietrich (COLLIBRA)

24

2020/C 129/31

Sag T-129/20: Sag anlagt den 27. februar 2020 — Collibra mod EUIPO — Dietrich (collibra)

25

2020/C 129/32

Sag T-138/20: Sag anlagt den 2. marts 2020 — PT Ciliandra Perkasa mod Kommissionen

26

2020/C 129/33

Sag T-143/20: Sag anlagt den 2. marts 2020 — PT Pelita Agung Agrindustri og PT Permata Hijau Palm Oleo mod Kommissionen

27

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2020/C 129/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 114 af 6.4.2020

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 103 af 30.3.2020

EUT C 95 af 23.3.2020

EUT C 87 af 16.3.2020

EUT C 77 af 9.3.2020

EUT C 68 af 2.3.2020

EUT C 61 af 24.2.2020

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Retten

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/2 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/2

---

Sag anlagt den 23. december 2019 — Impera mod EUIPO — Euro Games Technology (Flaming Forties)

(Sag T-874/19)

(2020/C 129/02)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Impera GmbH (Steinhaus, Østrig) (ved advokat C. Straberger)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Euro Games Technology Ltd (Vranya-Lozen-Triugulnika, Bulgarien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Impera GmbH

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket Flaming Forties — registreringsansøgning nr. 16 729 154

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. oktober 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2304/2018-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Sagsøgerens EU-varemærkeansøgning nr. 16 729 154 tillades registreret i sin helhed, idet sagen ellers, subsidiært, hjemvises til appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerens EU-varemærkeansøgning nr. 16 729 154 tillades registreret i sin helhed, idet sagen ellers, subsidiært, hjemvises til appelkammeret.

| — | Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger, såfremt førstnævnte intervenerer i sagen. |
| --- | --- |

—

Den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger, såfremt førstnævnte intervenerer i sagen.

| — | EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger, såfremt den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO ikke tilpligtes at betale disse. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger, såfremt den anden part i sagen for appelkammeret ved EUIPO ikke tilpligtes at betale disse.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b). i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b). i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/3

---

Sag anlagt den 23. december 2019 — Impera mod EUIPO — Euro Games Technology (Flaming Forties)

(Sag T-875/19)

(2020/C 129/03)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Impera GmbH (Steinhaus, Østrig) (ved advokat C. Straberger)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Euro Games Technology Ltd (Vranya-Lozen-Triugulnika, Bulgarien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Impera GmbH

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket Flaming Forties — registreringsansøgning nr. 16 761 769

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 23. oktober 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2321/2018-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Sagsøgerens EU-varemærkeregistreringsansøgning nr. 16 761 769 imødekommes i det hele eller, subsidiært, sagen hjemvises til appelkammeret. |
| --- | --- |

—

Sagsøgerens EU-varemærkeregistreringsansøgning nr. 16 761 769 imødekommes i det hele eller, subsidiært, sagen hjemvises til appelkammeret.

| — | Den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den anden part i sagen for appelkammeret tilpligtes, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger.

| — | EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger, såfremt den anden part i sagen for appelkammeret ikke tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale de af sagsøgeren afholdte omkostninger, såfremt den anden part i sagen for appelkammeret ikke tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/3

---

Sag anlagt den 5. februar 2020 — Satabank mod ECB

(Sag T-72/20)

(2020/C 129/04)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Satabank plc (St. Julians, Malta) (ved advokat O. Behrends)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB)

Sagsøgerens påstande

| — | ECB’s afgørelse af 26. november 2019, hvorved ECB meddelte Satabank afslag på indsigt i dens sagsakter, annulleres. |
| --- | --- |

—

ECB’s afgørelse af 26. november 2019, hvorved ECB meddelte Satabank afslag på indsigt i dens sagsakter, annulleres.

| — | ECB tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

ECB tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat otte anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at ECB ikke tog hensyn til sagsøgerens primære materielle ret til aktindsigt. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at ECB ikke tog hensyn til sagsøgerens primære materielle ret til aktindsigt.

| 2. | Andet anbringende om, at ECB’s afgørelse er baseret på en uberettiget snæver fortolkning af artikel 32, stk. 1, i forordning (EU) nr. 468/2014 (1). |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at ECB’s afgørelse er baseret på en uberettiget snæver fortolkning af artikel 32, stk. 1, i forordning (EU) nr. 468/2014 (1).

| 3. | Tredje anbringende om, at ECB’s afgørelse tilsidesatte sagsøgerens ret til en behørigt begrundet afgørelse. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at ECB’s afgørelse tilsidesatte sagsøgerens ret til en behørigt begrundet afgørelse.

| 4. | Fjerde anbringende om, at sagsøgerens ret til at blive hørt er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at sagsøgerens ret til at blive hørt er blevet tilsidesat.

| 5. | Femte anbringende om, at retssikkerhedsprincippet er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at retssikkerhedsprincippet er blevet tilsidesat.

| 6. | Sjette anbringende om, at proportionalitetsprincippet er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at proportionalitetsprincippet er blevet tilsidesat.

| 7. | Syvende anbringende om, at ECB tilsidesatte princippet om nemo auditur. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om, at ECB tilsidesatte princippet om nemo auditur.

| 8. | Ottende anbringende om, at retten til effektive retsmidler i henhold til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

8.

Ottende anbringende om, at retten til effektive retsmidler i henhold til artikel 47 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder er blevet tilsidesat.

---

(1)  Den Europæiske Centralbanks forordning (EU) nr. 468/2014 af 16.4.2014 om fastlæggelse af en ramme for samarbejde inden for Den Fælles Tilsynsmekanisme mellem Den Europæiske Centralbank og de kompetente nationale myndigheder og med de udpegede nationale myndigheder (EUT 2014, L 141, s. 1).

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/4 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/4

---

Sag anlagt den 10. februar 2020 — Ascenza Agro og Afrasa mod Kommissionen

(Sag T-77/20)

(2020/C 129/05)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Ascenza Agro, SA (Setúbal, Portugal) og Afrasa, SA (Paterna-Valencia, Spanien) (ved advokaterne K. Van Maldegem og P. Sellar samt solicitor V. McElwee)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling og sagsøgerne gives medhold. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling og sagsøgerne gives medhold.

| — | Den anfægtede retsakt (1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede retsakt (1) annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat ni anbringender.

| 1. | Første anbringende om en tilsidesættelse af en væsentlig formforskrift, idet sagsøgte ikke overholdt alle de obligatoriske krav, der er fastsat i Kommissionens gennemførelsesforordning nr. 844/2012 (2) (artikel 12 og 13), og vedtog den anfægtede retsakt på grundlag af en ufuldstændig risikovurdering. Dette betyder, at den anfægtede retsakt ikke bygger på det fulde retligt påkrævede videnskabelige grundlag. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af en væsentlig formforskrift, idet sagsøgte ikke overholdt alle de obligatoriske krav, der er fastsat i Kommissionens gennemførelsesforordning nr. 844/2012 (2) (artikel 12 og 13), og vedtog den anfægtede retsakt på grundlag af en ufuldstændig risikovurdering. Dette betyder, at den anfægtede retsakt ikke bygger på det fulde retligt påkrævede videnskabelige grundlag.

| 2. | Andet anbringende om en tilsidesættelse af gennemsigtighedsprincippet i forhold til den første sagsøger, idet den første sagsøger på intet tidspunkt under fornyelsesproceduren modtog nogen indikationer af, at der var betænkeligheder ud over de, der var blevet kommenteret under perioden med offentlig høring eller fremført i Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) anmodning om supplerende oplysninger i henhold til artikel 13, stk. 3. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om en tilsidesættelse af gennemsigtighedsprincippet i forhold til den første sagsøger, idet den første sagsøger på intet tidspunkt under fornyelsesproceduren modtog nogen indikationer af, at der var betænkeligheder ud over de, der var blevet kommenteret under perioden med offentlig høring eller fremført i Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritets (EFSA) anmodning om supplerende oplysninger i henhold til artikel 13, stk. 3.

| 3. | Tredje anbringende om en tilsidesættelse af en væsentlig formforskrift, idet grundlaget for den anfægtede retsakt udgøres af to EFSA-erklæringer i stedet for en standard EFSA peerevalueringsrapport, og idet den første sagsøger ikke var i stand til at fremlægge videnskabelige kommentarer, som kunne besvare sagsøgtes betænkeligheder. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en tilsidesættelse af en væsentlig formforskrift, idet grundlaget for den anfægtede retsakt udgøres af to EFSA-erklæringer i stedet for en standard EFSA peerevalueringsrapport, og idet den første sagsøger ikke var i stand til at fremlægge videnskabelige kommentarer, som kunne besvare sagsøgtes betænkeligheder.

| 4. | Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af forsigtighedsprincippet: Den anfægtede retsakt understøttes af forsigtighedsprincippet, som for stoffet chlorpyrifos-methyl blev anvendt ulovligt, fordi den første sagsøger havde fremlagt et relevant sæt data, som efter at være blevet vurderet viste negative resultater, og derfor fuldt ud opfyldte de krav, der følger af forsigtighedsprincippet. Endvidere kan forsigtighedsprincippet kun finde anvendelse, når en risikovurdering er blevet foretaget og afsluttet. I den foreliggende sag blev risikovurderingen imidlertid ikke fuldført, og forsigtighedsprincippet i sig selv udgjorde grundlaget for risikovurderingens konklusion. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om en tilsidesættelse af forsigtighedsprincippet: Den anfægtede retsakt understøttes af forsigtighedsprincippet, som for stoffet chlorpyrifos-methyl blev anvendt ulovligt, fordi den første sagsøger havde fremlagt et relevant sæt data, som efter at være blevet vurderet viste negative resultater, og derfor fuldt ud opfyldte de krav, der følger af forsigtighedsprincippet. Endvidere kan forsigtighedsprincippet kun finde anvendelse, når en risikovurdering er blevet foretaget og afsluttet. I den foreliggende sag blev risikovurderingen imidlertid ikke fuldført, og forsigtighedsprincippet i sig selv udgjorde grundlaget for risikovurderingens konklusion.

| 5. | Femte anbringende om et åbenbart urigtigt skøn, idet sagsøgte tog en irrelevant faktor i betragtning med henblik på vedtagelsen af den anfægtede retsakt. Sidstnævnte blev vedtaget efter en forskriftsudvalgsprocedure, som krævede et kvalificeret flertal inden for SCoPAFF. På grund af Det Forenede Kongeriges forestående udtræden af EU (herefter »Brexit«) deltog Det Forenede Kongeriges repræsentant ikke i SCoPAFF-mødet den 6. december 2019, og gav i stedet en stemmefuldmagt til Finland. Det Forenede Kongeriges repræsentant deltog ikke, fordi Det Forenede Kongeriges regering i slutningen af august 2019 erklærede en ny politik vedrørende landets deltagelse i møder ved EU’s videnskabelige komiteer. Det, at Finland — og i forlængelse deraf sagsøgte — tog hensyn til den Brexit-motiverede politik, betyder, at en irrelevant faktor blev taget i betragtning ved vedtagelsen af den anfægtede retsakt. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om et åbenbart urigtigt skøn, idet sagsøgte tog en irrelevant faktor i betragtning med henblik på vedtagelsen af den anfægtede retsakt. Sidstnævnte blev vedtaget efter en forskriftsudvalgsprocedure, som krævede et kvalificeret flertal inden for SCoPAFF. På grund af Det Forenede Kongeriges forestående udtræden af EU (herefter »Brexit«) deltog Det Forenede Kongeriges repræsentant ikke i SCoPAFF-mødet den 6. december 2019, og gav i stedet en stemmefuldmagt til Finland. Det Forenede Kongeriges repræsentant deltog ikke, fordi Det Forenede Kongeriges regering i slutningen af august 2019 erklærede en ny politik vedrørende landets deltagelse i møder ved EU’s videnskabelige komiteer. Det, at Finland — og i forlængelse deraf sagsøgte — tog hensyn til den Brexit-motiverede politik, betyder, at en irrelevant faktor blev taget i betragtning ved vedtagelsen af den anfægtede retsakt.

| 6. | Sjette anbringende om en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik: Sagsøgte og EFSA nærede den opfattelse, at chlorpyrifos-methyl kunne fremvise sundhedsmæssige betænkeligheder, og de organiserede derfor et ekspertmøde, efter hvilket den rapporterende medlemsstat blev bedt om at foretage yderligere søgning i litteraturen for at bekræfte disse betænkeligheder. Denne søgning førte til, at der blev truffet afgørelse på grundlag ikke-overensstemmende studier, og uden at den første sagsøger fik mulighed for at gøre sit synspunkt kendt. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om en tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik: Sagsøgte og EFSA nærede den opfattelse, at chlorpyrifos-methyl kunne fremvise sundhedsmæssige betænkeligheder, og de organiserede derfor et ekspertmøde, efter hvilket den rapporterende medlemsstat blev bedt om at foretage yderligere søgning i litteraturen for at bekræfte disse betænkeligheder. Denne søgning førte til, at der blev truffet afgørelse på grundlag ikke-overensstemmende studier, og uden at den første sagsøger fik mulighed for at gøre sit synspunkt kendt.

| 7. | Syvende anbringende om at konklusionen vedrørende genotoksicitet retligt set er uholdbar: Sagsøgte nåede til den konklusion, at chlorpyrifos-methyl fremviste et potentiale for genotoksicitet på grundlag af en ulovlig og fejlagtig anvendelse af analogislutningen og weight of evidence-tilgangen. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om at konklusionen vedrørende genotoksicitet retligt set er uholdbar: Sagsøgte nåede til den konklusion, at chlorpyrifos-methyl fremviste et potentiale for genotoksicitet på grundlag af en ulovlig og fejlagtig anvendelse af analogislutningen og weight of evidence-tilgangen.

| 8. | Ottende anbringende om at konklusionen vedrørende udviklingsneurotoksicitet retligt set er uholdbar: Sagsøgte identificerede betænkeligheder vedrørende chlorpyrifos-methyls udviklingsneurotoksicitet på grundlag af en analogislutning mellem stofferne chlorpyrifos-ethyl og organofosfater, på den ene side, og chlorpyrifos-methyl, på den anden side, uden at give nogen indikation af, hvorledes og hvorfor denne analogislutning var videnskabeligt og retligt relevant. |
| --- | --- |

8.

Ottende anbringende om at konklusionen vedrørende udviklingsneurotoksicitet retligt set er uholdbar: Sagsøgte identificerede betænkeligheder vedrørende chlorpyrifos-methyls udviklingsneurotoksicitet på grundlag af en analogislutning mellem stofferne chlorpyrifos-ethyl og organofosfater, på den ene side, og chlorpyrifos-methyl, på den anden side, uden at give nogen indikation af, hvorledes og hvorfor denne analogislutning var videnskabeligt og retligt relevant.

| 9. | Niende anbringende om en tilsidesættelse af reglerne om klassificering som reproduktionstoksisk i kategori 1B: Sagsøgte tilsidesatte de regler, der er fastsat i forordning (EF) 1272/2008 (3), da denne anførte, at en klassificering af chlorpyrifos-methyl som reproduktionstoksisk i kategori 1B kunne være relevant. Denne tilkendegivelse var således baseret på en ulovlig og ikke-underbygget anvendelsen af analogislutningen. |
| --- | --- |

9.

Niende anbringende om en tilsidesættelse af reglerne om klassificering som reproduktionstoksisk i kategori 1B: Sagsøgte tilsidesatte de regler, der er fastsat i forordning (EF) 1272/2008 (3), da denne anførte, at en klassificering af chlorpyrifos-methyl som reproduktionstoksisk i kategori 1B kunne være relevant. Denne tilkendegivelse var således baseret på en ulovlig og ikke-underbygget anvendelsen af analogislutningen.

---

(1)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2020/17 af 10.1.2020 om ikke at forny godkendelsen af aktivstoffet chlorpyrifos-methyl, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, og om ændring af bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 (EUT 2020, L 7, s. 11).

(2)  Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 844/2012 af 18.9.2012 om fastsættelse af de fornødne bestemmelser til gennemførelse af fornyelsesproceduren for aktivstoffer, jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (EUT 2012, L 252, s. 26).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1272/2008 af 16.12.2008 om klassificering, mærkning og emballering af stoffer og blandinger og om ændring og ophævelse af direktiv 67/548/EØF og 1999/45/EF og om ændring af forordning (EF) nr. 1907/2006 (EUT 2008, L 353, s. 1).

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/6

---

Sag anlagt den 12. februar 2020 — AI mod ECDC

(Sag T-79/20)

(2020/C 129/06)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: AI (ved advokaterne L. Levi og A. Champetier)

Sagsøgt: Det Europæiske Center for Forebyggelse af og Kontrol med Sygdomme (ECDC)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen dateret den 5. april 2019, hvorved sagsøgeren fik afslag på ansøgningen om bistand af 10. april 2018, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen dateret den 5. april 2019, hvorved sagsøgeren fik afslag på ansøgningen om bistand af 10. april 2018, annulleres.

| — | Om fornødent annulleres afgørelsen dateret den 4. november 2019, hvorved sagsøgeren fik afslag på klagen dateret den 5. juli 2019. |
| --- | --- |

—

Om fornødent annulleres afgørelsen dateret den 4. november 2019, hvorved sagsøgeren fik afslag på klagen dateret den 5. juli 2019.

| — | Sagsøgeren tilkendes økonomisk kompensation, som ex aequo et bono fastsættes til 75 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren tilkendes økonomisk kompensation, som ex aequo et bono fastsættes til 75 000 EUR.

| — | Der træffes afgørelse om, at sagsøgerens sagsomkostninger godtgøres. |
| --- | --- |

—

Der træffes afgørelse om, at sagsøgerens sagsomkostninger godtgøres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten og retten til at blive hørt. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af begrundelsespligten og retten til at blive hørt.

| 2. | Andet anbringende om et åbenbart urigtigt skøn og en tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 24. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om et åbenbart urigtigt skøn og en tilsidesættelse af tjenestemandsvedtægtens artikel 24.

| 3. | Tredje anbringende om en tilsidesættelse af omsorgspligten. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en tilsidesættelse af omsorgspligten.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/7

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kazembe Musonda mod Rådet

(Sag T-95/20)

(2020/C 129/07)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Jean-Claude Kazembe Musonda (Lubumbashi, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 9 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 9 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 9 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 9 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om en tilsidesættelse af retten til forsvar, herunder en tilsidesættelse af begrundelsespligten, der gør det muligt at begrunde foranstaltningerne og sikre en effektiv domstolsbeskyttelse, og af retten til at blive hørt. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om en tilsidesættelse af retten til forsvar, herunder en tilsidesættelse af begrundelsespligten, der gør det muligt at begrunde foranstaltningerne og sikre en effektiv domstolsbeskyttelse, og af retten til at blive hørt.

| 2. | Andet anbringende om et åbenbart urigtigt skøn for så vidt angår sagsøgerens involvering i handlinger, der udgør alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Den Demokratiske Republik Congo. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om et åbenbart urigtigt skøn for så vidt angår sagsøgerens involvering i handlinger, der udgør alvorlige krænkelser af menneskerettighederne i Den Demokratiske Republik Congo.

| 3. | Tredje anbringende om en tilsidesættelse af retten til privatlivets fred, uskyldsformodningen og proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om en tilsidesættelse af retten til privatlivets fred, uskyldsformodningen og proportionalitetsprincippet.

| 4. | Fjerde anbringende om, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i Rådets afgørelse 2010/788/FUSP af 20. december 2010 om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Republik Congo og om ophævelse af fælles holdning 2008/369/FUSP (EUT 2010, L 336, s. 30)[, som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2231 af 12. december 2016 om ændring af afgørelse 2010/788),] og artikel 2b, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1183/2005 af 18. juli 2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod personer, der bryder våbenembargoen over for Den Demokratiske Republik Congo (EUT 2005, L 193, s. 1)[, som ændret ved Rådets forordning (EU) 2016/2230 af 12. december 2016 om ændring af forordning nr. 1183/2005),] ikke finder anvendelse. I denne henseende har sagsøgeren gjort gældende, at det retlige kriterium, således som det er defineret i disse artikler, og hvorpå opførelsen af sagsøgerens navn på de omhandlede lister er støttet, udgør en tilsidesættelse af princippet om forudsigelighed af Unionens retsakter og proportionalitetsprincippet, for så vidt som Rådet herved er blevet indrømmet en vilkårlig skønsbeføjelse. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i Rådets afgørelse 2010/788/FUSP af 20. december 2010 om restriktive foranstaltninger over for Den Demokratiske Republik Congo og om ophævelse af fælles holdning 2008/369/FUSP (EUT 2010, L 336, s. 30)[, som ændret ved Rådets afgørelse (FUSP) 2016/2231 af 12. december 2016 om ændring af afgørelse 2010/788),] og artikel 2b, stk. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 1183/2005 af 18. juli 2005 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod personer, der bryder våbenembargoen over for Den Demokratiske Republik Congo (EUT 2005, L 193, s. 1)[, som ændret ved Rådets forordning (EU) 2016/2230 af 12. december 2016 om ændring af forordning nr. 1183/2005),] ikke finder anvendelse. I denne henseende har sagsøgeren gjort gældende, at det retlige kriterium, således som det er defineret i disse artikler, og hvorpå opførelsen af sagsøgerens navn på de omhandlede lister er støttet, udgør en tilsidesættelse af princippet om forudsigelighed af Unionens retsakter og proportionalitetsprincippet, for så vidt som Rådet herved er blevet indrømmet en vilkårlig skønsbeføjelse.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/8 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/8

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kande Mupompa mod Rådet

(Sag T-97/20)

(2020/C 129/08)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Alex Kande Mupompa (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 8 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 8 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 8 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 8 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/8 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/8

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Golvabia Innovation mod EUIPO (MaxWear)

(Sag T-99/20)

(2020/C 129/09)

Processprog: svensk

Parter

Sagsøger: Golvabia Innovation AB (Anderstorp, Sverige) (ved advokat D. Thorbjörnsson)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om registrering af EU-ordmærket MaxWear — registreringsansøgning nr. 17 953 494

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 19. december 2019 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 888/2019-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Varemærket »MaxWear« tillades registreret for de ansøgte varer. |
| --- | --- |

—

Varemærket »MaxWear« tillades registreret for de ansøgte varer.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), og artikel 7, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/9

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Ilunga Luyoyo mod Rådet

(Sag T-101/20)

(2020/C 129/10)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Ferdinand Ilunga Luyoyo (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 3 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 3 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 3 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 3 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/10 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/10

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kampete mod Rådet

(Sag T-102/20)

(2020/C 129/11)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Ilunga Kampete (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 1 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 1 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 1 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 1 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/10 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/10

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Mutondo mod Rådet

(Sag T-103/20)

(2020/C 129/12)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kalev Mutondo (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 12 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 12 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 12 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 12 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/11 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/11

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Ramazani Shadary mod Rådet

(Sag T-104/20)

(2020/C 129/13)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Emmanuel Ramazani Shadary (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 11 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 11 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 11 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 11 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/11 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/11

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Ruhorimbere mod Rådet

(Sag T-105/20)

(2020/C 129/14)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Éric Ruhorimbere (Mbuji-Mayi, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 10 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 10 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 10 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 10 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/12 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/12

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Amisi Kumba mod Rådet

(Sag T-106/20)

(2020/C 129/15)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Gabriel Amisi Kumba (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 2 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 2 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 2 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 2 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/13

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Boshab mod Rådet

(Sag T-107/20)

(2020/C 129/16)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Évariste Boshab (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 7 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 7 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 7 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 7 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/13

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kahimbi Kasagwe mod Rådet

(Sag T-108/20)

(2020/C 129/17)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Delphin Kahimbi Kasagwe (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 6 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 6 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 6 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 6 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/14

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Numbi mod Rådet

(Sag T-109/20)

(2020/C 129/18)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: John Numbi (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 5 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 5 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 5 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 5 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/14

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Kanyama mod Rådet

(Sag T-110/20)

(2020/C 129/19)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Célestin Kanyama (Kinshasa, Den Demokratiske Republik Congo) (ved advokaterne T. Bontinck, P. De Wolf og A. Guillerme)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 4 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP. |
| --- | --- |

—

Rådets afgørelse (FUSP) 2019/2109 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 4 i bilag II til afgørelse 2010/788/FUSP.

| — | Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 4 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005. |
| --- | --- |

—

Rådets gennemførelsesforordning (EU) 2019/2101 af 9. december 2019 annulleres, for så vidt som sagsøgeren herved er blevet fastholdt under nr. 4 i bilag Ia til forordning (EF) nr. 1183/2005.

| — | Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at bestemmelserne i artikel 3, stk. 2, litra b), i afgørelse 2010/788/FUSP og i artikel 2b, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 1183/2005 er ulovlige.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til dem, som er fremsat i sag T-95/20, Kazembe Musonda mod Rådet.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/15

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — PT Wilmar Bioenergi Indonesia m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-111/20)

(2020/C 129/20)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: PT Wilmar Bioenergi Indonesia (Medan, Indonesien), PT Wilmar Nabati Indonesia (Medan) og PT Multi Nabati Sulawesi (Sulawesi Utara, Indonesien) (ved advokaterne P. Vander Schueren og E. Gergondet)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2092 af 28. november 2019 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af biodiesel med oprindelse i Indonesien (1) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2092 af 28. november 2019 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af biodiesel med oprindelse i Indonesien (1) annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger i forbindelse med sagen. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger i forbindelse med sagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Europa-Kommissionen tilsidesatte artikel 3, stk. 1, litra a), artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), artikel 3, stk. 2, og artikel 7, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (»grundforordningen«), og foretog en række åbenbart urigtige vurderinger ved at fastslå, at betalingerne modtaget fra Oil Palm Plantation Fund udgjorde et udligningsberettiget subsidie, og ved ikke at justere den fordel, som sagsøgerne angiveligt havde modtaget for de rabatter, der var blevet ydet, og for de transport- og kreditomkostninger, som var blevet afholdt for at opnå de angivelige subsidier. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Europa-Kommissionen tilsidesatte artikel 3, stk. 1, litra a), artikel 3, stk. 1, litra a), nr. i), artikel 3, stk. 2, og artikel 7, stk. 2, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (»grundforordningen«), og foretog en række åbenbart urigtige vurderinger ved at fastslå, at betalingerne modtaget fra Oil Palm Plantation Fund udgjorde et udligningsberettiget subsidie, og ved ikke at justere den fordel, som sagsøgerne angiveligt havde modtaget for de rabatter, der var blevet ydet, og for de transport- og kreditomkostninger, som var blevet afholdt for at opnå de angivelige subsidier.

| 2. | Andet anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a, nr. iv, artikel 3, stk. 1, litra b, artikel 3, stk. 2, artikel 6, litra d, og artikel 28, stk. 5, og foretog en række åbenbart urigtige vurderinger ved at konkludere, at der forelå statslig støtte til levering af rå palmeolie mod utilstrækkeligt vederlag. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte grundforordningens artikel 3, stk. 1, litra a, nr. iv, artikel 3, stk. 1, litra b, artikel 3, stk. 2, artikel 6, litra d, og artikel 28, stk. 5, og foretog en række åbenbart urigtige vurderinger ved at konkludere, at der forelå statslig støtte til levering af rå palmeolie mod utilstrækkeligt vederlag.

| 3. | Tredje anbringende om, at sagsøgte foretog en åbenbart urigtig vurdering og tilsidesatte grundforordningens artikel 8, stk. 8, ved at konkludere, at EU-erhvervsgrenen var konfronteret med en trussel om væsentlig skade. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at sagsøgte foretog en åbenbart urigtig vurdering og tilsidesatte grundforordningens artikel 8, stk. 8, ved at konkludere, at EU-erhvervsgrenen var konfronteret med en trussel om væsentlig skade.

| 4. | Fjerde anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte grundforordningens artikel 8, stk. 5, og artikel 8, stk. 6, og foretog en række åbenbart urigtige vurderinger ved at konkludere, at importen fra Indonesien truede med at forårsage skade på EU-erhvervsgrenen, og ved at se bort fra indvirkningen af importen fra Argentina. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at sagsøgte tilsidesatte grundforordningens artikel 8, stk. 5, og artikel 8, stk. 6, og foretog en række åbenbart urigtige vurderinger ved at konkludere, at importen fra Indonesien truede med at forårsage skade på EU-erhvervsgrenen, og ved at se bort fra indvirkningen af importen fra Argentina.

---

(1)  EUT 2019, L 317, s. 42.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/16

---

Sag anlagt den 20. februar 2020 — BSEF mod Kommissionen

(Sag T-113/20)

(2020/C 129/21)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Bromine Science Environnemental Forum (BSEF) (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne R. Cana, E. Mullier og H. Widemann)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens forordning (EU) 2019/2021 af 1. oktober 2019 om fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af elektroniske skærme i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF, om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 1275/2008 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 642/2009 annulleres, for så vidt som den forbyder halogenerede flammehæmmere. |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) 2019/2021 af 1. oktober 2019 om fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af elektroniske skærme i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF, om ændring af Kommissionens forordning (EF) nr. 1275/2008 og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 642/2009 annulleres, for så vidt som den forbyder halogenerede flammehæmmere.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat syv anbringender.

| 1. | Med det første anbringende gøres det gældende, at Kommissionen ved vedtagelsen af den anfægtede forordning tilsidesatte artikel 1, stk. 4, og artikel 15, stk. 2, litra c), nr. i), i direktivet om miljøvenligt design (1), handlede ultra vires og overskred sine beføjelser samt hindrede den effektive virkning af andre EU-retlige foranstaltninger. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende gøres det gældende, at Kommissionen ved vedtagelsen af den anfægtede forordning tilsidesatte artikel 1, stk. 4, og artikel 15, stk. 2, litra c), nr. i), i direktivet om miljøvenligt design (1), handlede ultra vires og overskred sine beføjelser samt hindrede den effektive virkning af andre EU-retlige foranstaltninger.

| 2. | Med det andet anbringende gøres det gældende, at Kommissionen tilsidesatte sagsøgerens ret til forsvar, idet den med den anfægtede forordning forbød halogenerede flammehæmmere til brug i elektroniske skærme. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende gøres det gældende, at Kommissionen tilsidesatte sagsøgerens ret til forsvar, idet den med den anfægtede forordning forbød halogenerede flammehæmmere til brug i elektroniske skærme.

| 3. | Med det tredje anbringende gøres det gældende, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn og undlod at tage hensyn til alle oplysninger, tilsidesatte artikel 15, stk. 1, i direktivet om miljøvenligt design og tilsidesatte sin forpligtelse til at foretage en passende konsekvensanalyse, da den i henhold til den anfægtede forordning forbød halogenerede flammehæmmere. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende gøres det gældende, at Kommissionen anlagde et åbenbart urigtigt skøn og undlod at tage hensyn til alle oplysninger, tilsidesatte artikel 15, stk. 1, i direktivet om miljøvenligt design og tilsidesatte sin forpligtelse til at foretage en passende konsekvensanalyse, da den i henhold til den anfægtede forordning forbød halogenerede flammehæmmere.

| 4. | Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at den anfægtede forordning er i strid med retssikkerhedsprincippet, for så vidt som sagsøgeren befinder sig i en situation med en uacceptabel retlig usikkerhed. |
| --- | --- |

4.

Med det fjerde anbringende gøres det gældende, at den anfægtede forordning er i strid med retssikkerhedsprincippet, for så vidt som sagsøgeren befinder sig i en situation med en uacceptabel retlig usikkerhed.

| 5. | Med det femte anbringende gøres det gældende, at den anfægtede forordning er i strid med proportionalitetsprincippet, for så vidt som forbuddet mod halogenerede flammehæmmere overskrider grænserne for, hvad der er passende, ikke var nødvendigt for at nå de forfulgte mål og ikke er den mindst bebyrdende foranstaltning, som Kommissionen kunne have anvendt. |
| --- | --- |

5.

Med det femte anbringende gøres det gældende, at den anfægtede forordning er i strid med proportionalitetsprincippet, for så vidt som forbuddet mod halogenerede flammehæmmere overskrider grænserne for, hvad der er passende, ikke var nødvendigt for at nå de forfulgte mål og ikke er den mindst bebyrdende foranstaltning, som Kommissionen kunne have anvendt.

| 6. | Med det sjette anbringende gøres det gældende, at den anfægtede forordning er i strid med ligebehandlingsprincippet, for så vidt som forbuddet mod halogenerede flammehæmmere udgør forskelsbehandling i forhold til andre produktkategorier og i forhold til andre stoffer. |
| --- | --- |

6.

Med det sjette anbringende gøres det gældende, at den anfægtede forordning er i strid med ligebehandlingsprincippet, for så vidt som forbuddet mod halogenerede flammehæmmere udgør forskelsbehandling i forhold til andre produktkategorier og i forhold til andre stoffer.

| 7. | Med det syende anbringende gøres det gældende, at Kommissionen ved vedtagelsen af den anfægtede forordning tilsidesatte artikel 15, stk. 1, i direktivet om miljøvenligt design og artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 og 8 i afgørelse 1999/468/EF (2) og handlede ultra vires. |
| --- | --- |

7.

Med det syende anbringende gøres det gældende, at Kommissionen ved vedtagelsen af den anfægtede forordning tilsidesatte artikel 15, stk. 1, i direktivet om miljøvenligt design og artikel 5a, stk. 1-4, og artikel 7 og 8 i afgørelse 1999/468/EF (2) og handlede ultra vires.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/125/EF af 21.10.2009 om rammerne for fastlæggelse af krav til miljøvenligt design af energirelaterede produkter (EUT 2009, L 285, s. 10).

(2)  Rådets afgørelse af 28.6.1999 om fastsættelse af de nærmere vilkår for udøvelsen af de gennemførelsesbeføjelser, der tillægges Kommissionen (EFT 1999, L 184, s. 23).

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/17

---

Sag anlagt den 19. februar 2020 — Alvargonzález Ramos mod EUIPO — Ursus-3 Capital, A.V. (URSUS Kapital)

(Sag T-114/20)

(2020/C 129/22)

Stævningen er affattet på spansk

Parter

Sagsøger: Pablo Erik Alvargonzález Ramos (Madrid, Spanien) (ved advokat E. Sugrañes Coca)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Ursus-3 Capital, A.V., SA (Madrid, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Pablo Erik Alvargonzález Ramos

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærket URSUS Kapital — EU-varemærke nr. 5 641 303

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 10. december 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO i sag R 711/2019-5

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse ændres, begæringen om, at det registrerede EU-varemærke nr. 5 641 303, URSUS Kapital (figurmærke), erklæres ugyldigt på grund af manglende brug vedrørende tjenesteydelsen »finansiel virksomhed« i klasse 36, afslås, og det fastslås, at der er blevet gjort faktisk brug af varemærke nr. 5 641 303 for »finansiel virksomhed«. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse ændres, begæringen om, at det registrerede EU-varemærke nr. 5 641 303, URSUS Kapital (figurmærke), erklæres ugyldigt på grund af manglende brug vedrørende tjenesteydelsen »finansiel virksomhed« i klasse 36, afslås, og det fastslås, at der er blevet gjort faktisk brug af varemærke nr. 5 641 303 for »finansiel virksomhed«.

| — | Subsidiært ændres den anfægtede afgørelse, begæringen om, at det registrerede EU-varemærke nr. 5 641 303, URSUS Kapital (figurmærke), erklæres ugyldigt på grund af manglende brug vedrørende tjenesteydelsen »finansiel virksomhed« i klasse 36, afslås, og det fastslås, at der er blevet gjort faktisk brug af varemærke nr. 5 641 303 for i det mindste »finansiel virksomhed, dvs. investeringsvirksomhed, investering af pengemidler, investeringsanalyser, forvaltning af investeringer, investeringsrådgivning og investeringer i fast ejendom«. |
| --- | --- |

—

Subsidiært ændres den anfægtede afgørelse, begæringen om, at det registrerede EU-varemærke nr. 5 641 303, URSUS Kapital (figurmærke), erklæres ugyldigt på grund af manglende brug vedrørende tjenesteydelsen »finansiel virksomhed« i klasse 36, afslås, og det fastslås, at der er blevet gjort faktisk brug af varemærke nr. 5 641 303 for i det mindste »finansiel virksomhed, dvs. investeringsvirksomhed, investering af pengemidler, investeringsanalyser, forvaltning af investeringer, investeringsrådgivning og investeringer i fast ejendom«.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 18 og 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og af artikel 10 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 18 og 58 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 og af artikel 10 i Kommissionens delegerede forordning (EU) 2018/625.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/18 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/18

---

Sag anlagt den 20. februar 2020 — Puigdemont i Casamajó og Comín i Oliveres mod Parlamentet

(Sag T-115/20)

(2020/C 129/23)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Carles Puigdemont i Casamajó (Waterloo, Belgien) og Antoni Comín i Oliveres (Waterloo) (ved advokaterne P. Bekaert, G. Boye og S. Bekaert samt B. Emmerson, QC)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Sagsøgernes påstande

| — | Afgørelse truffet af Europa-Parlamentets formand, som afspejlet i dennes skrivelse af 10. december 2019, om ikke at give Parlamentet meddelelse om den anmodning om beskyttelse af sagsøgernes immunitet, som Diana Riba i Giner havde indgivet på deres vegne den 10. oktober 2019 i henhold til artikel 7, stk. 1 og 2, og artikel 9, stk.1, i Europa-Parlamentets forretningsorden, og om ikke at henvise denne anmodning til det ansvarlige udvalg, annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet af Europa-Parlamentets formand, som afspejlet i dennes skrivelse af 10. december 2019, om ikke at give Parlamentet meddelelse om den anmodning om beskyttelse af sagsøgernes immunitet, som Diana Riba i Giner havde indgivet på deres vegne den 10. oktober 2019 i henhold til artikel 7, stk. 1 og 2, og artikel 9, stk.1, i Europa-Parlamentets forretningsorden, og om ikke at henvise denne anmodning til det ansvarlige udvalg, annulleres.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne anført et enkelt anbringende, hvorefter formanden for Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at give meddelelse om anmodningen om beskyttelse af sagsøgernes immunitet i Parlamentet og om ikke at henvise den til det ansvarlige udvalg tilsidesatte artikel 9, stk. 1, i Europa-Parlamentets forretningsorden, sammenholdt med artikel 343 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, artikel 9 og 18 i protokol nr. 7 vedrørende Den Europæiske Unions privilegier og immuniteter (1), artikel 6, artikel 39, stk. 2, artikel 41 og 45 i chartret om grundlæggende rettigheder, artikel 2, stk. 1, i statutten for Europa-Parlamentets medlemmer (2) og artikel 5, stk. 2, i Europa-Parlamentets forretningsorden.

---

(1)  EUT 2012, C 326, s. 266.

(2)  Europa-Parlamentets afgørelse af 28.9.2005 om vedtagelse af statutten for Europa-Parlamentets medlemmer (2005/684/EF, Euratom), EUT 2005, L 262, s. 1.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/19 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/19

---

Sag anlagt den 20. februar 2020 — Società agricola Vivai Maiorana m.fl. mod -Kommissionen

(Sag T-116/20)

(2020/C 129/24)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøgere: Società agricola Vivai Maiorana Ss (Curinga, Italien), Confederazione Italiana Agricoltori — CIA (Rom, Italien) og MIVA — Moltiplicatori Italiani Viticoli Associati (Faenza, Italien) (ved advokaterne E. Scoccini og G. Scoccini)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2072 af 28. november 2019, nærmere bestemt: bilag IV, del A (frø af foderplanter), del B (sædekorn), del C (vin), del F (grøntsagsfrø), del I (plantemateriale af grøntsagsplanter) og del J (frugtplanter), annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2072 af 28. november 2019, nærmere bestemt: bilag IV, del A (frø af foderplanter), del B (sædekorn), del C (vin), del F (grøntsagsfrø), del I (plantemateriale af grøntsagsplanter) og del J (frugtplanter), annulleres.

| — | Artikel 36, bilag I, afsnit 4, punkt 3, og artikel 37, stk. 2, i forordning (EU) 2016/2031 erklæres for ugyldige. |
| --- | --- |

—

Artikel 36, bilag I, afsnit 4, punkt 3, og artikel 37, stk. 2, i forordning (EU) 2016/2031 erklæres for ugyldige.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Dette søgsmål er rettet mod Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2072 af 28. november 2019, der fastsætter ensartede betingelser for gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/2031 om beskyttelsesforanstaltninger mod planteskadegørere og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) 690/2008 og ændring af Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2018/2019 (EUT 2019, L 319, s. 1), nærmere bestemt: bilag IV, del A (frø af foderplanter), del B (sædekorn), del C (vin), del F (grøntsagsfrø), del I (plantemateriale af grøntsagsplanter) og del J (frugtplanter).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 36, litra e) og f), i forordning (EU) 2016/2031 samt af proportionalitetsprincippet og om, at der i det foreliggende tilfælde ikke er givet en tilstrækkelig begrundelse






  — | Det gøres i denne forbindelse gældende, at den tærskelværdi på 0 % for forekomsten af EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere, der med hensyn til vejtræer er fastsat af Kommissionen i bilag IV til forordning (EU) 2019/2072, er fastlagt uden, at den grundige vurdering, som i henhold til artikel 36, litra e) og f), i forordning (EU) 2016/203 kræves for at afgøre, om de EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere har uacceptable økonomiske konsekvenser, og om der findes gennemførlige og effektive foranstaltninger til forebyggelse af skadegørerenes forekomst, er blevet foretaget. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af artikel 36, litra e) og f), i forordning (EU) 2016/2031 samt af proportionalitetsprincippet og om, at der i det foreliggende tilfælde ikke er givet en tilstrækkelig begrundelse

—

Det gøres i denne forbindelse gældende, at den tærskelværdi på 0 % for forekomsten af EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere, der med hensyn til vejtræer er fastsat af Kommissionen i bilag IV til forordning (EU) 2019/2072, er fastlagt uden, at den grundige vurdering, som i henhold til artikel 36, litra e) og f), i forordning (EU) 2016/203 kræves for at afgøre, om de EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere har uacceptable økonomiske konsekvenser, og om der findes gennemførlige og effektive foranstaltninger til forebyggelse af skadegørerenes forekomst, er blevet foretaget.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af den internationale traktat om plantegenetiske ressourcer på fødevare- og landbrugsområdet (ITPGRFA)






  — | Det gøres i denne forbindelse gældende, at indførelsen af en tærskelværdi på 0 % for forekomsten af EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere med hensyn til vejtræer udgør en tilsidesættelse af artikel 9 i den internationale traktat om plantegenetiske ressourcer på fødevare- og landbrugsområdet (ITPGRFA), der er undertegnet af EU og af de enkelte lande i Unionen. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af den internationale traktat om plantegenetiske ressourcer på fødevare- og landbrugsområdet (ITPGRFA)

—

Det gøres i denne forbindelse gældende, at indførelsen af en tærskelværdi på 0 % for forekomsten af EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere med hensyn til vejtræer udgør en tilsidesættelse af artikel 9 i den internationale traktat om plantegenetiske ressourcer på fødevare- og landbrugsområdet (ITPGRFA), der er undertegnet af EU og af de enkelte lande i Unionen.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/848 af 30. maj 2018 økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (EUT 2018, L 150, s. 1)






  — | Det gøres i denne forbindelse gældende, at udvælgelsen og standardiseringen af plantesorter ved anvendelse af tærskelværdien for EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere åbenlyst tilsidesætter bestemmelserne i forordning (EU) 2018/848. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2018/848 af 30. maj 2018 økologisk produktion og mærkning af økologiske produkter og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 834/2007 (EUT 2018, L 150, s. 1)

—

Det gøres i denne forbindelse gældende, at udvælgelsen og standardiseringen af plantesorter ved anvendelse af tærskelværdien for EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere åbenlyst tilsidesætter bestemmelserne i forordning (EU) 2018/848.

| 4. | Fjerde anbringende om uforenelighed med Den Europæiske Unions landbrugspolitik






  — | Det gøres i denne forbindelse gældende, at indførelsen af tærskler for EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere er i strid med Den Europæiske Unions landbrugspolitik, navnlig:






  — | Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT 1992, L 206, s. 7) |
| --- | --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om uforenelighed med Den Europæiske Unions landbrugspolitik

—

Det gøres i denne forbindelse gældende, at indførelsen af tærskler for EU-regulerede ikkekarantæne skadegørere er i strid med Den Europæiske Unions landbrugspolitik, navnlig:

—

Rådets direktiv 92/43/EØF af 21. maj 1992 om bevaring af naturtyper samt vilde dyr og planter (EFT 1992, L 206, s. 7)

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT 2012, L 343, s. 1) |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitetsordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (EUT 2012, L 343, s. 1)

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 af 17. december 2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (EUT 2013, L 347, s. 487) |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 af 17. december 2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne fra Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) og om ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 1698/2005 (EUT 2013, L 347, s. 487)

| — | artikel 8 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 807/2014 af 11. marts 2014 om supplerende bestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne (EUT 2014, L 227, s. 1). |
| --- | --- |

—

artikel 8 i Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 807/2014 af 11. marts 2014 om supplerende bestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1305/2013 om støtte til udvikling af landdistrikterne (EUT 2014, L 227, s. 1).

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/20 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/20

---

Sag anlagt den 21. februar 2020 — El Corte Inglés mod EUIPO — MKR Design (Panthé)

(Sag T-117/20)

(2020/C 129/25)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: El Corte Inglés, SA (Madrid, Spanien) (ved advokat J. Rivas Zurdo)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: MKR Design Srl (Milano, Italien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: El Corte Inglés, SA

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket Panthé — registreringsansøgning nr. 16 366 461

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 5. december 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 378/2019-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Modparten eller modparterne tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Modparten eller modparterne tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/21 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/21

---

Sag anlagt den 21. februar 2020 — Voco mod EUIPO (formen på en emballageform)

(Sag T-118/20)

(2020/C 129/26)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Voco GmbH (Cuxhaven, Tyskland) (ved advokaterne C. Spintig og S. Pietzcker)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om tredimensionalt EU-varemærke (formen på en emballageform) — registreringsansøgning nr. 17 959 421

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 4. december 2019 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 978/2019-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de af sagsøgeren afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagsomkostningerne, herunder de af sagsøgeren afholdte omkostninger.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/21 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/21

---

Sag anlagt den 21. februar 2020 — IP mod Kommissionen

(Sag T-121/20)

(2020/C 129/27)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: IP (ved advokaterne L. Levi og S. Rodrigues)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Sagen antages til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold. |
| --- | --- |

—

Sagen antages til realitetsbehandling og sagsøgeren gives medhold.

Som følge heraf:

| — | annulleres de anfægtede afgørelser, |
| --- | --- |

—

annulleres de anfægtede afgørelser,

| — | tilpligtes Europa-Kommissionen at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

tilpligtes Europa-Kommissionen at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet til prøvelse af Kommissionens afgørelse af 21. august 2019, hvorved sagsøgeren blev pålagt den disciplinære sanktion, der indebar, at dennes ansættelseskontrakt blev opsagt uden varsel, fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og af begrundelsespligten. Sagsøgeren gør i denne forbindelse navnlig gældende, at den pågældende er blevet behandlet uretfærdigt af Kommissionen, der har tilsidesat forpligtelsen til at udvise tilstrækkelig omhu og omsorgspligten. Ifølge sagsøgeren burde Kommissionen have orienteret sig om udfaldet af straffesagen, der blev afsluttet med henlæggelse, og have informeret disciplinærrådet herom, således at det kunne tage hensyn hertil i sin afgørelse. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af princippet om god forvaltning og af begrundelsespligten. Sagsøgeren gør i denne forbindelse navnlig gældende, at den pågældende er blevet behandlet uretfærdigt af Kommissionen, der har tilsidesat forpligtelsen til at udvise tilstrækkelig omhu og omsorgspligten. Ifølge sagsøgeren burde Kommissionen have orienteret sig om udfaldet af straffesagen, der blev afsluttet med henlæggelse, og have informeret disciplinærrådet herom, således at det kunne tage hensyn hertil i sin afgørelse.

| 2. | Andet anbringende om, at de forberedende retsakter til den anfægtede afgørelse, er retsstridige, og om, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtig skøn. Sagsøgeren er navnlig af den opfattelse, at den omstændighed, at de to forberedende retsakter til den anfægtede afgørelse er retsstridige, medfører, at den sidstnævnte afgørelse er retsstridig. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at de forberedende retsakter til den anfægtede afgørelse, er retsstridige, og om, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtig skøn. Sagsøgeren er navnlig af den opfattelse, at den omstændighed, at de to forberedende retsakter til den anfægtede afgørelse er retsstridige, medfører, at den sidstnævnte afgørelse er retsstridig.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 10 i bilag X til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union henset til, dels at ikke alle omstændigheder i sagsøgerens sagsmappe blev undersøgt, dels at de kriterier, som blev gjort gældende ved fastlæggelsen af sanktionen, har været genstand for en fejlagtig vurdering eller en urimelig afvejning. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af artikel 10 i bilag X til vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union henset til, dels at ikke alle omstændigheder i sagsøgerens sagsmappe blev undersøgt, dels at de kriterier, som blev gjort gældende ved fastlæggelsen af sanktionen, har været genstand for en fejlagtig vurdering eller en urimelig afvejning.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/22 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/22

---

Sag anlagt den 20. februar 2020 — Sciessent mod Kommissionen

(Sag T-122/20)

(2020/C 129/28)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Sciessent LLC (Beverly, Massachusetts, De Forenede Stater) (ved advokaterne K. Van Maldegem og P. Sellar, og solicitor V. McElwee)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/1960 af 26. november 2019 om ikke at godkende sølvzeolit som et eksisterende aktivstof til anvendelse i biocidholdige produkter af produkttype 2 og 7 (1) annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2019/1960 af 26. november 2019 om ikke at godkende sølvzeolit som et eksisterende aktivstof til anvendelse i biocidholdige produkter af produkttype 2 og 7 (1) annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af en retsregel vedrørende anvendelsen af traktaterne og af artikel 4 og 19 i forordning (EU) nr. 528/2012 (2)







  — | Kommissionen nåede, idet den lagde udtalelser fra udvalget for biocidholdige produkter (UBP) om godkendelse af det aktivstoffet sølvzeolit for produkter af produkttype 2 og 7 til grund, den konklusion, at stoffet ikke kunne godkendes, da der ikke var påvist tilstrækkelig effektivitet. Efter sagsøgerens opfattelse blev vurderingen af effektivitet imidlertid med urette foretaget med henvisning til den artikel, hvori sølvzeolit anvendes. Effektiviteten af stoffet sølvzeolit er blevet godtgjort af sagsøgeren i overensstemmelse med gældende lovgivning. Sagsøgte har ved sin vurdering af og konklusion vedrørende stoffets effektivitet fortolket og anvendt den relevante lovgivning forkert. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af en retsregel vedrørende anvendelsen af traktaterne og af artikel 4 og 19 i forordning (EU) nr. 528/2012 (2)

—

Kommissionen nåede, idet den lagde udtalelser fra udvalget for biocidholdige produkter (UBP) om godkendelse af det aktivstoffet sølvzeolit for produkter af produkttype 2 og 7 til grund, den konklusion, at stoffet ikke kunne godkendes, da der ikke var påvist tilstrækkelig effektivitet. Efter sagsøgerens opfattelse blev vurderingen af effektivitet imidlertid med urette foretaget med henvisning til den artikel, hvori sølvzeolit anvendes. Effektiviteten af stoffet sølvzeolit er blevet godtgjort af sagsøgeren i overensstemmelse med gældende lovgivning. Sagsøgte har ved sin vurdering af og konklusion vedrørende stoffets effektivitet fortolket og anvendt den relevante lovgivning forkert.

| 2. | Andet anbringende om manglende kompetence — tilsidesættelse af artikel 290 TEUF og artikel 4 og 19 i forordning (EU) nr. 528/2012






  — | Begrundelsen for, at sølvzeolit ikke blev godkendt ved den anfægtede retsakt, var den angiveligt utilstrækkelige effektivitet af den behandlede artikel, hvori det blev brugt. Sagsøgeren har imidlertid gjort gældende, at de eneste kriterier, sagsøgte lovligt kunne tage i betragtning, var de, der er opregnet i artikel 4 og 19 i forordning (EU) nr. 528/2012. Disse kriterier omfatter ikke den behandlede artikels effektivitet, idet denne vurdering er overladt til det andet, efterfølgende trin i godkendelsen af det biocidholdige produkt på medlemsstatsniveau. Set i lyset af den omstændighed, at netop denne vurdering blev foretaget af sagsøgte for at begrunde, at sølvzeolit ikke blev godkendt, hvilket betyder, at sagsøgte gik langt ud over de beføjelser, der er delegeret til Kommissionen i henhold til forordning (EU) nr. 528/2012, har sagsøgte tilsidesat traktatens artikel 290 og denne forordnings artikel 4 og 19. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende om manglende kompetence — tilsidesættelse af artikel 290 TEUF og artikel 4 og 19 i forordning (EU) nr. 528/2012

—

Begrundelsen for, at sølvzeolit ikke blev godkendt ved den anfægtede retsakt, var den angiveligt utilstrækkelige effektivitet af den behandlede artikel, hvori det blev brugt. Sagsøgeren har imidlertid gjort gældende, at de eneste kriterier, sagsøgte lovligt kunne tage i betragtning, var de, der er opregnet i artikel 4 og 19 i forordning (EU) nr. 528/2012. Disse kriterier omfatter ikke den behandlede artikels effektivitet, idet denne vurdering er overladt til det andet, efterfølgende trin i godkendelsen af det biocidholdige produkt på medlemsstatsniveau. Set i lyset af den omstændighed, at netop denne vurdering blev foretaget af sagsøgte for at begrunde, at sølvzeolit ikke blev godkendt, hvilket betyder, at sagsøgte gik langt ud over de beføjelser, der er delegeret til Kommissionen i henhold til forordning (EU) nr. 528/2012, har sagsøgte tilsidesat traktatens artikel 290 og denne forordnings artikel 4 og 19.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af en retsregel vedrørende anvendelsen af traktaterne — princippet om forbud mod forskelsbehandling






  — | Sagsøgerens stof er blevet behandlet anderledes end andre stoffer, der anvendes til de samme produkttyper 2 og 7, uden at sagsøgte objektivt har begrundet, hvorfor sølvzeolit skulle behandles anderledes end de andre stoffer, som alle var genstand for de samme bedømmelsesregler i henhold til forordning (EU) nr. 528/2012 (og direktiv 98/8/EF (3)) for de samme produkttyper. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af en retsregel vedrørende anvendelsen af traktaterne — princippet om forbud mod forskelsbehandling

—

Sagsøgerens stof er blevet behandlet anderledes end andre stoffer, der anvendes til de samme produkttyper 2 og 7, uden at sagsøgte objektivt har begrundet, hvorfor sølvzeolit skulle behandles anderledes end de andre stoffer, som alle var genstand for de samme bedømmelsesregler i henhold til forordning (EU) nr. 528/2012 (og direktiv 98/8/EF (3)) for de samme produkttyper.

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af en retsregel vedrørende anvendelsen af traktaterne — retssikkerhedsprincippet.






  — | Sagsøgte har fremsendt en åben skrivelse til UBP, som var udfærdiget med henblik på at forklare, hvorledes de retlige rammer for effektivitetsvurderingen og behandlede artikler i henhold til forordning (EU) nr. 528/2012 skulle forstås og anvendes. Mens de retlige aspekter var klare, bekræftede denne skrivelse, at det lå uden for anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 528/2012 at kræve, at fordelene ved de behandlede artikler blev godtgjort. Sagsøgeren lagde indholdet af denne skrivelse, som bekræftede den klare retstilstand, til grund, og sagsøgeren havde berettigede forventninger vedrørende stoffets godkendelse. Som følge deraf fremgår det, at den anfægtede retsakt tilsidesatte princippet om den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet. |
| --- | --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af en retsregel vedrørende anvendelsen af traktaterne — retssikkerhedsprincippet.

—

Sagsøgte har fremsendt en åben skrivelse til UBP, som var udfærdiget med henblik på at forklare, hvorledes de retlige rammer for effektivitetsvurderingen og behandlede artikler i henhold til forordning (EU) nr. 528/2012 skulle forstås og anvendes. Mens de retlige aspekter var klare, bekræftede denne skrivelse, at det lå uden for anvendelsesområdet for forordning (EU) nr. 528/2012 at kræve, at fordelene ved de behandlede artikler blev godtgjort. Sagsøgeren lagde indholdet af denne skrivelse, som bekræftede den klare retstilstand, til grund, og sagsøgeren havde berettigede forventninger vedrørende stoffets godkendelse. Som følge deraf fremgår det, at den anfægtede retsakt tilsidesatte princippet om den berettigede forventning og retssikkerhedsprincippet.

---

(1)  EUT 2019, L 306, s. 42.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 528/2012 af 22.5.2012 om tilgængeliggørelse på markedet og anvendelse af biocidholdige produkter (EUT 2012, L 167, s. 1).

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/8/EF af 16.2.1998 om markedsføring af biocidholdige produkter (EFT 1998, L 123, s. 1).

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/23

---

Sag anlagt den 27. februar 2020 — Autoridad Portuaria de Bilbao mod Kommissionen

(Sag T-126/20)

(2020/C 129/29)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Autoridad Portuaria de Bilbao (Spanien) (ved advokaterne D. Sarmiento Ramírez-Escudero og X. Codina García-Andrade)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Principalt annulleres den anfægtede afgørelse. |
| --- | --- |

—

Principalt annulleres den anfægtede afgørelse.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det foreliggende søgsmål er anlagt til prøvelse af Europa-Kommissionens afgørelse af 8. januar 2019 (C(2018) 8676 final) om beskatning af havne i Spanien og mod Europa-Kommissionens afgørelse C(2019) 1765 final af 7. marts 2019 og C(2019) 8068 final af 15. november 2019 (de »anfægtede afgørelser«).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

| 1. | Første anbringende om tilsidesættelse af 107, stk. 1, TEUF, for så vidt som skattefritagelsen ikke udgør en fordel.
  Til støtte for det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at de skattefritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, ikke udgør en økonomisk fordel, hvorimod afskaffelse af denne fritagelse pålægger havnemyndigheden en økonomisk byrde, idet denne havnemyndighed er forpligtet til at finansiere almennyttige investeringer med dens midler. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om tilsidesættelse af 107, stk. 1, TEUF, for så vidt som skattefritagelsen ikke udgør en fordel.

Til støtte for det første anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at de skattefritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, ikke udgør en økonomisk fordel, hvorimod afskaffelse af denne fritagelse pålægger havnemyndigheden en økonomisk byrde, idet denne havnemyndighed er forpligtet til at finansiere almennyttige investeringer med dens midler.

| 2. | Andet anbringende om tilsidesættelse af 107, stk. 1, TEUF, sammenholdt med artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, for så vidt som Kommissionen i analysen af, om der forelå en fordel, ikke foretog en fuldstændig analyse af de tilgængelige oplysninger.
  Til støtte for det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Europa-Kommissionen ved vurderingen af, hvorvidt de skattefritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, indebar en fordel, ikke foretog en fuldstændig analyse af de oplysninger, der var blevet fremlagt under den administrative procedure af havnemyndigheden. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om tilsidesættelse af 107, stk. 1, TEUF, sammenholdt med artikel 296 TEUF og artikel 41 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, for så vidt som Kommissionen i analysen af, om der forelå en fordel, ikke foretog en fuldstændig analyse af de tilgængelige oplysninger.

Til støtte for det andet anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Europa-Kommissionen ved vurderingen af, hvorvidt de skattefritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, indebar en fordel, ikke foretog en fuldstændig analyse af de oplysninger, der var blevet fremlagt under den administrative procedure af havnemyndigheden.

| 3. | Tredje anbringende om tilsidesættelse af 107, stk. 1, TEUF, for så vidt som skattefritagelsen hverken fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen eller påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.
  Til støtte for det tredje anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at de fritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, ikke forbedrer havnemyndighedernes konkurrencemæssige stilling, således at det ikke er muligt, at konkurrencen påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Dermed er der ikke tale om statsstøtte som omhandlet i artikel 107 TEUF. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om tilsidesættelse af 107, stk. 1, TEUF, for så vidt som skattefritagelsen hverken fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencen eller påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

Til støtte for det tredje anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at de fritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, ikke forbedrer havnemyndighedernes konkurrencemæssige stilling, således at det ikke er muligt, at konkurrencen påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Dermed er der ikke tale om statsstøtte som omhandlet i artikel 107 TEUF.

| 4. | Fjerde anbringende om tilsidesættelse af 107, stk. 1, TEUF, for så vidt som skattefritagelsen ikke er selektiv.
  Til støtte for det fjerde anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at de fritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, ikke er selektive, da de ikke udgør en undtagelse til referencesystemet, hvorfor der ikke er tale om statsstøtte som omhandlet i artikel 107 TEUF. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om tilsidesættelse af 107, stk. 1, TEUF, for så vidt som skattefritagelsen ikke er selektiv.

Til støtte for det fjerde anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at de fritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, ikke er selektive, da de ikke udgør en undtagelse til referencesystemet, hvorfor der ikke er tale om statsstøtte som omhandlet i artikel 107 TEUF.

| 5. | Femte subsidiære anbringende om, at de foreliggende fritagelsesforanstaltninger, herunder såfremt de udgør statsstøtte, er forenelige med det indre marked.
  Til støtte for det femte anbringende gøres det subsidiært gældende, herunder såfremt de fritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, anses for at udgøre statsstøtte, at fritagelsesforanstaltningerne er støtte, der er forenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

5.

Femte subsidiære anbringende om, at de foreliggende fritagelsesforanstaltninger, herunder såfremt de udgør statsstøtte, er forenelige med det indre marked.

Til støtte for det femte anbringende gøres det subsidiært gældende, herunder såfremt de fritagelsesforanstaltninger, som er genstand for de anfægtede afgørelser, anses for at udgøre statsstøtte, at fritagelsesforanstaltningerne er støtte, der er forenelig med det indre marked.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/24 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/24

---

Sag anlagt den 27. februar 2020 — Collibra mod EUIPO — Dietrich (COLLIBRA)

(Sag T-128/20)

(2020/C 129/30)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Collibra (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne A. Renck og A. Bothe, samt solicitor I. Junkar)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Hans Dietrich (Starnberg, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Collibra

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-ordmærket COLLIBRA — registreringsansøgning nr. 16 787 772

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 13. december 2019 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 737/2019-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/25 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/25

---

Sag anlagt den 27. februar 2020 — Collibra mod EUIPO — Dietrich (collibra)

(Sag T-129/20)

(2020/C 129/31)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Collibra (Bruxelles, Belgien) (ved advokaterne A. Renck og A. Bothe, samt solicitor I. Junkar)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Hans Dietrich (Starnberg, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Collibra

Det omtvistede varemærke: Ansøgning om EU-figurmærket collibra — registreringsansøgning nr. 16 787 889

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 13. december 2019 af Første Appelkammer ved EUIPO (sag R 738/2019-1)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

EUIPO og den anden part i sagen for appelkammeret, såfremt sidstnævnte intervenerer i sagen, tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001

| — | Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 94, stk. 1, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1001.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/26 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/26

---

Sag anlagt den 2. marts 2020 — PT Ciliandra Perkasa mod Kommissionen

(Sag T-138/20)

(2020/C 129/32)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: PT Ciliandra Perkasa (West Jakarta, Indonesien) (ved advokaterne F. Graafsma, J. Cornelis og E. Rogiest)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2092 of 28. november 2019 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af biodiesel med oprindelse i Indonesien annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2092 of 28. november 2019 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af biodiesel med oprindelse i Indonesien annulleres.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagsomkostningerne.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat seks anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat artikel 8, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (»grundforordningen«), ved en prisunderbudsfastsættelse, for så vidt som den undlod at undersøge alle relevante beviser og at fastslå et prisunderbud for produktet som helhed. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat artikel 8, stk. 1 og 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (»grundforordningen«), ved en prisunderbudsfastsættelse, for så vidt som den undlod at undersøge alle relevante beviser og at fastslå et prisunderbud for produktet som helhed.

| 2. | Andet anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat grundforordningens artikel 8, stk. 5, fordi den baserede sin undersøgelse af årsagssammenhængen på en korrekt konstatering af et prisunderbud. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat grundforordningens artikel 8, stk. 5, fordi den baserede sin undersøgelse af årsagssammenhængen på en korrekt konstatering af et prisunderbud.

| 3. | Tredje anbringende om, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesat grundforordningens artikel 3 ved på den ene side at fastslå, at udbetalinger fra Oil Palm Plantation Fund skal kvalificeres som tilskud i stedet for betalinger for indkøb af biodiesel, og på den anden side, at Oil Palm Plantation Fund-betalingerne medfører en fordel for biodieselproducenterne, da Kommissionen (i) støttede sig på et åbenbart urigtigt kontrafaktisk scenarium og (ii) ikke fandt, at en eventuel fordel blev overført til producenter, der blander biodiesel. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesat grundforordningens artikel 3 ved på den ene side at fastslå, at udbetalinger fra Oil Palm Plantation Fund skal kvalificeres som tilskud i stedet for betalinger for indkøb af biodiesel, og på den anden side, at Oil Palm Plantation Fund-betalingerne medfører en fordel for biodieselproducenterne, da Kommissionen (i) støttede sig på et åbenbart urigtigt kontrafaktisk scenarium og (ii) ikke fandt, at en eventuel fordel blev overført til producenter, der blander biodiesel.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesat grundforordningens artikel 7 ved beregningen af størrelsen af fordelen i henhold til Oil Palm Plantation Fund-ordningen. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Kommissionen har anlagt et åbenbart urigtigt skøn og tilsidesat grundforordningens artikel 7 ved beregningen af størrelsen af fordelen i henhold til Oil Palm Plantation Fund-ordningen.

| 5. | Femte anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat grundforordningens artikel 8, stk. 1 og 2 ved ikke at bygge sin konstatering af truslen om skade på positivt bevismateriale og en objektiv undersøgelse af alle de relevante elementer. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat grundforordningens artikel 8, stk. 1 og 2 ved ikke at bygge sin konstatering af truslen om skade på positivt bevismateriale og en objektiv undersøgelse af alle de relevante elementer.

| 6. | Sjette anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar ved kun at medtage visse væsentlige betragtninger i forbindelse med prisunderbudsanalysen i den anfægtede forordning, hvorved sagsøgeren hindres i at tage stilling til dette spørgsmål. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at Kommissionen har tilsidesat sagsøgerens ret til forsvar ved kun at medtage visse væsentlige betragtninger i forbindelse med prisunderbudsanalysen i den anfægtede forordning, hvorved sagsøgeren hindres i at tage stilling til dette spørgsmål.

---

| 20.4.2020 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 129/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.4.2020

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 129/27

---

Sag anlagt den 2. marts 2020 — PT Pelita Agung Agrindustri og PT Permata Hijau Palm Oleo mod Kommissionen

(Sag T-143/20)

(2020/C 129/33)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: PT Pelita Agung Agrindustri (Medan, Indonesien) og PT Permata Hijau Palm Oleo (Medan) (ved advokaterne F. Graafsma, J. Cornelis og E. Rogiest)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgernes påstande

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2092 af 28. november 2019 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af biodiesel med oprindelse i Indonesien annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2019/2092 af 28. november 2019 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af biodiesel med oprindelse i Indonesien annulleres, for så vidt som den vedrører sagsøgerne.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgernes omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgerne fremsat syv anbringender.

| 1. | Første anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 8, stk. 1, og artikel 8, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (»grundforordningen«), ved at fastslå, at der forelå et prisunderbud, eftersom den (1) undlod at undersøge hele det relevante bevismateriale og (2) ikke påviste et prisunderbud for produktet som helhed. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte artikel 8, stk. 1, og artikel 8, stk. 2, i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/1037 af 8. juni 2016 om beskyttelse mod subsidieret indførsel fra lande, der ikke er medlemmer af Den Europæiske Union (»grundforordningen«), ved at fastslå, at der forelå et prisunderbud, eftersom den (1) undlod at undersøge hele det relevante bevismateriale og (2) ikke påviste et prisunderbud for produktet som helhed.

| 2. | Andet anbringende om, at Kommissionen også tilsidesatte grundforordningens artikel 8, stk. 5, fordi den støttede sin analyse af årsagssammenhængen på en urigtig konstatering af, at der forelå et prisunderbud. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om, at Kommissionen også tilsidesatte grundforordningens artikel 8, stk. 5, fordi den støttede sin analyse af årsagssammenhængen på en urigtig konstatering af, at der forelå et prisunderbud.

| 3. | Tredje anbringende om, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering og tilsidesatte grundforordningens artikel 3 ved at fastslå, at Indonesiens regering har overdraget eller pålagt leverandørerne af rå palmeolie at levere deres varer mod utilstrækkeligt vederlag, at denne regering har ydet indkomst- eller prisstøtte til leverandørerne af rå palmeolie, og at der derved er givet en fordel. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende om, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering og tilsidesatte grundforordningens artikel 3 ved at fastslå, at Indonesiens regering har overdraget eller pålagt leverandørerne af rå palmeolie at levere deres varer mod utilstrækkeligt vederlag, at denne regering har ydet indkomst- eller prisstøtte til leverandørerne af rå palmeolie, og at der derved er givet en fordel.

| 4. | Fjerde anbringende om, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering og tilsidesatte grundforordningens artikel 3 ved på den ene side at fastslå, at betalingerne fra Oil Palm Plantation Fund (»OPPF«) kan kvalificeres som tilskud i stedet for betaling for indkøb af biodiesel, og ved på den anden side at fastslå, at betalingerne fra OPPF giver biodieselproducenterne en fordel, eftersom Kommissionen henholdt sig til et åbenbart urigtigt kontrafaktisk scenarie og undlod at fastslå, at fordelen — hvis der forelå en sådan — blev sendt videre til de virksomheder, der blander biodiesel. |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende om, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering og tilsidesatte grundforordningens artikel 3 ved på den ene side at fastslå, at betalingerne fra Oil Palm Plantation Fund (»OPPF«) kan kvalificeres som tilskud i stedet for betaling for indkøb af biodiesel, og ved på den anden side at fastslå, at betalingerne fra OPPF giver biodieselproducenterne en fordel, eftersom Kommissionen henholdt sig til et åbenbart urigtigt kontrafaktisk scenarie og undlod at fastslå, at fordelen — hvis der forelå en sådan — blev sendt videre til de virksomheder, der blander biodiesel.

| 5. | Femte anbringende om, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering og tilsidesatte grundforordningens artikel 7 ved beregningen af størrelsen af fordelen ifølge OPPF-ordningen. |
| --- | --- |

5.

Femte anbringende om, at Kommissionen foretog en åbenbart urigtig vurdering og tilsidesatte grundforordningens artikel 7 ved beregningen af størrelsen af fordelen ifølge OPPF-ordningen.

| 6. | Sjette anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte grundforordningens artikel 8, stk. 1, og artikel 8, stk. 8, ved ikke at basere sin vurdering af truslen om skade på positivt bevismateriale og en objektiv undersøgelse af alle de relevante faktorer. |
| --- | --- |

6.

Sjette anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte grundforordningens artikel 8, stk. 1, og artikel 8, stk. 8, ved ikke at basere sin vurdering af truslen om skade på positivt bevismateriale og en objektiv undersøgelse af alle de relevante faktorer.

| 7. | Syvende anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte sagsøgernes ret til forsvar ved først i den anfægtede forordning at medtage visse væsentligste betragtninger angående prisunderbudsanalysen, hvorved sagsøgerne blev hindret i at kommentere dette spørgsmål. |
| --- | --- |

7.

Syvende anbringende om, at Kommissionen tilsidesatte sagsøgernes ret til forsvar ved først i den anfægtede forordning at medtage visse væsentligste betragtninger angående prisunderbudsanalysen, hvorved sagsøgerne blev hindret i at kommentere dette spørgsmål.

---