# Eiropas Savienības C 95/2020

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 95 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 63. gadagājums2020. gada 23. marts |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 95

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

63. gadagājums2020. gada 23. marts

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2020/C 95/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |
| | Tiesa |
| 2020/C 95/02 | Tiesas Lēmums (2020. gada 11. februāris) par svētku dienām un Tiesas oficiālajām brīvdienām | 2 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2020/C 95/03 | Vispārējās tiesas Lēmums (2020. gada 12. februāris) par Vispārējās tiesas oficiālajām brīvdienām | 4 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2020/C 95/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

Tiesa

2020/C 95/02

Tiesas Lēmums (2020. gada 11. februāris) par svētku dienām un Tiesas oficiālajām brīvdienām

2

Vispārējā tiesa

2020/C 95/03

Vispārējās tiesas Lēmums (2020. gada 12. februāris) par Vispārējās tiesas oficiālajām brīvdienām

4

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2020/C 95/04 | Lieta C-428/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. jūnijā iesniedza Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – OL u.c./Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt. | 5 |
| 2020/C 95/05 | Lieta C-564/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 24. jūlijā iesniedza Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) – kriminālprocess pret IS | 6 |
| 2020/C 95/06 | Lieta C-610/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. augustā iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Vikingo Fővállalkozó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 7 |
| 2020/C 95/07 | Lieta C-611/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. augustā iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Crewprint Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 9 |
| 2020/C 95/08 | Lieta C-631/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 23. augustāSigrid Dickmanns iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2019. gada 11. jūnija rīkojumu lietā T-538/18 Sigrid Dickmanns/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs | 10 |
| 2020/C 95/09 | Lieta C-656/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. septembrī iesniedza Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 10 |
| 2020/C 95/10 | Lieta C-717/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 27. septembrī iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága | 11 |
| 2020/C 95/11 | Lieta C-740/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. novembrī iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – NJ/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság | 12 |
| 2020/C 95/12 | Lieta C-819/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. novembrī iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV u.c. | 13 |
| 2020/C 95/13 | Lieta C-867/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. novembrīConfédération nationale du Crédit Mutuel iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 24. septembra spriedumu lietā T-13/18 Crédit mutuel Arkéa/EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel) | 13 |
| 2020/C 95/14 | Lieta C-887/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 4. decembrīSusanne Rutzinger-Kurpas iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 3. oktobra spriedumu lietā T-491/18 Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas | 14 |
| 2020/C 95/15 | Lieta C-910/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Bankia S.A./Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS) | 14 |
| 2020/C 95/16 | Lieta C-912/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Agrimotion S.A./ADAMA Deutschland GmbH | 15 |
| 2020/C 95/17 | Lieta C-915/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Eco Fox Srl/Fallimento Mythen Spa u.c. | 15 |
| 2020/C 95/18 | Lieta C-916/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Alpha Trading SpA unipersonale/Ministero dell’Economia e delle Finanze u.c. | 16 |
| 2020/C 95/19 | Lieta C-917/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Novaol Srl/Ministero dell’Economia e delle Finanze u.c. | 17 |
| 2020/C 95/20 | Lieta C-918/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 16. decembrī iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) – GDVI Verbraucherhilfe GmbH/Swiss International Air Lines AG | 17 |
| 2020/C 95/21 | Lieta C-937/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. decembrī iesniedza Amtsgericht Köln (Vācija) – KA | 18 |
| 2020/C 95/22 | Lieta C-20/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. janvārī iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides | 19 |
| 2020/C 95/23 | Lieta C-21/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. janvārī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) – Balgarska natsionalna televizia/Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite | 19 |
| 2020/C 95/24 | Lieta C-23/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. janvārī iesniedza Klagenævnet for Udbud (Dānija) – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland un Region Syddanmark | 20 |
| 2020/C 95/25 | Lieta C-27/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. janvārī iesniedza Tribunal de grande instance de Rennes (Francija) – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF) | 21 |
| 2020/C 95/26 | Lieta C-28/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. janvārī iesniedza Attunda tingsrätt (Zviedrija) – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS | 22 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2020/C 95/27 | Lieta T-320/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – WD/EFSA (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums – Lēmums nemainīt amata klasifikāciju – Novērtējuma ziņojumu neesamība – Ar ziņojumu piešķirtie punkti amata klasifikācijas maiņai – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Lēmums nepagarināt darba līgumu – Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Pilnvaru nepareiza izmantošana – Tiesiskā paļāvība – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Atbildība) | 23 |
| 2020/C 95/28 | Lieta T-485/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 6. februāra spriedums – Compañia de Tranvías de la Coruña/Komisija (Piekļuve dokumentiem – Regula (EK) Nr. 1049/2001 – Komisijas dokumenti, kas saistīti ar Savienības tiesību normas interpretāciju – Trešo personu izdoti dokumenti – Dalībvalsts izdoti dokumenti – Regula (EK) Nr. 1370/2007 – Daļējs piekļuves atteikums – Pilnīgs piekļuves atteikums – Pienākums norādīt pamatojumu – Izņēmums saistībā ar tiesvedības aizsardzību – Sevišķi svarīgas sabiedrības intereses) | 23 |
| 2020/C 95/29 | Lieta T-487/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes ViruProtect reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) – Pienākums norādīt pamatojumu) | 24 |
| 2020/C 95/30 | Lieta T-505/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Ungārija/Komisija (ELGF un ELFLA – No finansējuma izslēgti izdevumi – Atbalsts lauku attīstībai – Atbalsts ražotāju grupām – Ungārijas izdevumi – Regulas (EK) Nr. 1698/2005 35. pants – Kvalificēta atzīšana – Atbalsta saņēmēja tiesības saņemt atbalstu – Aprēķināta finanšu korekcija – Regulas (EK) Nr. 1306/2013 52. panta 2. punkts – Lojāla sadarbība – Tiesiskās paļāvības aizsardzība – Samērīgums – Tiesiskā drošība – Neatlīdzināmas summas) | 25 |
| 2020/C 95/31 | Lieta T-573/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Hickies/EUIPO (Apavu auklas forma) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Apavu auklas forma – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Ar agrāku dizainparaugu saistītu tiesību aizsardzība – Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā) | 25 |
| 2020/C 95/32 | Lieta T-732/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes charantea reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme CHARITÉ – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 26 |
| 2020/C 95/33 | Lieta T-733/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes charantea reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme CHARITÉ – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 27 |
| 2020/C 95/34 | Lieta T-44/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes TC Touring Club reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme TOURING CLUB ITALIANO – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana – Regulas 2017/1001 47. panta 2. punkts – Papildu pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti procesā apelācijas padomē – Regulas 2017/1001 95. panta 2. punkts – Pretprasība) | 28 |
| 2020/C 95/35 | Lieta T-135/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 6. februāra spriedums – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO – Dalmat (LaTV3D) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes LaTV3D reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme TV3 – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Pakalpojumu līdzība – Apzīmējumu līdzība – Atšķirtspēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 28 |
| 2020/C 95/36 | Lieta T-248/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Bilde/Parlaments (Privilēģijas un imunitāte – Parlamenta loceklis – Lēmums atcelt parlamenta deputāta imunitāti – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Electa una via – Princips non bis in idem – Pilnvaru nepareiza izmantošana) | 29 |
| 2020/C 95/37 | Lieta T-262/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Jakober/EUIPO (Tases forma) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Tases forma – Apelācijas sūdzības nepieņemamība apelācijas padomē) | 30 |
| 2020/C 95/38 | Lieta T-331/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlots gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls, reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 30 |
| 2020/C 95/39 | Lieta T-332/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlots gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls, reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts) | 31 |
| 2020/C 95/40 | Lieta T-293/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 30. janvāra rīkojums – Latvija/Komisija (Prasība atcelt aktu – Kopējā zivsaimniecības politika – Parīzes līgums par Špicbergenas arhipelāgu (Norvēģija) – Sniega krabju zvejas iespējas apgabalā ap Svalbāru (Norvēģija) – Regula (ES) 2017/127 – Zvejas atļauju saņēmuši Savienībā reģistrēti kuģi – Latvijas kuģa arests – LESD 265. pants – Aicinājums rīkoties – Komisijas nostājas formulēšana – Akts, kas nerada saistošas tiesiskās sekas – Nepieņemamība) | 31 |
| 2020/C 95/41 | Lieta T-541/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojums – Shindler u.c./Padome (Prasība sakarā ar bezdarbību – Institucionālās tiesības – Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības – Citā Savienības dalībvalstī dzīvojoši Apvienotās Karalistes pilsoņi – 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanas – Lūgums pārcelt Eiropas Parlamenta vēlēšanas – Locus standi neesamība – Nepieņemamība) | 32 |
| 2020/C 95/42 | Lieta T-627/19 R: Vispārējās tiesas 2020. gada 31. janvāra rīkojums – Shindler u.c./Komisija (Pagaidu noregulējums – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības – Citā Savienības dalībvalstī dzīvojoši Apvienotās Karalistes pilsoņi – Savienības pilsonības zaudēšana – Prasība sakarā ar bezdarbību – Pieteikuma par pagaidu noregulējumu nepieņemamība) | 33 |
| 2020/C 95/43 | Lieta T-808/19 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 29. janvāra rīkojums – Silgan International un Silgan Closures/Komisija (Pagaidu noregulējums – Konkurence – Informācijas pieprasījums – Regulas (EK) Nr. 1/2003 18. panta 3. punkts – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība) | 33 |
| 2020/C 95/44 | Lieta T-13/20: Prasība, kas celta 2020. gada 8. janvārī – Valiante/Komisija | 34 |
| 2020/C 95/45 | Lieta T-14/20: Prasība, kas celta 2020. gada 8. janvārī – Tratkowski/Komisija | 35 |
| 2020/C 95/46 | Lieta T-20/20: Prasība, kas celta 2020. gada 14. janvārī – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Parlaments | 35 |
| 2020/C 95/47 | Lieta T-28/20: Prasība, kas celta 2020. gada 16. janvārī – ID/EĀDD | 37 |
| 2020/C 95/48 | Lieta T-37/20: Prasība, kas celta 2020. gada 22. janvārī – Apvienotā Karaliste/Komisija | 38 |
| 2020/C 95/49 | Lieta T-52/20: Prasība, kas celta 2020. gada 30. janvārī – CX/Komisija | 39 |
| 2020/C 95/50 | Lieta T-58/20: Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – NetCologne/Komisija | 41 |
| 2020/C 95/51 | Lieta T-64/20: Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – Deutsche Telekom/Komisija | 42 |
| 2020/C 95/52 | Lieta T-66/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON) | 43 |
| 2020/C 95/53 | Lieta T-67/20: Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK) | 44 |
| 2020/C 95/54 | Lieta T-68/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929) | 44 |
| 2020/C 95/55 | Lieta T-69/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Tele Columbus/Komisija | 45 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2020/C 95/04

Lieta C-428/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. jūnijā iesniedza Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – OL u.c./Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

5

2020/C 95/05

Lieta C-564/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 24. jūlijā iesniedza Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) – kriminālprocess pret IS

Pesti Központi Kerületi Bíróság

6

2020/C 95/06

Lieta C-610/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. augustā iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Vikingo Fővállalkozó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Vikingo Fővállalkozó Kft.

Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

7

2020/C 95/07

Lieta C-611/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. augustā iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Crewprint Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Crewprint Kft.

Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

9

2020/C 95/08

Lieta C-631/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 23. augustāSigrid Dickmanns iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2019. gada 11. jūnija rīkojumu lietā T-538/18 Sigrid Dickmanns/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Sigrid Dickmanns

Sigrid Dickmanns

10

2020/C 95/09

Lieta C-656/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. septembrī iesniedza Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

10

2020/C 95/10

Lieta C-717/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 27. septembrī iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe

Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

11

2020/C 95/11

Lieta C-740/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. novembrī iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – NJ/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

12

2020/C 95/12

Lieta C-819/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. novembrī iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV u.c.

Rechtbank Amsterdam

Stichting Cartel Compensation

Equilib Netherlands BV

Equilib Netherlands BV

Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV

13

2020/C 95/13

Lieta C-867/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. novembrīConfédération nationale du Crédit Mutuel iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 24. septembra spriedumu lietā T-13/18 Crédit mutuel Arkéa/EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (Crédit Mutuel)

Confédération nationale du Crédit Mutuel

Crédit mutuel Arkéa

EUIPO

Confédération nationale du Crédit mutuel

13

2020/C 95/14

Lieta C-887/19 P: Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 4. decembrīSusanne Rutzinger-Kurpas iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 3. oktobra spriedumu lietā T-491/18 Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas

Susanne Rutzinger-Kurpas

Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas

14

2020/C 95/15

Lieta C-910/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Bankia S.A./Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

Tribunal Supremo

Bankia S.A.

Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

14

2020/C 95/16

Lieta C-912/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Agrimotion S.A./ADAMA Deutschland GmbH

Oberlandesgericht Düsseldorf

Agrimotion S.A.

ADAMA Deutschland GmbH

15

2020/C 95/17

Lieta C-915/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Eco Fox Srl/Fallimento Mythen Spa u.c.

Consiglio di Stato

Eco Fox Srl

Fallimento Mythen Spa

15

2020/C 95/18

Lieta C-916/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Alpha Trading SpA unipersonale/Ministero dell’Economia e delle Finanze u.c.

Consiglio di Stato

Alpha Trading SpA unipersonale

Ministero dell’Economia e delle Finanze

16

2020/C 95/19

Lieta C-917/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Novaol Srl/Ministero dell’Economia e delle Finanze u.c.

Consiglio di Stato

Novaol Srl

Ministero dell’Economia e delle Finanze

17

2020/C 95/20

Lieta C-918/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 16. decembrī iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) – GDVI Verbraucherhilfe GmbH/Swiss International Air Lines AG

Landgericht Hamburg

GDVI Verbraucherhilfe GmbH

Swiss International Air Lines AG

17

2020/C 95/21

Lieta C-937/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. decembrī iesniedza Amtsgericht Köln (Vācija) – KA

Amtsgericht Köln

18

2020/C 95/22

Lieta C-20/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. janvārī iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Conseil d'État

E. M. T.

Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

19

2020/C 95/23

Lieta C-21/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. janvārī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) – Balgarska natsionalna televizia/Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

Administrativen sad Sofia-grad

Balgarska natsionalna televizia

Direktor na Direktsia Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

19

2020/C 95/24

Lieta C-23/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. janvārī iesniedza Klagenævnet for Udbud (Dānija) – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland un Region Syddanmark

Klagenævnet for Udbud

Simonsen & Weel A/S

Region Nordjylland

Region Syddanmark

20

2020/C 95/25

Lieta C-27/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. janvārī iesniedza Tribunal de grande instance de Rennes (Francija) – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

Tribunal de grande instance de Rennes

Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

21

2020/C 95/26

Lieta C-28/20: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. janvārī iesniedza Attunda tingsrätt (Zviedrija) – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS

Attunda tingsrätt

Airhelp Ltd

Scandinavian Airlines System SAS

22

Vispārējā tiesa

2020/C 95/27

Lieta T-320/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – WD/EFSA (Civildienests – Pagaidu darbinieki – Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums – Lēmums nemainīt amata klasifikāciju – Novērtējuma ziņojumu neesamība – Ar ziņojumu piešķirtie punkti amata klasifikācijas maiņai – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Lēmums nepagarināt darba līgumu – Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Pilnvaru nepareiza izmantošana – Tiesiskā paļāvība – Pienākums norādīt pamatojumu – Tiesības tikt uzklausītam – Atbildība)

EFSA

23

2020/C 95/28

Lieta T-485/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 6. februāra spriedums – Compañia de Tranvías de la Coruña/Komisija (Piekļuve dokumentiem – Regula (EK) Nr. 1049/2001 – Komisijas dokumenti, kas saistīti ar Savienības tiesību normas interpretāciju – Trešo personu izdoti dokumenti – Dalībvalsts izdoti dokumenti – Regula (EK) Nr. 1370/2007 – Daļējs piekļuves atteikums – Pilnīgs piekļuves atteikums – Pienākums norādīt pamatojumu – Izņēmums saistībā ar tiesvedības aizsardzību – Sevišķi svarīgas sabiedrības intereses)

Compañia de Tranvías de la Coruña

23

2020/C 95/29

Lieta T-487/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Stada Arzneimittel/EUIPO (ViruProtect) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes ViruProtect reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Aprakstošs raksturs – Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) – Pienākums norādīt pamatojumu)

Stada Arzneimittel

EUIPO

24

2020/C 95/30

Lieta T-505/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Ungārija/Komisija (ELGF un ELFLA – No finansējuma izslēgti izdevumi – Atbalsts lauku attīstībai – Atbalsts ražotāju grupām – Ungārijas izdevumi – Regulas (EK) Nr. 1698/2005 35. pants – Kvalificēta atzīšana – Atbalsta saņēmēja tiesības saņemt atbalstu – Aprēķināta finanšu korekcija – Regulas (EK) Nr. 1306/2013 52. panta 2. punkts – Lojāla sadarbība – Tiesiskās paļāvības aizsardzība – Samērīgums – Tiesiskā drošība – Neatlīdzināmas summas)

25

2020/C 95/31

Lieta T-573/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Hickies/EUIPO (Apavu auklas forma) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Apavu auklas forma – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Ar agrāku dizainparaugu saistītu tiesību aizsardzība – Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā)

Hickies

EUIPO

25

2020/C 95/32

Lieta T-732/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes charantea reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme CHARITÉ – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Dalasa

EUIPO

Charité

Universitätsmedizin Berlin

26

2020/C 95/33

Lieta T-733/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (charantea) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes charantea reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme CHARITÉ – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Dalasa

EUIPO

Charité

Universitätsmedizin Berlin

27

2020/C 95/34

Lieta T-44/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (TC Touring Club) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes TC Touring Club reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme TOURING CLUB ITALIANO – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts – Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana – Regulas 2017/1001 47. panta 2. punkts – Papildu pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti procesā apelācijas padomē – Regulas 2017/1001 95. panta 2. punkts – Pretprasība)

Globalia Corporación Empresarial

EUIPO

Touring Club Italiano

28

2020/C 95/35

Lieta T-135/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 6. februāra spriedums – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO – Dalmat (LaTV3D) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes LaTV3D reģistrācijas pieteikums – Agrāka valsts vārdiska preču zīme TV3 – Relatīvs atteikuma pamats – Sajaukšanas iespēja – Pakalpojumu līdzība – Apzīmējumu līdzība – Atšķirtspēja – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals

EUIPO

Dalmat

28

2020/C 95/36

Lieta T-248/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Bilde/Parlaments (Privilēģijas un imunitāte – Parlamenta loceklis – Lēmums atcelt parlamenta deputāta imunitāti – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Electa una via – Princips non bis in idem – Pilnvaru nepareiza izmantošana)

Bilde

29

2020/C 95/37

Lieta T-262/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Jakober/EUIPO (Tases forma) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums – Tases forma – Apelācijas sūdzības nepieņemamība apelācijas padomē)

Jakober

EUIPO

30

2020/C 95/38

Lieta T-331/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlots gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls, reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Pierre Balmain

EUIPO

30

2020/C 95/39

Lieta T-332/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls) (Eiropas Savienības preču zīme – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlots gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls, reģistrācijas pieteikums – Absolūts atteikuma pamats – Atšķirtspējas neesamība – Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

Pierre Balmain

EUIPO

31

2020/C 95/40

Lieta T-293/18: Vispārējās tiesas 2020. gada 30. janvāra rīkojums – Latvija/Komisija (Prasība atcelt aktu – Kopējā zivsaimniecības politika – Parīzes līgums par Špicbergenas arhipelāgu (Norvēģija) – Sniega krabju zvejas iespējas apgabalā ap Svalbāru (Norvēģija) – Regula (ES) 2017/127 – Zvejas atļauju saņēmuši Savienībā reģistrēti kuģi – Latvijas kuģa arests – LESD 265. pants – Aicinājums rīkoties – Komisijas nostājas formulēšana – Akts, kas nerada saistošas tiesiskās sekas – Nepieņemamība)

31

2020/C 95/41

Lieta T-541/19: Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojums – Shindler u.c./Padome (Prasība sakarā ar bezdarbību – Institucionālās tiesības – Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības – Citā Savienības dalībvalstī dzīvojoši Apvienotās Karalistes pilsoņi – 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanas – Lūgums pārcelt Eiropas Parlamenta vēlēšanas – Locus standi neesamība – Nepieņemamība)

Shindler

32

2020/C 95/42

Lieta T-627/19 R: Vispārējās tiesas 2020. gada 31. janvāra rīkojums – Shindler u.c./Komisija (Pagaidu noregulējums – Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa – Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības – Citā Savienības dalībvalstī dzīvojoši Apvienotās Karalistes pilsoņi – Savienības pilsonības zaudēšana – Prasība sakarā ar bezdarbību – Pieteikuma par pagaidu noregulējumu nepieņemamība)

Shindler

33

2020/C 95/43

Lieta T-808/19 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 29. janvāra rīkojums – Silgan International un Silgan Closures/Komisija (Pagaidu noregulējums – Konkurence – Informācijas pieprasījums – Regulas (EK) Nr. 1/2003 18. panta 3. punkts – Pieteikums par izpildes apturēšanu – Steidzamības neesamība)

Silgan International

Silgan Closures

33

2020/C 95/44

Lieta T-13/20: Prasība, kas celta 2020. gada 8. janvārī – Valiante/Komisija

Valiante

34

2020/C 95/45

Lieta T-14/20: Prasība, kas celta 2020. gada 8. janvārī – Tratkowski/Komisija

Tratkowski

35

2020/C 95/46

Lieta T-20/20: Prasība, kas celta 2020. gada 14. janvārī – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Parlaments

Intertranslations

Intertransleïsions

Metafraseis

35

2020/C 95/47

Lieta T-28/20: Prasība, kas celta 2020. gada 16. janvārī – ID/EĀDD

37

2020/C 95/48

Lieta T-37/20: Prasība, kas celta 2020. gada 22. janvārī – Apvienotā Karaliste/Komisija

38

2020/C 95/49

Lieta T-52/20: Prasība, kas celta 2020. gada 30. janvārī – CX/Komisija

39

2020/C 95/50

Lieta T-58/20: Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – NetCologne/Komisija

NetCologne

41

2020/C 95/51

Lieta T-64/20: Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – Deutsche Telekom/Komisija

Deutsche Telekom

42

2020/C 95/52

Lieta T-66/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ LONDON)

Hauz 1929

EUIPO

Houzz

43

2020/C 95/53

Lieta T-67/20: Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ NEW YORK)

Hauz 1929

EUIPO

Houzz

44

2020/C 95/54

Lieta T-68/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (HAUZ EST 1929)

Hauz 1929

EUIPO

Houzz

44

2020/C 95/55

Lieta T-69/20: Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Tele Columbus/Komisija

Tele Columbus

45

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2020/C 95/01)

Jaunākā publikācija

OV C 87, 16.3.2020.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 77, 9.3.2020.

OV C 68, 2.3.2020.

OV C 61, 24.2.2020.

OV C 54, 17.2.2020.

OV C 45, 10.2.2020.

OV C 36, 3.2.2020.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Tiesa

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/2

---

TIESAS LĒMUMS

(2020. gada 11. februāris)

par svētku dienām un Tiesas oficiālajām brīvdienām

(2020/C 95/02)

TIESA,

ņemot vērā Reglamenta 24. panta 2., 4. un 6. punktu,

tā kā atbilstoši šai tiesību normai ir jāsagatavo svētku dienu saraksts un jānosaka Tiesas oficiālo brīvdienu datumi,

PIEŅEM ŠO LĒMUMU.

1. pants

Svētku dienu saraksts Reglamenta 24. panta 4. un 6. punkta nozīmē ir šāds:

| — | Jaungada diena, |
| --- | --- |

—

Jaungada diena,

| — | Otrās Lieldienas, |
| --- | --- |

—

Otrās Lieldienas,

| — | 1. maijs, |
| --- | --- |

—

1. maijs,

| — | 9. maijs, |
| --- | --- |

—

9. maijs,

| — | Debesbraukšanas diena, |
| --- | --- |

—

Debesbraukšanas diena,

| — | Vasarsvētku pirmdiena, |
| --- | --- |

—

Vasarsvētku pirmdiena,

| — | 23. jūnijs, |
| --- | --- |

—

23. jūnijs,

| — | 15. augusts, |
| --- | --- |

—

15. augusts,

| — | 1. novembris, |
| --- | --- |

—

1. novembris,

| — | 25. decembris, |
| --- | --- |

—

25. decembris,

| — | 26. decembris. |
| --- | --- |

—

26. decembris.

2. pants

Laikposmā no 2020. gada 1. novembra līdz 2021. gada 31. oktobrim Tiesas oficiālo brīvdienu datumi atbilstoši Reglamenta 24. panta 2. un 6. punktam ir šādi:

| — | 2020. gada Ziemassvētki: no pirmdienas, 2020. gada 21. decembra, līdz svētdienai, 2021. gada 10. janvārim ieskaitot, |
| --- | --- |

—

2020. gada Ziemassvētki: no pirmdienas, 2020. gada 21. decembra, līdz svētdienai, 2021. gada 10. janvārim ieskaitot,

| — | 2021. gada Lieldienas: no pirmdienas, 2021. gada 29. marta, līdz svētdienai, 2021. gada 11. aprīlim ieskaitot, |
| --- | --- |

—

2021. gada Lieldienas: no pirmdienas, 2021. gada 29. marta, līdz svētdienai, 2021. gada 11. aprīlim ieskaitot,

| — | 2021. gada vasara: no piektdienas, 2021. gada 16. jūlija, līdz otrdienai, 2021. gada 31. augustam ieskaitot. |
| --- | --- |

—

2021. gada vasara: no piektdienas, 2021. gada 16. jūlija, līdz otrdienai, 2021. gada 31. augustam ieskaitot.

3. pants

Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Luksemburgā, 2020. gada 11. februārī

Sekretārs

A. CALOT ESCOBAR

Priekšsēdētājs

K. LENAERTS

---

Vispārējā tiesa

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/4 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/4

---

VISPĀRĒJĀS TIESAS LĒMUMS

(2020. gada 12. februāris)

par Vispārējās tiesas oficiālajām brīvdienām

(2020/C 95/03)

VISPĀRĒJĀ TIESA,

ņemot vērā Reglamenta 41. panta 2. punktu,

PIEŅEM ŠO LĒMUMU.

1. pants

Vispārējās tiesas oficiālajā darba gadā, kas sākas 2020. gada 1. septembrī, Vispārējās tiesas oficiālo brīvdienu datumi atbilstoši Reglamenta 41. panta 2. un 6. punktam ir šādi:

| — | 2020. gada Ziemassvētki: no pirmdienas, 2020. gada 21. decembra, līdz svētdienai, 2021. gada 10. janvārim, ieskaitot, |
| --- | --- |

—

2020. gada Ziemassvētki: no pirmdienas, 2020. gada 21. decembra, līdz svētdienai, 2021. gada 10. janvārim, ieskaitot,

| — | 2021. gada Lieldienas: no pirmdienas, 2021. gada 29. marta, līdz svētdienai, 2021. gada 11. aprīlim, ieskaitot, |
| --- | --- |

—

2021. gada Lieldienas: no pirmdienas, 2021. gada 29. marta, līdz svētdienai, 2021. gada 11. aprīlim, ieskaitot,

| — | 2021. gada vasara: no piektdienas, 2021. gada 16. jūlija, līdz otrdienai, 2021. gada 31. augustam, ieskaitot. |
| --- | --- |

—

2021. gada vasara: no piektdienas, 2021. gada 16. jūlija, līdz otrdienai, 2021. gada 31. augustam, ieskaitot.

2. pants

Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Luksemburgā, 2020. gada 12. februārī

Sekretārs

E. COULON

Priekšsēdētājs

M. VAN DER WOUDE

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/5 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. jūnijā iesniedza Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – OL u.c./Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

(Lieta C-428/19)

(2020/C 95/04)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Gyulai Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāji: OL, PM un RO

Atbildētāja: Rapidsped Fuvarozási és Szállítmányozási Zrt.

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 96/71/EK (1) 1. panta 1. punkts, lasot tos kopsakarā ar tās 3. un 5. pantu un Ungārijas Darba kodeksa 285. un 299. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka Ungārijas darba ņēmēji var atsaukties uz minētās direktīvas un Francijas tiesiskā regulējuma par minimālo darba algu pārkāpumu, vēršoties pret saviem Ungārijas darba devējiem tiesvedībā, kas ierosināta Ungārijas tiesās? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 96/71/EK (1) 1. panta 1. punkts, lasot tos kopsakarā ar tās 3. un 5. pantu un Ungārijas Darba kodeksa 285. un 299. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka Ungārijas darba ņēmēji var atsaukties uz minētās direktīvas un Francijas tiesiskā regulējuma par minimālo darba algu pārkāpumu, vēršoties pret saviem Ungārijas darba devējiem tiesvedībā, kas ierosināta Ungārijas tiesās?

| 2) | Vai dienas nauda, kas ir paredzēta, lai segtu izmaksas, kas rodas darbinieku norīkojuma darbam ārvalstīs laikā, ir uzskatāma par darba algas daļu? |
| --- | --- |

2)

Vai dienas nauda, kas ir paredzēta, lai segtu izmaksas, kas rodas darbinieku norīkojuma darbam ārvalstīs laikā, ir uzskatāma par darba algas daļu?

| 3) | Vai Regulas Nr. 561/2006/EK (2) 10. pantam ir pretrunā prakse, saskaņā ar kuru, rodoties ietaupījumam, ko aprēķina, ņemot vērā nobraukto attālumu un degvielas patēriņu, darba devējs atbilstoši formulai maksā transportlīdzekļa vadītājam piemaksu, kas nav darba līgumā noteiktās darba algas daļa un par kuru netiek maksāti nodokļi, ne arī veiktas sociālā nodrošinājuma iemaksas, ja šī degvielas taupīšana savukārt mudina transportlīdzekļu vadītājus braukt tādā veidā, kas varētu apdraudēt satiksmes drošību (piemēram, braucot lejup pa nogāzēm pēc iespējas ilgāk ripot brīvgaitā)? |
| --- | --- |

3)

Vai Regulas Nr. 561/2006/EK (2) 10. pantam ir pretrunā prakse, saskaņā ar kuru, rodoties ietaupījumam, ko aprēķina, ņemot vērā nobraukto attālumu un degvielas patēriņu, darba devējs atbilstoši formulai maksā transportlīdzekļa vadītājam piemaksu, kas nav darba līgumā noteiktās darba algas daļa un par kuru netiek maksāti nodokļi, ne arī veiktas sociālā nodrošinājuma iemaksas, ja šī degvielas taupīšana savukārt mudina transportlīdzekļu vadītājus braukt tādā veidā, kas varētu apdraudēt satiksmes drošību (piemēram, braucot lejup pa nogāzēm pēc iespējas ilgāk ripot brīvgaitā)?

| 4) | Vai Direktīva 96/71/EK ir piemērojama starptautiskiem kravu pārvadājumiem, it īpaši ņemot vērā, ka Eiropas Komisija pret Franciju un Vāciju ir uzsākusi pārkāpuma procedūru saistībā ar to, ka šīs valstis savu minimālās darba algas tiesisko regulējumu piemēro autotransporta nozarē? |
| --- | --- |

4)

Vai Direktīva 96/71/EK ir piemērojama starptautiskiem kravu pārvadājumiem, it īpaši ņemot vērā, ka Eiropas Komisija pret Franciju un Vāciju ir uzsākusi pārkāpuma procedūru saistībā ar to, ka šīs valstis savu minimālās darba algas tiesisko regulējumu piemēro autotransporta nozarē?

| 5) | Vai direktīva, ja tā nav transponēta valsts tiesībās, pati par sevi var radīt privātpersonai pienākumus un tādējādi pati par sevi kļūt par pamatu pret privātpersonu celtai prasībai tiesvedībā, kas ir ierosināta valsts tiesā? |
| --- | --- |

5)

Vai direktīva, ja tā nav transponēta valsts tiesībās, pati par sevi var radīt privātpersonai pienākumus un tādējādi pati par sevi kļūt par pamatu pret privātpersonu celtai prasībai tiesvedībā, kas ir ierosināta valsts tiesā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 96/71/EK (1996. gada 16. decembris) par darba ņēmēju norīkošanu darbā pakalpojumu sniegšanas jomā (OV 1997, L 18, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 561/2006 (2006. gada 15. marts), ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 (OV 2006, L 102, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 24. jūlijā iesniedza Pesti Központi Kerületi Bíróság (Ungārija) – kriminālprocess pret IS

(Lieta C-564/19)

(2020/C 95/05)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Pesti Központi Kerületi Bíróság

Pamata kriminālprocesa dalībnieks

IS

Prejudiciālie jautājumi

| 1.A | Vai LES 6. panta 1. punkts un Direktīvas 2010/64/ES (1) 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka, lai garantētu tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu apsūdzētajām personām, kuras nepārvalda tiesvedības valodu, dalībvalstij ir jāizveido pienācīgi kvalificētu neatkarīgu tulkotāju un tulku reģistrs vai, ja tas nav iespējams, kādā citā veidā jānodrošina, ka tiesvedības procesā tiek uzraudzīta valodas tulkošanas pienācīga kvalitāte? |
| --- | --- |

1.A

Vai LES 6. panta 1. punkts un Direktīvas 2010/64/ES (1) 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādā nozīmē, ka, lai garantētu tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu apsūdzētajām personām, kuras nepārvalda tiesvedības valodu, dalībvalstij ir jāizveido pienācīgi kvalificētu neatkarīgu tulkotāju un tulku reģistrs vai, ja tas nav iespējams, kādā citā veidā jānodrošina, ka tiesvedības procesā tiek uzraudzīta valodas tulkošanas pienācīga kvalitāte?

| 1.B | Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša un izskatāmajā lietā nepietiekamas valodas interpretācijas kvalitātes dēļ nav iespējams noteikt, vai apsūdzētais ir informēts par viņam izvirzītās apsūdzības priekšmetu, vai LES 6. panta 1. punkts un Direktīvas 2012/13/ES (2) 4. panta 5. punkts un 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šādos apstākļos nevar turpināt tiesvedību izskatīt aizmuguriski? |
| --- | --- |

1.B

Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša un izskatāmajā lietā nepietiekamas valodas interpretācijas kvalitātes dēļ nav iespējams noteikt, vai apsūdzētais ir informēts par viņam izvirzītās apsūdzības priekšmetu, vai LES 6. panta 1. punkts un Direktīvas 2012/13/ES (2) 4. panta 5. punkts un 6. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka šādos apstākļos nevar turpināt tiesvedību izskatīt aizmuguriski?

| 2.A | Vai tiesu neatkarības princips, kas noteikts LES 19. panta 1. punkta otrajā daļā, Pamattiesību hartas 47. pantā un Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā, ir jāinterpretē tādējādi, ka šis princips ir pārkāpts tad, ja Valsts tiesu iestādes priekšsēdētājs, kurš ir atbildīgs par tiesu centrālās administrācijas darbībām un kuru amatā ieceļ Parlaments, kuram vienīgajam tas ir pakļauts un kas var viņu atbrīvot no amata, ieņem tiesas priekšsēdētāja amatu, turklāt tāda priekšsēdētāja amatu, kuram tostarp ir pilnvaras attiecībā uz lietu sadales organizēšanu, disciplinārlietas ierosināšanu pret tiesnešiem un šo tiesnešu novērtēšanu, izmantojot pagaidu tiešu iecelšanu amatā, izvairoties no konkursa procedūras un pastāvīgi ignorējot tiesnešu pašpārvaldes kompetento iestāžu viedokli? |
| --- | --- |

2.A

Vai tiesu neatkarības princips, kas noteikts LES 19. panta 1. punkta otrajā daļā, Pamattiesību hartas 47. pantā un Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā, ir jāinterpretē tādējādi, ka šis princips ir pārkāpts tad, ja Valsts tiesu iestādes priekšsēdētājs, kurš ir atbildīgs par tiesu centrālās administrācijas darbībām un kuru amatā ieceļ Parlaments, kuram vienīgajam tas ir pakļauts un kas var viņu atbrīvot no amata, ieņem tiesas priekšsēdētāja amatu, turklāt tāda priekšsēdētāja amatu, kuram tostarp ir pilnvaras attiecībā uz lietu sadales organizēšanu, disciplinārlietas ierosināšanu pret tiesnešiem un šo tiesnešu novērtēšanu, izmantojot pagaidu tiešu iecelšanu amatā, izvairoties no konkursa procedūras un pastāvīgi ignorējot tiesnešu pašpārvaldes kompetento iestāžu viedokli?

| 2.B | Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša un ja tiesnesim, kurš izskata lietu, ir pamatots iemesls uzskatīt, ka viņš tiks nelabvēlīgi ietekmēts viņa tiesu un administratīvo darbību dēļ, vai iepriekš minētais princips ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā lietā netiek garantēta lietas taisnīga izskatīšana? |
| --- | --- |

2.B

Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir apstiprinoša un ja tiesnesim, kurš izskata lietu, ir pamatots iemesls uzskatīt, ka viņš tiks nelabvēlīgi ietekmēts viņa tiesu un administratīvo darbību dēļ, vai iepriekš minētais princips ir jāinterpretē tādējādi, ka šajā lietā netiek garantēta lietas taisnīga izskatīšana?

| 3.A | Vai tiesu neatkarības princips, kas noteikts LES 19. panta 1. punkta otrajā daļā, Pamattiesību hartas 47. pantā un Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar minēto principu nav saderīga situācija, kurā kopš 2018. gada 1. septembra, pretēji līdzšinējai praksei, kas tika īstenota iepriekšējās dekādēs, Ungārijas tiesneši saskaņā ar tiesību aktiem saņem zemāku atalgojumu nekā attiecīgās kategorijas prokurori ar tādu pašu pakāpi un darba stāžu, un kurā, ņemot vērā valsts ekonomisko stāvokli, viņu algas kopumā neatbilst viņu veikto darbību nozīmīgumam, jo īpaši, ņemot vērā augstāko amatpersonu īstenoto diskrecionālo piemaksu praksi? |
| --- | --- |

3.A

Vai tiesu neatkarības princips, kas noteikts LES 19. panta 1. punkta otrajā daļā, Pamattiesību hartas 47. pantā un Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar minēto principu nav saderīga situācija, kurā kopš 2018. gada 1. septembra, pretēji līdzšinējai praksei, kas tika īstenota iepriekšējās dekādēs, Ungārijas tiesneši saskaņā ar tiesību aktiem saņem zemāku atalgojumu nekā attiecīgās kategorijas prokurori ar tādu pašu pakāpi un darba stāžu, un kurā, ņemot vērā valsts ekonomisko stāvokli, viņu algas kopumā neatbilst viņu veikto darbību nozīmīgumam, jo īpaši, ņemot vērā augstāko amatpersonu īstenoto diskrecionālo piemaksu praksi?

| 3.B | Ja atbilde uz iepriekš minēto jautājumu ir apstiprinoša, vai minētais tiesu neatkarības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka šādos apstākļos nevar garantēt tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu? |
| --- | --- |

3.B

Ja atbilde uz iepriekš minēto jautājumu ir apstiprinoša, vai minētais tiesu neatkarības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka šādos apstākļos nevar garantēt tiesības uz lietas taisnīgu izskatīšanu?

| 4.A | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 267. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šai tiesību normai pretrunā ir valsts prakse, saskaņā ar kuru pēdējās instances tiesa, rīkojoties dalībvalsts judikatūras vienādošanas procesa ietvaros, zemākas instances tiesas rīkojumu, ar kuru ir uzsākta prejudiciālā nolēmuma tiesvedība, atzīst par prettiesisku, [tomēr] neietekmējot konkrētā rīkojuma juridiskās sekas? |
| --- | --- |

4.A

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 267. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka šai tiesību normai pretrunā ir valsts prakse, saskaņā ar kuru pēdējās instances tiesa, rīkojoties dalībvalsts judikatūras vienādošanas procesa ietvaros, zemākas instances tiesas rīkojumu, ar kuru ir uzsākta prejudiciālā nolēmuma tiesvedība, atzīst par prettiesisku, [tomēr] neietekmējot konkrētā rīkojuma juridiskās sekas?

| 4.B | Ja atbilde uz 4/A. jautājumu ir apstiprinoša, vai LESD 267. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka iesniedzējtiesai ir jāignorē augstākas instances tiesas nolēmumi, kuros ir pausts pretējais viedoklis, un principiālās nostājas, kas tikušas apstiprinātas tiesību vienotības nodrošināšanas interesēs? |
| --- | --- |

4.B

Ja atbilde uz 4/A. jautājumu ir apstiprinoša, vai LESD 267. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka iesniedzējtiesai ir jāignorē augstākas instances tiesas nolēmumi, kuros ir pausts pretējais viedoklis, un principiālās nostājas, kas tikušas apstiprinātas tiesību vienotības nodrošināšanas interesēs?

| 4.C | Ja atbilde uz 4/A. jautājumu ir noliedzoša, vai šādā gadījumā, lai gan vēl notiek prejudiciālā nolēmuma tiesvedība, var atsākt apturēto kriminālprocesu? |
| --- | --- |

4.C

Ja atbilde uz 4/A. jautājumu ir noliedzoša, vai šādā gadījumā, lai gan vēl notiek prejudiciālā nolēmuma tiesvedība, var atsākt apturēto kriminālprocesu?

| 5. | Vai Līguma par Eiropas Savienību (LES) 19. panta 1. punkta otrajā daļā un Pamattiesību hartas 47 pantā, kā arī Tiesas judikatūrā noteiktais tiesu neatkarības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka, ievērojot LESD 267. pantu, šis princips ir pārkāpts, ja pret tiesnesi tiek ierosināta disciplinārlieta tādēļ, ka viņš ir uzsācis prejudiciāla nolēmuma tiesvedību? |
| --- | --- |

5.

Vai Līguma par Eiropas Savienību (LES) 19. panta 1. punkta otrajā daļā un Pamattiesību hartas 47 pantā, kā arī Tiesas judikatūrā noteiktais tiesu neatkarības princips ir jāinterpretē tādējādi, ka, ievērojot LESD 267. pantu, šis princips ir pārkāpts, ja pret tiesnesi tiek ierosināta disciplinārlieta tādēļ, ka viņš ir uzsācis prejudiciāla nolēmuma tiesvedību?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2010/64/ES (2010. gada 20. oktobris) par tiesībām uz mutisko un rakstisko tulkojumu kriminālprocesā (OV 2010, L 280, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/13/ES (2012. gada 22. maijs) par tiesībām uz informāciju kriminālprocesā (OV 2012, L 142, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. augustā iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Vikingo Fővállalkozó Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Lieta C-610/19)

(2020/C 95/06)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāja: Vikingo Fővállalkozó Kft.

Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 168. panta a) punktu un l78. panta a) punktu, tos aplūkojot kopsakarā ar šīs pašas direktīvas 220. panta a) punktu un 226. pantu, un ar efektivitātes principu ir saderīga valsts sniegtā juridiska interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko gadījumā, ja ir izpildītas materiāltiesiskas prasības, lai īstenotu tiesības atskaitīt nodokli, nepietiek tikai ar to, ka attiecīgās personas rīcībā ir rēķins, kura saturs atbilst minētās direktīvas 226. pantā noteiktajām prasībām, bet nodokļa maksātāja, lai viņš varētu likumīgi īstenot tiesības atskaitīt nodokli uz attiecīgā rēķina pamata, rīcībā turklāt ir jābūt papildu dokumentāriem pierādījumiem, kuriem ir jāatbilst ne tikai Direktīvas 2006/112 normām, bet arī valsts tiesiskajā regulējumā attiecībā uz grāmatvedību noteiktajiem principiem un īpašiem noteikumiem par apliecinošiem dokumentiem, un saskaņā ar ko katrs ar šiem apliecinošiem dokumentiem pamatota saimnieciskā darījuma aspekts visiem ķēdes dalībniekiem jānorāda un jādeklarē saskaņoti? |
| --- | --- |

1)

Vai ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 168. panta a) punktu un l78. panta a) punktu, tos aplūkojot kopsakarā ar šīs pašas direktīvas 220. panta a) punktu un 226. pantu, un ar efektivitātes principu ir saderīga valsts sniegtā juridiska interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko gadījumā, ja ir izpildītas materiāltiesiskas prasības, lai īstenotu tiesības atskaitīt nodokli, nepietiek tikai ar to, ka attiecīgās personas rīcībā ir rēķins, kura saturs atbilst minētās direktīvas 226. pantā noteiktajām prasībām, bet nodokļa maksātāja, lai viņš varētu likumīgi īstenot tiesības atskaitīt nodokli uz attiecīgā rēķina pamata, rīcībā turklāt ir jābūt papildu dokumentāriem pierādījumiem, kuriem ir jāatbilst ne tikai Direktīvas 2006/112 normām, bet arī valsts tiesiskajā regulējumā attiecībā uz grāmatvedību noteiktajiem principiem un īpašiem noteikumiem par apliecinošiem dokumentiem, un saskaņā ar ko katrs ar šiem apliecinošiem dokumentiem pamatota saimnieciskā darījuma aspekts visiem ķēdes dalībniekiem jānorāda un jādeklarē saskaņoti?

| 2) | Vai ar Direktīvas 2006/112 normām par [PVN atskaitīšanu] un ar nodokļu neitralitātes un efektivitātes principiem ir saderīga valsts sniegtā juridiskā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko ķēdes darījuma gadījumā – šī darījuma rakstura dēļ vien un neatkarīgi no jebkura cita apstākļa – katram ķēdes dalībniekam ir jāpārbauda visi viņu veiktā saimnieciskā darījuma elementi un uz šīs pārbaudes pamata ir jāizdara secinājumi attiecībā uz nodokļa maksātāju, kurš atrodas citā ķēdes posmā, un saskaņā ar ko nodokļa maksātājam tiek liegts īstenot tiesības [atskaitīt PVN], pamatojoties uz to, ka ķēdes izveide nebija [pienācīgi] attaisnota no saimnieciskā skatupunkta, lai arī tā nav aizliegta ar valsts tiesisko regulējumu? Šajā kontekstā, kad ir runa par tādu objektīvu apstākļu izskatīšanu, kas var pamatot liegumu īstenot tiesības [atskaitīt PVN], ķēdes darījuma gadījumā, vai, nosakot un izvērtējot pierādījumu, uz kuriem ir balstīts liegums īstenot PVN atskaitīšanas tiesības, atbilstību un pierādījuma spēku, drīkst piemērot tikai Direktīvas 2006/112 normas un valsts tiesību normas par nodokļa atskaitīšanu kā materiāltiesiskas normas, kurās ir precizēti fakti, kuriem ir nozīme saistībā ar faktiskā ietvara konstatēšanu, vai arī ir jāpiemēro turklāt attiecīgās dalībvalsts tiesību normas grāmatvedības jomā kā speciālas tiesību normas? |
| --- | --- |

2)

Vai ar Direktīvas 2006/112 normām par [PVN atskaitīšanu] un ar nodokļu neitralitātes un efektivitātes principiem ir saderīga valsts sniegtā juridiskā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko ķēdes darījuma gadījumā – šī darījuma rakstura dēļ vien un neatkarīgi no jebkura cita apstākļa – katram ķēdes dalībniekam ir jāpārbauda visi viņu veiktā saimnieciskā darījuma elementi un uz šīs pārbaudes pamata ir jāizdara secinājumi attiecībā uz nodokļa maksātāju, kurš atrodas citā ķēdes posmā, un saskaņā ar ko nodokļa maksātājam tiek liegts īstenot tiesības [atskaitīt PVN], pamatojoties uz to, ka ķēdes izveide nebija [pienācīgi] attaisnota no saimnieciskā skatupunkta, lai arī tā nav aizliegta ar valsts tiesisko regulējumu? Šajā kontekstā, kad ir runa par tādu objektīvu apstākļu izskatīšanu, kas var pamatot liegumu īstenot tiesības [atskaitīt PVN], ķēdes darījuma gadījumā, vai, nosakot un izvērtējot pierādījumu, uz kuriem ir balstīts liegums īstenot PVN atskaitīšanas tiesības, atbilstību un pierādījuma spēku, drīkst piemērot tikai Direktīvas 2006/112 normas un valsts tiesību normas par nodokļa atskaitīšanu kā materiāltiesiskas normas, kurās ir precizēti fakti, kuriem ir nozīme saistībā ar faktiskā ietvara konstatēšanu, vai arī ir jāpiemēro turklāt attiecīgās dalībvalsts tiesību normas grāmatvedības jomā kā speciālas tiesību normas?

| 3) | Vai ar Direktīvas 2006/112 normām par [PVN atskaitīšanu] un ar nodokļu neitralitātes un efektivitātes principiem ir saderīga valsts sniegtā juridiskā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko nodokļa maksātājam, kurš izmanto preces saviem ar nodokli apliekamiem un dalībvalstī veiktiem darījumiem un kura rīcībā ir saskaņā ar Direktīvu 2006/112 izsniegts rēķins, tiek liegts īstenot tiesības [atskaitīt PVN], pamatojoties uz to, ka nav zināmi visi ķēdes locekļu veiktā [darījuma] elementi, vai arī atsaucoties uz apstākļiem, kuri attiecas uz ķēdes locekļiem, kas atrodas augšup no rēķina izsniedzēja, un kurus nodokļa maksātājs nekādi nevarēja ietekmēt no viņa neatkarīgu apsvērumu dēļ, un saskaņā ar ko tiesības [atskaitīt PVN] tiek pakļautas nosacījumam, ka nodokļa maksātājs, īstenojot no viņa pamatoti sagaidāmos pasākumus, pilda vispārējo pienākumu veikt pārbaudi ne tikai pirms līguma noslēgšanas, bet arī tā izpildes laikā un pēc tā izpildes. Vai šajā kontekstā nodokļa maksātājam ir jāatturas no tiesību [atskaitīt PVN] īstenošanas, ja pēc līguma noslēgšanas, tā izpildes laikā vai pēc tā izpildes attiecībā uz kādu no rēķinā norādītā saimnieciskā darījuma elementiem tas konstatē kādu neatbilstību vai tam kļūst zināms apstāklis, kura dēļ saskaņā ar nodokļu iestādes praksi tiek piemērots liegums īstenot tiesības [uz PVN atskaitīšanu]? |
| --- | --- |

3)

Vai ar Direktīvas 2006/112 normām par [PVN atskaitīšanu] un ar nodokļu neitralitātes un efektivitātes principiem ir saderīga valsts sniegtā juridiskā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko nodokļa maksātājam, kurš izmanto preces saviem ar nodokli apliekamiem un dalībvalstī veiktiem darījumiem un kura rīcībā ir saskaņā ar Direktīvu 2006/112 izsniegts rēķins, tiek liegts īstenot tiesības [atskaitīt PVN], pamatojoties uz to, ka nav zināmi visi ķēdes locekļu veiktā [darījuma] elementi, vai arī atsaucoties uz apstākļiem, kuri attiecas uz ķēdes locekļiem, kas atrodas augšup no rēķina izsniedzēja, un kurus nodokļa maksātājs nekādi nevarēja ietekmēt no viņa neatkarīgu apsvērumu dēļ, un saskaņā ar ko tiesības [atskaitīt PVN] tiek pakļautas nosacījumam, ka nodokļa maksātājs, īstenojot no viņa pamatoti sagaidāmos pasākumus, pilda vispārējo pienākumu veikt pārbaudi ne tikai pirms līguma noslēgšanas, bet arī tā izpildes laikā un pēc tā izpildes. Vai šajā kontekstā nodokļa maksātājam ir jāatturas no tiesību [atskaitīt PVN] īstenošanas, ja pēc līguma noslēgšanas, tā izpildes laikā vai pēc tā izpildes attiecībā uz kādu no rēķinā norādītā saimnieciskā darījuma elementiem tas konstatē kādu neatbilstību vai tam kļūst zināms apstāklis, kura dēļ saskaņā ar nodokļu iestādes praksi tiek piemērots liegums īstenot tiesības [uz PVN atskaitīšanu]?

| 4) | Vai, ņemot vērā Direktīvas 2006/112 normas par [PVN atskaitīšanu] un efektivitātes principu, nodokļu iestādei ir jādefinē krāpšana nodokļu jomā? Vai par atbilstošu ir uzskatāma nodokļu iestādes prakse, saskaņā ar kuru ķēdes locekļu kļūdas un pārkāpumi, kuriem nav pamatotas cēloņsakarības saiknes ar tiesībām [atskaitīt PVN], tiek uzskatīti par pierādījumu krāpšanai nodokļu jomā, atsaucoties šajā ziņā uz apstākli, ka, tā kā šo kļūdu un pārkāpumu dēļ rēķinu saturs kļuva neuzticams, nodokļa maksātājs zināja vai tam bija jāzina par krāpšanu nodokļu jomā? Ja pastāv krāpšana nodokļu jomā, vai šis apstāklis pamato prasību, ka nodokļa maksātāja veiktajai pārbaudei ir jāatbilst iepriekš minētajam plašumam, dziļumam un tvērumam, vai arī šis pienākums pārsniedz ar efektivitātes principu noteikto? |
| --- | --- |

4)

Vai, ņemot vērā Direktīvas 2006/112 normas par [PVN atskaitīšanu] un efektivitātes principu, nodokļu iestādei ir jādefinē krāpšana nodokļu jomā? Vai par atbilstošu ir uzskatāma nodokļu iestādes prakse, saskaņā ar kuru ķēdes locekļu kļūdas un pārkāpumi, kuriem nav pamatotas cēloņsakarības saiknes ar tiesībām [atskaitīt PVN], tiek uzskatīti par pierādījumu krāpšanai nodokļu jomā, atsaucoties šajā ziņā uz apstākli, ka, tā kā šo kļūdu un pārkāpumu dēļ rēķinu saturs kļuva neuzticams, nodokļa maksātājs zināja vai tam bija jāzina par krāpšanu nodokļu jomā? Ja pastāv krāpšana nodokļu jomā, vai šis apstāklis pamato prasību, ka nodokļa maksātāja veiktajai pārbaudei ir jāatbilst iepriekš minētajam plašumam, dziļumam un tvērumam, vai arī šis pienākums pārsniedz ar efektivitātes principu noteikto?

| 5) | Vai sods, kas ietver liegumu īstenot tiesības [atskaitīt PVN] un pienākumu maksāt nodokļa uzrēķinu 200 % apmērā no nodokļa starpības, ir samērīgs, ja valsts kasei nav radušies nekādi ienākumu zaudējumi, kas būtu tieši saistīti ar nodokļa maksātāja tiesībām [atskaitīt PVN]? Vai ir jāizvērtē kāds no apstākļiem, kas ir minēti az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (2003. gada Likuma Nr. XCII par taksācijas vispārīgo kārtību; turpmāk tekstā – “LPGT”) 170. panta 1. punkta trešajā teikumā, ja nodokļa maksātājs nodokļu iestādei iesniedza visus viņa rīcībā esošos dokumentus un savai nodokļu deklarācijai pievienoja izsniegtos rēķinus? |
| --- | --- |

5)

Vai sods, kas ietver liegumu īstenot tiesības [atskaitīt PVN] un pienākumu maksāt nodokļa uzrēķinu 200 % apmērā no nodokļa starpības, ir samērīgs, ja valsts kasei nav radušies nekādi ienākumu zaudējumi, kas būtu tieši saistīti ar nodokļa maksātāja tiesībām [atskaitīt PVN]? Vai ir jāizvērtē kāds no apstākļiem, kas ir minēti az adózás rendjéről szóló 2003. évi XCII. törvény (2003. gada Likuma Nr. XCII par taksācijas vispārīgo kārtību; turpmāk tekstā – “LPGT”) 170. panta 1. punkta trešajā teikumā, ja nodokļa maksātājs nodokļu iestādei iesniedza visus viņa rīcībā esošos dokumentus un savai nodokļu deklarācijai pievienoja izsniegtos rēķinus?

| 6) | Ja no atbildēm, kas sniedzamas uz uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem, izriet, ka valsts tiesību normas interpretācija, kas ir izstrādāta pēc 2016. gada 10. novembra rīkojuma Signum Alfa Sped (C-446/15, EU:C:2016:869) izdošanas, un uz tās pamata noteiktā prakse nav saderīgas ar Direktīvas 2006/112 normām par [PVN atskaitīšanu], un ņemot vērā, ka pirmās instances tiesa nevar iesniegt Eiropas Savienības Tiesai lūgumus sniegt prejudiciālu nolēmumu visās lietās, vai saskaņā ar Pamattiesību hartas 47. panta noteikumiem var uzskatīt, ka nodokļa maksātāju tiesības celt prasību tiesā par zaudējumu atlīdzību garantē viņiem tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā un taisnīgu tiesu, kas viņiem ir atzītas šajā pantā? Vai šajā kontekstā ir jāizmanto interpretācija, saskaņā ar kuru lietā Signum Alfa Sped pieņemtā nolēmuma formas izvēle nozīmē to, ka jautājums jau bija atrisināts Kopienu tiesībās un izskaidrots Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā un ka tādējādi atbilde uz to bija acīmredzama, vai arī tas nozīmē, ka, tā kā ir uzsākta jauna tiesvedība, jautājums nav atrisināts pilnībā un tādējādi joprojām ir jālūdz Tiesai pieņemt prejudiciālu nolēmumu? |
| --- | --- |

6)

Ja no atbildēm, kas sniedzamas uz uzdotajiem prejudiciālajiem jautājumiem, izriet, ka valsts tiesību normas interpretācija, kas ir izstrādāta pēc 2016. gada 10. novembra rīkojuma Signum Alfa Sped (C-446/15, EU:C:2016:869) izdošanas, un uz tās pamata noteiktā prakse nav saderīgas ar Direktīvas 2006/112 normām par [PVN atskaitīšanu], un ņemot vērā, ka pirmās instances tiesa nevar iesniegt Eiropas Savienības Tiesai lūgumus sniegt prejudiciālu nolēmumu visās lietās, vai saskaņā ar Pamattiesību hartas 47. panta noteikumiem var uzskatīt, ka nodokļa maksātāju tiesības celt prasību tiesā par zaudējumu atlīdzību garantē viņiem tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā un taisnīgu tiesu, kas viņiem ir atzītas šajā pantā? Vai šajā kontekstā ir jāizmanto interpretācija, saskaņā ar kuru lietā Signum Alfa Sped pieņemtā nolēmuma formas izvēle nozīmē to, ka jautājums jau bija atrisināts Kopienu tiesībās un izskaidrots Eiropas Savienības Tiesas judikatūrā un ka tādējādi atbilde uz to bija acīmredzama, vai arī tas nozīmē, ka, tā kā ir uzsākta jauna tiesvedība, jautājums nav atrisināts pilnībā un tādējādi joprojām ir jālūdz Tiesai pieņemt prejudiciālu nolēmumu?

---

(1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/9 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. augustā iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Crewprint Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Lieta C-611/19)

(2020/C 95/07)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāja: Crewprint Kft.

Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar atbilstošajām Direktīvas 2006/112 normām [PVN atskaitīšanas jomā] un nodokļu neitralitātes principu ir saderīga valsts sniegtā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko nodokļu iestāde liedz tiesības [atskaitīt PVN] attiecībā uz starp pusēm veiktu saimniecisko darījumu, pamatojoties uz to, ka to starpā nodibināto tiesisko attiecību veidu (līgums par darbu izpildi) šī iestāde uzskata par krāpniecisku, jo tas rada tiesības atskaitīt nodokli, un līdz ar to saskaņā ar [Likuma par taksācijas vispārīgo kārtību] 1. panta 7. punktu tā šo darījumu kvalificē kā darbību (starpniecības darbība), kas nerada tiesības atskaitīt nodokli, uzskatot, ka puses ir rīkojušās ar mērķi izvairīties no nodokļu maksāšanas, jo rēķina adresāta darbībai ne obligāti bija jābūt [šim uzņēmējdarbības veidam], ņemot vērā, ka tas to varēja veikt arī kā starpnieks. Vai šajā kontekstā [PVN atskaitīšanas] priekšnosacījums ir tas, ka nodokļa maksātājiem nodokļu jomā ir jāizvēlas tāds saimnieciskās darbības veids, kas rada lielāku nodokļu slogu, un vai par ļaunprātīgu praksi ir atzīstams apstāklis, ka – īstenojot savu līgumslēgšanas brīvību un ar nodokļu tiesībām nesaistītu apsvērumu dēļ – tie attiecībā uz savā starpā veiktu saimniecisku darbību izvēlas līguma veidu, kas izraisa arī tādas sekas, kuras tie nebija paredzējuši sasniegt, proti, tiesību atskaitīt nodokli rašanās? |
| --- | --- |

1)

Vai ar atbilstošajām Direktīvas 2006/112 normām [PVN atskaitīšanas jomā] un nodokļu neitralitātes principu ir saderīga valsts sniegtā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko nodokļu iestāde liedz tiesības [atskaitīt PVN] attiecībā uz starp pusēm veiktu saimniecisko darījumu, pamatojoties uz to, ka to starpā nodibināto tiesisko attiecību veidu (līgums par darbu izpildi) šī iestāde uzskata par krāpniecisku, jo tas rada tiesības atskaitīt nodokli, un līdz ar to saskaņā ar [Likuma par taksācijas vispārīgo kārtību] 1. panta 7. punktu tā šo darījumu kvalificē kā darbību (starpniecības darbība), kas nerada tiesības atskaitīt nodokli, uzskatot, ka puses ir rīkojušās ar mērķi izvairīties no nodokļu maksāšanas, jo rēķina adresāta darbībai ne obligāti bija jābūt [šim uzņēmējdarbības veidam], ņemot vērā, ka tas to varēja veikt arī kā starpnieks. Vai šajā kontekstā [PVN atskaitīšanas] priekšnosacījums ir tas, ka nodokļa maksātājiem nodokļu jomā ir jāizvēlas tāds saimnieciskās darbības veids, kas rada lielāku nodokļu slogu, un vai par ļaunprātīgu praksi ir atzīstams apstāklis, ka – īstenojot savu līgumslēgšanas brīvību un ar nodokļu tiesībām nesaistītu apsvērumu dēļ – tie attiecībā uz savā starpā veiktu saimniecisku darbību izvēlas līguma veidu, kas izraisa arī tādas sekas, kuras tie nebija paredzējuši sasniegt, proti, tiesību atskaitīt nodokli rašanās?

| 2) | Vai ar atbilstošajām Direktīvas 2006/112 normām [PVN atskaitīšanas jomā] un nodokļu neitralitātes principu ir saderīga valsts sniegtā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko gadījumā, ja nodokļa maksātājs, kas vēlas īstenot tiesības [atskaitīt PVN], atbilst materiāltiesiskajām un formālajām prasībām [attiecībā uz šādu atskaitīšanu] un pirms līguma noslēgšanas veic visus noteiktos pasākumus, nodokļu iestāde liedz tam īstenot tiesības atskaitīt PVN, pamatojoties uz uzskatu, ka ķēdes izveide nebija vajadzīga no saimnieciskā skatupunkta un līdz ar to ir uzskatāma par ļaunprātīgu praksi tāpēc, ka apakšuzņēmējs, neraugoties uz to, ka tas pats varēja sniegt pakalpojumus, tomēr tos uzdeva citiem apakšuzņēmējiem ar nodokļa iekasēšanas gadījumu nesaistītu apsvērumu dēļ, un ka nodokļa maksātājs, kas vēlas īstenot tiesības [atskaitīt PVN], pasūtījuma pieņemšanas brīdī zināja, ka tā apakšuzņēmējs, ņemot vērā cilvēkresursu un materiālo resursu trūkumu, pakalpojumu sniegšanu nodrošinās ar savu apakšuzņēmēju palīdzību? Vai atbildi ietekmē apstāklis, ka nodokļa maksātājs vai viņa apakšuzņēmējs ir iesaistījuši ķēdē apakšuzņēmēju, ar kuru tiem ir tiešas attiecības vai ar kuru tos vieno personiskā vai organizatoriskā saikne (personiska pazīšanās, radniecības saites vai kopīgs īpašums)? |
| --- | --- |

2)

Vai ar atbilstošajām Direktīvas 2006/112 normām [PVN atskaitīšanas jomā] un nodokļu neitralitātes principu ir saderīga valsts sniegtā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko gadījumā, ja nodokļa maksātājs, kas vēlas īstenot tiesības [atskaitīt PVN], atbilst materiāltiesiskajām un formālajām prasībām [attiecībā uz šādu atskaitīšanu] un pirms līguma noslēgšanas veic visus noteiktos pasākumus, nodokļu iestāde liedz tam īstenot tiesības atskaitīt PVN, pamatojoties uz uzskatu, ka ķēdes izveide nebija vajadzīga no saimnieciskā skatupunkta un līdz ar to ir uzskatāma par ļaunprātīgu praksi tāpēc, ka apakšuzņēmējs, neraugoties uz to, ka tas pats varēja sniegt pakalpojumus, tomēr tos uzdeva citiem apakšuzņēmējiem ar nodokļa iekasēšanas gadījumu nesaistītu apsvērumu dēļ, un ka nodokļa maksātājs, kas vēlas īstenot tiesības [atskaitīt PVN], pasūtījuma pieņemšanas brīdī zināja, ka tā apakšuzņēmējs, ņemot vērā cilvēkresursu un materiālo resursu trūkumu, pakalpojumu sniegšanu nodrošinās ar savu apakšuzņēmēju palīdzību? Vai atbildi ietekmē apstāklis, ka nodokļa maksātājs vai viņa apakšuzņēmējs ir iesaistījuši ķēdē apakšuzņēmēju, ar kuru tiem ir tiešas attiecības vai ar kuru tos vieno personiskā vai organizatoriskā saikne (personiska pazīšanās, radniecības saites vai kopīgs īpašums)?

| 3) | Ja uz iepriekšējo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai ir izpildīta prasība par faktu konstatēšanu, balstoties uz objektīviem faktiem, gadījumā, ja procedūrā, kurā nodokļu iestāde uzskata, ka saimnieciskās attiecības starp nodokļa maksātāju, kas vēlas īstenot tiesības [atskaitīt PVN], un tā apakšuzņēmēju ir neracionālas un nepamatotas, tā pamato šo faktu tikai ar dažu apakšuzņēmēja darbinieku liecībām, nenoskaidrojot uz objektīvu faktu pamata līgumā paredzētās saimnieciskās darbības iezīmes, tās īpašos apstākļus un attiecīgo saimniecisko kontekstu un neuzklausot nodokļa maksātāja un ķēdē iesaistīto apakšuzņēmēju uzņēmumu direktorus, kuriem ir lēmumpieņemšanas pilnvaras, un vai šajā gadījumā ir nozīme apstāklim, ka nodokļa maksātājam vai ķēdes dalībniekiem pašiem ir spēja sniegt pakalpojumus, un vai šajā ziņā ir jāiesaista eksperts? |
| --- | --- |

3)

Ja uz iepriekšējo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai ir izpildīta prasība par faktu konstatēšanu, balstoties uz objektīviem faktiem, gadījumā, ja procedūrā, kurā nodokļu iestāde uzskata, ka saimnieciskās attiecības starp nodokļa maksātāju, kas vēlas īstenot tiesības [atskaitīt PVN], un tā apakšuzņēmēju ir neracionālas un nepamatotas, tā pamato šo faktu tikai ar dažu apakšuzņēmēja darbinieku liecībām, nenoskaidrojot uz objektīvu faktu pamata līgumā paredzētās saimnieciskās darbības iezīmes, tās īpašos apstākļus un attiecīgo saimniecisko kontekstu un neuzklausot nodokļa maksātāja un ķēdē iesaistīto apakšuzņēmēju uzņēmumu direktorus, kuriem ir lēmumpieņemšanas pilnvaras, un vai šajā gadījumā ir nozīme apstāklim, ka nodokļa maksātājam vai ķēdes dalībniekiem pašiem ir spēja sniegt pakalpojumus, un vai šajā ziņā ir jāiesaista eksperts?

| 4) | Vai ar Direktīvu 2006/112 (1) un efektivitātes principu ir saderīga valsts sniegtā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko gadījumā, ja ir izpildītas materiāltiesiskās un formālās prasības [attiecībā uz PVN atskaitīšanu] un ja ir veikti [saprātīgi] sagaidāmie pasākumi, nodokļu iestāde, balstoties uz apstākļiem, kas saskaņā ar Tiesas spriedumiem neattaisno [PVN atskaitīšanas liegumu] un nav objektīvi, uzskata par pierādītu krāpšanu nodokļu jomā un liedz tiesības [atskaitīt PVN] tikai tāpēc, ka šie apstākļi kopumā rodas pietiekami lielam skaitam pārbaudīto konstatētās ķēdes dalībnieku? |
| --- | --- |

4)

Vai ar Direktīvu 2006/112 (1) un efektivitātes principu ir saderīga valsts sniegtā interpretācija un piekoptā prakse, saskaņā ar ko gadījumā, ja ir izpildītas materiāltiesiskās un formālās prasības [attiecībā uz PVN atskaitīšanu] un ja ir veikti [saprātīgi] sagaidāmie pasākumi, nodokļu iestāde, balstoties uz apstākļiem, kas saskaņā ar Tiesas spriedumiem neattaisno [PVN atskaitīšanas liegumu] un nav objektīvi, uzskata par pierādītu krāpšanu nodokļu jomā un liedz tiesības [atskaitīt PVN] tikai tāpēc, ka šie apstākļi kopumā rodas pietiekami lielam skaitam pārbaudīto konstatētās ķēdes dalībnieku?

---

(1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/10

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 23. augustāSigrid Dickmanns iesniedza par Vispārējās tiesas (sestā palāta) 2019. gada 11. jūnija rīkojumu lietā T-538/18 Sigrid Dickmanns/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

(Lieta C-631/19 P)

(2020/C 95/08)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Sigrid Dickmanns (pārstāvis: H. Tettenborn, advokāts)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Eiropas Savienības Tiesa (sestā palāta) ar 2020. gada 5. februāra rīkojumu noraidīja apelācijas sūdzību un nosprieda, ka puse, kurai nolēmums ir nelabvēlīgs, pati sedz savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 4. septembrī iesniedza Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Lieta C-656/19)

(2020/C 95/09)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Szegedi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāja: BAKATI PLUS Kereskedelmi és Szolgáltató Kft.

Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) (turpmāk tekstā – “PVN direktīva”) 147. pantu ir saderīga dalībvalsts prakse, saskaņā ar kuru jēdziens “personīgā bagāža”, kas ir konceptuāls elements no pievienotās vērtības nodokļa atbrīvotajām preču piegādēm ārvalstu ceļotājiem, tiek identificēts ar Ņujorkā 1954. gada 4. jūnijā parakstītajā Konvencijā par muitas atvieglojumiem tūrismam un tās papildprotokolā lietoto personīgo mantu jēdzienu un Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem, 1. panta 5. punktā definēto jēdzienu “bagāža”? |
| --- | --- |

1)

Vai ar Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) (turpmāk tekstā – “PVN direktīva”) 147. pantu ir saderīga dalībvalsts prakse, saskaņā ar kuru jēdziens “personīgā bagāža”, kas ir konceptuāls elements no pievienotās vērtības nodokļa atbrīvotajām preču piegādēm ārvalstu ceļotājiem, tiek identificēts ar Ņujorkā 1954. gada 4. jūnijā parakstītajā Konvencijā par muitas atvieglojumiem tūrismam un tās papildprotokolā lietoto personīgo mantu jēdzienu un Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/2446, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem, 1. panta 5. punktā definēto jēdzienu “bagāža”?

| 2) | Ja atbilde uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, kā ir jādefinē PVN direktīvas 147. pantā lietotais jēdziens “personīgā bagāža”, ņemot vērā, ka minētajā direktīvā tas nav definēts? Vai ar Savienības tiesību normām ir saderīga valsts prakse, saskaņā ar kuru dalībvalsts nodokļu iestādes ņem vērā tikai “vārdu parasto nozīmi”? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu ir noliedzoša, kā ir jādefinē PVN direktīvas 147. pantā lietotais jēdziens “personīgā bagāža”, ņemot vērā, ka minētajā direktīvā tas nav definēts? Vai ar Savienības tiesību normām ir saderīga valsts prakse, saskaņā ar kuru dalībvalsts nodokļu iestādes ņem vērā tikai “vārdu parasto nozīmi”?

| 3) | Vai PVN direktīvas 146. un 147. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja nodokļa maksātājam nav tiesību uz atbrīvojumu no nodokļa preču piegādēm ārvalstu ceļotājiem saskaņā ar minētās direktīvas 147. pantu, vajadzības gadījumā ir jāpārbauda, vai ir piemērojams atbrīvojums no nodokļa preču piegādēm eksportam saskaņā ar šīs direktīvas 146. pantu arī tad, ja nav nokārtotas Savienības Muitas kodeksā un deleģētajā tiesiskajā regulējumā paredzētās muitas formalitātes? |
| --- | --- |

3)

Vai PVN direktīvas 146. un 147. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka, ja nodokļa maksātājam nav tiesību uz atbrīvojumu no nodokļa preču piegādēm ārvalstu ceļotājiem saskaņā ar minētās direktīvas 147. pantu, vajadzības gadījumā ir jāpārbauda, vai ir piemērojams atbrīvojums no nodokļa preču piegādēm eksportam saskaņā ar šīs direktīvas 146. pantu arī tad, ja nav nokārtotas Savienības Muitas kodeksā un deleģētajā tiesiskajā regulējumā paredzētās muitas formalitātes?

| 4) | Vai – gadījumā, ja uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu tiek atbildēts, ka tad, kad nav piemērojams atbrīvojums no nodokļa ārvalstu ceļotājiem, darījumu var atbrīvot no PVN kā preču piegādi eksportam – šo tiesisko darījumu var kvalificēt kā no PVN atbrīvotu preču piegādi eksportam pretēji nodomam, kuru klients ir paudis pasūtījuma izdarīšanas brīdī? |
| --- | --- |

4)

Vai – gadījumā, ja uz iepriekšējo prejudiciālo jautājumu tiek atbildēts, ka tad, kad nav piemērojams atbrīvojums no nodokļa ārvalstu ceļotājiem, darījumu var atbrīvot no PVN kā preču piegādi eksportam – šo tiesisko darījumu var kvalificēt kā no PVN atbrīvotu preču piegādi eksportam pretēji nodomam, kuru klients ir paudis pasūtījuma izdarīšanas brīdī?

| 5) | Vai – gadījumā, ja uz trešo un ceturto prejudiciālo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde – tādā gadījumā kā aplūkotais, kurā rēķina izsniedzējs preču piegādes brīdī zināja, ka preces tika nopirktas tālākpārdošanai, bet ārvalstu pircējs tomēr vēlējās tās izvest no valsts teritorijas saskaņā ar ārvalstu ceļotājiem piemērojamo režīmu, un līdz ar to rēķina izsniedzējs rīkojās negodprātīgi, jo nosūtīja nodokļa atmaksas pieteikuma veidlapu, kas ir jāaizpilda minētajā režīmā, un atmaksāja pārnesto pievienotās vērtības nodokli, piemērojot atbrīvojumu no nodokļa ārvalstu ceļotājiem, ar PVN direktīvas 146. un 147. pantu un Savienības tiesībās noteiktajiem nodokļu neitralitātes un samērīguma principiem ir saderīga dalībvalsts prakse, saskaņā ar kuru nodokļu iestāde atsakās atmaksāt nodokli, kas ir nepareizi deklarēts un samaksāts par preču piegādēm ārvalstu ceļotājiem, nekvalificējot šos darījumus kā preču piegādes eksportam un neveicot attiecīgas korekcijas, lai arī nav apstrīdams, ka preces tika izvestas no Ungārijas kā ceļotāju bagāža? |
| --- | --- |

5)

Vai – gadījumā, ja uz trešo un ceturto prejudiciālo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde – tādā gadījumā kā aplūkotais, kurā rēķina izsniedzējs preču piegādes brīdī zināja, ka preces tika nopirktas tālākpārdošanai, bet ārvalstu pircējs tomēr vēlējās tās izvest no valsts teritorijas saskaņā ar ārvalstu ceļotājiem piemērojamo režīmu, un līdz ar to rēķina izsniedzējs rīkojās negodprātīgi, jo nosūtīja nodokļa atmaksas pieteikuma veidlapu, kas ir jāaizpilda minētajā režīmā, un atmaksāja pārnesto pievienotās vērtības nodokli, piemērojot atbrīvojumu no nodokļa ārvalstu ceļotājiem, ar PVN direktīvas 146. un 147. pantu un Savienības tiesībās noteiktajiem nodokļu neitralitātes un samērīguma principiem ir saderīga dalībvalsts prakse, saskaņā ar kuru nodokļu iestāde atsakās atmaksāt nodokli, kas ir nepareizi deklarēts un samaksāts par preču piegādēm ārvalstu ceļotājiem, nekvalificējot šos darījumus kā preču piegādes eksportam un neveicot attiecīgas korekcijas, lai arī nav apstrīdams, ka preces tika izvestas no Ungārijas kā ceļotāju bagāža?

---

(1)  OV 2006, L 347, 1. lpp.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 27. septembrī iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe/Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Lieta C-717/19)

(2020/C 95/10)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāja: Boehringer Ingelheim RCV GmbH & Co. KG Magyarországi Fióktelepe

Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 90. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to nav saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā apstrīdētais, saskaņā ar kuru farmācijas uzņēmumam, kas – atbilstoši līgumam, kurš nav obligāti jānoslēdz – veic maksājumus valsts veselības apdrošināšanas iestādei atkarībā no farmaceitisko produktu noieta radītā apgrozījuma un tādējādi negūst pilnīgu atlīdzību par minētajiem produktiem, nav tiesību a posteriori samazināt nodokļa bāzi tikai tā iemesla dēļ, ka maksājumi netiek veikti nedz atbilstoši tā iepriekš noteiktajai tirdzniecības politikai, nedz arī galvenokārt reklāmas nolūkos? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 90. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to nav saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā apstrīdētais, saskaņā ar kuru farmācijas uzņēmumam, kas – atbilstoši līgumam, kurš nav obligāti jānoslēdz – veic maksājumus valsts veselības apdrošināšanas iestādei atkarībā no farmaceitisko produktu noieta radītā apgrozījuma un tādējādi negūst pilnīgu atlīdzību par minētajiem produktiem, nav tiesību a posteriori samazināt nodokļa bāzi tikai tā iemesla dēļ, ka maksājumi netiek veikti nedz atbilstoši tā iepriekš noteiktajai tirdzniecības politikai, nedz arī galvenokārt reklāmas nolūkos?

| 2) | Ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 273. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to nav saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā apstrīdētais, saskaņā ar kuru, lai a posteriori samazinātu nodokļa bāzi, ir jāiesniedz tiesību uz atmaksu turētājam izsniegts rēķins, ar ko apliecina, ka darījums, kas rada tiesības uz minēto atmaksu, ir noticis, lai arī darījums, kas ļauj a posteriori samazināt nodokļa bāzi, ir pienācīgi dokumentēts un vēlāk to var pārbaudīt, tas ir daļēji balstīts uz publiskotu un patiesu informāciju un ļauj pareizi iekasēt nodokli? |
| --- | --- |

2)

Ja uz pirmo jautājumu tiek sniegta apstiprinoša atbilde, vai Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 273. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar to nav saderīgs tāds valsts tiesiskais regulējums kā pamatlietā apstrīdētais, saskaņā ar kuru, lai a posteriori samazinātu nodokļa bāzi, ir jāiesniedz tiesību uz atmaksu turētājam izsniegts rēķins, ar ko apliecina, ka darījums, kas rada tiesības uz minēto atmaksu, ir noticis, lai arī darījums, kas ļauj a posteriori samazināt nodokļa bāzi, ir pienācīgi dokumentēts un vēlāk to var pārbaudīt, tas ir daļēji balstīts uz publiskotu un patiesu informāciju un ļauj pareizi iekasēt nodokli?

---

(1)  OV 2006, L 347, 1. lpp.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/12 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/12

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. novembrī iesniedza Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) – NJ/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

(Lieta C-740/19)

(2020/C 95/11)

Tiesvedības valoda – ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītājs: NJ

Atbildētāja: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Pamattiesību hartas 47. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (1) (tā sauktā “Procedūru direktīva”) 31. pants, ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. un 13. pantā noteikto, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts var nodrošināt efektīvu tiesību aizsardzību tiesā arī tad, ja tās tiesas nevar grozīt patvēruma procedūrās pieņemtos lēmumus, bet tikai var tos atcelt vai likt uzsākt jaunu procedūru? |
| --- | --- |

1)

Vai Pamattiesību hartas 47. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (1) (tā sauktā “Procedūru direktīva”) 31. pants, ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. un 13. pantā noteikto, ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts var nodrošināt efektīvu tiesību aizsardzību tiesā arī tad, ja tās tiesas nevar grozīt patvēruma procedūrās pieņemtos lēmumus, bet tikai var tos atcelt vai likt uzsākt jaunu procedūru?

| 2) | Vai Pamattiesību hartas 47. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (tā sauktā “Procedūru direktīva”) 31. pants, tāpat ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. un 13. pantā noteikto, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar minēto tiesisko regulējumu ir saderīgi dalībvalsts tiesību akti, ar kuriem tiesvedībai patvēruma lietās ir noteikts viens obligāts kopējais sešdesmit dienu termiņš – neatkarīgi no jebkādiem individuālajiem apstākļiem un neņemot vērā lietas īpatnības, nedz arī iespējamās grūtības sniegt pierādījumus? |
| --- | --- |

2)

Vai Pamattiesību hartas 47. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (tā sauktā “Procedūru direktīva”) 31. pants, tāpat ņemot vērā Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. un 13. pantā noteikto, ir jāinterpretē tādējādi, ka ar minēto tiesisko regulējumu ir saderīgi dalībvalsts tiesību akti, ar kuriem tiesvedībai patvēruma lietās ir noteikts viens obligāts kopējais sešdesmit dienu termiņš – neatkarīgi no jebkādiem individuālajiem apstākļiem un neņemot vērā lietas īpatnības, nedz arī iespējamās grūtības sniegt pierādījumus?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai (OV 2013, L 180, 60. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/13

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 6. novembrī iesniedza Rechtbank Amsterdam (Nīderlande) – Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV/Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV u.c.

(Lieta C-819/19)

(2020/C 95/12)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank Amsterdam

Pamatlietas puses

Prasītājas: Stichting Cartel Compensation, Equilib Netherlands BV, Equilib Netherlands BV

Atbildētājas: Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Deutsche Lufthansa AG, Lufthansa Cargo AG, British Airways plc, Société Air France SA, Singapore Airlines Ltd, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Singapore Airlines Cargo Pte Ltd, Singapore Airlines Ltd, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, Swiss International Air Lines AG, British Airways plc, Air Canada, Cathay Pacific Airways Ltd, SAS AB, Scandinavian Airlines System Denmark-Norway-Sweden, SAS Cargo Group A/S, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij NV, Martinair Holland NV, Société Air France SA, Lufthansa Cargo AG, Deutsche Lufthansa AG, British Airways plc

Prejudiciālie jautājumi

Vai valsts tiesas strīdā starp cietušajām personām (šajā gadījumā – pārvadātājiem, kravu aviopārvadājumu saņēmējiem) un aviosabiedrībām – vai tas būtu, pamatojoties uz LESD 101. panta tiešo iedarbību vai jebkurā gadījumā uz EEZ līguma 53. pantu, vai tas būtu, pamatojoties uz Regulas Nr. 1/2003 (1) 6. pantu (tā tiešo iedarbību), ir kompetentas neierobežoti piemērot LESD 101. pantu vai jebkurā gadījumā EEZ līguma 53. pantu aviosabiedrību vienošanās gadījumiem vai saskaņotām darbībām saistībā ar kravu pārvadājumiem pirms 2004. gada 1. maija veiktajos lidojumos starp lidostām ES un lidostām ārpus EEZ vai attiecīgi pirms 2005. gada 19. maija veiktajos lidojumos starp Islandi, Lihtenšteinu un Norvēģiju un lidostām ārpus EEZ, vai attiecīgi pirms 2002. gada 1. jūnija veiktajos lidojumos starp lidostām ES un Šveici, pat ja runa šajā ziņā ir par laikposmu, uz kuru attiecās LESD 104. un 105. pantā noteiktais pārejas režīms, vai arī ar pārejas režīmu tas netiek pieļauts?

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1/2003 (2002. gada 16. decembris) par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV 2003, L 1, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/13 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/13

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 25. novembrīConfédération nationale du Crédit Mutuel iesniedza par Vispārējās tiesas (otrā palāta) 2019. gada 24. septembra spriedumu lietā T-13/18 Crédit mutuel Arkéa/EUIPO – Confédération nationale du Crédit mutuel (“Crédit Mutuel”)

(Lieta C-867/19 P)

(2020/C 95/13)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Confédération nationale du Crédit mutuel (pārstāvji: B. Moreau-Margotin, M. Merli, C. Thomas-Raquin, M. Le Guerer, avocats)

Pārējie lietas dalībnieki: Crédit Mutuel Arkéa, Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Ar 2020. gada 13. februāra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/14

---

Apelācijas sūdzība, ko 2019. gada 4. decembrīSusanne Rutzinger-Kurpas iesniedza par Vispārējās tiesas (trešā palāta) 2019. gada 3. oktobra spriedumu lietā T-491/18 Vafo Praha/EUIPO – Rutzinger-Kurpas

(Lieta C-887/19 P)

(2020/C 95/14)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Susanne Rutzinger-Kurpas (pārstāvis: F. Lichtnecker, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs, Vafo Praha s.r.o.

Ar 2020. gada 11. februāra rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda Susanne Rutzinger-Kurpas pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/14

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Tribunal Supremo (Spānija) – Bankia S.A./Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

(Lieta C-910/19)

(2020/C 95/15)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Bankia S.A.

Atbildētāja: Unión Mutua Asistencial de Seguros (UMAS)

Prejudiciālie jautājumi

Interpretējot Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/71/EK (2003. gada 4. novembris) par prospektu, kurš jāpublicē, publiski piedāvājot vērtspapīrus vai atļaujot to tirdzniecību, un par Direktīvas 2001/34/EK grozījumiem (1) 3. panta 2. punktu un 6. pantu:

| 1. | Ja akciju publiskais piedāvājums attiecas gan uz privātajiem ieguldītājiem, gan uz kvalificētajiem ieguldītājiem, un tiek izdots prospekts privātajiem ieguldītājiem, vai prasību par atbildību par prospektu var celt abu veidu ieguldītāji vai tikai privātie ieguldītāji? |
| --- | --- |

1.

Ja akciju publiskais piedāvājums attiecas gan uz privātajiem ieguldītājiem, gan uz kvalificētajiem ieguldītājiem, un tiek izdots prospekts privātajiem ieguldītājiem, vai prasību par atbildību par prospektu var celt abu veidu ieguldītāji vai tikai privātie ieguldītāji?

| 2. | Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir tāda, ka prasību var celt arī kvalificētie ieguldītāji, vai ir iespējams izvērtēt to informētības līmeni par sākotnējā publiskā piedāvājuma emitenta ekonomisko stāvokli neatkarīgi no prospekta, ņemot vērā to juridiskās vai komercattiecības ar minēto emitentu (tie ietilpst emitenta akcionāru, pārvaldes struktūru sastāvā u.c.)? |
| --- | --- |

2.

Ja atbilde uz iepriekšējo jautājumu ir tāda, ka prasību var celt arī kvalificētie ieguldītāji, vai ir iespējams izvērtēt to informētības līmeni par sākotnējā publiskā piedāvājuma emitenta ekonomisko stāvokli neatkarīgi no prospekta, ņemot vērā to juridiskās vai komercattiecības ar minēto emitentu (tie ietilpst emitenta akcionāru, pārvaldes struktūru sastāvā u.c.)?

---

(1)  OV 2003, L 345, 64. lpp.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 13. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Agrimotion S.A./ADAMA Deutschland GmbH

(Lieta C-912/19)

(2020/C 95/16)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītāja: Agrimotion S.A.

Atbildētāja: ADAMA Deutschland GmbH

Prejudiciālais jautājums

Vai uzņēmums, kas izcelsmes dalībvalstī apstiprinātu augu aizsardzības līdzekli laiž tirgū ieviešanas dalībvalstī, var atsaukties uz ieviešanas dalībvalsts kompetentās iestādes trešajam uzņēmumam piešķirtu paralēlas tirdzniecības atļauju, ja uz kannām, kurās ir iepildīts augu aizsardzības līdzeklis un kurās tas tiek laists tirgū ieviešanas dalībvalstī, ir atrodama norāde uz atļaujas turētāju un importētāju uzņēmumu? Ja ir izvirzītas papildu prasības, kādas tās ir? (1)

---

(1)  Atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1107/2009 (2009. gada 21. oktobris) par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū, ar ko atceļ Padomes Direktīvas 79/117/EEK un 91/414/EEK (OV 2009, L 309, 1. lpp.), 52. pantam.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/15

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Eco Fox Srl/Fallimento Mythen Spa u.c.

(Lieta C-915/19)

(2020/C 95/17)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāja: Eco Fox Srl

Atbildētājas: Fallimento Mythen Spa, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo Economico, Agenzia delle Dogane e dei Monopoli

Prejudiciālais jautājums

Eiropas Savienības Tiesai tiek lūgts noteikt, vai – ņemot vērā LESD 107. un 108. pantu, Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts) (1) ar vēlākiem grozījumiem, Komisijas Regulu (EK) Nr. 794/2004 (2004. gada 21. aprīlis) (2), kā arī citas iespējamās atbilstošās [Eiropas Savienības] tiesību normas – valsts atbalstu, kas tādējādi ir iepriekš jāpaziņo Eiropas Komisijai, veido tāds sekundārs normatīvs akts kā apstrīdētie noteikumi, kuri ir pieņemti ar Ministrijas dekrētu Nr. 37/2015 un kuri, tieši izpildot Consiglio di Stato [Valsts padomes] spriedumus, ar kuriem ir daļēji atcelti iepriekšējie noteikumi, kuri jau bija paziņoti Komisijai, izmaina “ar atpakaļejošu spēku” samazinātās akcīzes nodokļa likmes biodīzeļdegvielai piemērošanas kārtību, ar atpakaļejošu spēku izmainot priekšrocību sadalījuma kritērijus uzņēmumiem, kuri to lūdz, nepagarinot nodokļu atvieglojumu programmas ilgumu?

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV 1999, L 83, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 794/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (OV 2004, L 140, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/16

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Alpha Trading SpA unipersonale/Ministero dell’Economia e delle Finanze u.c.

(Lieta C-916/19)

(2020/C 95/18)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāja: Alpha Trading SpA unipersonale

Atbildētājas: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche agricole, alimentari e forestali, Ministero dello Sviluppo Economico

Prejudiciālais jautājums

Eiropas Savienības Tiesai tiek lūgts noteikt, vai – ņemot vērā LESD 107. un 108. pantu, Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts) (1) ar vēlākiem grozījumiem, Komisijas Regulu (EK) Nr. 794/2004 (2004. gada 21. aprīlis) (2), kā arī citas iespējamās atbilstošās [Eiropas Savienības] tiesību normas – valsts atbalstu, kas tādējādi ir iepriekš jāpaziņo Eiropas Komisijai, veido tāds sekundārs normatīvs akts kā apstrīdētie noteikumi, kuri ir pieņemti ar Ministrijas dekrētu Nr. 37/2015 un kuri, tieši izpildot Consiglio di Stato [Valsts padomes] spriedumus, ar kuriem ir daļēji atcelti iepriekšējie noteikumi, kuri jau bija paziņoti Komisijai, izmaina “ar atpakaļejošu spēku” samazinātās akcīzes nodokļa likmes biodīzeļdegvielai piemērošanas kārtību, ar atpakaļejošu spēku izmainot priekšrocību sadalījuma kritērijus uzņēmumiem, kuri to lūdz, nepagarinot nodokļu atvieglojumu programmas ilgumu?

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV 1999, L 83, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 794/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (OV 2004, L 140, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 12. decembrī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) – Novaol Srl/Ministero dell’Economia e delle Finanze u.c.

(Lieta C-917/19)

(2020/C 95/19)

Tiesvedības valoda – itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Prasītāja: Novaol Srl

Atbildētājas: Ministero dell’Economia e delle Finanze, Ministero dell’Ambiente e della Tutela del Territorio e del Mare, Ministero delle Politiche Agricole, Alimentari e Forestali e del Turismo, Ministero dello Sviluppo Economico

Prejudiciālais jautājums

Eiropas Savienības Tiesai tiek lūgts noteikt, vai – ņemot vērā LESD 107. un 108. pantu, Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts) (1) ar vēlākiem grozījumiem, Komisijas Regulu (EK) Nr. 794/2004 (2004. gada 21. aprīlis) (2), kā arī citas iespējamās atbilstošās [Eiropas Savienības] tiesību normas – valsts atbalstu, kas tādējādi ir iepriekš jāpaziņo Eiropas Komisijai, veido tāds sekundārs normatīvs akts kā apstrīdētie noteikumi, kuri ir pieņemti ar Ministrijas dekrētu Nr. 37/2015 un kuri, tieši izpildot Consiglio di Stato [Valsts padomes] spriedumus, ar kuriem ir daļēji atcelti iepriekšējie noteikumi, kuri jau bija paziņoti Komisijai, izmaina “ar atpakaļejošu spēku” samazinātās akcīzes nodokļa likmes biodīzeļdegvielai piemērošanas kārtību, ar atpakaļejošu spēku izmainot priekšrocību sadalījuma kritērijus uzņēmumiem, kuri to lūdz, nepagarinot nodokļu atvieglojumu programmas ilgumu?

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV 1999, L 83, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 794/2004 (2004. gada 21. aprīlis), ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (OV 2004, L 140, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/17

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 16. decembrī iesniedza Landgericht Hamburg (Vācija) – GDVI Verbraucherhilfe GmbH/Swiss International Air Lines AG

(Lieta C-918/19)

(2020/C 95/20)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Hamburg

Pamatlietas puses

Prasītāja: GDVI Verbraucherhilfe GmbH

Atbildētāja: Swiss International Air Lines AG

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Šveices Konfederācijas un Eiropas Kopienas 1999. gada 21. jūnija Nolīgums par gaisa transportu (1)2010. gada 26. novembra Lēmuma Nr. 2/2010 (2), kuru pieņēmusi Kopienas un Šveices gaisa transporta komiteja, redakcijā ir jāinterpretē tādējādi, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (3), atbilstoši tās 3. panta 1. punkta [b]) apakšpunktam piemēro arī pasažieriem, kuru lidojums no trešās valsts noslēdzas lidostā Šveicē un viņi pēc tam lido uz kādu no dalībvalstīm? |
| --- | --- |

1)

Vai Šveices Konfederācijas un Eiropas Kopienas 1999. gada 21. jūnija Nolīgums par gaisa transportu (1)2010. gada 26. novembra Lēmuma Nr. 2/2010 (2), kuru pieņēmusi Kopienas un Šveices gaisa transporta komiteja, redakcijā ir jāinterpretē tādējādi, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (3), atbilstoši tās 3. panta 1. punkta [b]) apakšpunktam piemēro arī pasažieriem, kuru lidojums no trešās valsts noslēdzas lidostā Šveicē un viņi pēc tam lido uz kādu no dalībvalstīm?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai no šīs piemērojamības izriet pienākums dalībvalsts tiesām ņemt vērā arī Tiesas judikatūru, atbilstoši kurai lidojumu, kas kavējas, pasažieri tiesību saņemt kompensāciju piemērošanas ziņā var tikt pielīdzināti atceltu lidojumu pasažieriem (Tiesas spriedums, 2009. gada 19. novembris, apvienotās lietas C-402/07 un C-432/07, Sturgeon u.c. (4))? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai no šīs piemērojamības izriet pienākums dalībvalsts tiesām ņemt vērā arī Tiesas judikatūru, atbilstoši kurai lidojumu, kas kavējas, pasažieri tiesību saņemt kompensāciju piemērošanas ziņā var tikt pielīdzināti atceltu lidojumu pasažieriem (Tiesas spriedums, 2009. gada 19. novembris, apvienotās lietas C-402/07 un C-432/07, Sturgeon u.c. (4))?

| 3) | Vai tiesības saņemt kompensāciju saskaņā ar Regulas 7. pantu var būt arī tad, ja pasažieris relatīvi neliela ielidošanas nokavējuma dēļ nepaspēj uz tiešu savienojuma lidojumu un tāpēc galamērķī ierodas ar trīs vai vairāk stundu ilgu kavēšanos, bet abus lidojumus ir veikuši atšķirīgi gaisa pārvadātāji un rezervācijas apstiprinājumu ir izsniedzis ceļojumu rīkotājs, kurš klientiem ir izveidojis lidojumu kombināciju? |
| --- | --- |

3)

Vai tiesības saņemt kompensāciju saskaņā ar Regulas 7. pantu var būt arī tad, ja pasažieris relatīvi neliela ielidošanas nokavējuma dēļ nepaspēj uz tiešu savienojuma lidojumu un tāpēc galamērķī ierodas ar trīs vai vairāk stundu ilgu kavēšanos, bet abus lidojumus ir veikuši atšķirīgi gaisa pārvadātāji un rezervācijas apstiprinājumu ir izsniedzis ceļojumu rīkotājs, kurš klientiem ir izveidojis lidojumu kombināciju?

---

(1)  OV 2002, L 114, 73. lpp.

(2)  OV 2010, L 347, 54. lpp.

(3)  OV 2004, L 46, 1. lpp.

(4)  EU:C:2009:716.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/18 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/18

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 23. decembrī iesniedza Amtsgericht Köln (Vācija) – KA

(Lieta C-937/19)

(2020/C 95/21)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Köln

Pamatlietas puses

Prasītājs: KA

Piedaloties: Staatsanwaltschaft Köln, Bundesamt für Güterverkehr

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1072/2009 (1) (2009. gada 21. oktobris) 8. panta 2. punkta pirmais teikums ir jāinterpretē tādējādi, ka starptautisks pārvadājums minētās tiesību normas izpratnē notiek arī tad, ja šis pārvadājums tiek veikts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1072/2009 1. panta 5. punkta d) apakšpunktu?

---

(1)  Regula par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz piekļuvi starptautisko kravas autopārvadājumu tirgum (OV 2009, L 300, 72. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. janvārī iesniedza Conseil d'État (Beļģija) – E. M. T./Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

(Lieta C-20/20)

(2020/C 95/22)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītājs: E. M. T.

Atbildētājs: Commissaire général aux réfugiés et aux apatrides

Prejudiciālie jautājumi

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/32/ES (2013. gada 26. jūnijs) par kopējām procedūrām starptautiskās aizsardzības statusa piešķiršanai un atņemšanai (1) (pārstrādāta versija) 46. pants, saskaņā ar kuru pieteikuma iesniedzējiem ir jābūt tiesībām uz efektīvu tiesisko aizsardzību saistībā ar pieņemtajiem lēmumiem “par to starptautiskās aizsardzības pieteikumu”, un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants, skatot tos kopsakarā ar iepriekš minētās Direktīvas 2013/32/ES 20. un 26. pantu, ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem ir pretrunā tāda valsts procesuālā tiesību norma kā 1980. gada 15. decembraloi sur l’accès au territoire, le séjour, l’établissement et l’éloignement des étrangers [likuma par ārvalstnieku ieceļošanu, uzturēšanos, apmešanos uz dzīvi un izraidīšanu] 39/57. pants, ar kuru termiņš pārsūdzības celšanai par lēmumu par secīga starptautiskās aizsardzības pieteikuma noraidīšanu ir noteikts desmit “kalendārās” dienas, skaitot no administratīvā lēmuma paziņošanas dienas, “ja prasību ir cēlis ārvalstnieks, kurš lēmuma paziņošanas brīdī atrodas noteiktā vietā, kas minēta [tā paša likuma] 74/8. un 74/9. pantā, vai ir nodots valdības rīcībā”, it īpaši, ja prasītājam – pēc iepriekš minētā administratīvā lēmuma paziņošanas – ir jāatrod jauns advokāts bezmaksas juridiskās palīdzības ietvaros, lai uzsāktu pārsūdzības procedūru?

---

(1)  OV 2013, L 180, 60. lpp.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. janvārī iesniedza Administrativen sad Sofia-grad (Bulgārija) – Balgarska natsionalna televizia/Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

(Lieta C-21/20)

(2020/C 95/23)

Tiesvedības valoda – bulgāru

Iesniedzējtiesa

Administrativen sad Sofia-grad

Pamatlietas puses

Prasītāja: Balgarska natsionalna televizia

Atbildētājs: Direktor na Direktsia “Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Sofia pri Zentralno upravlenie na Natsionalnata Agentsia za Prihodite

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai sabiedriskās televīzijas audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu televīzijas skatītājiem var uzskatīt par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību Direktīvas 2006/112/EK (1) 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, ja valsts to finansē subsīdiju veidā, turklāt televīzijas skatītāji par apraidi nemaksā nodevas, vai arī tā nav pakalpojumu sniegšana par atlīdzību šīs tiesību normas izpratnē un neietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā? |
| --- | --- |

1)

Vai sabiedriskās televīzijas audiovizuālo mediju pakalpojumu sniegšanu televīzijas skatītājiem var uzskatīt par pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību Direktīvas 2006/112/EK (1) 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta izpratnē, ja valsts to finansē subsīdiju veidā, turklāt televīzijas skatītāji par apraidi nemaksā nodevas, vai arī tā nav pakalpojumu sniegšana par atlīdzību šīs tiesību normas izpratnē un neietilpst šīs direktīvas piemērošanas jomā?

| 2) | Ja atbilde ir tāda, ka sabiedriskās televīzijas skatītājiem sniegtie audiovizuālo mediju pakalpojumi ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta darbības jomā, vai tad ir jāuzskata, ka tie ir no nodokļa atbrīvotas piegādes direktīvas 132. panta 1. punkta q) apakšpunkta izpratnē, un vai ir pieļaujams valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru šī darbība ir atbrīvota no nodokļa tikai no valsts budžeta saņemtā maksājuma dēļ, ko sabiedriskā televīzija saņem neatkarīgi no tā, vai šai darbībai ir arī komerciāls raksturs? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde ir tāda, ka sabiedriskās televīzijas skatītājiem sniegtie audiovizuālo mediju pakalpojumi ietilpst Direktīvas 2006/112/EK 2. panta 1. punkta c) apakšpunkta darbības jomā, vai tad ir jāuzskata, ka tie ir no nodokļa atbrīvotas piegādes direktīvas 132. panta 1. punkta q) apakšpunkta izpratnē, un vai ir pieļaujams valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru šī darbība ir atbrīvota no nodokļa tikai no valsts budžeta saņemtā maksājuma dēļ, ko sabiedriskā televīzija saņem neatkarīgi no tā, vai šai darbībai ir arī komerciāls raksturs?

| 3) | Vai saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 168. pantu ir pieļaujama prakse, saskaņā ar kuru tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu par pirkumiem ir atkarīgas ne tikai no pirkumu izmantošanas veida (darbībai, par kuru uzliek vai neuzliek nodokli), bet arī no šo pirkumu finansēšanas veida, proti, no saviem ieņēmumiem (reklāmas pakalpojumi u.c.), no vienas puses, un no valsts subsīdijām, no otras puses, un saskaņā ar kuru tiesības uz pilnīgu priekšnodokļa atskaitīšanu ir tikai par pirkumiem, kas finansēti no saviem ieņēmumiem, bet ne tiem, kas finansēti no valsts subsīdijām, un turklāt ir nepieciešama to nošķiršana? |
| --- | --- |

3)

Vai saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 168. pantu ir pieļaujama prakse, saskaņā ar kuru tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu par pirkumiem ir atkarīgas ne tikai no pirkumu izmantošanas veida (darbībai, par kuru uzliek vai neuzliek nodokli), bet arī no šo pirkumu finansēšanas veida, proti, no saviem ieņēmumiem (reklāmas pakalpojumi u.c.), no vienas puses, un no valsts subsīdijām, no otras puses, un saskaņā ar kuru tiesības uz pilnīgu priekšnodokļa atskaitīšanu ir tikai par pirkumiem, kas finansēti no saviem ieņēmumiem, bet ne tiem, kas finansēti no valsts subsīdijām, un turklāt ir nepieciešama to nošķiršana?

| 4) | Ja tiek uzskatīts, ka sabiedriskās televīzijas darbība ietver piegādes, par kurām uzliek un par kurām neuzliek nodokli, un, ņemot vērā to jaukto finansējumu: kādā apmērā ir tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu šādu pirkumu gadījumā un kādi kritēriji ir jāpiemēro to noteikšanai? |
| --- | --- |

4)

Ja tiek uzskatīts, ka sabiedriskās televīzijas darbība ietver piegādes, par kurām uzliek un par kurām neuzliek nodokli, un, ņemot vērā to jaukto finansējumu: kādā apmērā ir tiesības uz priekšnodokļa atskaitīšanu šādu pirkumu gadījumā un kādi kritēriji ir jāpiemēro to noteikšanai?

---

(1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 17. janvārī iesniedza Klagenævnet for Udbud (Dānija) – Simonsen & Weel A/S/Region Nordjylland un Region Syddanmark

(Lieta C-23/20)

(2020/C 95/24)

Tiesvedības valoda – dāņu

Iesniedzējtiesa

Klagenævnet for Udbud

Pamatlietas puses

Prasītāja: Simonsen & Weel A/S

Atbildētāji: Region Nordjylland un Region Syddanmark

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības principi, kas ir noteikti Direktīvas 2014/24 (1) 18. panta 1. punktā un Direktīvas 2014/24 49. pantā, lasot kopsakarā ar Direktīvas 2014/24 V pielikuma C daļas 7. punktu un 10. punkta a) apakšpunktu, ir interpretējami tādējādi, ka paziņojumā par līgumu tādā gadījumā kā šis ir jāietver informācija par saskaņā ar pamatnolīgumu, uz kuru attiecas piedāvājums, veicamo piegāžu paredzamo daudzumu un/vai paredzamo vērtību?
  Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša, Tiesai tiek uzdots arī jautājums, vai iepriekš minētie noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka informācija ir jānorāda attiecībā uz pamatlīgumu a) kopumā un/vai b) attiecībā uz sākotnējo līgumslēdzēju iestādi, kas paziņojusi par savu nodomu noslēgt līgumu, pamatojoties uz uzaicinājumu pretendentiem (šajā gadījumā: Region Nordjylland), un/vai c) attiecībā uz sākotnējo līgumslēdzēju iestādi, kura tikai paziņojusi, ka tā piedalās vienā variantā (šajā gadījumā: Region Syddanmark). |
| --- | --- |

1)

Vai vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības principi, kas ir noteikti Direktīvas 2014/24 (1) 18. panta 1. punktā un Direktīvas 2014/24 49. pantā, lasot kopsakarā ar Direktīvas 2014/24 V pielikuma C daļas 7. punktu un 10. punkta a) apakšpunktu, ir interpretējami tādējādi, ka paziņojumā par līgumu tādā gadījumā kā šis ir jāietver informācija par saskaņā ar pamatnolīgumu, uz kuru attiecas piedāvājums, veicamo piegāžu paredzamo daudzumu un/vai paredzamo vērtību?

Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša, Tiesai tiek uzdots arī jautājums, vai iepriekš minētie noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka informācija ir jānorāda attiecībā uz pamatlīgumu a) kopumā un/vai b) attiecībā uz sākotnējo līgumslēdzēju iestādi, kas paziņojusi par savu nodomu noslēgt līgumu, pamatojoties uz uzaicinājumu pretendentiem (šajā gadījumā: Region Nordjylland), un/vai c) attiecībā uz sākotnējo līgumslēdzēju iestādi, kura tikai paziņojusi, ka tā piedalās vienā variantā (šajā gadījumā: Region Syddanmark).

| 2) | Vai vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības principi, kas ir noteikti Direktīvas 2014/24 18. panta 1. punktā un Direktīvas 2014/24 33. un 49. pantā, lasot kopsakarā ar Direktīvas 2014/24 V pielikuma C daļas 7. punktu un 10. punkta a) apakšpunktu, ir interpretējami tādējādi, ka paziņojumā par līgumu vai specifikācijās jānosaka saskaņā ar pamatnolīgumu, uz kuru attiecas piedāvājums, veicamo piegāžu maksimālais apjoms un/vai maksimālā vērtība tā, ka, attiecīgajam pamatlīgumam sasniedzot šo robežu, tas vairs nebūtu spēkā?
  Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša, Tiesai tiek uzdots arī jautājums, vai iepriekš minētie noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka minētā maksimālā robeža ir jānorāda attiecībā uz pamatlīgumu a) kopumā un/vai b) attiecībā uz sākotnējo līgumslēdzēju iestādi, kas paziņojusi par savu nodomu noslēgt līgumu, pamatojoties uz uzaicinājumu pretendentiem (šajā gadījumā: Region Nordjylland), un/vai c) attiecībā uz sākotnējo līgumslēdzēju iestādi, kura tikai paziņojusi, ka tā piedalās vienā variantā (šajā gadījumā: Region Syddanmark).
  Ja atbilde uz 1. un/vai 2. jautājumu ir apstiprinoša, Tiesai tiek lūgts – ciktāl tas ir vajadzīgs, ņemot vērā šo atbilžu saturu – atbildēt uz šādu jautājumu: |
| --- | --- |

2)

Vai vienlīdzīgas attieksmes un pārskatāmības principi, kas ir noteikti Direktīvas 2014/24 18. panta 1. punktā un Direktīvas 2014/24 33. un 49. pantā, lasot kopsakarā ar Direktīvas 2014/24 V pielikuma C daļas 7. punktu un 10. punkta a) apakšpunktu, ir interpretējami tādējādi, ka paziņojumā par līgumu vai specifikācijās jānosaka saskaņā ar pamatnolīgumu, uz kuru attiecas piedāvājums, veicamo piegāžu maksimālais apjoms un/vai maksimālā vērtība tā, ka, attiecīgajam pamatlīgumam sasniedzot šo robežu, tas vairs nebūtu spēkā?

Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša, Tiesai tiek uzdots arī jautājums, vai iepriekš minētie noteikumi ir jāinterpretē tādējādi, ka minētā maksimālā robeža ir jānorāda attiecībā uz pamatlīgumu a) kopumā un/vai b) attiecībā uz sākotnējo līgumslēdzēju iestādi, kas paziņojusi par savu nodomu noslēgt līgumu, pamatojoties uz uzaicinājumu pretendentiem (šajā gadījumā: Region Nordjylland), un/vai c) attiecībā uz sākotnējo līgumslēdzēju iestādi, kura tikai paziņojusi, ka tā piedalās vienā variantā (šajā gadījumā: Region Syddanmark).

Ja atbilde uz 1. un/vai 2. jautājumu ir apstiprinoša, Tiesai tiek lūgts – ciktāl tas ir vajadzīgs, ņemot vērā šo atbilžu saturu – atbildēt uz šādu jautājumu:

| 3) | Vai Direktīvas 92/13 2.d panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar Direktīvas 2014/24 33. un 49. pantu kopsakarā ar Direktīvas 2014/24 V pielikuma C daļas 7. punktu un 10. punkta a) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka apstāklis, ka “līgumslēdzējs līguma slēgšanas tiesības ir piešķīris bez paziņojuma iepriekšējas publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”, attiecas uz tādu lietu kā šī, kurā līgumslēdzēja iestāde par paredzamo pamatnolīgumu ir publicējusi paziņojumu par līgumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, bet






  a) | paziņojums par līgumu neatbilst prasībai norādīt paredzamo piegāžu daudzumu un/vai paredzamo vērtību saskaņā ar pamatnolīgumu, uz kuru attiecas piedāvājums, jo tā aprēķins ir noteikts iepirkuma specifikācijās, un |
| --- | --- | --- |

3)

Vai Direktīvas 92/13 2.d panta 1. punkta a) apakšpunkts, lasot to kopsakarā ar Direktīvas 2014/24 33. un 49. pantu kopsakarā ar Direktīvas 2014/24 V pielikuma C daļas 7. punktu un 10. punkta a) apakšpunktu, ir jāinterpretē tādējādi, ka apstāklis, ka “līgumslēdzējs līguma slēgšanas tiesības ir piešķīris bez paziņojuma iepriekšējas publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī”, attiecas uz tādu lietu kā šī, kurā līgumslēdzēja iestāde par paredzamo pamatnolīgumu ir publicējusi paziņojumu par līgumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, bet

a)

paziņojums par līgumu neatbilst prasībai norādīt paredzamo piegāžu daudzumu un/vai paredzamo vērtību saskaņā ar pamatnolīgumu, uz kuru attiecas piedāvājums, jo tā aprēķins ir noteikts iepirkuma specifikācijās, un

| b) | līgumslēdzēja iestāde ir pārkāpusi prasību paziņojumā par līgumu vai iepirkuma specifikācijās noteikt maksimālo piegāžu daudzumu un/vai maksimālo vērtību piegādēm saskaņā ar pamatnolīgumu, uz kuru attiecas iepirkuma konkurss? |
| --- | --- |

b)

līgumslēdzēja iestāde ir pārkāpusi prasību paziņojumā par līgumu vai iepirkuma specifikācijās noteikt maksimālo piegāžu daudzumu un/vai maksimālo vērtību piegādēm saskaņā ar pamatnolīgumu, uz kuru attiecas iepirkuma konkurss?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. janvārī iesniedza Tribunal de grande instance de Rennes (Francija) – PF, QG/Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

(Lieta C-27/20)

(2020/C 95/25)

Tiesvedības valoda – franču

Iesniedzējtiesa

Tribunal de grande instance de Rennes

Pamatlietas puses

Prasītāji: PF, QG

Atbildētāja: Caisse d’allocations familiales d’Ille et Vilaine (CAF)

Prejudiciālais jautājums

Vai Savienības tiesības, it īpaši Līguma par Eiropas Savienības darbību 20. un 45. pants, kā arī Regulas Nr. 883/2004 (1) 4. pants un Regulas Nr. 492/2011 (2) 7. pants, ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu valsts tiesību normu kā Sociālā nodrošinājuma kodeksa R 532-3. pants, kurā kā atsauces kalendārais gads ģimenes pabalstu aprēķināšanai ir noteikts priekšpēdējais gads pirms izmaksas perioda, kura piemērošanas rezultātā situācijā, kad pabalsta saņēmēja ienākumi ir ievērojami palielinājušies vienā dalībvalstī un pēc viņa atgriešanās izcelsmes valstī tie ir būtiski samazinājušies, šim pabalsta saņēmējam, atšķirībā no iedzīvotājiem, kuri nav izmantojuši savas brīvas pārvietošanās tiesības, ir atņemta daļa no tiesībām uz ģimenes pabalstiem?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (OV 2004, L 166, 1. lpp.)

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 492/2011 (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (OV 2011, L 141, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/22 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/22

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2020. gada 21. janvārī iesniedza Attunda tingsrätt (Zviedrija) – Airhelp Ltd/Scandinavian Airlines System SAS

(Lieta C-28/20)

(2020/C 95/26)

Tiesvedības valoda – zviedru

Iesniedzējtiesa

Attunda tingsrätt

Pamatlietas puses

Prasītāja: Airhelp Ltd

Atbildētāja: Scandinavian Airlines System SAS

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai pilotu, kurus nodarbina gaisa pārvadātājs un kuru līdzdalība ir nepieciešama lidojumu veikšanai, streiks ir “ārkārtējs apstāklis” Regulas 261/2004 (1) 5. panta p) punkta 3. apakšpunkta izpratnē, ja streiks nenotiek saistībā ar pasākumu, par kuru lēmumu ir pieņēmis vai par to ir paziņojis gaisa pārvadātājs, bet kuru kā protesta akciju ir pieteikušas darba ņēmēju organizācijas nolūkā panākt, lai gaisa pārvadātājs paaugstina atalgojumu, nodrošina priekšrocības vai maina nodarbināšanas kārtību darba ņēmēju organizāciju prasību izpildei? |
| --- | --- |

1)

Vai pilotu, kurus nodarbina gaisa pārvadātājs un kuru līdzdalība ir nepieciešama lidojumu veikšanai, streiks ir “ārkārtējs apstāklis” Regulas 261/2004 (1) 5. panta p) punkta 3. apakšpunkta izpratnē, ja streiks nenotiek saistībā ar pasākumu, par kuru lēmumu ir pieņēmis vai par to ir paziņojis gaisa pārvadātājs, bet kuru kā protesta akciju ir pieteikušas darba ņēmēju organizācijas nolūkā panākt, lai gaisa pārvadātājs paaugstina atalgojumu, nodrošina priekšrocības vai maina nodarbināšanas kārtību darba ņēmēju organizāciju prasību izpildei?

| 2) | Kāda nozīme attiecīgajā gadījumā ir jāpiešķir darba ņēmēju organizāciju prasībai un it īpaši faktam, ka prasība paaugstināt atalgojumu ir ievērojami augstāka nekā algas palielinājums, kas parasti tiek piemērots konkrētajiem valsts darba tirgiem? |
| --- | --- |

2)

Kāda nozīme attiecīgajā gadījumā ir jāpiešķir darba ņēmēju organizāciju prasībai un it īpaši faktam, ka prasība paaugstināt atalgojumu ir ievērojami augstāka nekā algas palielinājums, kas parasti tiek piemērots konkrētajiem valsts darba tirgiem?

| 3) | Kāda nozīme konkrētajā gadījumā ir apstāklim, ka gaisa pārvadātājs, lai izvairītos no streika, piekrīt valsts mediāciju iestādes iesniegtam priekšlikumam par izlīgumu kolektīvā darba strīdā, taču darba ņēmēju organizācijas tam nepiekrīt? |
| --- | --- |

3)

Kāda nozīme konkrētajā gadījumā ir apstāklim, ka gaisa pārvadātājs, lai izvairītos no streika, piekrīt valsts mediāciju iestādes iesniegtam priekšlikumam par izlīgumu kolektīvā darba strīdā, taču darba ņēmēju organizācijas tam nepiekrīt?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

Vispārējā tiesa

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/23

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – WD/EFSA

(Lieta T-320/18) (1)

(Civildienests - Pagaidu darbinieki - Uz noteiktu laiku noslēgts darba līgums - Lēmums nemainīt amata klasifikāciju - Novērtējuma ziņojumu neesamība - Ar ziņojumu piešķirtie punkti amata klasifikācijas maiņai - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Lēmums nepagarināt darba līgumu - Pienākums ņemt vērā ierēdņu intereses - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Tiesiskā paļāvība - Pienākums norādīt pamatojumu - Tiesības tikt uzklausītam - Atbildība)

(2020/C 95/27)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: WD (pārstāvji: L. Levi un A. Blot, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (pārstāvji: D. Detken un F. Volpi, kuriem palīdz D. Waelbroeck, A. Duron un C. Dekemexhe, advokāti)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 270. pantu un ar kuru tiek lūgts, pirmkārt, atcelt EFSA2017. gada 14. jūlijā lēmumu nepaaugstināt prasītāju AST 6 amata pakāpē 2017. gada klasifikācijas maiņas procesā, EFSA2017. gada 9. augusta lēmumu nepagarināt prasītāja darba līgumu, kā arī 2018. gada 9. februāra un 12. marta lēmumus, ar kuriem ir noraidītas sūdzības par abiem minētajiem lēmumiem, un, otrkārt, saņemt atlīdzību par mantiskajiem un morālajiem zaudējumiem, kas prasītājam esot radušies šo lēmumu rezultātā.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | WD atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

WD atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 259, 23.7.2018.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/23 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/23

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 6. februāra spriedums – Compañia de Tranvías de la Coruña/Komisija

(Lieta T-485/18) (1)

(Piekļuve dokumentiem - Regula (EK) Nr. 1049/2001 - Komisijas dokumenti, kas saistīti ar Savienības tiesību normas interpretāciju - Trešo personu izdoti dokumenti - Dalībvalsts izdoti dokumenti - Regula (EK) Nr. 1370/2007 - Daļējs piekļuves atteikums - Pilnīgs piekļuves atteikums - Pienākums norādīt pamatojumu - Izņēmums saistībā ar tiesvedības aizsardzību - Sevišķi svarīgas sabiedrības intereses)

(2020/C 95/28)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Compañía de Tranvías de la Coruña, SA (La Corogne, Spānija) (pārstāvis: J. Monrabà Bagan, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: W. Mölls unt C. Ehrbar)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Komisijas 2018. gada 7. jūnija lēmumu, ar ko daļēji vai pilnībā ir atteikts piešķirt prasītājai piekļuvi dokumentiem, kas saistīti ar Francijas Republikai nosūtīto Komisijas atzinumu par metro līniju līguma spēkā esamību līdz 2039. gadam.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Komisijas 2018. gada 7. jūnija lēmums, ar ko daļēji vai pilnībā ir atteikts Compañía de Tranvías de la Coruña, SA piešķirt piekļuvi dokumentiem, kas saistīti ar Francijas Republikai nosūtīto Komisijas atzinumu par metro līniju līguma spēkā esamību līdz 2039. gadam, tiek atcelts daļā, ar kuru daļēji ir tikusi atteikta piekļuve informācijai, kas nav saistīta ar personas datiem, Komisijas 2010. gada 25. oktobra vēstulē Francijas iestādēm, kā arī Komisijas priekšsēdētāja vietnieka S. Kallasa 2012. gada 27. jūlija un 2013. gada 5. jūnija vēstulēs RATP. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Komisijas 2018. gada 7. jūnija lēmums, ar ko daļēji vai pilnībā ir atteikts Compañía de Tranvías de la Coruña, SA piešķirt piekļuvi dokumentiem, kas saistīti ar Francijas Republikai nosūtīto Komisijas atzinumu par metro līniju līguma spēkā esamību līdz 2039. gadam, tiek atcelts daļā, ar kuru daļēji ir tikusi atteikta piekļuve informācijai, kas nav saistīta ar personas datiem, Komisijas 2010. gada 25. oktobra vēstulē Francijas iestādēm, kā arī Komisijas priekšsēdētāja vietnieka S. Kallasa 2012. gada 27. jūlija un 2013. gada 5. jūnija vēstulēs RATP.

| 2) | Prasību pārējā daļā noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Prasību pārējā daļā noraidīt.

| 3) | Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un vienu piektdaļu Compañía de Tranvías de la Coruña tiesāšanās izdevumu. |
| --- | --- |

3)

Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus un vienu piektdaļu Compañía de Tranvías de la Coruña tiesāšanās izdevumu.

| 4) | Compañía de Tranvías de la Coruña sedz četras piektdaļas savu tiesāšanās izdevumu. |
| --- | --- |

4)

Compañía de Tranvías de la Coruña sedz četras piektdaļas savu tiesāšanās izdevumu.

---

(1)  OV C 381, 22.10.2018.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/24 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/24

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Stada Arzneimittel/EUIPO (“ViruProtect”)

(Lieta T-487/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “ViruProtect” reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) - Pienākums norādīt pamatojumu)

(2020/C 95/29)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Vācija) (pārstāvji: J.-C. Plate un R. Kaase, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: S. Hanne)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 4. jūnija lēmumu lietā R 1886/2017-5 attiecībā uz pieteikumu par vārdiska apzīmējuma “ViruProtect” kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Stada Arzneimittel AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Stada Arzneimittel AG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 352, 1.10.2018.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/25

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Ungārija/Komisija

(Lieta T-505/18) (1)

(ELGF un ELFLA - No finansējuma izslēgti izdevumi - Atbalsts lauku attīstībai - Atbalsts ražotāju grupām - Ungārijas izdevumi - Regulas (EK) Nr. 1698/2005 35. pants - Kvalificēta atzīšana - Atbalsta saņēmēja tiesības saņemt atbalstu - Aprēķināta finanšu korekcija - Regulas (EK) Nr. 1306/2013 52. panta 2. punkts - Lojāla sadarbība - Tiesiskās paļāvības aizsardzība - Samērīgums - Tiesiskā drošība - Neatlīdzināmas summas)

(2020/C 95/30)

Tiesvedības valoda – ungāru

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ungārija (pārstāvji: M. Fehér, M. Tátrai, A. Pokoraczki un G. Koós)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: V. Bottka un J. Aquilina)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts daļēji atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2018/873 (2018. gada 13. jūnijs), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2018, L 152, 29. lpp.).

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Ungārija atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Ungārija atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 399, 5.11.2018.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/25 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/25

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Hickies/EUIPO (Apavu auklas forma)

(Lieta T-573/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Apavu auklas forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Ar agrāku dizainparaugu saistītu tiesību aizsardzība - Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā)

(2020/C 95/31)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Hickies, Inc. (Ņujorka, Ņujorka, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: I. Fowler, solicitor, un S. Petivlasova, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: H. O’Neill)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2018. gada 28. jūnija lēmumu lietā R 2693/2017-5 attiecībā uz pieteikumu reģistrēt kā Eiropas Savienības preču zīmi trīsdimensiju apzīmējumu, ko veido apavu auklas forma.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Hickies, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Hickies, Inc. atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 408, 12.11.2018.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/26 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/26

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (“charantea”)

(Lieta T-732/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “charantea” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “CHARITÉ” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2020/C 95/32)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Vīne, Austrija) (pārstāvis: I. Hödl, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Söder)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlīne, Vācija) (pārstāvji: A. Wulff un K. Schmidt-Hern, advokāti)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 15. oktobra lēmumu lietā R 539/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Charité un Dalasa.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 15. oktobra lēmumu lietā R 539/2018-4. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 15. oktobra lēmumu lietā R 539/2018-4.

| 2) | EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Dalasa Handelsgesellschaft mbH tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā. |
| --- | --- |

2)

EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Dalasa Handelsgesellschaft mbH tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā.

| 3) | Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts sedz savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā pati. |
| --- | --- |

3)

Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts sedz savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā pati.

| 4) | Pārējā daļā prasību noraidīt. |
| --- | --- |

4)

Pārējā daļā prasību noraidīt.

---

(1)  OV C 54, 11.2.2019.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/27 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/27

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Dalasa/EUIPO – Charité – Universitätsmedizin Berlin (“charantea”)

(Lieta T-733/18) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “charantea” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “CHARITÉ” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2020/C 95/33)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Dalasa Handelsgesellschaft mbH (Vīne, Austrija) (pārstāvis: I. Hödl, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: A. Söder)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts (Berlīne, Vācija) (pārstāvji: A. Wulff un K. Schmidt-Hern, advokāti)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 15. oktobra lēmumu lietā R 540/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Charité un Dalasa.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 15. oktobra lēmumu lietā R 540/2018-4. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 15. oktobra lēmumu lietā R 540/2018-4.

| 2) | EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Dalasa Handelsgesellschaft mbH tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā. |
| --- | --- |

2)

EUIPO sedz savus, kā arī atlīdzina Dalasa Handelsgesellschaft mbH tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā.

| 3) | Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts sedz savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā pati. |
| --- | --- |

3)

Charité – Universitätsmedizin Berlin, Gliedkörperschaft Öffentlichen Rechts sedz savus tiesāšanās izdevumus tiesvedībā Vispārējā tiesā pati.

| 4) | Pārējā daļā prasību noraidīt. |
| --- | --- |

4)

Pārējā daļā prasību noraidīt.

---

(1)  OV C 54, 11.2.2019.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/28

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Globalia Corporación Empresarial/EUIPO – Touring Club Italiano (“TC Touring Club”)

(Lieta T-44/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “TC Touring Club” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “TOURING CLUB ITALIANO” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Agrākas preču zīmes faktiska izmantošana - Regulas 2017/1001 47. panta 2. punkts - Papildu pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti procesā apelācijas padomē - Regulas 2017/1001 95. panta 2. punkts - Pretprasība)

(2020/C 95/34)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Globalia Corporación Empresarial, SA (Llucmajor, Spānija) (pārstāvis: A. Gómez López, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Kusturovic, J. F. Crespo Carrillo un H. O’Neill)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Touring Club Italiano (Milāna, Itālija) (pārstāvis: G. Guglielmetti, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2018. gada 9. novembra lēmumu lietā R 448/2018-4 attiecībā uz iebildumu procesu starp Touring Club Italiano un Globalia Corporación Empresarial.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Pretprasību noraidīt kā nepieņemamu. |
| --- | --- |

2)

Pretprasību noraidīt kā nepieņemamu.

| 3) | Saistībā ar pamatprasību Globalia Corporación Empresarial, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp Touring Club Italiano procesā EUIPO Apelācijas padomē radušos izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Saistībā ar pamatprasību Globalia Corporación Empresarial, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus, tostarp Touring Club Italiano procesā EUIPO Apelācijas padomē radušos izdevumus.

| 4) | Saistībā ar pretprasību Touring Club Italiano sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Globalia Corporación Empresarial un EUIPO tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

4)

Saistībā ar pretprasību Touring Club Italiano sedz savus tiesāšanās izdevumus pati, kā arī atlīdzina Globalia Corporación Empresarial un EUIPO tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV, C 93, 11.3.2019.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/28

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 6. februāra spriedums – Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals/EUIPO – Dalmat (“LaTV3D”)

(Lieta T-135/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības vārdiskas preču zīmes “LaTV3D” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts vārdiska preču zīme “TV3” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Pakalpojumu līdzība - Apzīmējumu līdzība - Atšķirtspēja - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2020/C 95/35)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvis: J. Erdozain López, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: H. O’Neill)

Otrs procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Stéphane Dalmat (Parīze, Francija)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas otrās padomes 2018. gada 13. decembra lēmumu lietā R 874/2018-2 attiecībā uz iebildumu procesu starp Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals un S. Dalmat.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2018. gada 13. decembra lēmumu lietā R 874/2018-2, ciktāl ar to tika izslēgta sajaukšanas iespējas esamība saistībā ar pakalpojumiem, kas nav “rakstiskās un mutiskās tulkošanas” pakalpojumi, kuri ietilpst 41. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas otrās padomes 2018. gada 13. decembra lēmumu lietā R 874/2018-2, ciktāl ar to tika izslēgta sajaukšanas iespējas esamība saistībā ar pakalpojumiem, kas nav “rakstiskās un mutiskās tulkošanas” pakalpojumi, kuri ietilpst 41. klasē atbilstoši pārskatītajam un grozītajam 1957. gada 15. jūnija Nicas Nolīgumam par preču un pakalpojumu starptautisko klasifikāciju preču zīmju reģistrācijas vajadzībām.

| 2) | Pārējā daļā prasību noraidīt. |
| --- | --- |

2)

Pārējā daļā prasību noraidīt.

| 3) | Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats. |
| --- | --- |

3)

Katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

---

(1)  OV C 148, 29.4.2019.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/29 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/29

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 12. februāra spriedums – Bilde/Parlaments

(Lieta T-248/19) (1)

(Privilēģijas un imunitāte - Parlamenta loceklis - Lēmums atcelt parlamenta deputāta imunitāti - Acīmredzama kļūda vērtējumā - “Electa una via” - Princips non bis in idem - Pilnvaru nepareiza izmantošana)

(2020/C 95/36)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Dominique Bilde (Lagarde, Francija) (pārstāvis: F. Wagner, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji: N. Görlitz un C. Burgos)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu un ar kuru tiek lūgts atcelt Parlamenta 2019. gada 12. marta Lēmumu P8_TA(2019)0137 atcelt parlamenta deputāta imunitāti prasītājai.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Dominique Bilde sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Dominique Bilde sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 213, 24.6.2019.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/30

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 11. februāra spriedums – Jakober/EUIPO (Tases forma)

(Lieta T-262/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Tases forma - Apelācijas sūdzības nepieņemamība apelācijas padomē)

(2020/C 95/37)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Philip Jakober (Štutgarte, Vācija) (pārstāvis: J. Klink, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: M. Fischer)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 11. februāra lēmumu lietā R 1153/2018-4 attiecībā uz pieteikumu par trīsdimensiju apzīmējuma, ko veido tases forma, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 11. februāra lēmumu lietā R 1153/2018-4. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 11. februāra lēmumu lietā R 1153/2018-4.

| 2) | EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

EUIPO atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 206, 17.6.2019.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/30 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/30

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls)

(Lieta T-331/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlots gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2020/C 95/38)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Pierre Balmain (Parīze, Francija) (pārstāvji: J. M. Iglesias Monravá un S. Mainar Roger, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: V. Ruzek)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 21. marta lēmumu (lieta R 1223/2018-5) attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma, kurā attēlots gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Pierre Balmain atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Pierre Balmain atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 246 22.7.2019.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/31

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 5. februāra spriedums – Pierre Balmain/EUIPO (Gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls)

(Lieta T-332/19) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes, kurā attēlots gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls, reģistrācijas pieteikums - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2020/C 95/39)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Pierre Balmain (Parīze, Francija) (pārstāvji: J. M. Iglesias Monravá un S. Mainar Roger, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: V. Ruzek)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 21. marta lēmumu lietā R 1224/2018-5 attiecībā uz pieteikumu par grafiska apzīmējuma, kurā attēlots gredzenu ķēdē ieskautas lauvas galvas attēls, kā Eiropas Savienības preču zīmes reģistrāciju.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Pierre Balmain atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Pierre Balmain atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV, C 246, 22.7.2019.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/31 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/31

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 30. janvāra rīkojums – Latvija/Komisija

(Lieta T-293/18) (1)

(Prasība atcelt aktu - Kopējā zivsaimniecības politika - Parīzes līgums par Špicbergenas arhipelāgu (Norvēģija) - Sniega krabju zvejas iespējas apgabalā ap Svalbāru (Norvēģija) - Regula (ES) 2017/127 - Zvejas atļauju saņēmuši Savienībā reģistrēti kuģi - Latvijas kuģa arests - LESD 265. pants - Aicinājums rīkoties - Komisijas nostājas formulēšana - Akts, kas nerada saistošas tiesiskās sekas - Nepieņemamība)

(2020/C 95/40)

Tiesvedības valoda – latviešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Latvijas Republika (pārstāve: V. Soņeca)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. Bouquet, E. Paasivirta, I. Naglis un A. Sauka)

Priekšmets

Prasība, kura ir pamatota ar LESD 263. pantu un kurā tiek lūgts, pirmkārt, atcelt Komisijas 2018. gada 12. marta vēstuli, kurā šī iestāde formulējusi savu nostāju par aicinājumu rīkoties, ko Latvijas Republika tai bija adresējusi ar 2017. gada 22. decembra vēstuli, pamatojoties uz LESD 265. pantu, un kurā tā pēc būtības aicināja Komisiju veikt darbības attiecībā uz Eiropas Savienības zvejas tiesību un interešu aizstāvību Svalbāras zvejas apgabalā (Norvēģija), un, otrkārt, uzlikt par pienākumu Komisijai formulēt nostāju šajā jautājumā, kas Latvijas Republikai neradītu nelabvēlīgas tiesiskās sekas.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt kā nepieņemamu. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt kā nepieņemamu.

| 2) | Par Spānijas Karalistes pieteikumu par iestāšanos lietā vairs nav jālemj. |
| --- | --- |

2)

Par Spānijas Karalistes pieteikumu par iestāšanos lietā vairs nav jālemj.

| 3) | Latvijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, izņemot ar pieteikumu par iestāšanos lietā saistītos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Latvijas Republika sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus, izņemot ar pieteikumu par iestāšanos lietā saistītos tiesāšanās izdevumus.

| 4) | Spānijas Karaliste, Latvijas Republika un Komisija katra sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā. |
| --- | --- |

4)

Spānijas Karaliste, Latvijas Republika un Komisija katra sedz savus tiesāšanās izdevumus saistībā ar pieteikumu par iestāšanos lietā.

---

(1)  OV C 240, 9.7.2018.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/32 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/32

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 29. janvāra rīkojums – Shindler u.c./Padome

(Lieta T-541/19) (1)

(Prasība sakarā ar bezdarbību - Institucionālās tiesības - Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības - Citā Savienības dalībvalstī dzīvojoši Apvienotās Karalistes pilsoņi - 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanas - Lūgums pārcelt Eiropas Parlamenta vēlēšanas - Locus standi neesamība - Nepieņemamība)

(2020/C 95/41)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Itālija) un 5 citi šā rīkojuma pielikumā minētie prasītāji (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji: M. Bauer un R. Meyer)

Priekšmets

Prasība, kas pamatota ar LESD 265. pantu un ar ko lūgts konstatēt, ka Padome ir prettiesiski atturējusies pieņemt lēmumu par 2019. gada Eiropas Parlamenta vēlēšanu pārcelšanu, lai dotu prasītājiem iespēju piedalīties balsošanā.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Harry Shindler un pārējie šā rīkojuma pielikumā minētie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Harry Shindler un pārējie šā rīkojuma pielikumā minētie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 337, 7.10.2019.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/33

---

Vispārējās tiesas 2020. gada 31. janvāra rīkojums – Shindler u.c./Komisija

(Lieta T-627/19 R)

(Pagaidu noregulējums - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Apvienotās Karalistes izstāšanās no Savienības - Citā Savienības dalībvalstī dzīvojoši Apvienotās Karalistes pilsoņi - Savienības pilsonības zaudēšana - Prasība sakarā ar bezdarbību - Pieteikuma par pagaidu noregulējumu nepieņemamība)

(2020/C 95/42)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Harry Shindler (Porto d’Ascoli, Itālija) un 5 citi šā rīkojuma pielikumā minētie prasītāji (pārstāvis: J. Fouchet, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Erlbacher, C. Giolito un E. Montaguti)

Priekšmets

Pieteikums, kas pamatots ar LESD 279. pantu un Vispārējās tiesas Reglamenta 156. pantu un ar ko lūgts, pirmkārt, apturēt Komisijas 2019. gada 13. septembra nepārprotamo atteikumu atzīt savu bezdarbību un, otrkārt, uzdot Komisijai veikt konkrētus pagaidu pasākumus, lai prasītājiem saglabātu Savienības pilsonību arī pēc Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes izstāšanās no Eiropas Savienības, kā arī pieņemt pagaidu lēmumu par šai pilsonībai alternatīvu statusu, kas ietver dažādus pasākumus attiecībā uz ieceļošanu, uzturēšanos, sociālajām tiesībām un profesionālo darbību, kuri būtu piemērojami gadījumā, ja netiktu noslēgts līgums par Apvienotās Karalistes izstāšanos no Eiropas Savienības.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

| 2) | Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/33 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/33

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2020. gada 29. janvāra rīkojums – Silgan International un Silgan Closures/Komisija

(Lieta T-808/19 R)

(Pagaidu noregulējums - Konkurence - Informācijas pieprasījums - Regulas (EK) Nr. 1/2003 18. panta 3. punkts - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)

(2020/C 95/43)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Silgan International Holdings BV (Amsterdama, Nīderlande), Silgan Closures GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvji: D. Seeliger, H. Wollmann, R. Grafunder, B. Meyring un E. Venot, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: B. Ernst, L. Wildpanner, A. Keidel un G. Meessen)

Priekšmets

Prasība, kas ir pamatota ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts apturēt Komisijas 2019. gada 20. novembra Lēmuma C(2019) 8501 final saistībā ar Padomes Regulas Nr. 1/2003 18. panta 3. punkta un 24. panta 1. punkta piemērošanas procedūru (lieta AT.40522 – Metāla iepakojumi) izpildi.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt.

| 2) | Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/34 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/34

---

Prasība, kas celta 2020. gada 8. janvārī – Valiante/Komisija

(Lieta T-13/20)

(2020/C 95/44)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki:

Prasītājs: Diego Valiante (Antverpene–Berhema, Beļģija) (pārstāvis: R. Wardyn, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2019. gada 14. marta lēmumu, ar ko noraidīts prasītāja lūgums pielaist viņu pie iekšējā konkursa COM/1/AD10/18 (AD10); |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2019. gada 14. marta lēmumu, ar ko noraidīts prasītāja lūgums pielaist viņu pie iekšējā konkursa COM/1/AD10/18 (AD10);

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītājs izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu, ar ko tika atteikts pielaist prasītāju pie iekšējā konkursa tādēļ, ka viņam nebija vajadzīgās minimālās pakāpes, esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 27. pants.






  — | Prasītājs apgalvo, ka vajadzīgā minimālā pakāpe neesot patiesais kompetenču rādītājs. Tā rezultātā prasība par minimālo pakāpi traucējot pieņemt darbā pieredzējušus un kvalificētus kandidātus. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu, ar ko tika atteikts pielaist prasītāju pie iekšējā konkursa tādēļ, ka viņam nebija vajadzīgās minimālās pakāpes, esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 27. pants.

—

Prasītājs apgalvo, ka vajadzīgā minimālā pakāpe neesot patiesais kompetenču rādītājs. Tā rezultātā prasība par minimālo pakāpi traucējot pieņemt darbā pieredzējušus un kvalificētus kandidātus.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar prasību par minimālo pakāpi, kas pagaidu darbiniekus un ierēdņus neietekmē tādā pašā veidā, esot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips un Civildienesta noteikumu 27. pants. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar prasību par minimālo pakāpi, kas pagaidu darbiniekus un ierēdņus neietekmē tādā pašā veidā, esot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips un Civildienesta noteikumu 27. pants.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar prasību, saskaņā ar kuru var pieteikties tikai uz vienu jomu, kas traucē pieņemt darbā visspējīgākos, visefektīvākos un visgodprātīgākos kandidātus pēc iespējas plašākā mērogā, esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 27. pants. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar prasību, saskaņā ar kuru var pieteikties tikai uz vienu jomu, kas traucē pieņemt darbā visspējīgākos, visefektīvākos un visgodprātīgākos kandidātus pēc iespējas plašākā mērogā, esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 27. pants.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/35

---

Prasība, kas celta 2020. gada 8. janvārī – Tratkowski/Komisija

(Lieta T-14/20)

(2020/C 95/45)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki:

Prasītājs: Michal Tratkowski (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: R. Wardyn, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2019. gada 14. marta lēmumu, ar ko noraidīts prasītāja lūgums pielaist viņu pie iekšējā konkursa COM/2/AD12/18. |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2019. gada 14. marta lēmumu, ar ko noraidīts prasītāja lūgums pielaist viņu pie iekšējā konkursa COM/2/AD12/18.

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu, ar ko tika atteikts pielaist prasītāju pie iekšējā konkursa tādēļ, ka viņam nebija vajadzīgās minimālās pakāpes, esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 27. pants. Prasītājs apgalvo, ka vajadzīgā minimālā pakāpe neesot patiesais kompetenču rādītājs. Tā rezultātā prasība par minimālo pakāpi traucējot pieņemt darbā pieredzējušus un kvalificētus kandidātus. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar lēmumu, ar ko tika atteikts pielaist prasītāju pie iekšējā konkursa tādēļ, ka viņam nebija vajadzīgās minimālās pakāpes, esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 27. pants. Prasītājs apgalvo, ka vajadzīgā minimālā pakāpe neesot patiesais kompetenču rādītājs. Tā rezultātā prasība par minimālo pakāpi traucējot pieņemt darbā pieredzējušus un kvalificētus kandidātus.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar prasību par minimālo pakāpi, kas pagaidu darbiniekus un ierēdņus neietekmē tādā pašā veidā, esot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips un Civildienesta noteikumu 27. pants. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar prasību par minimālo pakāpi, kas pagaidu darbiniekus un ierēdņus neietekmē tādā pašā veidā, esot pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips un Civildienesta noteikumu 27. pants.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar prasību, saskaņā ar kuru var pieteikties tikai uz vienu jomu, kas traucē pieņemt darbā visspējīgākos, visefektīvākos un visgodprātīgākos kandidātus pēc iespējas plašākā mērogā, esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 27. pants. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ar prasību, saskaņā ar kuru var pieteikties tikai uz vienu jomu, kas traucē pieņemt darbā visspējīgākos, visefektīvākos un visgodprātīgākos kandidātus pēc iespējas plašākā mērogā, esot pārkāpts Civildienesta noteikumu 27. pants.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/35 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/35

---

Prasība, kas celta 2020. gada 14. janvārī – Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis/Parlaments

(Lieta T-20/20)

(2020/C 95/46)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Intertranslations (Intertransleïsions) Metafraseis AE (Kallithea Attikis, Grieķija) (pārstāvis: N. Korogiannakis, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Parlamenta 2019. gada 5. decembra lēmumu, ar kuru prasītājai tika piešķirta otrā vieta uzaicinājumā iesniegt piedāvājumu konkursā TRA/EU19/2019: tulkošanas pakalpojumu 5. daļa (tulkošana uz angļu valodu); |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Parlamenta 2019. gada 5. decembra lēmumu, ar kuru prasītājai tika piešķirta otrā vieta uzaicinājumā iesniegt piedāvājumu konkursā TRA/EU19/2019: tulkošanas pakalpojumu 5. daļa (tulkošana uz angļu valodu);

| — | piespriest Eiropas Parlamentam segt zaudējumus, kas prasītājai ir radušies zaudēto līguma slēgšanas tiesību rezultātā; |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Parlamentam segt zaudējumus, kas prasītājai ir radušies zaudēto līguma slēgšanas tiesību rezultātā;

| — | pakārtoti, piespriest Eiropas Parlamentam segt zaudējumus, kas prasītājai ir radušies iespējas zaudēšanas rezultātā; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, piespriest Eiropas Parlamentam segt zaudējumus, kas prasītājai ir radušies iespējas zaudēšanas rezultātā;

| — | piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt prasītājai radušos juridiskos un citus izdevumus, kā arī visus izdevumus saistībā ar šo prasību, pat ja tā tiek noraidīta. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Parlamentam atlīdzināt prasītājai radušos juridiskos un citus izdevumus, kā arī visus izdevumus saistībā ar šo prasību, pat ja tā tiek noraidīta.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats ir balstīts uz nepietiekamu pamatojumu – neesot ievērots pienākums norādīt pamatojumu, esot pārkāpts LESD 296. pants, Finanšu regulas (ES) 2018/1046 (1) I pielikuma 1. nodaļas “Kopēji noteikumi” 1. iedaļas 31. punkts un Deleģētās regulas (ES) 2019/715 (2) 89. pants, kā arī esot pārkāpts būtisks procedūras noteikums un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību.






  — | Prasītāja apgalvo, ka sniegtais pamatojums esot nekonkrēts, jo tajā neesot norādīts, kura konkrētā apakškritērija neizpildei atbilst par katru it kā pieļauto tulkošanas kļūdu samazinātie punkti. Tādējādi prasītāja nevarot nedz saprast, uz ko tieši attiecoties kļūda, nedz arī varot to izvērtēt un celt atbilstošus iebildumus. |
| --- | --- | --- |

1.

Pirmais pamats ir balstīts uz nepietiekamu pamatojumu – neesot ievērots pienākums norādīt pamatojumu, esot pārkāpts LESD 296. pants, Finanšu regulas (ES) 2018/1046 (1) I pielikuma 1. nodaļas “Kopēji noteikumi” 1. iedaļas 31. punkts un Deleģētās regulas (ES) 2019/715 (2) 89. pants, kā arī esot pārkāpts būtisks procedūras noteikums un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību.

—

Prasītāja apgalvo, ka sniegtais pamatojums esot nekonkrēts, jo tajā neesot norādīts, kura konkrētā apakškritērija neizpildei atbilst par katru it kā pieļauto tulkošanas kļūdu samazinātie punkti. Tādējādi prasītāja nevarot nedz saprast, uz ko tieši attiecoties kļūda, nedz arī varot to izvērtēt un celt atbilstošus iebildumus.

| 2. | Otrais pamats ir balstīts uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā.






  — | Novērtējumā esot pieļautas vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā saistībā ar apakškritērijiem “Stils – skaidrība”, “Plūdums – interpunkcija”, kā arī “Izklāstījums un precizitāte” un “kļūdas tulkojumā”. |
| --- | --- | --- |

2.

Otrais pamats ir balstīts uz acīmredzamām kļūdām vērtējumā.

—

Novērtējumā esot pieļautas vairākas acīmredzamas kļūdas vērtējumā saistībā ar apakškritērijiem “Stils – skaidrība”, “Plūdums – interpunkcija”, kā arī “Izklāstījums un precizitāte” un “kļūdas tulkojumā”.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka vērtēšanas kritēriji nav bijuši skaidri, viens un tas pats kritērijs ir ticis izmantots atkārtoti, kā arī par vieniem un tiem pašiem konkursa elementiem punkti ir tikuši piešķirti atbilstoši diviem dažādiem kritērijiem.






  — | Viens no kļūdu tipoloģijas veidiem esot bijis neskaidrs, jo konkursa specifikācijas glosārijā tas neesot paskaidrots un profesionālajā tulkošanā to neuzskatot par tehnisku terminu. Konkursa specifikācijā arī esot paredzēts, ka viens un tas pats elements tiekot analizēts atbilstoši diviem dažādiem kritērijiem, tādējādi izkropļojot vērtējumu. |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka vērtēšanas kritēriji nav bijuši skaidri, viens un tas pats kritērijs ir ticis izmantots atkārtoti, kā arī par vieniem un tiem pašiem konkursa elementiem punkti ir tikuši piešķirti atbilstoši diviem dažādiem kritērijiem.

—

Viens no kļūdu tipoloģijas veidiem esot bijis neskaidrs, jo konkursa specifikācijas glosārijā tas neesot paskaidrots un profesionālajā tulkošanā to neuzskatot par tehnisku terminu. Konkursa specifikācijā arī esot paredzēts, ka viens un tas pats elements tiekot analizēts atbilstoši diviem dažādiem kritērijiem, tādējādi izkropļojot vērtējumu.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apbalvots, ka esot pārkāpts Finanšu regulas (ES) 2018/1046 I pielikuma 21.2. pants, pieļaujot nepamatotu svēršanas un līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriju.






  — | Tā kā cena veido 33 %, savukārt kvalitāte – 66 %, cenai tiekot piedēvēta pārāk maza nozīme, tādējādi mazinot cenas ietekmi līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procesā un veicinot nepamatoti dārgu pakalpojumu iegādi, kā rezultātā tiek pieļauta nepareiza finanšu pārvaldība. |
| --- | --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apbalvots, ka esot pārkāpts Finanšu regulas (ES) 2018/1046 I pielikuma 21.2. pants, pieļaujot nepamatotu svēršanas un līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas kritēriju.

—

Tā kā cena veido 33 %, savukārt kvalitāte – 66 %, cenai tiekot piedēvēta pārāk maza nozīme, tādējādi mazinot cenas ietekmi līguma slēgšanas tiesību piešķiršanas procesā un veicinot nepamatoti dārgu pakalpojumu iegādi, kā rezultātā tiek pieļauta nepareiza finanšu pārvaldība.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka neesot ievērota konkursa specifikācija un esot pārkāpts Finanšu regulas (ES) 2018/1046 175. pants attiecībā uz nogaidīšanas periodu.






  — | Lai gan Eiropas Parlaments bija paziņojis par attiecīgā līguma parakstīšanas apturēšanu, ES Oficiālajā Vēstnesī ir publicēta informācija, ka līgums ir ticis parakstīts 2019. gada 4. decembrī, un šī informācija nav tikusi labota, tādējādi neievērojot konkursa specifikāciju un Finanšu regulas (ES) 2018/1046 175. pantu attiecībā uz nogaidīšanas periodu. |
| --- | --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka neesot ievērota konkursa specifikācija un esot pārkāpts Finanšu regulas (ES) 2018/1046 175. pants attiecībā uz nogaidīšanas periodu.

—

Lai gan Eiropas Parlaments bija paziņojis par attiecīgā līguma parakstīšanas apturēšanu, ES Oficiālajā Vēstnesī ir publicēta informācija, ka līgums ir ticis parakstīts 2019. gada 4. decembrī, un šī informācija nav tikusi labota, tādējādi neievērojot konkursa specifikāciju un Finanšu regulas (ES) 2018/1046 175. pantu attiecībā uz nogaidīšanas periodu.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2018/1046 (2018. gada 18. jūlijs) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV 2018, L 193, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/715 (2018. gada 18. decembris) par finanšu pamatregulu struktūrām, kas izveidotas saskaņā ar LESD un Euratom līgumu un minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) 2018/1046 70. pantā (OV 2019, L 122, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/37 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/37

---

Prasība, kas celta 2020. gada 16. janvārī – ID/EĀDD

(Lieta T-28/20)

(2020/C 95/47)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: ID (pārstāvis: C. Bernard-Glanz, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Ārējās darbības dienests

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt viņas prasību par pieņemamu; |
| --- | --- |

—

atzīt viņas prasību par pieņemamu;

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu, kā arī, ciktāl nepieciešams, lēmumu, ar kuru ir noraidīta sūdzība; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu, kā arī, ciktāl nepieciešams, lēmumu, ar kuru ir noraidīta sūdzība;

| — | piespriest atbildētājam izmaksāt summu 449 397,05 EUR apmērā, lai atlīdzinātu mantisko kaitējumu, ar procentiem atbilstoši likumā noteiktajai likmei līdz naudas summas pilnīgai samaksai; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam izmaksāt summu 449 397,05 EUR apmērā, lai atlīdzinātu mantisko kaitējumu, ar procentiem atbilstoši likumā noteiktajai likmei līdz naudas summas pilnīgai samaksai;

| — | piespriest atbildētājam izmaksāt summu 20 000 EUR apmērā, lai atlīdzinātu morālo kaitējumu, ar procentiem atbilstoši likumā noteiktajai likmei līdz naudas summas pilnīgai samaksai; un |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam izmaksāt summu 20 000 EUR apmērā, lai atlīdzinātu morālo kaitējumu, ar procentiem atbilstoši likumā noteiktajai likmei līdz naudas summas pilnīgai samaksai; un

| — | piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 84. pants attiecībā uz:






  — | pierādījumiem, saistībā ar kuriem ir konstatējama tāda neatbilstība, ar ko var attaisnot darba attiecību izbeigšanu pirms pārbaudes laika beigām; |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 84. pants attiecībā uz:

—

pierādījumiem, saistībā ar kuriem ir konstatējama tāda neatbilstība, ar ko var attaisnot darba attiecību izbeigšanu pirms pārbaudes laika beigām;

| — | neatbilstības pakāpi, kas ir jāsasniedz, lai varētu attaisnot darba attiecību izbeigšanu pirms pārbaudes laika beigām. |
| --- | --- |

—

neatbilstības pakāpi, kas ir jāsasniedz, lai varētu attaisnot darba attiecību izbeigšanu pirms pārbaudes laika beigām.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka neesot norādīts pietiekams pamatojums un esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz:






  — | nepietiekamu pamatojumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā; |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka neesot norādīts pietiekams pamatojums un esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā attiecībā uz:

—

nepietiekamu pamatojumu un acīmredzamu kļūdu vērtējumā;

| — | to, kā ir tikuši vērtēti fakti, uz kuriem ir balstīts konstatējums par acīmredzamu neatbilstību. |
| --- | --- |

—

to, kā ir tikuši vērtēti fakti, uz kuriem ir balstīts konstatējums par acīmredzamu neatbilstību.

| 3. | Ar trešo pamatu ir apgalvots, ka esot nepareizi izmantotas pilnvaras. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu ir apgalvots, ka esot nepareizi izmantotas pilnvaras.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/38 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/38

---

Prasība, kas celta 2020. gada 22. janvārī – Apvienotā Karaliste/Komisija

(Lieta T-37/20)

(2020/C 95/48)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste (pārstāvji – Z. Lavery un T. Buley, Barrister)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2019/1835 (1) daļā, ar ko jēdziena “aktīvs lauksaimnieks – saistīti uzņēmumi” nepilnības dēļ no Eiropas Savienības finansējuma ir izslēgti Apvienotās Karalistes akreditētajām maksājumu aģentūrām radušies konkrēti izdevumi, kurus tās ir attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA); un |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu (ES) 2019/1835 (1) daļā, ar ko jēdziena “aktīvs lauksaimnieks – saistīti uzņēmumi” nepilnības dēļ no Eiropas Savienības finansējuma ir izslēgti Apvienotās Karalistes akreditētajām maksājumu aģentūrām radušies konkrēti izdevumi, kurus tās ir attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA); un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt Apvienotās Karalistes tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt Apvienotās Karalistes tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Lai pamatotu prasību, prasītāja izvirza vienu pamatu attiecībā uz Regulas Nr. 1307/2013 (2) 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācijas kļūdu.

Apvienotā Karaliste šo pamatu balsta uz septiņiem argumentiem.

| — | Pirmkārt, Komisija esot kļūdījusies, interpretēdama 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta formulējumu. Ar to netiekot aizliegts veikt maksājumu tikai tādēļ vien, ka maksājuma pieprasītājs ietilpst uzņēmumu grupā, kurā ietilpstoši atsevišķi citi uzņēmumi veic darbības, kas netiek atbalstītas. |
| --- | --- |

—

Pirmkārt, Komisija esot kļūdījusies, interpretēdama 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta formulējumu. Ar to netiekot aizliegts veikt maksājumu tikai tādēļ vien, ka maksājuma pieprasītājs ietilpst uzņēmumu grupā, kurā ietilpstoši atsevišķi citi uzņēmumi veic darbības, kas netiek atbalstītas.

| — | Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka šīs normas formulējumu neesot iespējams interpretēt tā, kā to ir darījusi Komisija. Gramatiski interpretējot, esot skaidrs, ka aizliegums attiecas uz gadījumu, ja pati grupa veic attiecīgo darbību. Šis nosacījums neesot izpildīts gadījumā, kad tiešā maksājuma pieprasītājs ir uzņēmējsabiedrība, kura pati kā tāda atbilst jēdzienam “lauksaimnieks” 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, bet kura pati kā tāda neveic attiecīgo darbību. |
| --- | --- |

—

Otrkārt, prasītāja apgalvo, ka šīs normas formulējumu neesot iespējams interpretēt tā, kā to ir darījusi Komisija. Gramatiski interpretējot, esot skaidrs, ka aizliegums attiecas uz gadījumu, ja pati grupa veic attiecīgo darbību. Šis nosacījums neesot izpildīts gadījumā, kad tiešā maksājuma pieprasītājs ir uzņēmējsabiedrība, kura pati kā tāda atbilst jēdzienam “lauksaimnieks” 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, bet kura pati kā tāda neveic attiecīgo darbību.

| — | Treškārt, Apvienotās Karalistes interpretāciju pastiprinot apstāklis, ka 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta formulējums atspoguļojot 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta formulējumu, kurā ir definēts jēdziens “lauksaimnieks”. “Lauksaimnieks” var būt a) viena (fiziska vai juridiska) persona, kura veic lauksaimniecisku darbību, vai b) šādu personu grupa. Pēdējā minētajā gadījumā atsevišķais “lauksaimnieks” 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē ietilpst fizisku vai juridisku personu kopumā. Šis teikums neesot interpretējams tādējādi, lai 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā varētu ieviest “saistītu uzņēmumu” elementu, tādēļ 9. panta 2. punkta a) apakšpunktam šāda nozīme neesot piedēvējama. |
| --- | --- |

—

Treškārt, Apvienotās Karalistes interpretāciju pastiprinot apstāklis, ka 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta formulējums atspoguļojot 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta formulējumu, kurā ir definēts jēdziens “lauksaimnieks”. “Lauksaimnieks” var būt a) viena (fiziska vai juridiska) persona, kura veic lauksaimniecisku darbību, vai b) šādu personu grupa. Pēdējā minētajā gadījumā atsevišķais “lauksaimnieks” 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē ietilpst fizisku vai juridisku personu kopumā. Šis teikums neesot interpretējams tādējādi, lai 4. panta 1. punkta a) apakšpunktā varētu ieviest “saistītu uzņēmumu” elementu, tādēļ 9. panta 2. punkta a) apakšpunktam šāda nozīme neesot piedēvējama.

| — | Ceturtkārt, vārdu savienojums “fizisku vai juridisku personu grupa” esot ietverts arī citviet regulā, tomēr nešķiet, ka Komisija to konsekventi būtu interpretējusi atbilstoši savai 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācijai. Apvienotā Karaliste uzskata, ka šis izšķirīgais formulējums esot jāinterpretē vienveidīgi skaidri viscaur Regulā Nr. 1307/2013. |
| --- | --- |

—

Ceturtkārt, vārdu savienojums “fizisku vai juridisku personu grupa” esot ietverts arī citviet regulā, tomēr nešķiet, ka Komisija to konsekventi būtu interpretējusi atbilstoši savai 9. panta 2. punkta a) apakšpunkta interpretācijai. Apvienotā Karaliste uzskata, ka šis izšķirīgais formulējums esot jāinterpretē vienveidīgi skaidri viscaur Regulā Nr. 1307/2013.

| — | Piektkārt, Apvienotā Karaliste arī apgalvo, ka Komisijas interpretācijā esot konstatējama papildu lingvistiska problēma. Izšķirīgajā jēdzienā atsauce uz “fizisku” personu esot lieka. Pietiktu vienīgi atsaukties uz “juridisku personu grupu”. Fiziska persona nevarot nedz piederēt citai fiziskai vai juridiskai personai, nedz arī būt saistīta ar citām šādām personām tādējādi, lai viens uzņēmums būtu saistīts ar citu uzņēmumu. |
| --- | --- |

—

Piektkārt, Apvienotā Karaliste arī apgalvo, ka Komisijas interpretācijā esot konstatējama papildu lingvistiska problēma. Izšķirīgajā jēdzienā atsauce uz “fizisku” personu esot lieka. Pietiktu vienīgi atsaukties uz “juridisku personu grupu”. Fiziska persona nevarot nedz piederēt citai fiziskai vai juridiskai personai, nedz arī būt saistīta ar citām šādām personām tādējādi, lai viens uzņēmums būtu saistīts ar citu uzņēmumu.

| — | Sestkārt, Apvienotās Karalistes nostāja tiekot apstiprināta ar plašākiem teleoloģiskas interpretācijas apsvērumiem, ar kuriem tiekot apgāzti Komisijas argumenti. Saskaņā ar 10. apsvērumu tiešos maksājumus nepiešķir “fiziskām un juridiskām personām, ja vien šīs personas nevar pierādīt, ka to lauksaimnieciskā darbība nav maznozīmīga”. Šī pieeja pilnībā atbilstot tam, kā Apvienotā Karaliste interpretē 9. panta 2. punkta a) apakšpunktu, un esot pretēja Komisijas veiktajai interpretācijai. |
| --- | --- |

—

Sestkārt, Apvienotās Karalistes nostāja tiekot apstiprināta ar plašākiem teleoloģiskas interpretācijas apsvērumiem, ar kuriem tiekot apgāzti Komisijas argumenti. Saskaņā ar 10. apsvērumu tiešos maksājumus nepiešķir “fiziskām un juridiskām personām, ja vien šīs personas nevar pierādīt, ka to lauksaimnieciskā darbība nav maznozīmīga”. Šī pieeja pilnībā atbilstot tam, kā Apvienotā Karaliste interpretē 9. panta 2. punkta a) apakšpunktu, un esot pretēja Komisijas veiktajai interpretācijai.

| — | Visbeidzot, ar 9. panta 2. punkta c) apakšpunktu tiekot piešķirti izņēmumi no 9. panta 2. punkta a) apakšpunktā ietvertā aizlieguma gadījumā, ja maksājuma pieprasītājs (atsevišķa persona vai grupa) atbilst a) un c) apakšpunktiem. Ja maksājuma pieprasītāji var pierādīt, ka viņu lauksaimnieciskā darbība “nav maznozīmīga”, uz viņiem attiecoties b) apakšpunkts. Tādēļ esot skaidrs, ka likumdevējs nav vēlējies automātiski izslēgt maksājumus personām, kuras veic darbības, kas netiek atbalstītas. |
| --- | --- |

—

Visbeidzot, ar 9. panta 2. punkta c) apakšpunktu tiekot piešķirti izņēmumi no 9. panta 2. punkta a) apakšpunktā ietvertā aizlieguma gadījumā, ja maksājuma pieprasītājs (atsevišķa persona vai grupa) atbilst a) un c) apakšpunktiem. Ja maksājuma pieprasītāji var pierādīt, ka viņu lauksaimnieciskā darbība “nav maznozīmīga”, uz viņiem attiecoties b) apakšpunkts. Tādēļ esot skaidrs, ka likumdevējs nav vēlējies automātiski izslēgt maksājumus personām, kuras veic darbības, kas netiek atbalstītas.

---

(1)  Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2019/1835 (2019. gada 30. oktobris), ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (OV 2019, L 279, 98. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 (OV 2013, L 347, 608. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/39 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/39

---

Prasība, kas celta 2020. gada 30. janvārī – CX/Komisija

(Lieta T-52/20)

(2020/C 95/49)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: CX (pārstāvis: É. Boigelot, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt prasību par pieņemamu un pamatotu;

līdz ar to

| — | atcelt 2019. gada 21. marta lēmumu ar atsauci Ares(2019)1889562 par prasītāja atjaunošanu darbā amata pakāpē AD 8/5; |
| --- | --- |

—

atcelt 2019. gada 21. marta lēmumu ar atsauci Ares(2019)1889562 par prasītāja atjaunošanu darbā amata pakāpē AD 8/5;

| — | atcelt 2019. gada 21. oktobra lēmumu ar atsauci Ares(2019)6485832, kas paziņots tajā pašā dienā un ar ko iecēlējinstitūcija noraidījusi 2019. gada 21. jūnijā iesniegto prasītāja sūdzību ar atsauci R/348/19 par apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2019. gada 21. oktobra lēmumu ar atsauci Ares(2019)6485832, kas paziņots tajā pašā dienā un ar ko iecēlējinstitūcija noraidījusi 2019. gada 21. jūnijā iesniegto prasītāja sūdzību ar atsauci R/348/19 par apstrīdēto lēmumu;

| — | atzīt kaitējumu, kas nodarīts līdz ar to, ka zaudētas iespējas tikt paaugstinātam, un ar to, ka viņam liegtas tiesības palikt amatā; šajā nolūkā piespriest Komisijai samaksāt atlīdzību, kas provizoriski novērtēta 300 000 (trīs simt tūkstoši) euro apmērā, kas tiesvedības gaitā tomēr varētu tikt palielināts vai samazināts; |
| --- | --- |

—

atzīt kaitējumu, kas nodarīts līdz ar to, ka zaudētas iespējas tikt paaugstinātam, un ar to, ka viņam liegtas tiesības palikt amatā; šajā nolūkā piespriest Komisijai samaksāt atlīdzību, kas provizoriski novērtēta 300 000 (trīs simt tūkstoši) euro apmērā, kas tiesvedības gaitā tomēr varētu tikt palielināts vai samazināts;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus atbilstoši Eiropas Savienības Vispārējās tiesas Reglamentam. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus atbilstoši Eiropas Savienības Vispārējās tiesas Reglamentam.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots pienākums izpildīt Vispārējās tiesas spriedumus atbilstoši LESD 266. pantam, kā arī tiesiskās paļāvības un labticības principi. Prasītājs uzsver, ka Komisija pati atzīst, ka tā nav atjaunojusi viņa karjeru, ko tai bija pienākums darīt, izpildot 2018. gada 13. decembra spriedumu CX/Komisija (T-743/16 RENV, nav publicēts, EU:T:2018:937). Viņš piebilst, ka Komisija nav veikusi nedz atkārtotu pārbaudi par viņa stāvokli, nedz salīdzinošu nopelnu izvērtējumu attiecībā pret citu paaugstināmo ierēdņu nopelniem. Visbeidzot, prasītājs uzskata, ka iepriekš minētais Vispārējās tiesas spriedums, ar ko tika atcelts lēmums par atstādināšanu no amata, ir uzskatāms par apstiprinājumu, kas var radīt pamatotas cerības attiecībā uz to, ka iecēlējinstitūcija atjaunos viņa karjeru, ievērojot labticības, lojalitātes un godīguma prasības, kā arī piemērojamās normas un principus. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots pienākums izpildīt Vispārējās tiesas spriedumus atbilstoši LESD 266. pantam, kā arī tiesiskās paļāvības un labticības principi. Prasītājs uzsver, ka Komisija pati atzīst, ka tā nav atjaunojusi viņa karjeru, ko tai bija pienākums darīt, izpildot 2018. gada 13. decembra spriedumu CX/Komisija (T-743/16 RENV, nav publicēts, EU:T:2018:937). Viņš piebilst, ka Komisija nav veikusi nedz atkārtotu pārbaudi par viņa stāvokli, nedz salīdzinošu nopelnu izvērtējumu attiecībā pret citu paaugstināmo ierēdņu nopelniem. Visbeidzot, prasītājs uzskata, ka iepriekš minētais Vispārējās tiesas spriedums, ar ko tika atcelts lēmums par atstādināšanu no amata, ir uzskatāms par apstiprinājumu, kas var radīt pamatotas cerības attiecībā uz to, ka iecēlējinstitūcija atjaunos viņa karjeru, ievērojot labticības, lojalitātes un godīguma prasības, kā arī piemērojamās normas un principus.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ka līdz ar to trūkst pamatojuma. Prasītājs šajā ziņā uzsver, ka apstrīdētā dienesta vēstule neietver pamatojumu attiecībā uz lēmumu par viņa klasificēšanu AD 8 pakāpes 5. līmenī. Viņš norāda, ka runa ir par “nelabvēlīgu aktu”, nevis par “vienīgi apstiprinošu aktu”, jo ar šo dienesta vēstuli tiekot īstenots un paziņots Komisijas lēmums, kas rada nelabvēlīgas sekas, lai arī tas esot izteikts klusējot un neesot iepriekš paziņots prasītājam. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav izpildīts pienākums norādīt pamatojumu un ka līdz ar to trūkst pamatojuma. Prasītājs šajā ziņā uzsver, ka apstrīdētā dienesta vēstule neietver pamatojumu attiecībā uz lēmumu par viņa klasificēšanu AD 8 pakāpes 5. līmenī. Viņš norāda, ka runa ir par “nelabvēlīgu aktu”, nevis par “vienīgi apstiprinošu aktu”, jo ar šo dienesta vēstuli tiekot īstenots un paziņots Komisijas lēmums, kas rada nelabvēlīgas sekas, lai arī tas esot izteikts klusējot un neesot iepriekš paziņots prasītājam.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta materiālo tiesību kļūda, acīmredzama kļūda vērtējumā, Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “noteikumi”) 45. panta vispārīgo īstenošanas noteikumu pārkāpums un procesuālo noteikumu pārkāpumi. Prasītājs uzskata, ka nekur noteikumos nav paredzēts, ka lēmums disciplinārlietā par pazemināšanu pakāpē automātiski būtu pārāks par vēlāk pieņemtu lēmumu par paaugstināšanu amatā, ja abu lēmumu adresāts ir viens un tas pats ierēdnis un ka paaugstināšana amatā pēc būtības ir juridisks akts, kas nepieļauj nedz apturošu vai atceļošu nosacījumu, nedz ierobežojumu laikā. Tātad prasītāja karjeras atjaunošana brīdī Komisijai esot bijis jāapsver tas, ka viņš kopš 2010. gada 1. janvāra bija klasificēts AD 10 pakāpē. Turklāt prasītājs apgalvo, ka pēc tam, kad Vispārējā tiesa bija atcēlusi lēmumu par atstādināšanu no amata, Komisijai, lai atjaunotu viņu darbā un atjaunotu viņa karjeru, bija arī pienākums atsākt amatā paaugstināšanas procedūru tajā stadijā, kurā tā bija apturēta saskaņā ar noteikumiem, piemērojot noteikumu 45. panta vispārīgo īstenošanas noteikumus. Visbeidzot, kā norāda prasītājs, karjeras lojālas, nopietnas un labticīgas atjaunošanas nolūkā Komisijai bija pienākums, ievērojot labas pārvaldības principu, detalizēti izvērtēt visu informāciju, kas dotu iespēju galu galā pieņemt pamatotu lēmumu attiecībā uz amata pakāpi, kurā tai būtu bijis pienākums viņu atjaunot darbā. Taču tā to neveica, turklāt pirms sava lēmuma pieņemšanas pat neuzklausīja prasītāju. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta materiālo tiesību kļūda, acīmredzama kļūda vērtējumā, Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā – “noteikumi”) 45. panta vispārīgo īstenošanas noteikumu pārkāpums un procesuālo noteikumu pārkāpumi. Prasītājs uzskata, ka nekur noteikumos nav paredzēts, ka lēmums disciplinārlietā par pazemināšanu pakāpē automātiski būtu pārāks par vēlāk pieņemtu lēmumu par paaugstināšanu amatā, ja abu lēmumu adresāts ir viens un tas pats ierēdnis un ka paaugstināšana amatā pēc būtības ir juridisks akts, kas nepieļauj nedz apturošu vai atceļošu nosacījumu, nedz ierobežojumu laikā. Tātad prasītāja karjeras atjaunošana brīdī Komisijai esot bijis jāapsver tas, ka viņš kopš 2010. gada 1. janvāra bija klasificēts AD 10 pakāpē. Turklāt prasītājs apgalvo, ka pēc tam, kad Vispārējā tiesa bija atcēlusi lēmumu par atstādināšanu no amata, Komisijai, lai atjaunotu viņu darbā un atjaunotu viņa karjeru, bija arī pienākums atsākt amatā paaugstināšanas procedūru tajā stadijā, kurā tā bija apturēta saskaņā ar noteikumiem, piemērojot noteikumu 45. panta vispārīgo īstenošanas noteikumus. Visbeidzot, kā norāda prasītājs, karjeras lojālas, nopietnas un labticīgas atjaunošanas nolūkā Komisijai bija pienākums, ievērojot labas pārvaldības principu, detalizēti izvērtēt visu informāciju, kas dotu iespēju galu galā pieņemt pamatotu lēmumu attiecībā uz amata pakāpi, kurā tai būtu bijis pienākums viņu atjaunot darbā. Taču tā to neveica, turklāt pirms sava lēmuma pieņemšanas pat neuzklausīja prasītāju.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots ierēdņu vienlīdzīgu iespēju un vienlīdzīgas attieksmes pret ierēdņiem princips un princips par tiesībām veidot karjeru. Prasītājs apgalvo, ka nav ievērots princips par tiesībām veidot karjeru, kas ir ierēdņiem piemērojamā vienlīdzīgas attieksmes principa speciāls veids, ciktāl administrācija laikposmā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2019. gada 1. maijam ignorēja gan šo principu par tiesībām veidot karjeru, gan noteikumu 5. panta 5. punktu kopsakarā ar noteikumu I pielikuma B punkta normām un noteikumu normām par ierēdņu paaugstināšanu amatā, no kuriem izrietot, ka prasītājs 2014. gada 1. janvārī būtu varējis tikt paaugstināts AD 11 pakāpē, bet pēc tam, 2018. gada 1. janvārī – AD 12 pakāpē. Turklāt šie paši apsvērumi ļaujot secināt, ka nav ievērota ierēdņu iespēju un attieksmes pret ierēdņiem vienlīdzība, jo attieksme pret prasītāju neesot bijusi tāda pati kā pret pārējiem ierēdņiem. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots ierēdņu vienlīdzīgu iespēju un vienlīdzīgas attieksmes pret ierēdņiem princips un princips par tiesībām veidot karjeru. Prasītājs apgalvo, ka nav ievērots princips par tiesībām veidot karjeru, kas ir ierēdņiem piemērojamā vienlīdzīgas attieksmes principa speciāls veids, ciktāl administrācija laikposmā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2019. gada 1. maijam ignorēja gan šo principu par tiesībām veidot karjeru, gan noteikumu 5. panta 5. punktu kopsakarā ar noteikumu I pielikuma B punkta normām un noteikumu normām par ierēdņu paaugstināšanu amatā, no kuriem izrietot, ka prasītājs 2014. gada 1. janvārī būtu varējis tikt paaugstināts AD 11 pakāpē, bet pēc tam, 2018. gada 1. janvārī – AD 12 pakāpē. Turklāt šie paši apsvērumi ļaujot secināt, ka nav ievērota ierēdņu iespēju un attieksmes pret ierēdņiem vienlīdzība, jo attieksme pret prasītāju neesot bijusi tāda pati kā pret pārējiem ierēdņiem.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/41 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/41

---

Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – NetCologne/Komisija

(Lieta T-58/20)

(2020/C 95/50)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: NetCologne Gesellschaft für Telekommunikation mbH (Ķelne, Vācija) (pārstāvji: M. Geppert, P. Schmitz un J. Schulze zur Wiesche, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 5187 final (2019. gada 18. jūlijs), ar kuru Komisija ir atzinusi par saderīgu ar iekšējo tirgu un EEZ līguma darbību koncentrāciju lietā M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 5187 final (2019. gada 18. jūlijs), ar kuru Komisija ir atzinusi par saderīgu ar iekšējo tirgu un EEZ līguma darbību koncentrāciju lietā M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Pirmais pamats: Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, neesot izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu un rūpības pienākumu, noliegdama būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei “daudzdzīvokļu ēku klientiem nodrošinātās TV signāla pārraides mazumtirdzniecības tirgū” attiecībā uz:






  — | pieņēmumu, ka koncentrācijas dalībnieki nav tieši konkurenti, |
| --- | --- | --- |

1.

Pirmais pamats: Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, neesot izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu un rūpības pienākumu, noliegdama būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei “daudzdzīvokļu ēku klientiem nodrošinātās TV signāla pārraides mazumtirdzniecības tirgū” attiecībā uz:

—

pieņēmumu, ka koncentrācijas dalībnieki nav tieši konkurenti,

| — | pieņēmumu, ka koncentrācijas dalībnieki nav potenciāli konkurenti, un |
| --- | --- |

—

pieņēmumu, ka koncentrācijas dalībnieki nav potenciāli konkurenti, un

| — | koncentrācijas negatīvo ietekmi uz konkurentiem. |
| --- | --- |

—

koncentrācijas negatīvo ietekmi uz konkurentiem.

| 2. | Otrais pamats: Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un neesot izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu un rūpības pienākumu, noliegdama būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei “vienģimenes dzīvojamo māju klientiem nodrošinātās TV signāla pārraides mazumtirdzniecības tirgū” attiecībā uz pieņēmumu, ka koncentrācijas dalībnieki nav ne tieši, ne potenciāli konkurenti. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats: Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un neesot izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu un rūpības pienākumu, noliegdama būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei “vienģimenes dzīvojamo māju klientiem nodrošinātās TV signāla pārraides mazumtirdzniecības tirgū” attiecībā uz pieņēmumu, ka koncentrācijas dalībnieki nav ne tieši, ne potenciāli konkurenti.

| 3. | Trešais pamats: Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pārkāpusi Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 2. un 8. pantu, definējot tirgu un novērtējot ietekmi uz konkurenci no piedāvājuma viedokļa attiecībā uz daudzpakalpojumu piedāvājumiem, un it īpaši kombinētajiem fiksēto telekomunikāciju pakalpojumu un mobilo telekomunikāciju pakalpojumu piedāvājumiem (“FMC piedāvājumi”). |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats: Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pārkāpusi Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 2. un 8. pantu, definējot tirgu un novērtējot ietekmi uz konkurenci no piedāvājuma viedokļa attiecībā uz daudzpakalpojumu piedāvājumiem, un it īpaši kombinētajiem fiksēto telekomunikāciju pakalpojumu un mobilo telekomunikāciju pakalpojumu piedāvājumiem (“FMC piedāvājumi”).

| 4. | Ceturtais pamats: Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pārkāpusi Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 2. un 8. pantu, neesot izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu un rūpības pienākumu, novērtējot un pieņemot platjoslas kabeļpiekļuves vairumtirdzniecības saistības. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats: Komisija esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā un pārkāpusi Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 2. un 8. pantu, neesot izpildījusi savu pienākumu norādīt pamatojumu un rūpības pienākumu, novērtējot un pieņemot platjoslas kabeļpiekļuves vairumtirdzniecības saistības.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 139/2004 (2004. gada 20. janvāris) par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OV 2004, L 24, 1. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/42 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/42

---

Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – Deutsche Telekom/Komisija

(Lieta T-64/20)

(2020/C 95/51)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Deutsche Telekom AG (Bonna, Vācija) (pārstāvji: C. von Köckritz, U. Soltész un M. Wirtz, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 5187 final (2019. gada 18. jūlijs) lietā M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 5187 final (2019. gada 18. jūlijs) lietā M.8864 – Vodafone/Certain Liberty Global Assets;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi EK Apvienošanās Regulas (1) 2. panta 2. un 3. punktu, atļaujot darījumu, kas rada dominējošu stāvokli apvienotajam uzņēmumam un būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei Vācijas daudzdzīvokļu ēku (turpmāk tekstā – “MDU”) klientiem nodrošinātās TV signāla pārraides mazumtirdzniecības tirgū. Komisijas secinājumā, ka puses pirms darījuma veikšanas nebija ne faktiskas (tiešas/netiešas), ne potenciālas konkurentes un, ka darījums neizraisīs konkurences apstākļu būtisku pasliktinājumu, esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Komisija it īpaši neesot ņēmusi vērā apvienotā uzņēmuma lielākas tirgus varas negatīvās sekas attiecībā uz TV kanālu piegādes un iegādes vairumtirdzniecības un TV signāla pārraides vairumtirdzniecības tirgiem (turpmāk tekstā – “TV vairumtirdzniecības tirgi”) attiecībā uz MDU tirgu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi EK Apvienošanās Regulas (1) 2. panta 2. un 3. punktu, atļaujot darījumu, kas rada dominējošu stāvokli apvienotajam uzņēmumam un būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei Vācijas daudzdzīvokļu ēku (turpmāk tekstā – “MDU”) klientiem nodrošinātās TV signāla pārraides mazumtirdzniecības tirgū. Komisijas secinājumā, ka puses pirms darījuma veikšanas nebija ne faktiskas (tiešas/netiešas), ne potenciālas konkurentes un, ka darījums neizraisīs konkurences apstākļu būtisku pasliktinājumu, esot pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā. Komisija it īpaši neesot ņēmusi vērā apvienotā uzņēmuma lielākas tirgus varas negatīvās sekas attiecībā uz TV kanālu piegādes un iegādes vairumtirdzniecības un TV signāla pārraides vairumtirdzniecības tirgiem (turpmāk tekstā – “TV vairumtirdzniecības tirgi”) attiecībā uz MDU tirgu.

| 2. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, konstatēdama būtisku šķēršļu efektīvai konkurencei neesamību vienģimenes dzīvojamo māju (turpmāk tekstā – “SDU”) tirgū, tāpat ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, it īpaši tāpēc, ka arī tas ir balstīts uz apgalvoto būtisku konkurences attiecību neesamību starp pusēm pirms darījuma veikšanas. Darījums izraisot dominējošu stāvokli, no kura izrietot būtiski šķēršļi efektīvai konkurencei SDU tirgū, kas ietver tikai kabeļtelevīziju un IPTV. |
| --- | --- |

2.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija, konstatēdama būtisku šķēršļu efektīvai konkurencei neesamību vienģimenes dzīvojamo māju (turpmāk tekstā – “SDU”) tirgū, tāpat ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, it īpaši tāpēc, ka arī tas ir balstīts uz apgalvoto būtisku konkurences attiecību neesamību starp pusēm pirms darījuma veikšanas. Darījums izraisot dominējošu stāvokli, no kura izrietot būtiski šķēršļi efektīvai konkurencei SDU tirgū, kas ietver tikai kabeļtelevīziju un IPTV.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas secinājumā attiecībā uz apvienotā uzņēmuma spēju un stimuliem nodarīt kaitējumu Tele Columbus un citiem TV signāla mazumtirgotājiem, kas ir atkarīgi no apvienotā uzņēmuma nodrošinātās TV signāla starpniekpiegādes, ir pieļautas tiesību kļūdas un acīmredzamas kļūdas vērtējumā. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas secinājumā attiecībā uz apvienotā uzņēmuma spēju un stimuliem nodarīt kaitējumu Tele Columbus un citiem TV signāla mazumtirgotājiem, kas ir atkarīgi no apvienotā uzņēmuma nodrošinātās TV signāla starpniekpiegādes, ir pieļautas tiesību kļūdas un acīmredzamas kļūdas vērtējumā.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas vērtējums par darījuma negatīvo ietekmi uz TV vairumtirdzniecības tirgiem ir nepilnīgs un kļūdains. Komisija it īpaši esot kļūdaini uzskatījusi, ka apvienotajam uzņēmumam nebūs stimula ierobežot apvienotā uzņēmuma konkurentu piekļuvi saturam un ka šādai ierobežošanai nebūs būtiskas negatīvas ietekmes uz MDU un SDU klientiem nodrošinātās TV signāla piegādes mazumtirdzniecības lejupējiem tirgiem. Komisija arī neesot novērtējusi apvienotā uzņēmuma spēju un stimulu nodarīt kaitējumu lejupējiem konkurentiem, pasliktinot to piekļuves nosacījumus TV saturam, tostarp digitālās funkcijas (t.i., tūlītējs restarts, pauze utt.), citādi, nevis ar pilnīgu piekļuves ierobežošanu (“daļēja piekļuves ierobežošana”), tādējādi kaitējot patērētājiem. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas vērtējums par darījuma negatīvo ietekmi uz TV vairumtirdzniecības tirgiem ir nepilnīgs un kļūdains. Komisija it īpaši esot kļūdaini uzskatījusi, ka apvienotajam uzņēmumam nebūs stimula ierobežot apvienotā uzņēmuma konkurentu piekļuvi saturam un ka šādai ierobežošanai nebūs būtiskas negatīvas ietekmes uz MDU un SDU klientiem nodrošinātās TV signāla piegādes mazumtirdzniecības lejupējiem tirgiem. Komisija arī neesot novērtējusi apvienotā uzņēmuma spēju un stimulu nodarīt kaitējumu lejupējiem konkurentiem, pasliktinot to piekļuves nosacījumus TV saturam, tostarp digitālās funkcijas (t.i., tūlītējs restarts, pauze utt.), citādi, nevis ar pilnīgu piekļuves ierobežošanu (“daļēja piekļuves ierobežošana”), tādējādi kaitējot patērētājiem.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, uzskatīdama, ka darījums ar grozījumiem atbilstoši Vodafone piedāvātajām saistībām, neizraisa būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei TV vairumtirdzniecības tirgos. Tā kā saistības neatbilstot Komisijas Paziņojumā par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem noteiktajiem standartiem un ar tām nepietiekot, lai novērstu būtiskos šķēršļus efektīvai konkurencei šajos un citos tirgos, ar Komisijas atļauju ietverošo lēmumu, ar kuru šie tiesiskās aizsardzības līdzekļi ir pieņemti, esot pārkāpts Apvienošanās regulas 2. panta 3. punkts. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, uzskatīdama, ka darījums ar grozījumiem atbilstoši Vodafone piedāvātajām saistībām, neizraisa būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei TV vairumtirdzniecības tirgos. Tā kā saistības neatbilstot Komisijas Paziņojumā par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem noteiktajiem standartiem un ar tām nepietiekot, lai novērstu būtiskos šķēršļus efektīvai konkurencei šajos un citos tirgos, ar Komisijas atļauju ietverošo lēmumu, ar kuru šie tiesiskās aizsardzības līdzekļi ir pieņemti, esot pārkāpts Apvienošanās regulas 2. panta 3. punkts.

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 139/2004 (2004. gada 20. janvāris) par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (OV L 24, 29.1.2004., 1.–22. lpp.).

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/43 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/43

---

Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (“HAUZ LONDON”)

(Lieta T-66/20)

(2020/C 95/52)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Hauz 1929 Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: N. Lyberis, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “HAUZ LONDON” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 593 823

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 19. novembra lēmums lietā R 884/2019-5

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies EUIPO notikušajā procesā. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies EUIPO notikušajā procesā.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/44 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/44

---

Prasība, kas celta 2020. gada 3. februārī – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (“HAUZ NEW YORK”)

(Lieta T-67/20)

(2020/C 95/53)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Hauz 1929 Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: N. Lyberis, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “HAUZ NEW YORK” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 593 807

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 19. novembra lēmums lietā R 886/2019-5

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies EUIPO notikušajā procesā. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies EUIPO notikušajā procesā.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/44 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/44

---

Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Hauz 1929/EUIPO – Houzz (“HAUZ EST 1929”)

(Lieta T-68/20)

(2020/C 95/54)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Hauz 1929 Ltd (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvis: N. Lyberis, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Houzz, Inc. (Palo Alto, Kalifornija, Amerikas Savienotās Valstis)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “HAUZ EST 1929” reģistrācijas pieteikums – reģistrācijas pieteikums Nr. 17 636 119

Informācija par procesu EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 19. novembra lēmums lietā R 885/2019-5

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies EUIPO notikušajā procesā. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO un otrai procesa Apelācijas padomē dalībniecei atlīdzināt prasītājai šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies EUIPO notikušajā procesā.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 23.3.2020 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 95/45 |
| --- | --- | --- | --- |

23.3.2020

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 95/45

---

Prasība, kas celta 2020. gada 4. februārī – Tele Columbus/Komisija

(Lieta T-69/20)

(2020/C 95/55)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Tele Columbus AG (Berlīne, Vācija) (pārstāvji: C. Wagner un J. Hackl, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt par spēkā neesošu un atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 5187 final (2019. gada 18. jūlijs) (M.8864 – VODAFONE/CERTAIN LIBERTY GLOBAL ASSETS); |
| --- | --- |

—

atzīt par spēkā neesošu un atcelt Komisijas Lēmumu C(2019) 5187 final (2019. gada 18. jūlijs) (M.8864 – VODAFONE/CERTAIN LIBERTY GLOBAL ASSETS);

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Pirmais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā un procedūras pārkāpums, izvērtējot horizontālas nekoordinētas ietekmes izraisītus būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei Vācijas mēroga “daudzdzīvokļu ēku mājsaimniecībām (daudzdzīvokļu ēku klientiem) nodrošinātās kabeļtelevīzijas signāla pārraides [..] tirgū” (turpmāk tekstā – “MDU tirgus”). |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā un procedūras pārkāpums, izvērtējot horizontālas nekoordinētas ietekmes izraisītus būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei Vācijas mēroga “daudzdzīvokļu ēku mājsaimniecībām (daudzdzīvokļu ēku klientiem) nodrošinātās kabeļtelevīzijas signāla pārraides [..] tirgū” (turpmāk tekstā – “MDU tirgus”).

| 2. | Otrais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā, izvērtējot horizontālas nekoordinētas ietekmes izraisītus būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei Vācijas “vienģimenes dzīvojamo māju mājsaimniecībām (vienģimenes dzīvojamo māju klientiem) nodrošinātās [kabeļtelevīzijas] signāla pārraides [..] tirgū”. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā, izvērtējot horizontālas nekoordinētas ietekmes izraisītus būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei Vācijas “vienģimenes dzīvojamo māju mājsaimniecībām (vienģimenes dzīvojamo māju klientiem) nodrošinātās [kabeļtelevīzijas] signāla pārraides [..] tirgū”.

| 3. | Trešais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā un procedūras pārkāpums, izvērtējot vertikālas nekoordinētas ietekmes izraisītus būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei signāla piegādes tirgū un ar to saistītajā MDU tirgū Vācijā. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā un procedūras pārkāpums, izvērtējot vertikālas nekoordinētas ietekmes izraisītus būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei signāla piegādes tirgū un ar to saistītajā MDU tirgū Vācijā.

| 4. | Ceturtais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā, izvērtējot horizontālas nekoordinētas ietekmes izraisītus būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei tā sauktajā iegādes tirgū Vācijā. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā, izvērtējot horizontālas nekoordinētas ietekmes izraisītus būtiskus šķēršļus efektīvai konkurencei tā sauktajā iegādes tirgū Vācijā.

| 5. | Piektais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā un procedūras pārkāpums, izvērtējot ierosinātās saistības, jo Komisija esot pieņēmusi ierosināto saistību paketi, kas jau sākotnēji – strukturāli – neesot bijusi piemērota tam, lai kompensētu no apvienošanas izrietošos būtiskos konkurences ierobežojumus. |
| --- | --- |

5.

Piektais pamats: acīmredzama kļūda vērtējumā un procedūras pārkāpums, izvērtējot ierosinātās saistības, jo Komisija esot pieņēmusi ierosināto saistību paketi, kas jau sākotnēji – strukturāli – neesot bijusi piemērota tam, lai kompensētu no apvienošanas izrietošos būtiskos konkurences ierobežojumus.

---