# Eiropas Savienības C 311/2022

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 311 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 65. gadagājums2022. gada 16. augusts |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 311

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

65. gadagājums2022. gada 16. augusts

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2022/C 311/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2022/C 311/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2022/C 311/02 | Lieta C-14/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 6. janvārīQC iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 11. novembra rīkojumu lietā T-77/21 QC/Komisija | 2 |
| 2022/C 311/03 | Lieta C-150/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 24. februārīHG iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 15. decembra spriedumu lietā T-693/16 P RENV-RX, HG/Komisija | 2 |
| 2022/C 311/04 | Lieta C-253/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 11. aprīlīCalrose Rice iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2022. gada 11. februāra spriedumu lietā T-459/21 Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite) | 2 |
| 2022/C 311/05 | Lieta C-299/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 4. maijā iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – M. D./Tez Tour UAB | 3 |
| 2022/C 311/06 | Lieta C-303/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. maijā iesniedza Krajský soud v Brně (Čehijas Republika) – CROSS Zlín a.s./Úřad pro ochranu hospodářské soutěže | 4 |
| 2022/C 311/07 | Lieta C-307/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 10. maijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – FT/DW | 4 |
| 2022/C 311/08 | Lieta C-313/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. maijā iesniedza Elegktiko Synedrio (Grieķija) – ACHILLEION, Società Alberghiera s.p.a/Elliniko Dimosio | 5 |
| 2022/C 311/09 | Lieta C-354/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. jūnijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Weingut A/Land Rheinland-Pfalz | 6 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2022/C 311/10 | Lieta T-501/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Corneli/ECB (Piekļuve dokumentiem – Lēmums 2004/258/EK – ECB lēmums nodot Banca Carige pagaidu pārvaldei – Piekļuves atteikums – Izņēmums saistībā ar aizsargātas informācijas kā tādas konfidencialitātes aizsardzību saskaņā ar Savienības tiesībām – Vispārēja konfidencialitātes prezumpcija – Jēdziens konfidenciāla informācija – Pienākums norādīt pamatojumu) | 8 |
| 2022/C 311/11 | Lieta T-797/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 22. jūnija spriedums – Anglo Austrian AAB un Belegging-Maatschappij Far-East/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Speciāli uzraudzības uzdevumi, kas uzticēti ECB – Lēmums anulēt kredītiestādes licenci – Dalībvalsts tiesību normu, ar kurām transponēta Direktīva 2005/60/EK, smags pārkāpums – Samērīgums – Tiesību aktu par kredītiestāžu pārvaldību pārkāpums – Tiesības uz aizstāvību – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā) | 8 |
| 2022/C 311/12 | Lieta T-337/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Hochmann Marketing/EUIPO (bittorrent) (Eiropas Savienības preču zīme – Apelācijas padomes lēmums, ar kuru tiek apstiprināta agrāka lēmuma atcelšana – Regulas (ES) 2017/1001 103. panta 1. punkts – Lūgums par pārvēršanu valsts preču zīmes reģistrācijas pieteikumā – Pārvēršanas izslēgšanas pamats – Eiropas Savienības preču zīmes izmantošanas neesamība – Regulas 2017/1001 139. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Tiesības tikt uzklausītam – Pamattiesību hartas 47. pants) | 9 |
| 2022/C 311/13 | Lieta T-502/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 22. jūnija spriedums – Munich/EUIPO – Tone Watch (MUNICH10A.T.M.) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme MUNICH10A.T.M. – Agrākas Eiropas Savienības un valsts grafiskas preču zīmes MUNICH – Relatīvi atteikuma pamati – Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Sajaukšanas iespējas neesamība – Preču un pakalpojumu līdzības neesamība – Estētiskās papildinātības neesamība – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Kaitējuma reputācijai neesamība – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts) – Tiesības uz aizstāvību) | 10 |
| 2022/C 311/14 | Lieta T-641/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Leonine Distribution/Komisija (Kultūra – Programma Radošā Eiropa (2014. – 2020. gads) – Apakšprogramma MEDIA – Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus EACEA/05/2018 – EACEA lēmums, ar kuru prasītājas kandidatūra noraidīta atbilstības kritēriju neievērošanas dēļ – Komisijas lēmums, ar ko noraidīta administratīvā sūdzība par EACEA lēmumu – Eiropas uzņēmuma jēdziens – Dotācija, kuras saņemšanai var pieteikties vienīgi kandidāti, kuri tieši vai ar vairākumlīdzdalības starpniecību pieder Eiropas Savienības dalībvalstu valstspiederīgajiem vai citu tādu Eiropas valstu valstspiederīgajiem, kuras piedalās apakšprogrammā – Kļūdas vērtējumā – Priekšlikumam pievienoto dokumentu neizvērtēšana – Samērīgums) | 10 |
| 2022/C 311/15 | Lieta T-357/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Jose A. Alfonso Arpon/EUIPO – Puma (PLUMAflex by Roal) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes PLUMAflex by Roal reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme PUMA – Relatīvs atteikuma pamats – Reputācijas aizskārums – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts) | 11 |
| 2022/C 311/16 | Lieta T-331/22: Prasība, kas celta 2022. gada 31. maijā – NLVOW/Komisija | 12 |
| 2022/C 311/17 | Lieta T-344/22: Prasība, kas celta 2022. gada 9. jūnijā – Stichting Nationaal Kritisch Platform Windenergie/Komisija | 13 |
| 2022/C 311/18 | Lieta T-346/22: Prasība, kas celta 2022. gada 3. jūnijā – Föreningen Svenskt Landskapsskydd/Komisija | 15 |
| 2022/C 311/19 | Lieta T-366/22: Prasība, kas celta 2022. gada 17. jūnijā – Ryanair/Komisija | 16 |
| 2022/C 311/20 | Lieta T-378/22: Prasība, kas celta 2022. gada 29. jūnijā – Diesel/EUIPO – Lidl Stiftung (Joggjeans) | 17 |
| 2022/C 311/21 | Lieta T-379/22: Prasība, kas celta 2022. gada 29. jūnijā – Diesel/EUIPO – Lidl Stiftung (Joggjeans) | 18 |
| 2022/C 311/22 | Lieta T-390/22: Prasība, kas celta 2022. gada 2. jūlijā – Mndoiants/Padome | 18 |
| 2022/C 311/23 | Lieta T-391/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. jūlijā – Société générale u.c./VNV | 19 |
| 2022/C 311/24 | Lieta T-392/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. jūlijā – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./VNV | 21 |
| 2022/C 311/25 | Lieta T-393/22: Prasība, kas 2022. gada 4. jūlijā – BPCE u.c./VNV | 22 |
| 2022/C 311/26 | Lieta T-394/22: Prasība, kas 2022. gada 4. jūlijā – Banque postale/VNV | 22 |
| 2022/C 311/27 | Lieta T-410/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. jūlijā – Crédit agricole u.c./VNV | 23 |
| 2022/C 311/28 | Lieta T-411/22: Prasība, kas celta 2022. gada 5. jūlijā – Dexia Crédit Local/VNV | 24 |
| 2022/C 311/29 | Lieta T-420/22: Prasība, kas celta 2022. gada 7. jūlijā – BNP Paribas/VNV | 25 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2022/C 311/02

Lieta C-14/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 6. janvārīQC iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 11. novembra rīkojumu lietā T-77/21 QC/Komisija

QC

QC

2

2022/C 311/03

Lieta C-150/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 24. februārīHG iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 15. decembra spriedumu lietā T-693/16 P RENV-RX, HG/Komisija

HG

2

2022/C 311/04

Lieta C-253/22 P: Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 11. aprīlīCalrose Rice iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2022. gada 11. februāra spriedumu lietā T-459/21 Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (Sunwhite)

Calrose Rice

Calrose Rice

EUIPO

Ricegrowers

2

2022/C 311/05

Lieta C-299/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 4. maijā iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – M. D./Tez Tour UAB

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Tez Tour UAB

3

2022/C 311/06

Lieta C-303/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. maijā iesniedza Krajský soud v Brně (Čehijas Republika) – CROSS Zlín a.s./Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

Krajský soud v Brně

CROSS Zlín a.s.

Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

4

2022/C 311/07

Lieta C-307/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 10. maijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – FT/DW

Bundesgerichtshof

4

2022/C 311/08

Lieta C-313/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. maijā iesniedza Elegktiko Synedrio (Grieķija) – ACHILLEION, Società Alberghiera s.p.a/Elliniko Dimosio

Elegktiko Synedrio

ACHILLEION, Società Alberghiera s.p.a

Elliniko Dimosio

5

2022/C 311/09

Lieta C-354/22: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. jūnijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Weingut A/Land Rheinland-Pfalz

Bundesverwaltungsgericht

Weingut A

Land Rheinland-Pfalz

6

Vispārējā tiesa

2022/C 311/10

Lieta T-501/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Corneli/ECB (Piekļuve dokumentiem – Lēmums 2004/258/EK – ECB lēmums nodot Banca Carige pagaidu pārvaldei – Piekļuves atteikums – Izņēmums saistībā ar aizsargātas informācijas kā tādas konfidencialitātes aizsardzību saskaņā ar Savienības tiesībām – Vispārēja konfidencialitātes prezumpcija – Jēdziens konfidenciāla informācija – Pienākums norādīt pamatojumu)

Corneli

8

2022/C 311/11

Lieta T-797/19: Vispārējās tiesas 2022. gada 22. jūnija spriedums – Anglo Austrian AAB un Belegging-Maatschappij Far-East/ECB (Ekonomikas un monetārā politika – Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība – Speciāli uzraudzības uzdevumi, kas uzticēti ECB – Lēmums anulēt kredītiestādes licenci – Dalībvalsts tiesību normu, ar kurām transponēta Direktīva 2005/60/EK, smags pārkāpums – Samērīgums – Tiesību aktu par kredītiestāžu pārvaldību pārkāpums – Tiesības uz aizstāvību – Acīmredzama kļūda vērtējumā – Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

Anglo Austrian AAB

Belegging-Maatschappij Far-East

8

2022/C 311/12

Lieta T-337/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Hochmann Marketing/EUIPO (bittorrent) (Eiropas Savienības preču zīme – Apelācijas padomes lēmums, ar kuru tiek apstiprināta agrāka lēmuma atcelšana – Regulas (ES) 2017/1001 103. panta 1. punkts – Lūgums par pārvēršanu valsts preču zīmes reģistrācijas pieteikumā – Pārvēršanas izslēgšanas pamats – Eiropas Savienības preču zīmes izmantošanas neesamība – Regulas 2017/1001 139. panta 2. punkta a) apakšpunkts – Tiesības tikt uzklausītam – Pamattiesību hartas 47. pants)

Hochmann Marketing

EUIPO

9

2022/C 311/13

Lieta T-502/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 22. jūnija spriedums – Munich/EUIPO – Tone Watch (MUNICH10A.T.M.) (Eiropas Savienības preču zīme – Spēkā neesamības atzīšanas process – Eiropas Savienības vārdiska preču zīme MUNICH10A.T.M. – Agrākas Eiropas Savienības un valsts grafiskas preču zīmes MUNICH – Relatīvi atteikuma pamati – Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts) – Sajaukšanas iespējas neesamība – Preču un pakalpojumu līdzības neesamība – Estētiskās papildinātības neesamība – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) – Kaitējuma reputācijai neesamība – Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts) – Tiesības uz aizstāvību)

Munich

EUIPO

Tone Watch

10

2022/C 311/14

Lieta T-641/20: Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Leonine Distribution/Komisija (Kultūra – Programma Radošā Eiropa (2014. – 2020. gads) – Apakšprogramma MEDIA – Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus EACEA/05/2018 – EACEA lēmums, ar kuru prasītājas kandidatūra noraidīta atbilstības kritēriju neievērošanas dēļ – Komisijas lēmums, ar ko noraidīta administratīvā sūdzība par EACEA lēmumu – Eiropas uzņēmuma jēdziens – Dotācija, kuras saņemšanai var pieteikties vienīgi kandidāti, kuri tieši vai ar vairākumlīdzdalības starpniecību pieder Eiropas Savienības dalībvalstu valstspiederīgajiem vai citu tādu Eiropas valstu valstspiederīgajiem, kuras piedalās apakšprogrammā – Kļūdas vērtējumā – Priekšlikumam pievienoto dokumentu neizvērtēšana – Samērīgums)

Leonine Distribution

10

2022/C 311/15

Lieta T-357/21: Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Jose A. Alfonso Arpon/EUIPO – Puma (PLUMAflex by Roal) (Eiropas Savienības preču zīme – Iebildumu process – Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes PLUMAflex by Roal reģistrācijas pieteikums – Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme PUMA – Relatīvs atteikuma pamats – Reputācijas aizskārums – Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts)

Jose A. Alfonso Arpon

EUIPO

Puma

11

2022/C 311/16

Lieta T-331/22: Prasība, kas celta 2022. gada 31. maijā – NLVOW/Komisija

NLVOW

12

2022/C 311/17

Lieta T-344/22: Prasība, kas celta 2022. gada 9. jūnijā – Stichting Nationaal Kritisch Platform Windenergie/Komisija

– Stichting Nationaal Kritisch Platform Windenergie

13

2022/C 311/18

Lieta T-346/22: Prasība, kas celta 2022. gada 3. jūnijā – Föreningen Svenskt Landskapsskydd/Komisija

– Föreningen Svenskt Landskapsskydd

15

2022/C 311/19

Lieta T-366/22: Prasība, kas celta 2022. gada 17. jūnijā – Ryanair/Komisija

Ryanair

16

2022/C 311/20

Lieta T-378/22: Prasība, kas celta 2022. gada 29. jūnijā – Diesel/EUIPO – Lidl Stiftung (Joggjeans)

Diesel

EUIPO

Lidl Stiftung

17

2022/C 311/21

Lieta T-379/22: Prasība, kas celta 2022. gada 29. jūnijā – Diesel/EUIPO – Lidl Stiftung (Joggjeans)

Diesel

EUIPO

Lidl Stiftung

18

2022/C 311/22

Lieta T-390/22: Prasība, kas celta 2022. gada 2. jūlijā – Mndoiants/Padome

Mndoiants

18

2022/C 311/23

Lieta T-391/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. jūlijā – Société générale u.c./VNV

Société générale

19

2022/C 311/24

Lieta T-392/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. jūlijā – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./VNV

Confédération nationale du Crédit mutuel

21

2022/C 311/25

Lieta T-393/22: Prasība, kas 2022. gada 4. jūlijā – BPCE u.c./VNV

BPCE

22

2022/C 311/26

Lieta T-394/22: Prasība, kas 2022. gada 4. jūlijā – Banque postale/VNV

Banque postale

22

2022/C 311/27

Lieta T-410/22: Prasība, kas celta 2022. gada 4. jūlijā – Crédit agricole u.c./VNV

23

2022/C 311/28

Lieta T-411/22: Prasība, kas celta 2022. gada 5. jūlijā – Dexia Crédit Local/VNV

Dexia Crédit Local

24

2022/C 311/29

Lieta T-420/22: Prasība, kas celta 2022. gada 7. jūlijā – BNP Paribas/VNV

BNP Paribas

25

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2022/C 311/01)

Jaunākā publikācija

OV C 303, 8.8.2022.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 294, 1.8.2022.

OV C 284, 25.7.2022.

OV C 276, 18.7.2022.

OV C 266, 11.7.2022.

OV C 257, 4.7.2022.

OV C 244, 27.6.2022.

Šie teksti pieejami EUR-Lex:

http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/2 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/2

---

Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 6. janvārīQC iesniedza par Vispārējās tiesas (pirmā palāta) 2021. gada 11. novembra rīkojumu lietā T-77/21 QC/Komisija

(Lieta C-14/22 P)

(2022/C 311/02)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: QC (pārstāvis: F. Moyse, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Ar 2022. gada 30. jūnija rīkojumu Tiesa (devītā palāta) noraidīja apelācijas sūdzību kā acīmredzami nepieņemamu un piesprieda tās iesniedzējai segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/2 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/2

---

Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 24. februārīHG iesniedza par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2021. gada 15. decembra spriedumu lietā T-693/16 P RENV-RX, HG/Komisija

(Lieta C-150/22 P)

(2022/C 311/03)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: HG (pārstāve: L. Levi, advokāte)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Ar 2022. gada 30. jūnija rīkojumu Tiesa (devītā palāta) noraidīja apelācijas sūdzību acīmredzamas Tiesas kompetences neesamības dēļ un piesprieda tās iesniedzējai segt savus tiesāšanās izdevumus pašai.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/2 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/2

---

Apelācijas sūdzība, ko 2022. gada 11. aprīlīCalrose Rice iesniedza par Vispārējās tiesas (desmitā palāta) 2022. gada 11. februāra spriedumu lietā T-459/21 Calrose Rice/EUIPO – Ricegrowers (“Sunwhite”)

(Lieta C-253/22 P)

(2022/C 311/04)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Calrose Rice (pārstāvis: H. Raychev, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Ricegrowers Ltd

Ar 2022. gada 6. jūlija rīkojumu Tiesa (apelācijas sūdzību pieļaujamības vērtējuma palāta) atzina apelācijas sūdzību par nepieļaujamu un piesprieda Calrose Rice pašai segt savus tiesāšanās izdevumus.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/3 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/3

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 4. maijā iesniedza Lietuvos Aukščiausiasis Teismas (Lietuva) – M. D./“Tez Tour” UAB

(Lieta C-299/22)

(2022/C 311/05)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Lietuvos Aukščiausiasis Teismas

Pamatlietas puses

Prasītājs: M. D.

Atbildētāja: “Tez Tour” UAB

Trešā persona: “Fridmis” UAB

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ir nepieciešams izbraukšanas un/vai ierašanās valsts iestāžu oficiāls brīdinājums atturēties no nevajadzīgiem ceļojumiem un/vai ierašanās valsts (un, iespējams, arī izbraukšanas valsts) klasificēšana kā piederoša riska teritorijai, lai varētu uzskatīt, ka galamērķa vietā vai tās tiešā tuvumā ir iestājušies nenovēršami un ārkārtas apstākļi Direktīvas (ES) 2015/2302 (1) 12. panta 2. punkta pirmā teikuma izpratnē? |
| --- | --- |

1)

Vai ir nepieciešams izbraukšanas un/vai ierašanās valsts iestāžu oficiāls brīdinājums atturēties no nevajadzīgiem ceļojumiem un/vai ierašanās valsts (un, iespējams, arī izbraukšanas valsts) klasificēšana kā piederoša riska teritorijai, lai varētu uzskatīt, ka galamērķa vietā vai tās tiešā tuvumā ir iestājušies nenovēršami un ārkārtas apstākļi Direktīvas (ES) 2015/2302 (1) 12. panta 2. punkta pirmā teikuma izpratnē?

| 2) | Vai novērtējot, vai kompleksā ceļojuma līguma izbeigšanas brīdī galamērķa vietā vai tās tiešā tuvumā pastāv nenovēršami un ārkārtas apstākļi un vai tie būtiski ietekmē kompleksā ceļojuma izpildi: i) jāņem vērā tikai objektīvi apstākļi, proti, būtiska ietekme uz kompleksā ceļojuma izpildi, kas saistīta tikai ar objektīvu neiespējamību, un tā ir jāinterpretē tādējādi, ka tā attiecas tikai uz gadījumiem, kad līguma izpilde kļūst gan fiziski un juridiski neiespējami, vai tomēr tas attiecas arī uz gadījumiem, kad līguma izpilde nav neiespējama, bet (šajā gadījumā pamatotu baiļu dēļ inficēties ar Covid-19) kļūst sarežģīta un/vai ekonomiski neefektīva (attiecībā uz ceļotāju drošību, risku viņu veselībai un/vai dzīvībai, iespēju sasniegt brīvdienu ceļojuma mērķus); ii) vai arī ir svarīgi subjektīvi faktori, piemēram, tas, ka pieaugušie ceļo kopā ar bērniem, kas jaunāki par 14 gadiem, vai piederība paaugstināta riska grupai ceļotāja vecuma vai veselības stāvokļa dēļ un tā tālāk? Vai ceļotājam ir tiesības izbeigt kompleksā ceļojuma līgumu, ja pandēmijas un ar to saistīto apstākļu rezultātā, pēc vidusmēra ceļotāja domām, ceļojums uz galamērķi un no tā kļūst nedrošs, rada ceļotājam neērtības vai rada viņam vai viņai ir pamatotas bailes no apdraudējuma veselībai vai inficēšanās ar bīstamu vīrusu? |
| --- | --- |

2)

Vai novērtējot, vai kompleksā ceļojuma līguma izbeigšanas brīdī galamērķa vietā vai tās tiešā tuvumā pastāv nenovēršami un ārkārtas apstākļi un vai tie būtiski ietekmē kompleksā ceļojuma izpildi: i) jāņem vērā tikai objektīvi apstākļi, proti, būtiska ietekme uz kompleksā ceļojuma izpildi, kas saistīta tikai ar objektīvu neiespējamību, un tā ir jāinterpretē tādējādi, ka tā attiecas tikai uz gadījumiem, kad līguma izpilde kļūst gan fiziski un juridiski neiespējami, vai tomēr tas attiecas arī uz gadījumiem, kad līguma izpilde nav neiespējama, bet (šajā gadījumā pamatotu baiļu dēļ inficēties ar Covid-19) kļūst sarežģīta un/vai ekonomiski neefektīva (attiecībā uz ceļotāju drošību, risku viņu veselībai un/vai dzīvībai, iespēju sasniegt brīvdienu ceļojuma mērķus); ii) vai arī ir svarīgi subjektīvi faktori, piemēram, tas, ka pieaugušie ceļo kopā ar bērniem, kas jaunāki par 14 gadiem, vai piederība paaugstināta riska grupai ceļotāja vecuma vai veselības stāvokļa dēļ un tā tālāk? Vai ceļotājam ir tiesības izbeigt kompleksā ceļojuma līgumu, ja pandēmijas un ar to saistīto apstākļu rezultātā, pēc vidusmēra ceļotāja domām, ceļojums uz galamērķi un no tā kļūst nedrošs, rada ceļotājam neērtības vai rada viņam vai viņai ir pamatotas bailes no apdraudējuma veselībai vai inficēšanās ar bīstamu vīrusu?

| 3) | Vai tas, ka apstākļi, uz kuriem ceļotājs atsaucas, bija radušies vai vismaz bija paredzami/iespējami jau ceļojuma rezervācijas brīdī, kaut kādā veidā ietekmē tiesības izbeigt līgumu, nemaksājot izbeigšanas maksu (piemēram, ja šādas tiesības netiek piešķirtas, ja tiek piemēroti stingrāki kritēriji, lai novērtētu negatīvās ietekmes uz kompleksā ceļojuma pamatotību utt.)? Piemērojot saprātīgas paredzamības kritēriju pandēmijas kontekstā, vai jāņem vērā tas, ka, lai gan PVO informāciju par vīrusa izplatību jau bija publicējusi kompleksā ceļojuma līguma noslēgšanas laikā, tomēr pandēmijas gaitu un sekas bija grūti prognozēt, nebija skaidru pasākumu infekcijas pārvaldīšanai un kontrolei vai pietiekamu datu par pašu infekciju, un bija acīmredzama infekcijas gadījumu skaita pieaugšana no ceļojuma rezervēšanas brīža līdz tā izbeigšanai? |
| --- | --- |

3)

Vai tas, ka apstākļi, uz kuriem ceļotājs atsaucas, bija radušies vai vismaz bija paredzami/iespējami jau ceļojuma rezervācijas brīdī, kaut kādā veidā ietekmē tiesības izbeigt līgumu, nemaksājot izbeigšanas maksu (piemēram, ja šādas tiesības netiek piešķirtas, ja tiek piemēroti stingrāki kritēriji, lai novērtētu negatīvās ietekmes uz kompleksā ceļojuma pamatotību utt.)? Piemērojot saprātīgas paredzamības kritēriju pandēmijas kontekstā, vai jāņem vērā tas, ka, lai gan PVO informāciju par vīrusa izplatību jau bija publicējusi kompleksā ceļojuma līguma noslēgšanas laikā, tomēr pandēmijas gaitu un sekas bija grūti prognozēt, nebija skaidru pasākumu infekcijas pārvaldīšanai un kontrolei vai pietiekamu datu par pašu infekciju, un bija acīmredzama infekcijas gadījumu skaita pieaugšana no ceļojuma rezervēšanas brīža līdz tā izbeigšanai?

| 4) | Izvērtējot, vai kompleksā ceļojuma līguma izbeigšanas brīdī galamērķa vietā vai tās tiešā tuvumā pastāv nenovēršami un ārkārtas apstākļi un vai tie būtiski ietekmē kompleksā ceļojuma izpildi, vai jēdziens “galamērķa vietā vai tās tiešā tuvumā” attiecas tikai uz valsti, kurā ceļotājs ierodas, vai arī, ņemot vērā nenovēršamo un ārkārtas apstākļa raksturu, proti, lipīgu vīrusu infekciju, arī uz izbraukšanas valsti, kā arī punktiem, kas saistīti ar ceļojuma turpināšanu un atgriešanos no tā (pārsēšanās punkti, noteikti transporta līdzekļi un tā tālāk)? |
| --- | --- |

4)

Izvērtējot, vai kompleksā ceļojuma līguma izbeigšanas brīdī galamērķa vietā vai tās tiešā tuvumā pastāv nenovēršami un ārkārtas apstākļi un vai tie būtiski ietekmē kompleksā ceļojuma izpildi, vai jēdziens “galamērķa vietā vai tās tiešā tuvumā” attiecas tikai uz valsti, kurā ceļotājs ierodas, vai arī, ņemot vērā nenovēršamo un ārkārtas apstākļa raksturu, proti, lipīgu vīrusu infekciju, arī uz izbraukšanas valsti, kā arī punktiem, kas saistīti ar ceļojuma turpināšanu un atgriešanos no tā (pārsēšanās punkti, noteikti transporta līdzekļi un tā tālāk)?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/2302 (2015. gada 25. novembris) par kompleksiem ceļojumiem un saistītiem ceļojumu pakalpojumiem, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2006/2004 un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/83/ES un atceļ Padomes Direktīvu 90/314/EEK.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/4 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/4

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 9. maijā iesniedza Krajský soud v Brně (Čehijas Republika) – CROSS Zlín a.s./Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

(Lieta C-303/22)

(2022/C 311/06)

Tiesvedības valoda – čehu

Iesniedzējtiesa

Krajský soud v Brně

Pamatlietas puses

Prasītāja: CROSS Zlín a.s.

Atbildētājs: Úřad pro ochranu hospodářské soutěže

Prejudiciālais jautājums

Vai Čehijas tiesiskais regulējums, kas ļauj līgumslēdzējai iestādei noslēgt publiskā iepirkuma līgumu pirms prasības celšanas tiesā, kurai ir kompetence pārbaudīt Úřad pro ochranu hospodářské soutěže otrajā instancē pieņemtā lēmuma par pretendenta izslēgšanu likumību, ir saderīgs ar Direktīvas 89/665/EEK (1) 2. panta 3. punktu un 2.a panta 2. punktu, interpretējot tos Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. panta kontekstā?

---

(1)  Padomes direktīva (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (OV 1989, L 395, 33. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/4 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/4

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 10. maijā iesniedza Bundesgerichtshof (Vācija) – FT/DW

(Lieta C-307/22)

(2022/C 311/07)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesgerichtshof

Pamatlietas puses

Prasītāja: FT

Atbildētājs: DW

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Regulas (ES) 2016/679 (1) (turpmāk tekstā – “Vispārīgā datu aizsardzības regula”) 15. panta 3. punkta pirmais teikums kopsakarā ar 12. panta 5. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka pārzinim (šajā gadījumā – ārstējošajam ārstam) nav pienākuma bez maksas izsniegt datu subjektam (šajā gadījumā – pacientam) viņa personas datu, kurus apstrādājis pārzinis, pirmo kopiju, ja datu subjekts pieprasa to nevis Vispārīgās datu aizsardzības regulas 63. apsvēruma pirmajā teikumā minētajiem mērķiem, proti, lai zinātu par personas datu apstrādi un pārliecinātos par tās likumīgumu, bet gan citam, ar datu aizsardzību nesaistītam, taču leģitīmam mērķim (šajā gadījumā – lai noskaidrotu, vai nepastāv no ārsta civiltiesisko atbildību reglamentējošiem tiesību aktiem izrietošas prasījuma tiesības)? |
| --- | --- |

1)

Vai Regulas (ES) 2016/679 (1) (turpmāk tekstā – “Vispārīgā datu aizsardzības regula”) 15. panta 3. punkta pirmais teikums kopsakarā ar 12. panta 5. punktu ir jāinterpretē tādējādi, ka pārzinim (šajā gadījumā – ārstējošajam ārstam) nav pienākuma bez maksas izsniegt datu subjektam (šajā gadījumā – pacientam) viņa personas datu, kurus apstrādājis pārzinis, pirmo kopiju, ja datu subjekts pieprasa to nevis Vispārīgās datu aizsardzības regulas 63. apsvēruma pirmajā teikumā minētajiem mērķiem, proti, lai zinātu par personas datu apstrādi un pārliecinātos par tās likumīgumu, bet gan citam, ar datu aizsardzību nesaistītam, taču leģitīmam mērķim (šajā gadījumā – lai noskaidrotu, vai nepastāv no ārsta civiltiesisko atbildību reglamentējošiem tiesību aktiem izrietošas prasījuma tiesības)?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša:






  a) | Vai dalībvalsts tiesību norma, kas pieņemta pirms Vispārīgās datu aizsardzības regulas stāšanās spēkā, var tikt uzskatīta par tādu, kas Vispārīgās datu aizsardzības regulas 23. panta 1. punkta i) apakšpunkta izpratnē ierobežo no tās 15. panta 3. punkta pirmā teikuma kopsakarā ar 12. panta 5. punktu izrietošās tiesības uz pārziņa apstrādāto personas datu kopijas bezmaksas izsniegšanu? |
| --- | --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša:

a)

Vai dalībvalsts tiesību norma, kas pieņemta pirms Vispārīgās datu aizsardzības regulas stāšanās spēkā, var tikt uzskatīta par tādu, kas Vispārīgās datu aizsardzības regulas 23. panta 1. punkta i) apakšpunkta izpratnē ierobežo no tās 15. panta 3. punkta pirmā teikuma kopsakarā ar 12. panta 5. punktu izrietošās tiesības uz pārziņa apstrādāto personas datu kopijas bezmaksas izsniegšanu?

| b) | Ja atbilde uz otrā jautājuma a) daļu ir apstiprinoša: vai Vispārīgās datu aizsardzības regulas 23. panta 1. punkta i) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā minētās citu personu tiesības un brīvības ietver arī šo personu ieinteresētību tikt atbrīvotām no izmaksām, kas saistītas ar datu kopijas izsniegšanu saskaņā ar Vispārīgās datu aizsardzības regulas 15. panta 3. punkta pirmo teikumu, un citiem izdevumiem, ko radījusi kopijas izsniegšana? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz otrā jautājuma a) daļu ir apstiprinoša: vai Vispārīgās datu aizsardzības regulas 23. panta 1. punkta i) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tajā minētās citu personu tiesības un brīvības ietver arī šo personu ieinteresētību tikt atbrīvotām no izmaksām, kas saistītas ar datu kopijas izsniegšanu saskaņā ar Vispārīgās datu aizsardzības regulas 15. panta 3. punkta pirmo teikumu, un citiem izdevumiem, ko radījusi kopijas izsniegšana?

| c) | Ja atbilde uz otrā jautājuma b) daļu ir apstiprinoša: Vai dalībvalsts tiesību norma, kas nosaka, ka ārsta un pacienta attiecību ietvaros pacienta lietā esošo pacienta personas datu kopijas izsniegšana vienmēr un neatkarīgi no konkrētā gadījumā apstākļiem rada ārsta tiesības pieprasīt, lai pacients sedz izmaksas, var tikt uzskatīta par tādu, kas Vispārīgās datu aizsardzības regulas 23. panta 1. punkta i) apakšpunkta izpratnē ierobežo no tās 15. panta 3. punkta pirmā teikuma kopsakarā ar 12. panta 5. punktu izrietošos pienākumus un tiesības? |
| --- | --- |

c)

Ja atbilde uz otrā jautājuma b) daļu ir apstiprinoša: Vai dalībvalsts tiesību norma, kas nosaka, ka ārsta un pacienta attiecību ietvaros pacienta lietā esošo pacienta personas datu kopijas izsniegšana vienmēr un neatkarīgi no konkrētā gadījumā apstākļiem rada ārsta tiesības pieprasīt, lai pacients sedz izmaksas, var tikt uzskatīta par tādu, kas Vispārīgās datu aizsardzības regulas 23. panta 1. punkta i) apakšpunkta izpratnē ierobežo no tās 15. panta 3. punkta pirmā teikuma kopsakarā ar 12. panta 5. punktu izrietošos pienākumus un tiesības?

| 3) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša un atbildes uz otrā jautājuma a), b) vai c) daļu ir noliedzošas: vai ārsta un pacienta attiecību ietvaros no Vispārīgās datu aizsardzības regulas 15. panta 3. punkta pirmā teikuma izrietošās tiesības ietver arī tiesības saņemt visu pacienta personas datus saturošo pacienta lietas daļu kopiju izsniegšanu, vai arī tās ir vērstas tikai uz tiesībām saņemt pacienta personas datu kopiju kā tādu, atstājot datus apstrādājošā ārsta ziņā to, kādā veidā viņš apkopo šos datus konkrētajam pacientam? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir noliedzoša un atbildes uz otrā jautājuma a), b) vai c) daļu ir noliedzošas: vai ārsta un pacienta attiecību ietvaros no Vispārīgās datu aizsardzības regulas 15. panta 3. punkta pirmā teikuma izrietošās tiesības ietver arī tiesības saņemt visu pacienta personas datus saturošo pacienta lietas daļu kopiju izsniegšanu, vai arī tās ir vērstas tikai uz tiesībām saņemt pacienta personas datu kopiju kā tādu, atstājot datus apstrādājošā ārsta ziņā to, kādā veidā viņš apkopo šos datus konkrētajam pacientam?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/679 (2016. gada 27. aprīlis) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV 2016, L 119, 1. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/5 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 11. maijā iesniedza Elegktiko Synedrio (Grieķija) – ACHILLEION, Società Alberghiera s.p.a/Elliniko Dimosio

(Lieta C-313/22)

(2022/C 311/08)

Tiesvedības valoda – grieķu

Iesniedzējtiesa

Elegktiko Synedrio

Pamatlietas puses

Prasītāja: ACHILLEION, Società Alberghiera s.p.a

Atbildētāja: Elliniko Dimosio

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai atbilstoši tiesību normām, kas minētas: i) Regulas Nr. 1260/1999 (1) 30. panta 1., 3. un 4. punktā un Regulas Nr. 1685/2000 (2) 1. normas 1.9. punktā; ii) Regulas Nr. 70/2001 4. panta 3. punktā; un iii) Regulas Nr. 1260/1999 38. pantā un 39. panta 1. punktā, Regulas Nr. 438/2001 (3) 4. pantā, Regulas Nr. 448/2001 (4) 2. panta 2. punktā, Regulas Nr. 2988/1995 (5) 1. panta 2. punktā, kā arī Regulas Nr. 659/1999 (6) 14. pantā, uzņēmuma – atbalsta saņēmēja pārdošana kopā ar tā nekustamā īpašuma aktīviem automātiski ir tik būtisks minētajam uzņēmumam līdzfinansētā ieguldījuma izmantošanas nosacījumu grozījums, ka tas pats par sevi attaisno tādu valsts tiesību normu, kas minēta Starpministriju 2002. gada 19. augusta Dekrēta Nr. 192249/EYS 4057 18. panta 5. punktā (Ministrijas 2004. gada 12.-18. februāra Dekrēts Nr. 9216/EYS 916), kas paredz absolūtu aizliegumu ilgtermiņā nodot uzņēmuma – atbalsta saņēmēja nekustamo īpašumu, pretējā gadījumā paredzot pilnīgi vai daļēji atcelt atbalsta piešķiršanas lēmumu un pilnīgi vai daļēji atmaksāt piešķirto valsts atbalstu? |
| --- | --- |

1)

Vai atbilstoši tiesību normām, kas minētas: i) Regulas Nr. 1260/1999 (1) 30. panta 1., 3. un 4. punktā un Regulas Nr. 1685/2000 (2) 1. normas 1.9. punktā; ii) Regulas Nr. 70/2001 4. panta 3. punktā; un iii) Regulas Nr. 1260/1999 38. pantā un 39. panta 1. punktā, Regulas Nr. 438/2001 (3) 4. pantā, Regulas Nr. 448/2001 (4) 2. panta 2. punktā, Regulas Nr. 2988/1995 (5) 1. panta 2. punktā, kā arī Regulas Nr. 659/1999 (6) 14. pantā, uzņēmuma – atbalsta saņēmēja pārdošana kopā ar tā nekustamā īpašuma aktīviem automātiski ir tik būtisks minētajam uzņēmumam līdzfinansētā ieguldījuma izmantošanas nosacījumu grozījums, ka tas pats par sevi attaisno tādu valsts tiesību normu, kas minēta Starpministriju 2002. gada 19. augusta Dekrēta Nr. 192249/EYS 4057 18. panta 5. punktā (Ministrijas 2004. gada 12.-18. februāra Dekrēts Nr. 9216/EYS 916), kas paredz absolūtu aizliegumu ilgtermiņā nodot uzņēmuma – atbalsta saņēmēja nekustamo īpašumu, pretējā gadījumā paredzot pilnīgi vai daļēji atcelt atbalsta piešķiršanas lēmumu un pilnīgi vai daļēji atmaksāt piešķirto valsts atbalstu?

| 2) | Vai tiesību normas, kas minētas: i) Regulas Nr. 1260/1999 30. panta 4. punktā; ii) Regulas Nr. 70/2001 (7) 4. panta 3. punktā un Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 4.12. punktā attiecībā uz mazo un vidējo uzņēmumu – saņēmēju pastāvības principu; iii) Regulas Nr. 1260/1999 38. un 39. pantā, Regulas Nr. 448/2001 2. panta 2. punktā, Regulas Nr. 2988/1995 1. panta 2. punktā, 2. un 4. pantā, kā arī Regulas Nr. 659/1999 14. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka nekustamā īpašuma aktīvu un paša uzņēmuma – atbalsta saņēmēja pārdošana, noslēdzot sabiedrības iekšēju vienošanos starp akcionāriem, lai garantētu tās rentabilitāti, neizraisa līdzfinansējuma darījuma būtisku grozījumu vai nepamatotu priekšrocību kādai no pusēm un tāpēc nav nelikumību vai atbalsta atgūšanas iemesls, ja vien ieguldījuma īstenošanas nosacījumi netiek grozīti un nodošana ir pakļauta juridiskam režīmam, uz kura pamata cedents un cesionārs ir solidāri atbildīgi par nodošanas brīdī pastāvošajiem parādiem un saistībām? |
| --- | --- |

2)

Vai tiesību normas, kas minētas: i) Regulas Nr. 1260/1999 30. panta 4. punktā; ii) Regulas Nr. 70/2001 (7) 4. panta 3. punktā un Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 4.12. punktā attiecībā uz mazo un vidējo uzņēmumu – saņēmēju pastāvības principu; iii) Regulas Nr. 1260/1999 38. un 39. pantā, Regulas Nr. 448/2001 2. panta 2. punktā, Regulas Nr. 2988/1995 1. panta 2. punktā, 2. un 4. pantā, kā arī Regulas Nr. 659/1999 14. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka nekustamā īpašuma aktīvu un paša uzņēmuma – atbalsta saņēmēja pārdošana, noslēdzot sabiedrības iekšēju vienošanos starp akcionāriem, lai garantētu tās rentabilitāti, neizraisa līdzfinansējuma darījuma būtisku grozījumu vai nepamatotu priekšrocību kādai no pusēm un tāpēc nav nelikumību vai atbalsta atgūšanas iemesls, ja vien ieguldījuma īstenošanas nosacījumi netiek grozīti un nodošana ir pakļauta juridiskam režīmam, uz kura pamata cedents un cesionārs ir solidāri atbildīgi par nodošanas brīdī pastāvošajiem parādiem un saistībām?

| 3) | Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17., 52. un 53. pantā minētās tiesību normas un tiesiskās drošības princips kopsakarā ar ECPAK (pirmā) Papildu protokola 1. panta normām prasa, lai finanšu korekcijas un atbalsta atgūšanas pasākumi, kas minēti Regulas Nr. 1260/1999 38. panta [1. punkta] h) apakšpunktā un 39. panta 1. punktā, Regulas Nr. 448/2001 2. panta 2. punktā, Regulas Nr. 2988/1995 4. pantā un Regulas Nr. 659/1999 14. pantā, sasniegtu taisnīgu līdzsvaru ar atbalsta saņēmēja tiesību uz “mantu” aizsardzību, izraisot daļēju vai pilnīgu atbrīvojumu saņēmējam arī tad, ja darbības nodošanas rezultātā tiek konstatēts finansētās darbības būtisks grozījums vai netaisna iedzīvošanās? |
| --- | --- |

3)

Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 17., 52. un 53. pantā minētās tiesību normas un tiesiskās drošības princips kopsakarā ar ECPAK (pirmā) Papildu protokola 1. panta normām prasa, lai finanšu korekcijas un atbalsta atgūšanas pasākumi, kas minēti Regulas Nr. 1260/1999 38. panta [1. punkta] h) apakšpunktā un 39. panta 1. punktā, Regulas Nr. 448/2001 2. panta 2. punktā, Regulas Nr. 2988/1995 4. pantā un Regulas Nr. 659/1999 14. pantā, sasniegtu taisnīgu līdzsvaru ar atbalsta saņēmēja tiesību uz “mantu” aizsardzību, izraisot daļēju vai pilnīgu atbrīvojumu saņēmējam arī tad, ja darbības nodošanas rezultātā tiek konstatēts finansētās darbības būtisks grozījums vai netaisna iedzīvošanās?

---

(1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1260/1999 (1999. gada 21. jūnijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem (OV 1999, L 161, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Regula (EK) Nr. 1685/2000 (2000. gada 28. jūlijs), ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz izdevumu kompensējamību Struktūrfondu līdzfinansētās darbībās (OV 2000, L 193, 39. lpp.).

(3)  Komisijas Regula (EK) Nr. 438/2001 (2001. gada 2. marts), ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz vadības un kontroles sistēmām, ko piemēro no struktūrfondiem piešķirtajai palīdzībai (OV 2001, L 63, 21. lpp.).

(4)  Komisijas Regula (EK) Nr. 448/2001 (2001. gada 2. marts), ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1260/1999 attiecībā uz procedūru finanšu korekciju izdarīšanai palīdzībā, kas piešķirta no struktūrfondiem (OV 2001 L 64, 6., 13. lpp.).

(5)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV 1995, L 312, 1. lpp.).

(6)  Padomes Regula (EK) Nr. 659/1999 (1999. gada 22. marts), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV 1999, L 83, 1. lpp.).

(7)  Komisijas Regula (EK) Nr. 70/2001 (2001. gada 12. janvāris) par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu, sniedzot valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem (OV 2001, L 10, 33. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/6 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2022. gada 1. jūnijā iesniedza Bundesverwaltungsgericht (Vācija) – Weingut A/Land Rheinland-Pfalz

(Lieta C-354/22)

(2022/C 311/09)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesverwaltungsgericht

Pamatlietas puses

Prasītāja: Weingut A

Atbildētāja: Land Rheinland-Pfalz

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai var uzskatīt, ka vīns ir izgatavots vienīgi eponīmajā vīna darītavā Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 54. panta 1. punkta otrās daļas izpratnē, ja vīnogu spiešana ir veikta vīnspiedes iekārtā, kas uz 24 stundām iznomāta no citas vīna darītavas un kas šajā laikposmā ir pieejama vienīgi eponīmajai vīna darītavai? |
| --- | --- |

1)

Vai var uzskatīt, ka vīns ir izgatavots vienīgi eponīmajā vīna darītavā Deleģētās regulas (ES) 2019/33 (1) 54. panta 1. punkta otrās daļas izpratnē, ja vīnogu spiešana ir veikta vīnspiedes iekārtā, kas uz 24 stundām iznomāta no citas vīna darītavas un kas šajā laikposmā ir pieejama vienīgi eponīmajai vīna darītavai?

| 2) | Ja atbilde ir apstiprinoša, vai ir nepieciešams, ka vīnogu spiešanu veic eponīmās vīna darītavas darbinieki vai katrā ziņā to uz vietas uzrauga, vai arī vīnogu spiešanu var veikt arī vīna darītavas, kas iznomā vīnspiedes iekārtu, darbinieki saskaņā ar eponīmās vīna darītavas norādījumiem? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde ir apstiprinoša, vai ir nepieciešams, ka vīnogu spiešanu veic eponīmās vīna darītavas darbinieki vai katrā ziņā to uz vietas uzrauga, vai arī vīnogu spiešanu var veikt arī vīna darītavas, kas iznomā vīnspiedes iekārtu, darbinieki saskaņā ar eponīmās vīna darītavas norādījumiem?

| 3) | Ja vīnogu spiešanu var veikt arī vīna darītavas, kas iznomā vīnspiedes iekārtu, darbinieki, vai negaidīti radušos problēmu gadījumā viņiem var piešķirt pilnvaras, pamatojoties uz patstāvīgi pieņemtu lēmumu, iejaukties vīnogu spiešanas procesā? |
| --- | --- |

3)

Ja vīnogu spiešanu var veikt arī vīna darītavas, kas iznomā vīnspiedes iekārtu, darbinieki, vai negaidīti radušos problēmu gadījumā viņiem var piešķirt pilnvaras, pamatojoties uz patstāvīgi pieņemtu lēmumu, iejaukties vīnogu spiešanas procesā?

| 4) | Vai tas liedz vīna izgatavošanu attiecināt uz eponīmo vīna darītavu, ja vīna darītava, kas iznomā vīnspiedes iekārtu un veic vīnogu spiešanu, ir personiski ieinteresēta veidā, kādā tiek veikta vīnogu spiešana, jo līgumā par vīna dārzu apsaimniekošanu, kas arī noslēgts ar šo saimniecību, papildus platībatkarīgajai apsaimniekošanas maksai ir noslēgta vienošanās par no ražas un kvalitātes atkarīgu piemaksu par katru Kabinett/Spätlese/Auslese vīna hektolitru? |
| --- | --- |

4)

Vai tas liedz vīna izgatavošanu attiecināt uz eponīmo vīna darītavu, ja vīna darītava, kas iznomā vīnspiedes iekārtu un veic vīnogu spiešanu, ir personiski ieinteresēta veidā, kādā tiek veikta vīnogu spiešana, jo līgumā par vīna dārzu apsaimniekošanu, kas arī noslēgts ar šo saimniecību, papildus platībatkarīgajai apsaimniekošanas maksai ir noslēgta vienošanās par no ražas un kvalitātes atkarīgu piemaksu par katru Kabinett/Spätlese/Auslese vīna hektolitru?

---

(1)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2019/33 (2018. gada 17. oktobris), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1308/2013 papildina attiecībā uz cilmes vietas nosaukumu, ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un tradicionālo apzīmējumu aizsardzības pieteikumiem vīna nozarē, iebilduma procedūru, lietošanas ierobežojumiem, produkta specifikācijas grozījumiem, aizsardzības anulēšanu un marķēšanu un noformēšanu (OV 2019, L 9, 2. lpp.), Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2021/1375 (2021. gada 11. jūlijs) (OV 2021, L 297, 16. lpp.) redakcijā.

---

Vispārējā tiesa

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/8 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/8

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Corneli/ECB

(Lieta T-501/19) (1)

(Piekļuve dokumentiem - Lēmums 2004/258/EK - ECB lēmums nodot Banca Carige pagaidu pārvaldei - Piekļuves atteikums - Izņēmums saistībā ar aizsargātas informācijas kā tādas konfidencialitātes aizsardzību saskaņā ar Savienības tiesībām - Vispārēja konfidencialitātes prezumpcija - Jēdziens “konfidenciāla informācija” - Pienākums norādīt pamatojumu)

(2022/C 311/10)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Francesca Corneli (Velletri, Itālija) (pārstāvis: F. Ferraro, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: F. von Lindeiner, A. Riso un M. Van Hoecke, pārstāvji, kam palīdz D. Sarmiento Ramírez-Escudero, advokāts)

Priekšmets

Ar prasību, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu, prasītāja lūdz atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2019. gada 29. maija Lēmumu LS/LDG/19/182, ar kuru atteikta piekļuve tās 2019. gada 1. janvāra lēmumam, ar kuru Banca Carige SpA tiek nodota pagaidu pārvaldei.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2019. gada 29. maija lēmumu, ar kuru atteikta piekļuve tās 2019. gada 1. janvāra lēmumam, ar kuru Banca Carige SpA tiek nodota pagaidu pārvaldei. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2019. gada 29. maija lēmumu, ar kuru atteikta piekļuve tās 2019. gada 1. janvāra lēmumam, ar kuru Banca Carige SpA tiek nodota pagaidu pārvaldei.

| 2) | ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

ECB atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 312, 16.9.2019.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/8 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/8

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 22. jūnija spriedums – Anglo Austrian AAB un Belegging-Maatschappij “Far-East”/ECB

(Lieta T-797/19) (1)

(Ekonomikas un monetārā politika - Kredītiestāžu prudenciālā uzraudzība - Speciāli uzraudzības uzdevumi, kas uzticēti ECB - Lēmums anulēt kredītiestādes licenci - Dalībvalsts tiesību normu, ar kurām transponēta Direktīva 2005/60/EK, smags pārkāpums - Samērīgums - Tiesību aktu par kredītiestāžu pārvaldību pārkāpums - Tiesības uz aizstāvību - Acīmredzama kļūda vērtējumā - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā)

(2022/C 311/11)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Anglo Austrian AAB AG, iepriekš – Anglo Austrian AAB Bank AG (Vīne, Austrija) un Belegging-Maatschappij “Far-East” BV (Velp, Nīderlande) (pārstāvji: M. Ketzer un O. Behrends, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Centrālā banka (pārstāvji: C. Hernández Saseta, E. Yoo un V. Hümpfner)

Priekšmets

Ar savu prasību, kas pamatota ar LESD 263. pantu, prasītājas prasa atcelt Eiropas Centrālās bankas (ECB) 2019. gada 14. novembra lēmumu ECB-SSM-2019-AT 8 WHD-2019 0009, ar kuru tā anulēja sabiedrībai AAB Bank piešķirto licenci kredītiestādes darbībai.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Anglo Austrian AAB AG un Belegging-Maatschappij “Far-East” BV sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Centrālajai bankai (ECB) radušos, tostarp ar pagaidu noregulējuma tiesvedību saistītos, tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Anglo Austrian AAB AG un Belegging-Maatschappij “Far-East” BV sedz savus tiesāšanās izdevumus un atlīdzina Eiropas Centrālajai bankai (ECB) radušos, tostarp ar pagaidu noregulējuma tiesvedību saistītos, tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 10, 13.1.2020.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/9 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/9

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Hochmann Marketing/EUIPO (“bittorrent”)

(Lieta T-337/20) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Apelācijas padomes lēmums, ar kuru tiek apstiprināta agrāka lēmuma atcelšana - Regulas (ES) 2017/1001 103. panta 1. punkts - Lūgums par pārvēršanu valsts preču zīmes reģistrācijas pieteikumā - Pārvēršanas izslēgšanas pamats - Eiropas Savienības preču zīmes izmantošanas neesamība - Regulas 2017/1001 139. panta 2. punkta a) apakšpunkts - Tiesības tikt uzklausītam - Pamattiesību hartas 47. pants)

(2022/C 311/12)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Hochmann Marketing GmbH (Neu-Isenburg, Vācija) (pārstāvis: J. Jennings, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Söder un E. Markakis)

Priekšmets

Ar savu prasību, kas ir pamatota ar LESD 263. pantu, prasītāja lūdz atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 30. marta lēmumu lietā R 187/2020-4.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Hochmann Marketing GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Hochmann Marketing GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 255, 3.8.2020.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/10 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/10

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 22. jūnija spriedums – Munich/EUIPO – Tone Watch (“MUNICH10A.T.M.”)

(Lieta T-502/20) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “MUNICH10A.T.M.” - Agrākas Eiropas Savienības un valsts grafiskas preču zīmes “MUNICH” - Relatīvi atteikuma pamati - Regulas (EK) Nr. 207/2009 53. panta 1. punkta a) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta a) apakšpunkts) - Sajaukšanas iespējas neesamība - Preču un pakalpojumu līdzības neesamība - Estētiskās papildinātības neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts) - Kaitējuma reputācijai neesamība - Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkts (tagad Regulas 2017/1001 8. panta 5. punkts) - Tiesības uz aizstāvību)

(2022/C 311/13)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Munich, SL (La Torre de Claramunt, Spānija) (pārstāve: M. del Mar Guix Vilanova, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvis: J. Crespo Carrillo)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Tone Watch, SL (Madride, Spānija) (pārstāvis: J. López Martínez, advokāts)

Priekšmets

Ar prasību, kas pamatota ar LESD 263. pantu, prasītāja lūdz atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas ceturtās padomes 2020. gada 25. marta lēmumu lietā R 2472/2018-4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp prasītāju un personu, kas iestājusies lietā.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Munich, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Munich, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 329, 5.10.2020.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/10 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/10

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Leonine Distribution/Komisija

(Lieta T-641/20) (1)

(Kultūra - Programma “Radošā Eiropa” (2014. – 2020. gads) - Apakšprogramma “MEDIA” - Uzaicinājums iesniegt piedāvājumus EACEA/05/2018 - EACEA lēmums, ar kuru prasītājas kandidatūra noraidīta atbilstības kritēriju neievērošanas dēļ - Komisijas lēmums, ar ko noraidīta administratīvā sūdzība par EACEA lēmumu - Eiropas uzņēmuma jēdziens - Dotācija, kuras saņemšanai var pieteikties vienīgi kandidāti, kuri tieši vai ar vairākumlīdzdalības starpniecību pieder Eiropas Savienības dalībvalstu valstspiederīgajiem vai citu tādu Eiropas valstu valstspiederīgajiem, kuras piedalās apakšprogrammā - Kļūdas vērtējumā - Priekšlikumam pievienoto dokumentu neizvērtēšana - Samērīgums)

(2022/C 311/14)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Leonine Distribution GmbH (Minhene, Vācija) (pārstāvis: J. Kreile, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: W. Farrell un A. Katsimerou)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Izglītības un kultūras izpildaģentūra (EACEA) (pārstāvji: H. Monet, N. Sbrilli un V. Kasparian)

Priekšmets

Ar prasību, kas pamatota ar LESD 263. pantu, prasītāja lūdz atcelt Komisijas Īstenošanas lēmumu C(2020) 5515 final (2020. gada 10. augusts), ar ko noraidīta administratīvā sūdzība, kura – pamatojoties uz Padomes Regulas (EK) Nr. 58/2003 (2002. gada 19. decembris), ar ko nosaka statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus Kopienas programmu pārvaldības uzdevumus (OV 2003, L 11, 1. lpp.), 22. panta 1. punktu – iesniegta par Eiropas Izglītības un kultūras izpildaģentūras (EACEA) 2020. gada 12. maija lēmumu, ar ko noraidīts tās dotācijas pieteikums, kurš iesniegts saistībā ar uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus “Atbalsts ārvalstu filmu izplatīšanai – Automātiska izplatīšanas atbalsta sistēma” (EACEA/05/2018).

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Leonine Distribution GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Leonine Distribution GmbH sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus.

| 3) | Eiropas Izglītības un kultūras izpildaģentūra (EACEA) pati sedz savus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Izglītības un kultūras izpildaģentūra (EACEA) pati sedz savus tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 19, 18.1.2021.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/11 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/11

---

Vispārējās tiesas 2022. gada 29. jūnija spriedums – Jose A. Alfonso Arpon/EUIPO – Puma (“PLUMAflex by Roal”)

(Lieta T-357/21) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Iebildumu process - Eiropas Savienības grafiskas preču zīmes “PLUMAflex by Roal” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Eiropas Savienības grafiska preču zīme “PUMA” - Relatīvs atteikuma pamats - Reputācijas aizskārums - Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 5. punkts)

(2022/C 311/15)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Jose A. Alfonso Arpon SL (Arnedo, Spānija) (pārstāvis: C. Hernández Hernández, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: A. Söder un V. Ruzek)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Puma SE (Hercogenauraha [Herzogenaurach], Vācija) (pārstāvis: P. González-Bueno Catalán de Ocón, advokāts)

Priekšmets

Ar prasību, kas balstīta uz LESD 263. pantu, prasītāja lūdz atcelt Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) Apelācijas pirmās padomes 2021. gada 6. aprīļa lēmumu lietā R 2991/2019-1.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Jose A. Alfonso Arpon SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Jose A. Alfonso Arpon SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 329, 16.8.2021.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/12 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/12

---

Prasība, kas celta 2022. gada 31. maijā – NLVOW/Komisija

(Lieta T-331/22)

(2022/C 311/16)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nederlandse Vereniging Omwonenden Windturbines (NLVOW) (Annerveenschekanaal, Nīderlande) (pārstāvis: G. Byrne, Barrister-at-law)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas lēmumu, par kuru prasītājai paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli un ar kuru prasītājas 2021. gada 10. decembra pieprasījums veikt iekšējo pārskatīšanu ir atzīts par nepieņemamu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumu, par kuru prasītājai paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli un ar kuru prasītājas 2021. gada 10. decembra pieprasījums veikt iekšējo pārskatīšanu ir atzīts par nepieņemamu;

| — | papildus tam vai pakārtoti atzīt, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies no rīcības, kad prasītājas 2021. gada 10. decembra vēstulē tai tika lūgts rīkoties atbilstoši LESD 265. pantā noteiktajai procedūrai, un/vai nav paudusi savu nostāju par tajā ietverto prasītājas sūdzību; |
| --- | --- |

—

papildus tam vai pakārtoti atzīt, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies no rīcības, kad prasītājas 2021. gada 10. decembra vēstulē tai tika lūgts rīkoties atbilstoši LESD 265. pantā noteiktajai procedūrai, un/vai nav paudusi savu nostāju par tajā ietverto prasītājas sūdzību;

| — | atzīt, ka, tā kā Nīderlandes Nacionālais enerģētikas un klimata plāns (turpmāk tekstā – “NEKP”) neatbilst Orhūsas konvencijai, Komisija bija to prettiesiski izvērtējusi un/vai pieņēmusi un/vai publicējusi, un tādēļ ar to ir pārkāptas Savienības un starptautiskās tiesības un/vai tas ir prettiesisks; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, tā kā Nīderlandes Nacionālais enerģētikas un klimata plāns (turpmāk tekstā – “NEKP”) neatbilst Orhūsas konvencijai, Komisija bija to prettiesiski izvērtējusi un/vai pieņēmusi un/vai publicējusi, un tādēļ ar to ir pārkāptas Savienības un starptautiskās tiesības un/vai tas ir prettiesisks;

| — | atzīt, ka Komisija nav izpildījusi Savienības un starptautiskajās tiesībās paredzētos pozitīvos pienākumus veikt pasākumus, kas ir vajadzīgi un atbilstoši, lai izvērtētu un/vai novērstu Nīderlandes NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Komisija nav izpildījusi Savienības un starptautiskajās tiesībās paredzētos pozitīvos pienākumus veikt pasākumus, kas ir vajadzīgi un atbilstoši, lai izvērtētu un/vai novērstu Nīderlandes NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai;

| — | atzīt, ka ar “Pārvaldības regulu” (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1999 (2018. gada 11. decembris) par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību (1)) netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā un tādējādi tā ir prettiesiska; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka ar “Pārvaldības regulu” (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1999 (2018. gada 11. decembris) par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību (1)) netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā un tādējādi tā ir prettiesiska;

| — | ņemot vērā NEKP un tostarp Nīderlandes NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai, atzīt, ka tas, ka Komisija nav izpildījusi Pārvaldības regulā paredzētos pienākumus, ir šīs regulas, Konvencijas un arī Līgumu pārkāpums; |
| --- | --- |

—

ņemot vērā NEKP un tostarp Nīderlandes NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai, atzīt, ka tas, ka Komisija nav izpildījusi Pārvaldības regulā paredzētos pienākumus, ir šīs regulas, Konvencijas un arī Līgumu pārkāpums;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja ir izvirzījusi četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums, par kuru prasītājai tika paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli, ir jāatceļ.






  — | Prasītāja bija iesniegusi Komisijai pieprasījumu ar 2021. gada 21. decembra vēstuli. Atbildot uz šo prasītājas pieprasījuma vēstuli, Komisija atzina prasītājas pieprasījumu par nepieņemamu. Prasītāja apgalvo, ka Komisijas lēmums ir administratīvs akts kā definēts (grozītajā) Orhūsas konvencijā (2). Prasītājas ieskatā Komisijas lēmumā šajā ziņā ir pieļautas būtiskas kļūdas, kā arī ir pieļauts Savienības un starptautisko vides tiesību un Līgumu pārkāpums. Prasītāja apgalvo, ka Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (Orhūsas konvencija) 3., 6. un 7. pantā paredzētos pozitīvos pienākumus. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums, par kuru prasītājai tika paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli, ir jāatceļ.

—

Prasītāja bija iesniegusi Komisijai pieprasījumu ar 2021. gada 21. decembra vēstuli. Atbildot uz šo prasītājas pieprasījuma vēstuli, Komisija atzina prasītājas pieprasījumu par nepieņemamu. Prasītāja apgalvo, ka Komisijas lēmums ir administratīvs akts kā definēts (grozītajā) Orhūsas konvencijā (2). Prasītājas ieskatā Komisijas lēmumā šajā ziņā ir pieļautas būtiskas kļūdas, kā arī ir pieļauts Savienības un starptautisko vides tiesību un Līgumu pārkāpums. Prasītāja apgalvo, ka Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (Orhūsas konvencija) 3., 6. un 7. pantā paredzētos pozitīvos pienākumus.

| — | Tāpat prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto Komisijas lēmumu ir pārkāpti Savienības sekundārie tiesību akti, tostarp (grozītās) Orhūsas konvencijas 9. un 10. pants. Prasītāja norāda, ka ar Komisijas lēmumu ir pārkāptas prasītājas tiesības griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem saskaņā ar Orhūsas konvenciju un (grozīto) Orhūsas konvenciju. Prasītāja arī uzskata, ka Komisijas administratīvais akts, kā definēts grozītajā Orhūsas konvencijā, rada Līgumu pārkāpumu. |
| --- | --- |

—

Tāpat prasītāja apgalvo, ka ar apstrīdēto Komisijas lēmumu ir pārkāpti Savienības sekundārie tiesību akti, tostarp (grozītās) Orhūsas konvencijas 9. un 10. pants. Prasītāja norāda, ka ar Komisijas lēmumu ir pārkāptas prasītājas tiesības griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem saskaņā ar Orhūsas konvenciju un (grozīto) Orhūsas konvenciju. Prasītāja arī uzskata, ka Komisijas administratīvais akts, kā definēts grozītajā Orhūsas konvencijā, rada Līgumu pārkāpumu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek arī papildus vai pakārtoti pirmajam pamatam apgalvots, ka Komisija ir atturējusies no rīcības LESD 265. panta izpratnē saistībā ar Komisijas izvērtētajiem, pieņemtajiem un publicētajiem NEKP, tostarp Nīderlandes NEKP.






  — | Atturoties no rīcības, pamatojoties uz prasītājas atbilstoši LESD 265. pantam iesniegto pieprasījumu veikt iekšēju pārskatīšanu, Komisija nav izpildījusi Līgumos, tostarp LES 3. pantā un LESD 191. pantā paredzētos pozitīvos pienākumus. Šī pienākumu neizpilde ir arī acīmredzams starptautisko un Eiropas paražu un līgumtiesību, tostarp Orhūsas konvencijas 3., 6. un 7. panta, (grozītās) Orhūsas konvencijas 9. un 10. panta, un (grozītā) Lēmuma VII/8f, kas pieņemts 2021. gada 21. oktobrī, pārkāpums. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek arī papildus vai pakārtoti pirmajam pamatam apgalvots, ka Komisija ir atturējusies no rīcības LESD 265. panta izpratnē saistībā ar Komisijas izvērtētajiem, pieņemtajiem un publicētajiem NEKP, tostarp Nīderlandes NEKP.

—

Atturoties no rīcības, pamatojoties uz prasītājas atbilstoši LESD 265. pantam iesniegto pieprasījumu veikt iekšēju pārskatīšanu, Komisija nav izpildījusi Līgumos, tostarp LES 3. pantā un LESD 191. pantā paredzētos pozitīvos pienākumus. Šī pienākumu neizpilde ir arī acīmredzams starptautisko un Eiropas paražu un līgumtiesību, tostarp Orhūsas konvencijas 3., 6. un 7. panta, (grozītās) Orhūsas konvencijas 9. un 10. panta, un (grozītā) Lēmuma VII/8f, kas pieņemts 2021. gada 21. oktobrī, pārkāpums.

| 3. | Ar trešo pamatu ir izvirzīta iebilde par prettiesiskumu atbilstoši LESD 277. pantam saistībā ar to, ka Komisija ir izvērtējusi un/vai pieņēmusi un/vai publicējusi Nīderlandes NEKP, un tas, ka Komisija nav nodrošinājusi šī plāna atbilstību Orhūsas konvencijai. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu ir izvirzīta iebilde par prettiesiskumu atbilstoši LESD 277. pantam saistībā ar to, ka Komisija ir izvērtējusi un/vai pieņēmusi un/vai publicējusi Nīderlandes NEKP, un tas, ka Komisija nav nodrošinājusi šī plāna atbilstību Orhūsas konvencijai.

| 4. | Ar ceturto pamatu ir izvirzīta iebilde par prettiesiskumu atbilstoši LESD 277. pantam saistībā ar Pārvaldības regulu (3). |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu ir izvirzīta iebilde par prettiesiskumu atbilstoši LESD 277. pantam saistībā ar Pārvaldības regulu (3).

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1999 (2018. gada 11. decembris) par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (OV 2018, L 328, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1367/2006 (2006. gada 6. septembris) par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV 2006, L 264, 13. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2021/1767 (2021. gada 6. oktobris) (OV 2021, L 356, 1. lpp.).

(3)  Atsaucei skat. iepriekš 1. zemsvītras piezīmi.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/13 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/13

---

Prasība, kas celta 2022. gada 9. jūnijā – Stichting Nationaal Kritisch Platform Windenergie/Komisija

(Lieta T-344/22)

(2022/C 311/17)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Stichting Nationaal Kritisch Platform Windenergie (Schettens, Nīderlande) (pārstāvis: G. Byrne, Barrister-at-law)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas lēmumu, par kuru prasītājai paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli un ar kuru prasītājas pieprasījums veikt iekšējo pārskatīšanu ir noraidīts kā nepieņemams, jo ar to esot pārkāpti Līgumi; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumu, par kuru prasītājai paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli un ar kuru prasītājas pieprasījums veikt iekšējo pārskatīšanu ir noraidīts kā nepieņemams, jo ar to esot pārkāpti Līgumi;

| — | papildus tam vai pakārtoti atzīt, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies no rīcības atbilstoši LESD 265. pantam; |
| --- | --- |

—

papildus tam vai pakārtoti atzīt, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies no rīcības atbilstoši LESD 265. pantam;

| — | atzīt, ka, tā kā Nīderlandes Nacionālais enerģētikas un klimata plāns (turpmāk tekstā – “NEKP”) neatbilst Orhūsas konvencijai, Komisija bija to prettiesiski izvērtējusi un/vai pieņēmusi un/vai publicējusi, un tādēļ ar to ir pārkāptas Savienības un starptautiskās tiesības un/vai tas ir prettiesisks; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, tā kā Nīderlandes Nacionālais enerģētikas un klimata plāns (turpmāk tekstā – “NEKP”) neatbilst Orhūsas konvencijai, Komisija bija to prettiesiski izvērtējusi un/vai pieņēmusi un/vai publicējusi, un tādēļ ar to ir pārkāptas Savienības un starptautiskās tiesības un/vai tas ir prettiesisks;

| — | atzīt, ka Komisija nav izpildījusi Savienības un starptautiskajās tiesībās paredzētos pozitīvos pienākumus veikt pasākumus, kas ir vajadzīgi un atbilstoši, lai izvērtētu un/vai novērstu Nīderlandes NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Komisija nav izpildījusi Savienības un starptautiskajās tiesībās paredzētos pozitīvos pienākumus veikt pasākumus, kas ir vajadzīgi un atbilstoši, lai izvērtētu un/vai novērstu Nīderlandes NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai;

| — | atzīt, ka ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1999 (1) netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā un tādējādi tā ir prettiesiska; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1999 (1) netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā un tādējādi tā ir prettiesiska;

| — | ņemot vērā NEKP un tostarp Nīderlandes NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai, atzīt ka tas, ka Komisija nav izpildījusi Regulā (ES) 2018/1999 paredzētos pienākumus, ir šīs regulas, Konvencijas un arī Līgumu pārkāpums; |
| --- | --- |

—

ņemot vērā NEKP un tostarp Nīderlandes NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai, atzīt ka tas, ka Komisija nav izpildījusi Regulā (ES) 2018/1999 paredzētos pienākumus, ir šīs regulas, Konvencijas un arī Līgumu pārkāpums;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja ir izvirzījusi četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums, par kuru prasītājai tika paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli, ir jāatceļ, jo ar to esot pārkāpti Līgumi un vides tiesības. Prasītāja 2021. gada decembrī bija iesniegusi Komisijai pieprasījumu veikt iekšēju pārskatīšanu attiecībā uz tajā norādītajiem ar vides tiesībām saistītajiem jautājumiem. Atbildot uz prasītājas pieprasījumu veikt iekšēju pārskatīšanu, Komisija atzina prasītājas pieprasījumu par nepieņemamu. Prasītājas ieskatā Komisijas lēmumā šajā ziņā ir pieļautas būtiskas kļūdas, kā arī tajā ir pieļauts Savienības un starptautisko tiesību vides jomā un Līgumu pārkāpums. Prasītāja apgalvo, ka Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (Orhūsas konvencija) 3., 6. un 7. pantā paredzētos pozitīvos un negatīvos pienākumus. Prasītājas ieskatā ar apstrīdēto Komisijas lēmumu ir pārkāpti arī Savienības sekundārie tiesību akti, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1367/2006 (2) 9. un 10. pants, un/vai Regulā (ES) 2018/1999 paredzētie pienākumi. Prasītāja norāda, ka ar Komisijas lēmumu ir pārkāptas prasītājas tiesības griezties tiesu iestādēs saskaņā ar Orhūsas konvenciju un (grozīto) Orhūsas regulu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums, par kuru prasītājai tika paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli, ir jāatceļ, jo ar to esot pārkāpti Līgumi un vides tiesības. Prasītāja 2021. gada decembrī bija iesniegusi Komisijai pieprasījumu veikt iekšēju pārskatīšanu attiecībā uz tajā norādītajiem ar vides tiesībām saistītajiem jautājumiem. Atbildot uz prasītājas pieprasījumu veikt iekšēju pārskatīšanu, Komisija atzina prasītājas pieprasījumu par nepieņemamu. Prasītājas ieskatā Komisijas lēmumā šajā ziņā ir pieļautas būtiskas kļūdas, kā arī tajā ir pieļauts Savienības un starptautisko tiesību vides jomā un Līgumu pārkāpums. Prasītāja apgalvo, ka Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (Orhūsas konvencija) 3., 6. un 7. pantā paredzētos pozitīvos un negatīvos pienākumus. Prasītājas ieskatā ar apstrīdēto Komisijas lēmumu ir pārkāpti arī Savienības sekundārie tiesību akti, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1367/2006 (2) 9. un 10. pants, un/vai Regulā (ES) 2018/1999 paredzētie pienākumi. Prasītāja norāda, ka ar Komisijas lēmumu ir pārkāptas prasītājas tiesības griezties tiesu iestādēs saskaņā ar Orhūsas konvenciju un (grozīto) Orhūsas regulu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir atturējusies no rīcības LESD 265. panta izpratnē saistībā ar Komisijas izvērtētajiem, pieņemtajiem un publicētajiem NEKP, tostarp apstrīdēto Nīderlandes NEKP. Atturoties no rīcības, Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Orhūsas konvencijas 3., 6. un 7. pantā paredzētos pienākumus. Prasītāja arī apgalvo, ka Komisijas pienākumu neizpilde ir Savienības sekundāro tiesību aktu, tostarp (grozītās) Regulas (EK) Nr. 1367/2006 9. un 10. panta pārkāpums. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir atturējusies no rīcības LESD 265. panta izpratnē saistībā ar Komisijas izvērtētajiem, pieņemtajiem un publicētajiem NEKP, tostarp apstrīdēto Nīderlandes NEKP. Atturoties no rīcības, Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Orhūsas konvencijas 3., 6. un 7. pantā paredzētos pienākumus. Prasītāja arī apgalvo, ka Komisijas pienākumu neizpilde ir Savienības sekundāro tiesību aktu, tostarp (grozītās) Regulas (EK) Nr. 1367/2006 9. un 10. panta pārkāpums.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots – tas, ka Komisija nav nodrošinājusi Nīderlandes NEKP pilnīgu atbilstību Orhūsas konvencijai, nozīmē, ka minētais NEKP šobrīd un visā attiecīgajā laikā ir ticis izvērtēts, pieņemts un publicēts acīmredzami pārkāpjot Savienības un starptautiskās tiesības, un tādējādi tas ir prettiesisks. Šajā ziņā prasītāja arī apgalvo, ka tas, ka Komisija nav noteikusi un/vai veikusi atbilstošus pasākumus, lai izvērtētu un novērstu iepriekš minēto, ir LESD 265. pantam pretrunā esoša Komisijas pienākumu neizpilde. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots – tas, ka Komisija nav nodrošinājusi Nīderlandes NEKP pilnīgu atbilstību Orhūsas konvencijai, nozīmē, ka minētais NEKP šobrīd un visā attiecīgajā laikā ir ticis izvērtēts, pieņemts un publicēts acīmredzami pārkāpjot Savienības un starptautiskās tiesības, un tādējādi tas ir prettiesisks. Šajā ziņā prasītāja arī apgalvo, ka tas, ka Komisija nav noteikusi un/vai veikusi atbilstošus pasākumus, lai izvērtētu un novērstu iepriekš minēto, ir LESD 265. pantam pretrunā esoša Komisijas pienākumu neizpilde.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar Regulu (ES) 2018/1999 netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā. Papildus tam vai pakārtoti prasītāja apgalvo, ka ar Regulu (ES) 2018/1999 ir pārkāpti Līgumi. Līdz ar to prasītāja uzskata, ka Regula (ES) 2018/1999 ir jāatzīst par prettiesisku. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar Regulu (ES) 2018/1999 netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā. Papildus tam vai pakārtoti prasītāja apgalvo, ka ar Regulu (ES) 2018/1999 ir pārkāpti Līgumi. Līdz ar to prasītāja uzskata, ka Regula (ES) 2018/1999 ir jāatzīst par prettiesisku.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1999 (2018. gada 11. decembris) par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (OV 2018, L 328, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1367/2006 (2006. gada 6. septembris) par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV 2006, L 264, 13. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/15 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/15

---

Prasība, kas celta 2022. gada 3. jūnijā – Föreningen Svenskt Landskapsskydd/Komisija

(Lieta T-346/22)

(2022/C 311/18)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Föreningen Svenskt Landskapsskydd (Höganäs, Zviedrija) (pārstāvis: G. Byrne, Barrister-at-law)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas lēmumu, par kuru prasītājai paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli un ar kuru prasītājas pieprasījums veikt iekšējo pārskatīšanu ir noraidīts kā nepieņemams, jo ar to esot pārkāpti Līgumi; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumu, par kuru prasītājai paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli un ar kuru prasītājas pieprasījums veikt iekšējo pārskatīšanu ir noraidīts kā nepieņemams, jo ar to esot pārkāpti Līgumi;

| — | papildus tam vai pakārtoti atzīt, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies no rīcības atbilstoši LESD 265. pantam; |
| --- | --- |

—

papildus tam vai pakārtoti atzīt, ka Komisija ir prettiesiski atturējusies no rīcības atbilstoši LESD 265. pantam;

| — | atzīt, ka, tā kā Zviedrijas Nacionālais enerģētikas un klimata plāns (turpmāk tekstā – “NEKP”) neatbilst Orhūsas konvencijai, Komisija bija to prettiesiski izvērtējusi un/vai pieņēmusi un/vai publicējusi, un tādēļ ar to ir pārkāptas Savienības un starptautiskās tiesības un/vai tas ir prettiesisks; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, tā kā Zviedrijas Nacionālais enerģētikas un klimata plāns (turpmāk tekstā – “NEKP”) neatbilst Orhūsas konvencijai, Komisija bija to prettiesiski izvērtējusi un/vai pieņēmusi un/vai publicējusi, un tādēļ ar to ir pārkāptas Savienības un starptautiskās tiesības un/vai tas ir prettiesisks;

| — | atzīt, ka Komisija nav izpildījusi Savienības un starptautiskajās tiesībās paredzētos pozitīvos pienākumus veikt pasākumus, kas ir vajadzīgi un atbilstoši, lai izvērtētu un/vai novērstu Zviedrijas NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Komisija nav izpildījusi Savienības un starptautiskajās tiesībās paredzētos pozitīvos pienākumus veikt pasākumus, kas ir vajadzīgi un atbilstoši, lai izvērtētu un/vai novērstu Zviedrijas NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai;

| — | atzīt, ka ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1999 (1) netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā un tādējādi tā ir prettiesiska; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2018/1999 (1) netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā un tādējādi tā ir prettiesiska;

| — | ņemot vērā NEKP un tostarp Zviedrijas NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai, atzīt ka tas, ka Komisija nav izpildījusi Regulā (ES) 2018/1999 paredzētos pienākumus, ir šīs regulas, Konvencijas un arī Līgumu pārkāpums; |
| --- | --- |

—

ņemot vērā NEKP un tostarp Zviedrijas NEKP neatbilstību Orhūsas konvencijai, atzīt ka tas, ka Komisija nav izpildījusi Regulā (ES) 2018/1999 paredzētos pienākumus, ir šīs regulas, Konvencijas un arī Līgumu pārkāpums;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja ir izvirzījusi četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums, par kuru prasītājai tika paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli, ir jāatceļ. Prasītāja bija iesniegusi Komisijai pieprasījumu ar 2021. gada 15. decembra vēstuli. Atbildot uz šo prasītājas pieprasījuma vēstuli, Komisija atzina prasītājas pieprasījumu par nepieņemamu. Prasītājas ieskatā Komisijas lēmumā šajā ziņā ir pieļautas būtiskas kļūdas, kā arī tajā ir pieļauts Savienības un starptautisko tiesību vides jomā un Līgumu pārkāpums. Prasītāja apgalvo, ka Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (Orhūsas konvencija) 3., 6. un 7. pantā paredzētos pozitīvos pienākumus. Prasītājas ieskatā ar apstrīdēto Komisijas lēmumu ir pārkāpti arī Savienības sekundārie tiesību akti, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1367/2006 (2) 9. un 10. pants. Prasītāja norāda, ka ar Komisijas lēmumu ir pārkāptas prasītājas tiesības griezties tiesu iestādēs saskaņā ar Orhūsas konvenciju un (grozīto) Regulu (EK) Nr. 1367/2006. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisijas lēmums, par kuru prasītājai tika paziņots ar 2022. gada 1. aprīļa vēstuli, ir jāatceļ. Prasītāja bija iesniegusi Komisijai pieprasījumu ar 2021. gada 15. decembra vēstuli. Atbildot uz šo prasītājas pieprasījuma vēstuli, Komisija atzina prasītājas pieprasījumu par nepieņemamu. Prasītājas ieskatā Komisijas lēmumā šajā ziņā ir pieļautas būtiskas kļūdas, kā arī tajā ir pieļauts Savienības un starptautisko tiesību vides jomā un Līgumu pārkāpums. Prasītāja apgalvo, ka Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Konvencijas par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (Orhūsas konvencija) 3., 6. un 7. pantā paredzētos pozitīvos pienākumus. Prasītājas ieskatā ar apstrīdēto Komisijas lēmumu ir pārkāpti arī Savienības sekundārie tiesību akti, tostarp Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1367/2006 (2) 9. un 10. pants. Prasītāja norāda, ka ar Komisijas lēmumu ir pārkāptas prasītājas tiesības griezties tiesu iestādēs saskaņā ar Orhūsas konvenciju un (grozīto) Regulu (EK) Nr. 1367/2006.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir atturējusies no rīcības LESD 265. panta izpratnē saistībā ar Komisijas izvērtētajiem, pieņemtajiem un publicētajiem NEKP, tostarp apstrīdēto Zviedrijas NEKP. Atturoties no rīcības, Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Orhūsas konvencijas 3., 6. un 7. pantā paredzētos pienākumus. Prasītāja arī apgalvo, ka Komisijas pienākumu neizpilde ir Savienības sekundāro tiesību aktu, tostarp Regulas (EK) Nr. 1367/2006 9. un 10. panta pārkāpums. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir atturējusies no rīcības LESD 265. panta izpratnē saistībā ar Komisijas izvērtētajiem, pieņemtajiem un publicētajiem NEKP, tostarp apstrīdēto Zviedrijas NEKP. Atturoties no rīcības, Komisija nav izpildījusi Līgumos un starptautiskajās tiesībās, tostarp Orhūsas konvencijas 3., 6. un 7. pantā paredzētos pienākumus. Prasītāja arī apgalvo, ka Komisijas pienākumu neizpilde ir Savienības sekundāro tiesību aktu, tostarp Regulas (EK) Nr. 1367/2006 9. un 10. panta pārkāpums.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots – tas, ka Komisija nav nodrošinājusi Zviedrijas NEKP pilnīgu atbilstību Orhūsas konvencijai, nozīmē, ka minētais NEKP šobrīd un visā attiecīgajā laikā ir ticis izvērtēts, pieņemts un publicēts acīmredzami pārkāpjot Savienības un starptautiskās tiesības, un tādējādi tas ir prettiesisks. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots – tas, ka Komisija nav nodrošinājusi Zviedrijas NEKP pilnīgu atbilstību Orhūsas konvencijai, nozīmē, ka minētais NEKP šobrīd un visā attiecīgajā laikā ir ticis izvērtēts, pieņemts un publicēts acīmredzami pārkāpjot Savienības un starptautiskās tiesības, un tādējādi tas ir prettiesisks.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar Regulu (ES) 2018/1999 netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā. Papildus tam vai pakārtoti prasītāja apgalvo, ka ar Regulu (ES) 2018/1999 ir pārkāpti Līgumi. Līdz ar to prasītāja uzskata, ka Regula (ES) 2018/1999 ir jāatzīst par prettiesisku. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ar Regulu (ES) 2018/1999 netiek īstenoti Orhūsas konvencijas noteikumi, tostarp tās 7. pants, un tādēļ tā nav saderīga ar Savienības un starptautiskajām tiesībām vides jomā. Papildus tam vai pakārtoti prasītāja apgalvo, ka ar Regulu (ES) 2018/1999 ir pārkāpti Līgumi. Līdz ar to prasītāja uzskata, ka Regula (ES) 2018/1999 ir jāatzīst par prettiesisku.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1999 (2018. gada 11. decembris) par enerģētikas savienības un rīcības klimata politikas jomā pārvaldību un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 663/2009 un (EK) Nr. 715/2009, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/22/EK, 98/70/EK, 2009/31/EK, 2009/73/EK, 2010/31/ES, 2012/27/ES un 2013/30/ES, Padomes Direktīvas 2009/119/EK un (ES) 2015/652 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 525/2013 (OV 2018, L 328, 1. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1367/2006 (2006. gada 6. septembris) par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV 2006, L 264, 13. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/16 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/16

---

Prasība, kas celta 2022. gada 17. jūnijā – Ryanair/Komisija

(Lieta T-366/22)

(2022/C 311/19)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ryanair DAC (Swords, Īrija) (pārstāvji: E. Vahida, S. Rating un I. Metaxas-Maranghidis, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Eiropas Komisijas lēmumu (ES) (2021. gada 26. jūlijs) par valsts atbalstu SA. 56867 (2020/N, ex 2020/PN) – Vācija – Condor Flugdienst GmbH Covid-19 pandēmijas radītā kaitējuma kompensēšana (1); un |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas lēmumu (ES) (2021. gada 26. jūlijs) par valsts atbalstu SA. 56867 (2020/N, ex 2020/PN) – Vācija – Condor Flugdienst GmbH Covid-19 pandēmijas radītā kaitējuma kompensēšana (1); un

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu un pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, izvērtējot atbalsta samērīgumu ar Covid-19 pandēmijas radīto kaitējumu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir nepareizi piemērojusi LESD 107. panta 2. punkta b) apakšpunktu un pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā, izvērtējot atbalsta samērīgumu ar Covid-19 pandēmijas radīto kaitējumu.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka lēmumā ir pārkāpti LESD īpašie noteikumi, vispārēji Savienības tiesību principi, kas bijuši Savienības gaisa transporta jomas pamatā kopš 80. gadu beigām, proti, diskriminācijas aizlieguma, pakalpojumu sniegšanas brīvības un brīvības veikt uzņēmējdarbību principi, un Regula Nr. 1008/2008 (2). |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka lēmumā ir pārkāpti LESD īpašie noteikumi, vispārēji Savienības tiesību principi, kas bijuši Savienības gaisa transporta jomas pamatā kopš 80. gadu beigām, proti, diskriminācijas aizlieguma, pakalpojumu sniegšanas brīvības un brīvības veikt uzņēmējdarbību principi, un Regula Nr. 1008/2008 (2).

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav uzsākusi formālas izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz nopietnajām grūtībām, un ir pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav uzsākusi formālas izmeklēšanas procedūru, neraugoties uz nopietnajām grūtībām, un ir pārkāpusi prasītājas procesuālās tiesības.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija nav izpildījusi pienākumu norādīt pamatojumu.

---

(1)  OV 2022, C 177, 1. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1008/2008 (2008. gada 24. septembris) par kopīgiem noteikumiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu sniegšanai Savienībā (pārstrādātā versija), OV 2008, L 293, 3. lpp.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/17 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/17

---

Prasība, kas celta 2022. gada 29. jūnijā – Diesel/EUIPO – Lidl Stiftung (“Joggjeans”)

(Lieta T-378/22)

(2022/C 311/20)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Diesel SpA (Bregance, Itālija) (pārstāvji: F. Celluprica, F. Fischetti un F. De Bono, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Lidl Stiftung & Co. KG (Nekārzulma, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO:

Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: vārdiskas preču zīmes “Joggjeans” starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību – starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Savienību, Nr. 1 180 919

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2022. gada 5. aprīļa lēmums lietā R 1073/2021-2

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pilnībā apmierināt Diesel SpA celto prasību un atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā apmierināt Diesel SpA celto prasību un atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp visus izdevumus, kas radušies iepriekšējos šī procesa posmos. |
| --- | --- |

—

piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp visus izdevumus, kas radušies iepriekšējos šī procesa posmos.

Izvirzītais pamats

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta c) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 8. panta 4. punktu, pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta c) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 8. panta 4. punktu, pārkāpums.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/18 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/18

---

Prasība, kas celta 2022. gada 29. jūnijā – Diesel/EUIPO – Lidl Stiftung (“Joggjeans”)

(Lieta T-379/22)

(2022/C 311/21)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Diesel SpA (Bregance, Itālija) (pārstāvji: F. Celluprica, F. Fischetti un F. De Bono, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Lidl Stiftung & Co. KG (Nekārzulma, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO:

Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Joggjeans” – Eiropas Savienības preču zīme Nr. 18 187 200

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2022. gada 5. aprīļa lēmums lietā R 1074/2021-2

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | pilnībā apmierināt Diesel SpA celto prasību un atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

pilnībā apmierināt Diesel SpA celto prasību un atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies iepriekšējos šī procesa posmos. |
| --- | --- |

—

piespriest personai, kas iestājusies lietā, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, tostarp izdevumus, kas radušies iepriekšējos šī procesa posmos.

Izvirzītais pamats

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta c) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 8. panta 4. punktu, pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 1. punkta c) apakšpunkta, lasot kopsakarā ar 8. panta 4. punktu, pārkāpums.

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/18 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/18

---

Prasība, kas celta 2022. gada 2. jūlijā – Mndoiants/Padome

(Lieta T-390/22)

(2022/C 311/22)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Sergueï Mndoiants (Maskava, Krievija) (pārstāvji: F. Bélot un P. Tkhor, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes 2022. gada 8. aprīļa Lēmumu (KĀDP) 2022/582 (1), ar kuru prasītāja vārds ir iekļauts Padomes 2014. gada 17. marta Lēmuma (KĀDP) 2014/145 I pielikuma sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2022. gada 8. aprīļa Lēmumu (KĀDP) 2022/582 (1), ar kuru prasītāja vārds ir iekļauts Padomes 2014. gada 17. marta Lēmuma (KĀDP) 2014/145 I pielikuma sarakstā;

| — | atcelt Padomes 2022. gada 8. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) 2022/581 (2), ar kuru prasītāja vārds ir iekļauts Padomes 2014. gada 17. marta Lēmuma (KĀDP) 2014/269 I pielikuma sarakstā; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2022. gada 8. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) 2022/581 (2), ar kuru prasītāja vārds ir iekļauts Padomes 2014. gada 17. marta Lēmuma (KĀDP) 2014/269 I pielikuma sarakstā;

| — | piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats attiecas uz tiesību uz efektīvu aizsardzību tiesā un pienākuma norādīt pamatojumu neievērošanu. Prasītājs norāda, ka Padomes sniegtā informācija tam neļauj aizstāvēties, jo, pirmkārt, Padomes sniegtā informācija tās vispārīguma dēļ nevar būt apstrīdēto ierobežojošo pasākumu pamatojums, un, otrkārt, Padome nav norādījusi individuālus, īpašus un konkrētus iemeslus, kas prasītājam sniegtu pietiekamu informāciju par akta pamatotību. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats attiecas uz tiesību uz efektīvu aizsardzību tiesā un pienākuma norādīt pamatojumu neievērošanu. Prasītājs norāda, ka Padomes sniegtā informācija tam neļauj aizstāvēties, jo, pirmkārt, Padomes sniegtā informācija tās vispārīguma dēļ nevar būt apstrīdēto ierobežojošo pasākumu pamatojums, un, otrkārt, Padome nav norādījusi individuālus, īpašus un konkrētus iemeslus, kas prasītājam sniegtu pietiekamu informāciju par akta pamatotību.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, jo, pirmkārt, elementi, uz kuriem Padome atsaucas, lai prasītāju iekļautu sarakstā, kopumā saturiski ir kļūdaini, un, otrkārt, Padome nav pierādījusi, ka prasītājs ir nozīmīgs uzņēmējs, ka viņš ir ietekmīgs vai ka viņš darbojas ekonomikas nozarēs, kas Krievijas Federācijas valdībai nodrošina būtisku ienākumu avotu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, jo, pirmkārt, elementi, uz kuriem Padome atsaucas, lai prasītāju iekļautu sarakstā, kopumā saturiski ir kļūdaini, un, otrkārt, Padome nav pierādījusi, ka prasītājs ir nozīmīgs uzņēmējs, ka viņš ir ietekmīgs vai ka viņš darbojas ekonomikas nozarēs, kas Krievijas Federācijas valdībai nodrošina būtisku ienākumu avotu.

| 3. | Trešais pamats attiecas uz samērīguma principa un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu. Prasītājs uzskata, ka viņam piemērotās sankcijas ir diskriminējošas un nesamērīgas salīdzinājumā ar šiem pasākumiem noteiktajiem mērķiem. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats attiecas uz samērīguma principa un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu. Prasītājs uzskata, ka viņam piemērotās sankcijas ir diskriminējošas un nesamērīgas salīdzinājumā ar šiem pasākumiem noteiktajiem mērķiem.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas personas pamattiesības, tostarp tiesības uz īpašumu un tiesības uz privātās un ģimenes dzīves, mājokļa un saziņas neaizskaramību. Iekļaudama prasītāju sarakstā, Padome šādi ir pārkāpusi samērīguma principu. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāptas personas pamattiesības, tostarp tiesības uz īpašumu un tiesības uz privātās un ģimenes dzīves, mājokļa un saziņas neaizskaramību. Iekļaudama prasītāju sarakstā, Padome šādi ir pārkāpusi samērīguma principu.

---

(1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2022/582 (2022. gada 8. aprīlis), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 110, 55. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2022/581 (2022. gada 8. aprīlis), ar kuru īsteno Regulu (ES) Nr. 269/2014 par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV 2022, L 110, 3. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/19 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/19

---

Prasība, kas celta 2022. gada 4. jūlijā – Société générale u.c./VNV

(Lieta T-391/22)

(2022/C 311/23)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Société générale (Parīze, Francija), Crédit du Nord (Lille, Francija), SG Option Europe (Puteaux, Francija) (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām; |
| --- | --- |

—

atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām;

| — | atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:






  — | VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu; |
| --- | --- | --- |

—

atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:

—

VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu;

| — | Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu; |
| --- | --- |

—

Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu;

| — | Īstenošanas regulas 4. pantu; |
| --- | --- |

—

Īstenošanas regulas 4. pantu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza astoņus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats attiecas uz vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, jo ex ante iemaksu Vienotā noregulējuma fondā (VNF) aprēķināšanas noteikumi, kas paredzēti VNM regulā un Deleģētajā regulā, neatspoguļojot ne iestāžu faktisko apmēru, ne faktisko risku. |
| --- | --- |

1.

Pirmais pamats attiecas uz vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu, jo ex ante iemaksu Vienotā noregulējuma fondā (VNF) aprēķināšanas noteikumi, kas paredzēti VNM regulā un Deleģētajā regulā, neatspoguļojot ne iestāžu faktisko apmēru, ne faktisko risku.

| 2. | Otrais pamats attiecas uz samērīguma principa pārkāpumu, jo ex ante iemaksu VNF mehānisms, kas paredzēts VNM regulā un Deleģētajā regulā, esot balstīts uz vērtējumu, kurš mākslīgi pasliktinot Francijas lielo iestāžu riska profilu un tādējādi tas radot iemaksas apmēru, kas esot nesamērīgi liels. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats attiecas uz samērīguma principa pārkāpumu, jo ex ante iemaksu VNF mehānisms, kas paredzēts VNM regulā un Deleģētajā regulā, esot balstīts uz vērtējumu, kurš mākslīgi pasliktinot Francijas lielo iestāžu riska profilu un tādējādi tas radot iemaksas apmēru, kas esot nesamērīgi liels.

| 3. | Trešais pamats attiecas uz tiesiskās drošības principa pārkāpumu, jo ex ante iemaksu VNF aprēķins, kas ir noteikts VNM regulā, Deleģētajā regulā un Īstenošanas regulā, pirmkārt, nevarot pietiekami savlaicīgi precīzi tikt paredzēts un, otrkārt, atbilstot drīzāk iestādes relatīvajai situācijai salīdzinājumā ar citām maksātājām iestādēm, nevis tās situācijai un riska profilam. Visbeidzot, prasītājas uzskata, ka Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu neesot vajadzējis būt atbildīgai par riska indikatoru noteikšanu Deleģētās regulas ietvaros, jo šiem kritērijiem esot īpaši strukturējoša un noteicoša funkcija, nosakot iemaksu summas. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats attiecas uz tiesiskās drošības principa pārkāpumu, jo ex ante iemaksu VNF aprēķins, kas ir noteikts VNM regulā, Deleģētajā regulā un Īstenošanas regulā, pirmkārt, nevarot pietiekami savlaicīgi precīzi tikt paredzēts un, otrkārt, atbilstot drīzāk iestādes relatīvajai situācijai salīdzinājumā ar citām maksātājām iestādēm, nevis tās situācijai un riska profilam. Visbeidzot, prasītājas uzskata, ka Komisijai saskaņā ar LESD 290. pantu neesot vajadzējis būt atbildīgai par riska indikatoru noteikšanu Deleģētās regulas ietvaros, jo šiem kritērijiem esot īpaši strukturējoša un noteicoša funkcija, nosakot iemaksu summas.

| 4. | Ceturtais pamats attiecas uz labas pārvaldības principa pārkāpumu, jo apstrīdētajā lēmumā neesot pienācīgi ņemti vērā visi riska indikatori. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats attiecas uz labas pārvaldības principa pārkāpumu, jo apstrīdētajā lēmumā neesot pienācīgi ņemti vērā visi riska indikatori.

| 5. | Piektais pamats attiecas uz tiesību kļūdu, kas pieļauta, nosakot korekcijas koeficientu. Prasītājas atsaucas uz tiesību kļūdu, jo VNV, kura ir balstījusies uz kļūdainu vairāku VNM regulas noteikumu interpretāciju, ir noteikusi acīmredzami pārāk augstu korekcijas koeficientu. |
| --- | --- |

5.

Piektais pamats attiecas uz tiesību kļūdu, kas pieļauta, nosakot korekcijas koeficientu. Prasītājas atsaucas uz tiesību kļūdu, jo VNV, kura ir balstījusies uz kļūdainu vairāku VNM regulas noteikumu interpretāciju, ir noteikusi acīmredzami pārāk augstu korekcijas koeficientu.

| 6. | Sestais pamats attiecas uz pienākuma norādīt pamatojumu neievērošanu attiecībā uz neatsaucamu maksājumu saistību izmantošanas iespējām, pamatojot, ka apstrīdētajā lēmumā sīkāk precīzi nav norādīts, kādēļ, pirmkārt, ir vajadzīgs noteikt neatsaucamu maksājumu saistību (turpmāk tekstā – “NMS”) izmantošanas slieksni 15 % apmērā, un otrkārt, kā garantiju pieņemt tikai skaidru naudu. |
| --- | --- |

6.

Sestais pamats attiecas uz pienākuma norādīt pamatojumu neievērošanu attiecībā uz neatsaucamu maksājumu saistību izmantošanas iespējām, pamatojot, ka apstrīdētajā lēmumā sīkāk precīzi nav norādīts, kādēļ, pirmkārt, ir vajadzīgs noteikt neatsaucamu maksājumu saistību (turpmāk tekstā – “NMS”) izmantošanas slieksni 15 % apmērā, un otrkārt, kā garantiju pieņemt tikai skaidru naudu.

| 7. | Septītais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Šajā ziņā prasītājas norāda, ka VNR minētie procikliskuma un likviditātes riski, lai ierobežotu NMS izmantošanu, neesot pamatoti, it īpaši ņemot vērā NMS piemītošās raksturiezīmes un to izmantošanas kontekstu. |
| --- | --- |

7.

Septītais pamats attiecas uz acīmredzamu kļūdu vērtējumā. Šajā ziņā prasītājas norāda, ka VNR minētie procikliskuma un likviditātes riski, lai ierobežotu NMS izmantošanu, neesot pamatoti, it īpaši ņemot vērā NMS piemītošās raksturiezīmes un to izmantošanas kontekstu.

| 8. | Astotais pamats attiecas uz tiesību kļūdu. Prasītājas apgalvo, ka VNV, pirmkārt, balstās uz kļūdainu to tiesību normu interpretāciju, ar kurām ir pieļauts izmantot NMS, uz abstraktas analīzes pamata nosakot identisku pasākumu visām iestādēm, un, otrkārt, atņem šīm tiesību normām lietderīgo iedarbību, ciktāl NMS daļa sistemātiski un bez pietiekama pamatojuma ir samazināta līdz likumīgi pieļaujamam minimumam. |
| --- | --- |

8.

Astotais pamats attiecas uz tiesību kļūdu. Prasītājas apgalvo, ka VNV, pirmkārt, balstās uz kļūdainu to tiesību normu interpretāciju, ar kurām ir pieļauts izmantot NMS, uz abstraktas analīzes pamata nosakot identisku pasākumu visām iestādēm, un, otrkārt, atņem šīm tiesību normām lietderīgo iedarbību, ciktāl NMS daļa sistemātiski un bez pietiekama pamatojuma ir samazināta līdz likumīgi pieļaujamam minimumam.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 255, 1. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2015/81 (2014. gada 19. decembris), ar ko nosaka vienādus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 piemērošanas nosacījumus attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā (OV 2015, L 15, 1. lpp.).

(3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Direktīvu 2014/59 papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/21 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/21

---

Prasība, kas celta 2022. gada 4. jūlijā – Confédération nationale du Crédit mutuel u.c./VNV

(Lieta T-392/22)

(2022/C 311/24)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Confédération nationale du Crédit mutuel (Parīze, Francija) un 25 citas prasītājas (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām; |
| --- | --- |

—

atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām;

| — | atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:






  — | VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu; |
| --- | --- | --- |

—

atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:

—

VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu;

| — | Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu; |
| --- | --- |

—

Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu;

| — | Īstenošanas regulas 4. pantu; |
| --- | --- |

—

Īstenošanas regulas 4. pantu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītājas izvirza astoņus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-391/22 Société générale u.c./VNV.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 255, 1. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2015/81 (2014. gada 19. decembris), ar ko nosaka vienādus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 piemērošanas nosacījumus attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā (OV 2015, L 15, 1. lpp.).

(3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Direktīvu 2014/59 papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/22 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/22

---

Prasība, kas 2022. gada 4. jūlijā – BPCE u.c./VNV

(Lieta T-393/22)

(2022/C 311/25)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājas: BPCE (Parīze, Francija) un 45 citas prasītājas (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām; |
| --- | --- |

—

atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām;

| — | atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:






  — | VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu; |
| --- | --- | --- |

—

atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:

—

VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu;

| — | Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu; |
| --- | --- |

—

Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu;

| — | Īstenošanas regulas 4. pantu; |
| --- | --- |

—

Īstenošanas regulas 4. pantu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītājas izvirza astoņus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-391/22 Société générale u.c./VNV.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 255, 1. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2015/81 (2014. gada 19. decembris), ar ko nosaka vienādus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 piemērošanas nosacījumus attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā (OV 2015, L 15, 1. lpp.).

(3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Direktīvu 2014/59 papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/22 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/22

---

Prasība, kas 2022. gada 4. jūlijā – Banque postale/VNV

(Lieta T-394/22)

(2022/C 311/26)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: La Banque postale (Parīze, Francija) (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:






  — | VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu; |
| --- | --- | --- |

—

atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:

—

VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu;

| — | Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu; |
| --- | --- |

—

Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu;

| — | Īstenošanas regulas 4. pantu; |
| --- | --- |

—

Īstenošanas regulas 4. pantu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza astoņus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-391/22 Société générale u.c./VNV.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 255, 1. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2015/81 (2014. gada 19. decembris), ar ko nosaka vienādus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 piemērošanas nosacījumus attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā (OV 2015, L 15, 1. lpp.).

(3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Direktīvu 2014/59 papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/23 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/23

---

Prasība, kas celta 2022. gada 4. jūlijā – Crédit agricole u.c./VNV

(Lieta T-410/22)

(2022/C 311/27)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Crédit agricole SA (Montrouge, Francija) un 48 citas prasītājas (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām; |
| --- | --- |

—

atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītājām;

| — | atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:






  — | VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu; |
| --- | --- | --- |

—

atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:

—

VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu;

| — | Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu; |
| --- | --- |

—

Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu;

| — | Īstenošanas regulas 4. pantu; |
| --- | --- |

—

Īstenošanas regulas 4. pantu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītājas izvirza astoņus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-391/22 Société générale u.c./VNV.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 255, 1. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2015/81 (2014. gada 19. decembris), ar ko nosaka vienādus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 piemērošanas nosacījumus attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā (OV 2015, L 15, 1. lpp.)

(3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Direktīvu 2014/59 papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/24 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/24

---

Prasība, kas celta 2022. gada 5. jūlijā – Dexia Crédit Local/VNV

(Lieta T-411/22)

(2022/C 311/28)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Dexia Crédit Local (Parīze, Francija) (pārstāvji: H. Gilliams un J.-M. Gollier, advokāti)

Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Vienotās noregulējuma valdes (VNV) 2022. gada 11. aprīļa lēmumu par ex ante iemaksām Vienotajā noregulējuma fondā (VNF) par 2022. gadu (SRB/ES/2022/18); |
| --- | --- |

—

atcelt Vienotās noregulējuma valdes (VNV) 2022. gada 11. aprīļa lēmumu par ex ante iemaksām Vienotajā noregulējuma fondā (VNF) par 2022. gadu (SRB/ES/2022/18);

| — | piespriest Vienotā noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Vienotā noregulējuma valdei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar pieņemto lēmumu ir pārkāpts Regulas Nr. 806/2014 (1) 69. panta 2. punkts, jo tajā mērķa līmenis 2022. gadam ir noteikts vienas astotdaļas apmērā no 1,6 % no segtajiem ieguldījumiem dalībvalstīs, kuras ir VNF dalībnieces. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar pieņemto lēmumu ir pārkāpts Regulas Nr. 806/2014 (1) 69. panta 2. punkts, jo tajā mērķa līmenis 2022. gadam ir noteikts vienas astotdaļas apmērā no 1,6 % no segtajiem ieguldījumiem dalībvalstīs, kuras ir VNF dalībnieces.

| 2. | Otrais pamats attiecas uz Deleģētās regulas Nr. 2015/63 (2) prettiesiskumu, jo:






  — | ir pārkāpts samērīguma princips tādēļ, ka ex ante iemaksu VNF apmērs, pirmkārt, neatbilst Regulas Nr. 806/2014 mērķiem, otrkārt, tajā nav ņemts vērā, ka prasītāja ir pārmantotā portfeļa kredītiestāde, kurai ir valsts garantija un par kuru principā nekad nevar iesniegt sūdzību VNF, un, treškārt, apgrūtina tās pienācīgu noregulējumu; |
| --- | --- | --- |

2.

Otrais pamats attiecas uz Deleģētās regulas Nr. 2015/63 (2) prettiesiskumu, jo:

—

ir pārkāpts samērīguma princips tādēļ, ka ex ante iemaksu VNF apmērs, pirmkārt, neatbilst Regulas Nr. 806/2014 mērķiem, otrkārt, tajā nav ņemts vērā, ka prasītāja ir pārmantotā portfeļa kredītiestāde, kurai ir valsts garantija un par kuru principā nekad nevar iesniegt sūdzību VNF, un, treškārt, apgrūtina tās pienācīgu noregulējumu;

| — | ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips tādēļ, ka tajā identiski tiek vērtētas pārmantotā portfeļa kredītiestādes ar valsts garantiju un aktīvas iestādes. |
| --- | --- |

—

ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes princips tādēļ, ka tajā identiski tiek vērtētas pārmantotā portfeļa kredītiestādes ar valsts garantiju un aktīvas iestādes.

| 3. | Trešais pamats, pakārtoti, attiecas uz VNV pieļautu samērīguma principa un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu to pašu iemeslu dēļ, kas ir norādīti otrajā pamatā, jo VNV nav ievērojusi šos principus, bez pielāgojumiem prasītājai piemērodama Deleģētās regulas Nr. 2015/63 noteikumus. |
| --- | --- |

3.

Trešais pamats, pakārtoti, attiecas uz VNV pieļautu samērīguma principa un vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpumu to pašu iemeslu dēļ, kas ir norādīti otrajā pamatā, jo VNV nav ievērojusi šos principus, bez pielāgojumiem prasītājai piemērodama Deleģētās regulas Nr. 2015/63 noteikumus.

| 4. | Ceturtais pamats attiecas uz Regulas Nr. 806/2014 5., 69. un 70. panta juridiskā pamata neesamību, jo tie ir tikuši pieņemti, pamatojoties uz LESD 114. pantu, lai gan nav runas par tiesību aktu tuvināšanu. |
| --- | --- |

4.

Ceturtais pamats attiecas uz Regulas Nr. 806/2014 5., 69. un 70. panta juridiskā pamata neesamību, jo tie ir tikuši pieņemti, pamatojoties uz LESD 114. pantu, lai gan nav runas par tiesību aktu tuvināšanu.

| 5. | Piektais pamats attiecas uz Regulas Nr. 806/2014 5., 69. un 70. panta juridiskā pamata neesamību, jo tie ir tikuši pieņemti, pamatojoties uz LESD 114. pantu, lai gan nav runas par noteikumiem par nodokļiem. |
| --- | --- |

5.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 255, 1. lpp.).

(2)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Direktīvu 2014/59 papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).

---

| 16.8.2022 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 311/25 |
| --- | --- | --- | --- |

16.8.2022

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 311/25

---

Prasība, kas celta 2022. gada 7. jūlijā – BNP Paribas/VNV

(Lieta T-420/22)

(2022/C 311/29)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: BNP Paribas (Parīze, Francija) (pārstāvji: A. Gosset-Grainville, M. Trabucchi un M. Dalon, advokāti)

Atbildētāja: Vienotā noregulējuma valde (VNV)

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atbilstoši LESD 263. pantam atcelt 2022. gada 11. aprīļa Lēmumu Nr. SRB/ES/2022/18 par ex ante iemaksu VNF par 2022. gadu aprēķināšanu, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:






  — | VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu; |
| --- | --- | --- |

—

atbilstoši LESD 277. pantam šādas VNM regulas (1), Īstenošanas regulas (2) un Deleģētās regulas (3) normas atzīt par nepiemērojamām:

—

VNM regulas 69. panta 1. punktu, 69. panta 2. punktu, 70. panta 1. punktu un 70. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktu;

| — | Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu; |
| --- | --- |

—

Deleģētās regulas 4. panta 2. punktu, 5., 6., 7. un 20. pantu, kā arī I pielikumu;

| — | Īstenošanas regulas 4. pantu; |
| --- | --- |

—

Īstenošanas regulas 4. pantu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza astoņus pamatus, kas būtībā ir identiski vai līdzīgi pamatiem, kuri ir izvirzīti lietā T-391/22 Société générale u.c./VNV.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV 2014, L 255, 1. lpp.).

(2)  Padomes Īstenošanas regula (ES) 2015/81 (2014. gada 19. decembris), ar ko nosaka vienādus Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 piemērošanas nosacījumus attiecībā uz ex ante iemaksām vienotajā noregulējuma fondā (OV 2015, L 15, 1. lpp.)

(3)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/63 (2014. gada 21. oktobris), ar ko Direktīvu 2014/59 papildina attiecībā uz ex ante iemaksām noregulējuma finansēšanas mehānismos (OV 2015, L 11, 44. lpp.).

---